# Franz Nissl

Franz Nissl (Frankenthal, 9 de setembre de 1860 – Múnic, 11 d'agost de 1919) va ser un psiquiatre i neuropatòleg alemany. Fou assistent de Bernhard von Gudden, deixeble de Carl Weigert i amic i company d'Alois Alzheimer. Treballà amb Emil Kraepelin a la Universitat de Heidelberg i ocupà la càtedra de Psiquiatria d'aquesta institució entre 1903 i 1918. Va ser el primer en descriure les cèl·lules glials activades no-fagocítiques. Durant la Primera Guerra Mundial li fou assignada la direcció d'un gran hospital militar, circumstància que limità molt les seves activitats de recerca. Morí de forma inesperada a conseqüència d'una nefropatia aguda, poc després de traslladar-se a Múnic per indicació de Kraepelin amb el propòsit d'incorporar-se a l'Institut alemany d'investigacions psiquiàtriques (avui dia integrat en la Societat Max Planck), on coincidí amb Korbinian Brodmann i Walther Spielmeyer. Home d'un caràcter desusat i un notable sentit de l'humor, abstemi estricte, melòman, bon pianista i ferm partidari de la punció lumbar com a mètode diagnòstic, els seus alumnes l'anomenaven punctator maximus. D'entre els que tingué quan fou professor a Heidelberg, es poden destacar Karl Jaspers i Otto Meyerhof.
L'Associació Internacional de Neuropatologia concedeix anyalment el premi que porta el seu nom, dirigit a investigadors joves en aquesta matèria.

## Epònims

La tinció de Nissl és un mètode de tinció histològica desenvolupat per Franz Nissl. Es basa en l'ús de colorants bàsics, com el violeta de cresil (una anilina) o el blau de toluïdina, per tenyir les zones basòfiles del teixit nerviós. Aquest mètode de tinció permet observar els cossos de Nissl. Són estructures de reticle endoplasmàtic rugós, per tant, riques en ARN ribosòmic. Com que l'ARN és basòfil, els cossos de Nissl s'observen de color blau fosc quan es tenyeixen amb el mètode de Nissl. Per regla general, s'utilitza per identificar histològicament l'estructura neuronal en mostres de cervell i medul·la espinal. Emprant el protocol adequat es pot combinar la tinció amb tècniques d'immunocitoquímica.

## Referències

* ↑ Enersen, OD. «Franz Nissl» (en anglès). A Whonamedit. [Consulta: 17 novembre 2013].
* ↑ Müller, JL «Johann Bernhard Aloys von Gudden, 1824-1886» (en anglès). Am J Psychiatry, 2002 Mar; 159 (3), pp: 379. ISSN 0002-953X. DOI: 10.1176/ajp.159.3.379. PMID: 11869999 [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ Enersen, OD «Carl Weigert» (en anglès). Whonamedit?, 2019, pàgs: 6 [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Ziebell JM, Taylor SE, Cao T, Harrison JL, Lifshitz J «Rod microglia: elongation, alignment, and coupling to form trains across the somatosensory cortex after experimental diffuse brain injury» (en anglès). J Neuroinflammation, 2012 Oct 30; 9, pp: 247. PMID: 23111107. DOI: 10.1186/1742-2094-9-247. PMC: 3526458 [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Garey, L. «Korbinian Brodmann (1868-1918)» (en anglès). IBRO History of Neuroscience, 2008; Set (repl). [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ Enersen, OD. «Walther Spielmeyer» (en anglès). Whonamedit?, 2019. [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ Hilton, D «Awards and Grants» (en anglès). The International Society of Neuropathology, 2011; Des, pàgs: 1. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2019 [Consulta: 4 gener 2020].
* ↑ PubChem «Cresyl violet» (en anglès). NCBI, US National Library of Medicine, 2020 Gen 4; Compound Summary CID 29092 (rev), pàgs: 20 [Consulta: 7 gener 2020].
* ↑ PubChem «Tolonium» (en anglès). NCBI, US National Library of Medicine, 2020 Gen 4; Compound Summary CID 7084 (rev), pàgs: 14 [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Megías M, Molist P, Pombal MA «Tinción de Nissl» (en castellà). A: Atlas de histología vegetal y animal: Técnicas histológicas. Facultad de Biología, Universidad de Vigo, 2019; Jul 29 (rev), pàgs: 4 [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ Bergman, RA; Afifi, AK; Heidger Jr, PM «Nissl Bodies» (en anglès). Atlas of Microscopic Anatomy: Section 6 - Nervous Tissue, 2020 Gen 1; P6.90 (rev), pàgs: 2 [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ Llewellyn, B «Nissl Bodies» (en anglès). StainsFile, 2019; Gen (rev), pàgs: 2 [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ T. Herdegen; J. Delgado-Garcia Brain Damage and Repair: From Molecular Research to Clinical Therapy. Springer, 25 maig 2005; Chap. 3, p. 37. ISBN 978-1-4020-1892-3 [Consulta: 17 novembre 2013].
* ↑ Hammond, L «Cresyl Violet Staining (Nissl Staining)» (en anglès). The Open Lab Book, 2014; 2a4122a0 (rev), pàgs: 1 [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ Kádár A, Wittmann G, Liposits Z, Fekete C «Improved method for combination of immunocytochemistry and Nissl staining» (en anglès). J Neurosci Methods, 2009 Oct 30; 184 (1), pp: 115-118. PMID: 19615409. DOI: 10.1016/j.jneumeth.2009.07.010. PMC: 2753838 [Consulta: 10 gener 2020].

## Bibliografia

* Nissl, Franz. Die Neuronenlehre und ihre Anhänger: ein Beitrag zur Lösung des Problems der Beziehungen zwischen Nervenzelle, Faser und Grau (en alemany). Verlag von Gustav Fischer, Jena, 1903, págs: 504 [Consulta: 20 gener 2020].
* da Mota Gomes, Marleide. Franz Nissl (1860-1919), noted neuropsychiatrist and neuropathologist, staining the neuron, but not limiting it (en anglès). Dement Neuropsychol, 2019 Jul-Set; 13 (3), pp: 352-355. PMID: 31555410. DOI 10.1590/1980-57642018dn13-030014 [Consulta: 7 gener 2020].
* Glees, Paul. Nissl, Franz (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, Encyclopedia.com, 2019, pàgs: 4 [Consulta: 2 abril 2020].

## Enllaços externs

* Nissl Staining Method and Protocol on Frozen or Vibratome Sections for Brain & Spinal Cord IHC World; 2011. (anglès)
* Brain Staining Stamp, J; 2014, Jul. (anglès)
* Técnicas bàsicas de tinción en el estudio del Sistema Nervioso III SAVUNISEVILLA; 2014, Set. (castellà)
* Neuro: Franz Nissl and Dahlia Violets Mendonca, G; 2019, Set. (anglès)