OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estràcia

Estràcia (en grec antic Στρατία) era una antiga ciutat d'Arcàdia que Homer esmenta al «Catàleg de les naus» com una de les ciutats que van participar en la guerra de Troia en un contingent comandat pel rei Agapènor.
No es coneix la seva situació exacta.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1561. ISBN 9788441224223.
* ↑ Homer. Ilíada, II, v. 606.
* ↑ Smith, William (ed.). «Enispe». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 29 gener 2021].
# Košecké Podhradie

Košecké Podhradie és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1297.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ webex.digital. «História | Košecké Podhradie | Oficiálne stránky obce» (en eslovac). [Consulta: 28 gener 2024].
# Crèssida

Crèssida és un personatge que apareix en diverses obres literàries medievals i renaixentistes sobre la guerra de Troia, encara que no en els textos de l'Antiguitat sobre el mateix tema. És un dels personatges clau de la història de Troilus i Crèssida, que apareix per primera vegada en el Roman de Troie francès del segle xii, però que serà també narrada per Boccaccio (Filostrat d'Atenes), Chaucer (Troilus and Criseyde) i Shakespeare (Troilus and Cressida).
És una dona grega, capturada i convertida en esclava pels troians, que s'enamora del príncep troià Troilus, a qui jura amor etern. No obstant això, quan és tornada als grecs en un intercanvi de presoners es converteix en amant de l'heroi aqueu Diomedes, la qual cosa embogeix Troilus.
No s'ha de confondre amb Criseida, personatge de la Il·líada
# Dositeu (historiador)

Dositeu (en llatí Dositheus, en grec antic Δωσίθεος) fou un historiador grec del qual es coneixen quatre obres:
* 1. Σικελικά, sobre Sicília,(esmentada per Plutarc a Parall. Min. 19)
* 2. Λυδιακά, sobre Lídia (esmentada per Plutarc a Parall. Min. 30.)
* 3. Ἰταλικά, sobre Itàlia (esmentada per Plutarc a Parall. Min. 33, 34, 37, 40)
* 4. Πελοπίδαι, sobre el Peloponès, el regne de Pèlops (esmentada per Plutarc a Parall. Min. 33 i per Esteve de Bizanci a Δώριον).

## Referències

* ↑ Dositheus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1070
# Jenny Matthews

Jenny Matthews (1948) és una fotògrafa anglesa. Des del 1982 treballa com a fotògrafa, i els seus reportatges sobre temes socials han estat editats a la Gran Bretanya i a l'estranger. Durant vint anys ha estat treballant en un projecte fotogràfic sobre la vida de les dones en situacions de conflictes bèl·lics, què els passa quan hi ha una guerra i quan aquesta guerra s'acaba. En Women and War (2003), publicat als Països Baixos, el Regne Unit i els Estats Units, Matthews dona veu a una majoria silenciosa de víctimes, a través d'una sèrie de fotografies d'aquests subjectes humans enmig de la guerra i els conflictes en els quals es troben. Aquest treball va començar els anys vuitanta, a l'Amèrica Central, fotografiant als refugiats a El Salvador, als grups indígenes a Guatemala i el somni socialista que era Nicaragua, fins al desarmament de les guerrilles. Als anys noranta va treballar al Pròxim Orient i a l'Àfrica, indagant el rol de la dona en les guerres postcolonials de Moçambic i Angola; fotografiant els supervivents del genocidi de Ruanda i el conflicte bàrbar de Sierra Leone, amb el seu llegat de mares joves i dones mutilades. Durant els últims tres anys ha visitat Txetxènia, Gaza, Cisjordània i el Nepal, llocs on la dona intenta mantenir l'equilibri familiar i educar als fills, rodejada de violència i terror. Ha estat quatre vegades a l'Afganistan; la primera el 1988 durant l'ocupació russa, quan les dones treballaven en les fàbriques, anaven a la universitat i fins i tot participaven en les milícies populars. El 1996 va visitar les vídues de Kabul, abans que els talibans fessin seva la ciutat, i sobrevivien amb penes i treballs, però algunes encara treballaven i, encara que el govern les obligués a portar el vel, podien moure's i cantar. Quan hi va tornar el 1998, se'ls havia prohibit cantar. El desembre del 2001 va tornar-hi per a trobar-se amb algunes de les dones que havia fotografiat. Ha treballat per a totes les grans organitzacions per al desenvolupament (Christian Aid, Action Aid, Oxfam, Save the Children) i la seva feina ha estat publicada en els més prestigiosos diaris i revistes del món.

## Publicacions

* Women and War (2003)
* Children growing up with war (2014)

## Referències

* ↑ «Registre d'autoritat de "Matthews, Jenny, 1948-"». VIAF. [Consulta: 20 setembre 2016].
* ↑ «Jenny Matthews (1948 –)». Visual Arts. British Council Collection. British Council. [Consulta: 20 setembre 2016].
* 1 2 «Jenny Matthews». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Women and War». University of Michigan Press. [Consulta: 20 setembre 2016].
* ↑ Matthews, Jenny. Women and War. University of Michigan Press, 2003. ISBN 9780472089642.
* ↑ Bush, Elizabeth «Children Growing Up with War by Jenny Matthews (review)». Volume 68, Number 3, November 2014 pp., Vol. 68, Núm. 3, 01-11-2014, pàg. 168-169. DOI: 10.1353/bcc.2014.0872. ISSN: 1558-6766 [Consulta: 20 setembre 2016].

## Enllaços externs

* «Remarkable Women». New Internationalist Magacine. People, ideas and action for global justice, Núm. 185, 01-07-1988.
# FK Tobol Kostanay

El FK Tobol Kostanay (kazakh: Тобыл футбол клубы, Tobyl Fýtbol Klýby) és un club kazakh de futbol de la ciutat de Kostanai.

## Història

Evolució del nom:
* 1967: Avtomobilist
* 1982: Energetik
* 1990: Kustanayets
* 1992: Khimik
* 1995: Tobol

## Palmarès

* Lliga kazakh de futbol:
** 2010, 2021
* Copa kazakh de futbol:
** 2007, 2023
* Copa kazakh de futbol:
** 2021, 2022, 2024
* Copa Intertoto de la UEFA:
** 2007

## Referències

* ↑ «Стал известен новый главный тренер "Тобола"» (en rus). sports.kz, 04-01-2023.
* ↑ «Футбольный клуб "Тобол"» (en russian). pflk.kz/. PFLK. Arxivat de l'original el 9 de juliol 2021. [Consulta: 11 juliol 2023].
* ↑ «Kazakhstan - List of Champions» (en (anglès)). rsssf.com. [Consulta: 9 febrer 2024].
* ↑ «Kazakhstan Cup Finals» (en (anglès)). rsssf.com. [Consulta: 9 febrer 2024].
* ↑ The UEFA Intertoto Cup: Past Winners. Listed are all 11 teams that won the Intertoto Cup, qualifying for the UEFA Cup.
# Gardo Versoza

Mennen Torres Polintan (8 de novembre de 1969, Manila, Filipines), conegut artísticament com a Gardo Versoza, és un actor filipí.

## Referències

* ↑ «Gardo Versoza returns to ABS-CBN after three years; joins Ang Probinsyano» (en anglès). PEP, 14-04-2019. [Consulta: 9 juny 2024].
* ↑ Arcadio, Ryan. «LOOK: Gardo Versoza marries longtime GF Ivy Vicencio in simple ceremony» (en anglès). Inquirer, 26-05-2019. [Consulta: 9 juny 2024].
# Ferdinand Hummel

Ferdinand Hummel (Berlín, 6 de setembre de 1855 - Berlín, 24 d'abril de 1928) fou un intèrpret d'arpa, pianista, director d'orquestra i compositor alemany.
Hummel va començar com un nen prodigi i el seu pare, que era flautista a la "Royal Orchestra de Berlín", es va ocupar de la primera formació musical del seu fill instruint-lo tant al piano com a l'arpa des dels quatre anys (alguns diuen que set) guanyant una beca Wilhelm von Preussen Stipendium, per la qual cosa va poder estudiar amb Antonio Zamara a la "Gesellschaft der Musikfreunde" de Viena.
En els anys 1864 a 1867, el noi va fer una gira amb el seu pare a Alemanya del Sud i del Nord, Dinamarca, Suècia, Noruega i Rússia, on va ser aclamat com un gran virtuós de l'arpa. Amb una beca Reial, després va estudiar a la "New Academy of Music", Berlín (institut de Theodor Kullak) del 1868 al 1875 i més tard a la "Royal High School for Music and Composition" amb Woldemar Bargiel i Friedrich Kiel com a principals professors.
Després de la seva formació, va actuar com a tocador d'arpa a l'Orquestra de B. Bilse, que després es convertiria en l'Orquestra Filharmònica de Berlín. El 1892, Hummel va ser nomenat líder de la música escènica al "Royal Theatre" de Berlín, convertint-se en director de 1897 a 1917.
Com a compositor, Hummel va ser molt productiu escrivint òperes, música de cambra, peces de piano i obres corals. Avui la seva música s'oblida majoritàriament, però les seves òperes tenen almenys cert interès ja que formen un equivalent alemany al estil Verisme italià de Puccini, Mascagni i Leoncavallo.
Una llista de les seves òperes inclou:
* Mara op. 61 (1893),
* Angla op. 60 (1894),
* Ein treuer Schelm op. 64 (Un fadrí fidel) (1894),
* Assarpai op. 65 (1898),
* Sophie von Brabant (Sophie de Brabant) (1899).
* Die Beichte op. 69 (La confessió) (1900),
* Die Gefilde der Seligen (El camp dels sagrats) (1917)
* J enseits des Stroms (A l'altre costat del corrent) (1922).
A més de les composicions musicals esmentades anteriorment, Hummel va compondre música per a les obres de teatre Das heilige Lachen (The Holy Laughing) i Sakuntala, totes dues el 1903. A més, va compondre una simfonia en D majors op. 105, un concert per a piano a B flat major op. 35, un quintet de piano, una sonata de violí, una sonata de trompa i altres obres menors.
No està relacionat amb Johann Nepomuk Hummel (1778-1837).

## Referències

* ↑ https://www.encyclopedia.com/arts/dictionaries-thesauruses-pictures-and-press-releases/hummel-ferdinand
* ↑ https://dbpedia.org/page/Ferdinand_Hummel

## Enllaços externs

* https://imslp.org/wiki/Category:Hummel,_Ferdinand/a la International Music Score Library Project (IMSLP)
* https://www.imdb.com/name/nm0401830/
# Košarkaški Klub Šibenik

El Košarkarški Klub Šibenik va ser un club croat de basquetbol de la ciutat de Šibenik.
El club nasqué amb el nom de KK Šibenka el 1973. Amb aquest nom destacà a inicis dels vuitanta, temps en què arribà a disputar dues finals de la Copa Korac, el 1982 i el 1983. Disputa els seus partits al pavelló Baldekin, amb capacitat per a 2000 espectadors. El club disputà la lliga croata de bàsquet i la lliga Adriàtica de bàsquet. El 2010 es va dissoldre per bancarrota.

## Jugadors històrics

* Drazen Petrovic
* Alexandar Petrovic

## Referències

* ↑ «Na današnji dan osnovan je KK Šibenik!». sibenka.hr. [Consulta: 20 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Damousies

Damousies és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 220 habitants. Limita amb els municipis d'Obrechies, Wattignies-la-Victoire, Ferrière-la-Petite, Choisies, Dimechaux, Dimont i Ferrière-la-Grande.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 234 | 268 | 263 | 253 | 252 | 236 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Elian Sebille | |
| 2008- | Bertrand Soil | |
# Dinastia E

La Dinastia E és una dinastia reial mesopotàmica que va governar Babilònia entre els anys 979-732 aC. El seu nom prové de la Llista A de reis de Babilònia, segons la qual els governants babilònics des de Nabu-mukin-apli (979-944 aC) fins a Nabu-shuma-ukin II (732 aC) pertanyien a una dinastia anomenada «E» (en sumeri, .BALA E).
El període en què se suposava que havia de governar la Dinastia E és molt poc conegut, principalment a causa de l'escassetat de fonts escrites disponibles. Dels que tenim, emergeix una imatge ombrívola d'un país submergit en l'anarquia i el caos, provocat per les freqüents invasions i l'assentament de tribus aramees i caldees. Els governants més destacats que intentaven restaurar la pau i l'ordre a Babilònia en aquest moment eren Nabu-apla-iddina (888-855 aC), Eriba-Marduk (769-761 aC) i Nabonassar (747-734 aC). També se sap que la Dinastia E només era una «dinastia de nom», perquè els governants que la crearen tenien orígens diferents i en realitat pertanyien a dinasties diferents.
També cal esmentar que, segons la Llista A de reis de Babilònia, alguns dels governants posteriors havien de pertànyer a la Dinastia E, com Bel-ibni (703-700 aC) i Mushezib-Marduk (693-689 aC).

## Referències

* 1 2 Bryce, 2013, p. 799.
* ↑ Grayson, 1989, p. 92-93.
* ↑ Grayson, 1989, p. 93.

## Bibliografia

* Bryce, T. The Routledge Handbook of the Peoples and Places of Ancient Western Asia (en anglès). Routledge, 2013.
* Grayson, A. K.. «Königslisten und Chroniken. B. Akkadisch». A: Reallexikon der Assyriologie (en alemany). Vol. VI: Klagesang-Libanon. Berlin; Nova York: Walter de Gruyter, 1980, p. 86-135.

## Vegeu també

* Període postcassita
# Festa de Santa Rita

La festa de Santa Rita, patrona dels impossibles i de les venedores ambulants de roses, és la celebració més concorreguda de la religiositat popular del barri del Raval i se celebra anualment el 22 de maig. Aquell dia, milers de veïns acudeixen a l'església de Sant Agustí a venerar les relíquies de la santa i li porten roses, flor que recorda un dels miracles que se li atribueixen, el de fer florir els rosers de l'hort d'un convent en ple hivern. Alhora, des de primera hora del matí la plaça de Sant Agustí s'omple de parades de roses, estampes i espelmes que els fidels poden adquirir per a oferir a la santa.

## Història

Rita de Cascia va viure entre els segles XIV i XV i va morir un 22 de maig, data que es va establir per a retre-li homenatge. Va ser beatificada el segle xvii, però no va esdevenir santa fins a l'any 1900. La devoció a santa Rita va arribar a Barcelona amb els agustins, que s'instal·laren en un convent del barri de la Ribera. Més tard, es traslladaren a l'església de Sant Agustí del Raval, on encara avui es custodien les relíquies de la santa. Aquest canvi es va fer arran de la construcció de la Ciutadella després del 1714. Per tant, la festivitat se celebra al Raval des de la segona meitat del segle xvii.

### Llegenda

Diu la llegenda que santa Rita ja volia ser monja de ben jove, però l'obligaren a casar-se i va tenir dos fills. Divuit anys més tard, morts el marit i els fills, va entrar al convent de les augustinianes de Cascia (Itàlia), on al principi no fou ben rebuda per haver estat dona casada. Quan estava a punt de morir, va dir a les seves germanes que el seu més gran desig era olorar roses. Era en ple hivern, però baixaren a l'hort i trobaren tots els rosers florits. Ve't aquí perquè és venerada com a patrona dels impossibles i de les venedores ambulants de roses i per què aquesta flor té tanta presència en els actes d'homenatge a la santa.

## Activitats

* Veneració de la santa: Des de les set del matí la plaça de Sant Agustí s'omple de gent, sobretot dones, que fan cua per tal de venerar santa Rita, fer-li peticions impossibles i donar-li les gràcies pels favors que els ha fet durant l'any. Quan els toca el torn, besen les relíquies de la santa, li ofereixen roses vermelles i li demanen desigs de tota mena, per bé que els més recurrents són els que tenen relació amb la salut.
* Benedicció de les roses Si bé l'ofrena floral a la imatge de santa Rita és molt important, no totes les roses són deixades als seus peus. Cal guardar-ne unes quantes per a la benedicció que fa el rector cada mitja hora. A migdia, després de la missa, es fa la benedicció més multitudinària, que congrega milers de fidels tant dins l'església com a la plaça. Per als més devots, que l'aigua mulli el ram és garantia que es complirà allò que demanen.

## Referències

* 1 2 3 4 «Festa de Santa Rita». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Gent de pluja

Gent de pluja (títol original en anglès: The Rain People) és una pel·lícula estatunidenca de Francis Ford Coppola estrenada el 1969. Ha estat doblada al català. Al costat de Shirley Knight, els actors principals són James Caan i Robert Duvall, els dos treballarien més tard amb Coppola a El Padrí . El futur director cinematogràfic i amic de Coppola, George Lucas, va treballar com a ajudant en aquesta pel·lícula, i va fer un documental curt, Fimmaker, sobre la realització. La pel·lícula també va guanyar la Conquilla d'Or a la millor pel·lícula al Festival Internacional de cinema de Sant Sebastià de 1969.

## Argument

Natalie Ravenna (Shirley Knight) és una mestressa de casa. Però quan descobreix que està embarassada, sent la necessitat d'evadir-se de la seva vida i del seu matrimoni. Recorre llavors les carreteres dels Estats Units... En el seu camí coneix un home estrany anomenat Killer (James Caan) amb un passat que no està preparat per revelar. Porta Natalie a preguntar-se: hauria de quedar-se amb Killer o retornar amb el seu marit Vinny? Les coses es compliquen més quan Natalie s'embolica amb un solitari patruller d'autopistes Gordon (Robert Duvall).

## Repartiment

* James Caan: Jimmy Kilgannon
* Shirley Knight: Natalie Ravenna
* Robert Duvall: Gordon
* Marya Zimmet: Rosalie
* Tom Aldredge: M. Alfred
* Laura Crews: Ellen
* Andrew Duncan: Artie
* Margaret Fairchild: Marion
* Sally Gracie: Beth
* Alan Manson: Lou
* Robert Modica: Vinny Ravenna

## Producció i crítica

La pel·lícula ofereix uns 2 minuts i 44 segons d'imatges rodades als carrers de Chattanooga, Tennessee, enmig de la desfilada anual de les forces armades de la ciutat. La major part de la filmació van ser realitzada a prop de la intersecció principal del que avui és Martin Luther King Boulevard i Market Street.
Roger Ebert, del Chicago Sun-Times, va donar a la pel·lícula quatre estrelles de quatre i va comparar la cerca de Natalie Ravenna amb la del personatge de Peter Fonda a Easy Rider, i els va anomenar els dos "descendents lineals del buscador més típicament americà, Huckleberry Finn. Conclou que "és difícil dir si la pel·lícula té èxit o no. Això és el més bonic de molts dels nous directors experimentals nord-americans. Prefereixen fer coses interessants i fer observacions provocatives que intentar desaprofitar John Ford per tal de fer la gran pel·lícula americana. Segons TVGuide.com, "Aquesta estranya odissea no va ser un èxit, tot i que al llarg dels anys ha estat considerada com una de les imatges més personals de Coppola".

## Referències

* ↑ esadir.cat. Gent de pluja. esadir.cat.
* ↑ «The Rain People». The New York Times.
* ↑ «Video: Chattanooga’s downtown featured in scenes from 1969 film “The Rain People”». [Consulta: 2 desembre 2019].
* ↑ Ebert, Roger «The Rain People». Chicago Sun-Times, 19-09-1969 [Consulta: 9 febrer 2013]. Arxivat 11 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-10-11. [Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ «The Rain People». TV Guide. Arxivat de l'original el 31 de maig 2012. [Consulta: 9 febrer 2013].
# Coupru

Coupru és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2009 tenia 180 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Coupru era de 169 persones. Hi havia 58 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 17 parelles sense fills, 33 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 64 habitatges, 58 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. 62 eren cases i 1 era un apartament. Dels 58 habitatges principals, 47 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 8 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 50 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 34 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Coupru el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 16 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 12 |
| 4 | 10 a 14 | 12 |
| 12 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 110 persones, 84 eren actives i 26 eren inactives. De les 84 persones actives 75 estaven ocupades (44 homes i 31 dones) i 9 estaven aturades (3 homes i 6 dones). De les 26 persones inactives 6 estaven jubilades, 12 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Coupru hi havia 60 unitats fiscals que integraven 182 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.679,5 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Coupru hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Coupru a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. Fitxa amb el detall de dades de Coupru a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Krahule

Krahule és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1331.
# Johan Ernst Gunnerus

Johan Ernst Gunnerus (1718 – 23 de setembre de 1773) va ser un bisbe i botànic noruec.

## Biografia

Gunnerus estava molt interessat en la història natural i va acumular una gran quantitat d'espècimens de Noruega. Junt amb els historiadors Gerhard Schöning id Peter Frederik Suhm fundà la Societat de Trondheim el 1760 de la qual va ser-ne el president entre 1767 i 1773. Aquesta societat publicà la revista Det Trondhiemske Selskabs Skrifter, la qual encara es publica sota el títol Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs Skrifter. El 1765 Gunnerus va descriure el taurò Squalus maximius.
Gunnerus va ser l'autor de Flora Norvegica (1766-1776). Va contribuir amb notes sobre ornitologia del nord de Noruega al llibre de Knud Leem Beskrivelse over Finmarkens Lapper (1767), traduït a l'anglès l'any 1808 com An Account of the Laplanders of Finmark. Gunnerus va compartir per correspondència amb Carolus Linnæus gran part dels seus descobrimets biològics.
Gunnerus va ser el primer a suggerir que l'aurora boreal era causada pel Sol
l'any 1766, Gunnerus va ser elegit membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències.
El recorda el gènere de plantes Gunnera i també la Biblioteca Gunnerus.

## Referències
### Bibliografia

* Publications by Gunnerus at the Göttinger Digitalisierungszentrum Arxivat 2013-02-12 at Archive.is
* Books by and about Gunnerus on WorldCat
* Biography at the Nordisk familjebok (p. 641)

### Notes

* ↑ A translation of Bishop Gunnerus' description of the species Hydroides norvegicus with comments on his Serpula triquetra
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Coupure

«Coupure» té aquests significats:
* La Grand Coupure un episodi d'extincions, de canvis faunístics i d'abundant especiació a finals de l'Eocè
* Coupure, un canal del segle xviii a Bruges, Bèlgica
* Coupure, un canal del segle xviii a Gant, Bèlgica
# Faó

Faó és el nom dels següents personatges:
* Faó de Mitilene, favorit de la poetessa Safo
* Faó (metge), antic metge grec
* Faó (llibert), llibert de l'emperador Neró.