OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Buddleja salviifolia

Buddleja salviifolia és una espècie de planta de la família de les Escrofulariàcies que es distribueix pel sud d'Àfrica. És un arbust perenne que es troba a marges o boscos de fulla perenne i als vessants rocosos de les muntanyes als cursos d'aigua a grans altituds.

## Referències

* ↑ «Buddleja salviifolia» a The Plant List. Data consulta: 13 de març de 2014.
# Casa al carrer Raval del Remei, 17 (Caldes de Montbui)

La Casa al carrer Raval del Remei, 17 és una casa unifamiliar modernista de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una construcció bastant estreta, entre mitgeres, d'una alçada de planta baixa i dos pisos. L'edifici té una estructura de parets de càrrega, amb els forjats unidireccionals de biguetes. La coberta és inclinada, formada per teules àrabs i amagada per la cornisa i els medallons d'inspiració modernista que fan de remat a l'edifici. A la façana hi ha un clar ordre en la disposició i en el tipus de forats. Es compon mitjançant un eix vertical que ordena els diferents forats, encara que la planta baixa no respecta aquesta ordenació. Hi ha una clara component vertical, encara que l'horitzontalitat també queda marcada en cada pis per una sèrie de cornises i el remat de la façana. Els forats disminueixen segons l'alçada. L'acabat de la façana és un arrebossat. Cal destacar la barana de ferro forjat, els detalls ceràmics modernistes de la balconada i el remat de la coberta realitzats amb uns elements d'ornamentació de tipus modernista.

## Història

L'edifici possiblement és de principis d'aquest segle, degut a l'estil emprat (modernisme), però possiblement fos anterior amb una possible reforma de la façana, encara que aquesta ha sofert al llarg del temps algunes modificacions. L'edifici se situa al carrer Raval del Remei, fora de l'antiga ciutat emmurallada. La continuació del carrer de Vic fora de les muralles (camí de Vic) donà lloc al raval del Remei, ja documentat en el segle xvi. El carrer del Raval del Remei pren aquest nom definitiu al segle xix.
Les edificacions del Raval són anteriors al segle xx, encara que posteriorment s'han realitzat construccions i modificacions que han fet desmerèixer la imatge del conjunt. L'arquitectura és força homogènia, principalment amb la tipologia, que és d'habitatges unifamiliars entre mitgeres, bastant estretes, de planta baixa i dos pisos. Constitueix un espai amb unes característiques força homogènies.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer Raval del Remei, 17». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].
# Arqueobotànica

L'arqueobotànica, en el context de la investigació arqueològica, es refereix a la disciplina que enfoca l'estudi de les interrelacions de les poblacions humanes antigues amb el món vegetal. S'ocupa de la recuperació i estudi de les restes de vegetals amb la finalitat d'obtenir informació sobre l'ambient, l'economia i la cronologia absoluta de les societats del passat.
L'arqueobotànica inclou, també, les anàlisis realitzades en dipòsits naturals (torberes, llacs, fons marí, etc.) i que poden correlacionar-se amb els obtinguts en jaciments arqueològics per mitjà de dates radiomètriques o relatives.
Les seves branques més importants són l'antracologia o estudi dels carbons, l'estudi de les fustes, la paleocarpologia o estudi de fruites i llavors, la palinologia o estudi del pol·len, i l'estudi dels fitòlits o components minerals de les plantes.

## Referències

* 1 2 «Arqueobotánica». Arqueometría y Análisis Arqueológico. Universidad Complutense Madrid. [Consulta: 31 octubre 2017].
* 1 2 «Arqueobotànica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Careproctus inflexidens

Careproctus inflexidens és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 2.049 i 2.089 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Ross.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P. & Stein, D. L., 1998. Review of the snailfish genus Careproctus (Liparidae, Scorpaeniformes) in Antarctic and adjacent waters. Contributions in Science (Los Angeles) Núm. 470: 1-63.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Aluminat de sodi

Aluminat de sodi és un compost químic important. És una font efectiva d'hidròxid d'alumini per a moltes aplicacions tècniques i comercials. En estat pur (anhidre) és un sòlid blanc cristal·lí amb la fórmula de NaAlO₂, NaAl(OH)₄ (hidratat), Na₂O·Al₂O₃, o Na₂Al₂O₄. L'aluminat de sodi comercial està disponible com una solució o un sòlid. Altres compostos relacionats, de vegades anomenats aluminat de sodi, es preparen per reacció de Na₂O i Al₂O₃ són Na₅AlO₄ Na₇Al₃O₈ i Na$_{17}$Al₅O$_{16}$, i NaAl$_{11}$O$_{17}$.

## Fabricació

L'aluminat de sodi es fabrica per la dissolució d'hidròxid d'alumini en una solució de sosa càustica (NaOH). L'hidròxid d'alumini (gibbsita) es pot dissoldre en una solució aquosa al 20–25% de NaOH prop del punt d'ebullició. El producte resultant conté un 90% de NaAlO₂ i un 1% d'aigua.

## Reacció d'alumini metàl·lic i àlcali

L'aluminat de sodi també es forma per l'acció de l'hidròxid de sodi sobre l'alumini elemental que és un metall anfoteric. La reacció és altament exotérmica una vegada establerta i s'acompanya de la ràpida evolució del gas d'hidrogen. Aquesta reacció és de vegades escrita com:
    2 Al + 2 NaOH + 2 H₂O → 2 NaAlO₂ + 3 H₂
tanmateix la solució també conté ió [Al(OH)₄]$^−$ o de vegades l'ió [Al(H₂O)₂(OH)₄]$^−$.
Aquesta reacció s'ha proposat com una font potencial de combustible per als cotxes amb combustible hidrogen.

## Usos

En el tractament d'aigües s'utilitza com a complement de sistemes d'estovament d'aigua, com a ajuda coagulant per millorar la floculació, i per a l'eliminació de sílice i fosfat dissolts.
En la tecnologia de construcció, s'utilitza aluminat sòdic per accelerar la solidificació del formigó, principalment quan es treballa durant les gelades.
L'aluminat de sodi també s'utilitza en la indústria química del paper, per a la producció de focs artificials, producció d'alúmina, etc.
Les solucions d'aluminat de sodi són intermedis en la producció de zeolites.

## Referències

* ↑ «Aluminium». chemguide.co.uk.
* ↑ "Identification and characterisation of three novel compounds in the sodium–aluminium–oxygen system", Marten G. Barker, Paul G. Gadd and Michael J. Begley, J. Chem. Soc., Dalton Trans., 1984, 1139–1146, doi:10.1039/DT9840001139
* ↑ Egon Wiberg, Arnold Frederick Holleman (2001) Inorganic Chemistry, Elsevier ISBN 0-12-352651-5
* ↑ Greenwood, Norman N.; Earnshaw, A.. Chemistry of the Elements. 2a edició. Oxford: Butterworth-Heinemann, 1997, p. . ISBN 0-7506-3365-4.
* ↑ Alan Dyer, (1994), Encyclopedia of Inorganic Chemistry, R. Bruce King (ed.), John Wiley & Sons, ISBN 0-471-93620-0
# Can Soler de Reixac

Can Soler de Reixac és una masia de la Roca del Vallès (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta trapezoïdal constituït per tres cossos paral·lels a la façana i dues plantes. La coberta és a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. L'edifici presenta poques i petites obertures emmarcades amb pedra, la de sobre el portal amb els cantells bisellats i el portal adovellat d'arc de mig punt. Els murs són de tàpia amb sòcol de paredat comú o totalment de paredat, segons sigui el moment en què van ser aixecats. Les parets tenen un acabat amb arrebossat llis.

## Història

La primera data que es té és del segle xiv, any 1333, figura un Berenguer Soler, senyor de Can soler de Reixac i el 1388 és Dalmau Soler, senyor de la casa de Soler de Reixac, parròquia de Sant Sadurní de la Roca. Els Soler pagaven cens als Torrelles senyors del castell. El 1684, va passar a ser propietat de la comunitat de preveres de la parròquia de Sant Maria del Mar, però en la desamortització, any 1836, va passar novament a mans privades. L'any 1860 vas ser adquirit, juntament amb el castell de la Roca, per Joaquim Alomar i Font i quan el castell fou venut a Antoni Rivière, el "Manso Soler" continuà en poder dels Alomar.

## Referències

* 1 2 «Can Soler de Reixac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].
# Adaïma

Adaïma o Adaima és un jaciment arqueològic de l'Alt Egipte, a l'oest del riu Nil, 50 km al sud de Luxor.
Les primeres excavacions es van fer l'hivern de 1907/08 per Henri de Morgan, que només va publicar els seus resultats en resums. Es van dur a terme noves excavacions del 1989 a 2005, en el que eren les restes d'un assentament i d'un cementiri de la cultura Naqada (al voltant de 4000 a 3000 aC).
Les restes de l'assentament actual es van trobar repartides per una àrea més gran, amb només algunes restes de l'arquitectura real. Es poden reconstruir una sèrie de forats formant un habitatge, però més enllà d'això hi ha poca estructura. Això indica que la població vivia majoritàriament en barraques lleugeres. Entre les troballes hi ha ceràmica, eines de pedra i ossis, recipients de pedra i joies.

## Referències

* ↑ Winifred Needler: Predynastic and Archaic Egypt in the Brooklyn Museum. (= Wilbour Monographs. Nr. 9). The Brooklyn Museum, New York 1984, ISBN 0-87273-099-9, S. 74–89.
* ↑ Nathalie Buchez, Béatrix Midant-Reynes: Adaïma. Band 1: Économie et habitat. (= Fouilles de l’Institut français d’archéologie orientale. (FIFAO) Band 45). Institut français d'archéologie orientale, Le Caire 2002, ISBN 2-7247-0306-5, S. 33–40.
# Camp Morand

El camp Morand fou un camp d'internament militar creat per França vora Ksar el Boukhari, a la colònia d'Àfrica del Nord francesa (actualment Algèria).
Hi eren concentrats en condicions difícils milers de refugiats espanyols que fugien de la guerra civil espanyola, ja que les autoritats franceses i la comunitat espanyola d'Orà malfiaven. En esclatar la Segona Guerra Mundial es va proposar als gairebé 5.000 espanyols que s'allistessin a la Legió Estrangera Francesa, cosa que van rebutjar majoritàriament. Aleshores foren reclutats per la força en el 8è Grup de Treballadors Estrangers, que comptava amb dotze companyies (CTE), cadascuna d'elles amb 250 homes.
Les condicions agreugen encara més per sota la França de Vichy qui va internar els opositors polítics. Posteriorment, durant la guerra d'Algèria, les autoritats franceses internaren els independentistes algerians, entre 1954 i 1962, en condicions espantoses.

## Notes

* ↑ Jacques Cantier i Eric T. Jenningss, L'empire colonial sous Vichy, éd. Odile Jacob, 2004, p.181-183,online
* ↑ Miguel Martínez López, Casbah d'oubli : l'exil des réfugiés politiques espagnols en Algérie (1939-1962), éd. l'Harmattan, 2004
* ↑ Evelyn Mesquida, La Nueve, 24 août 1944. Ces républicains espagnols qui ont libéré Paris, Paris, Le Cherche-Midi, 2011, collection « Documents ». ISBN 978-2-7491-2046-1, p. 47
* ↑ Mesquida, op. cit., p. 48
* ↑ Marc Bernardot, Le pays aux mille et un camp., in Les Cahiers du CERIEM, n°10, éd. Univ. Rennes II, décembre 2002, article en ligne
* ↑ Le camp, l'enfer était à Boghari, prefaci d'Henri Alleg, de Benzine Abdelhamed, Éditions Sociales, 1962
# Buddhaghosa

Bhadantācariya Buddhaghosa (Xinès: 觉 音) va ser un comentador erudit indi del budisme Theravada del segle v d. C. El seu nom significa "Veu del Buddha" en el llenguatge Pali. El seu treball més conegut és el Visuddhimagga, o Camí de Purificació, un exhaustiu compendi i anàlisi dels ensenyaments del Theravada del camí cap a l'alliberament de Buddha. Els comentaris de Buddhaghosa s'han constituït generalment en les interpretacions ortodoxes de les escriptures del Theravada des d'almenys el segle xii dC. Ell és generalment reconegut com el comentador del Theravada més important.

## Referències

* Mahāvamsa, ch. xxxvii. (ed. Turnour, Colombo, 1837).
* "Gandhavaramsa," p. 59, in Journal of the Pāli Text Society (1886).
* Buddhaghosuppatti (text and translation, ed. by J. Gray, London, 1893).
* Sumangala Vilāsinī, edited by T. W. Rhys Davids and J. E. Carpenter, vol. i. (London, Pāli Text Society, 1886).
# Castejón de las Armas

Castejón de las Armas és un municipi de la província de Saragossa situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud.
# Arqueoceratòpsids

Els arqueoceratòpsids (Archaeoceratopsidae) constitueixen una família de dinosaures ceratops que visqueren al Cretaci inferior en el que avui en dia és la Xina.
Aquest grup presentava característiques similars a la dels psitacosàurids i els leptoceratòpsids. Tenien collars petits i un bony sobre el musell.
# Anagaire

Anagaire (en anglès Annagry) és una vila d'Irlanda, al comtat de Donegal, a la província de l'Ulster. Es troba a la Gaeltacht de Na Rosa. El nom deriva d'Áth na gCoire

## Situació de l'irlandès

Hi ha 2.235 persones vivint al districte electoral d'Anagaire dels quals el 55% són parlants nadius d'irlandès. Tot i que Anagaire es troba a la Gaeltacht, on l'irlandès és l'única llengua oficial, el seu ús ha decaigut des de la dècada dels 1950. Malgrat això, compta amb una reeixida escola de llengua irlandesa als mesos d'estiu, que ofereix cursos per a estudiants de les zones del país de parla anglesa. És coneguda coma Coláiste na Rosann.

## Història

Anagaire té una llarga història d'immigració, com la resta de l'oest de Donegal. En el 1950 molta gent de la zona deixà el territori per a treballar a Anglaterra, Estats Units, Austràlia, Argentina, Canadà i especialment Escòcia. Això ha provocat una afluència de persones escoto-irlandeses a Anagaire i una forta influència escocesa en molts aspectes de la vida, com una gran afició al Celtic F.C..

## Educació

L'escola primària local és Scoil Náisiúnta Dhubhthaigh amb 144 alumnes, i l'escola secundària Rosses Community School a Dungloe.

## Referències

* ↑ http://anghaeltacht.net/ctg/080323foinse.html
* ↑ http://www.cnr.ie/
* ↑ http://www.theyworkforyou.com/sp/?id=2011-01-12.32095.0
* ↑ http://www.sharkeys-bar.com/ Arxivat 2013-06-23 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.schooldays.ie/school/s-n-dhubhthaigh-rollnumber-19343L
* ↑ http://www.rossescommunityschool.ie/index.html Arxivat 2015-09-12 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Anagaire Pop stats 2006
# Can Soler (Garriguella)

Can Soler és un edifici del municipi de Garriguella (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat dins del nucli urbà de la població de Garriguella, al veïnat de Garriguella Vella o Garriguella de Baix. L'edifici forma cantonada entre la plaça de Baix i el carrer Principal. És una casa bastida vers l'inci del segle xix com ho testimonia la data 1801 que es pot apreciar en una llinda.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular format per dues crugies, amb la façana orientada a la plaça. Destaca un altre cos situat a la part posterior i un tercer cos disposat en paral·lel a les dues principals, davant del carrer Figueres, i comunicat amb l'edifici principal mitjançant una passarel·la coberta, que travessa el carrer Principal. L'edifici principal presenta la coberta a quatre vessants de teula i està distribuït en planta baixa i dos pisos. La façana principal presenta, a la planta baixa, un gran portal d'entrada d'arc rebaixat, emmarcat per carreus de pedra ben tallats. Al costat hi ha una finestra geminada rectangular, amb columneta central de separació i llinda plana.
Al primer pis hi ha dos finestrals rectangulars, amb els emmarcaments de pedra i les llindes decorades amb volutes i motius vegetals. Tenen sortida a un balcó corregut sostingut per dues mènsules treballades, amb barana de ferro i llosana motllurada. Al lateral dret, una finestra ovalada amb el mateix tipus d'emmarcament descentra la simetria de la façana. En el segon pis s'obre una àmplia finestra d'arc rebaixat bastida amb maons, amb dues grans columnes helicoidals que divideixen la finestra en tres obertures. La central presenta un ampit de pedra treballat. El cos adossat al costat nord presenta dos gran portals d'arc rebaixat bastits amb maons, i al pis, una gran terrassa amb sortida des de la crugia posterior.
La façana orientada al carrer Principal presenta un altre portal d'accés a l'interior, d'arc rebaixat i bastit amb dovelles de pedra escairades. Al primer pis, tres balcons exempts emmarcats amb pissarra i amb la llinda plana. El central presenta la data del 1801. Al segon pis, quatre finestres balconeres sense pedra, però amb barana de ferro. Des del primer pis s'accedeix a la passarel·la que comunica la casa amb el cos situat al costat sud. Presenta la coberta rebaixada, amb el parament arrebossat i pintat amb tres petites obertures, i sostinguda per dos llargs revoltons de maons. A la cantonada amb l'edifici principal presenta unes volutes decoratives de maons. El cos sud presenta, al carrer Figueres, un gran portal d'arc rebaixat bastit amb maons i, al carrer lateral, un de mig punt bastit amb pedra. Al pis hi ha una gran terrassa amb barana de maons. Tota la construcció es troba arrebossada i pintada de color rosat, excepte la crugia nord, amb el parament de pedra vist.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Camp Hope

Camp Hope és una pel·lícula estatunidenca de George Van Buskirk estrenada el 13 d'agost 2010. Lionsgate posà a la venda la pel·lícula en DVD als Estats Units el 2011.

## Argument

Camp Hope se centra en un campament on assisteixen al final de cada estiu els joves d'una comunitat cristiana de New Jersey. Allà s'internen al bosc, lluny de qualsevol distracció mundana i on se'ls ensenya els camins del Senyor, i trobar la pau i l'espiritualitat.
Un carismàtic sacerdot és l'encarregat d'instruir-los, però aquesta vegada ha implicat sense saber-lo alguna cosa, alguna cosa realment maligne. El que se suposava un lloc segur i un retir espiritual, es converteix en un malson que ni tan sols la fe no pot derrotar.

## Repartiment

* Will Denton com Tommy Leary
* Dana Delany com Patricia Leary
* Andrew McCarthy com Michael Leary
* Bruce Davison com Fr. Phineas McAllister
* Jesse Eisenberg com Daniel
* Valentina de Angelis com Melissa
* James McCaffrey com Dr. John
* Sasha Neulinger com Jimmy
* Spencer Treat Clark com Timothy
* Chris Northrop com Death Metal Kid
* Drew Powell com Bob
* Joseph Vincent Cordaro com Ryan
* Christopher Denham com Christian
* Caroline London com Rose Leary

## Referències

* ↑ Box office / business for Camp Hope (2010)
* ↑ Lionsgate Ready to Take Us to Camp Hell
# Apteronotus apurensis

Apteronotus apurensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 30,8 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Apure a Veneçuela.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1800. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 2. i-lxiv + 1-632. Pls. 1-20.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fernández-Yépez, A., 1968. Contribución al conocimiento de los peces Gymnotiformes. Evencias Núm. 20: 7 unnum., 5 pls.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Albert, J.S., 2003. Apteronotidae (Ghost knifefishes). P. 497-502. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.). Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil.
* ↑ Mago-Leccia, F., 1994. Electric fishes of the continental waters of America. Fundación para el Desarrollo de las Ciencias Físicas, Matemáticas y Naturales (FUDECI). Biblioteca de la Academia de Ciencias Físicas. Matemáticas y Naturales, Caracas, Veneçuela. Vol. 29 . 206 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Anagale gobiensis

Anagale gobiensis és una espècie extinta de mamífer que visqué durant l'Oligocè inferior.

## Morfologia

Aquest animal, que mesurava 30 cm s'assemblava molt a un conill, amb la cua llarga i les orelles curtes, tot i que no podia saltar. La fesomia de les potes inferiors, més llargues i amb urpes en forma de pala, indica que A. gobiensis es movia sense saltar.

## Ecologia

El seu aliment consistia sobretot en escarabats i cucs, que agafava de terra amb les urpes.

## Restes

Se n'han trobat restes fòssils a Mongòlia. Les dents de molts exemplars estan desgastades, probablement perquè menjaven terra.

## Bibliografia

* D. Palmer, B. Cox, B. Gardiner, C. Harrison i J.R.G. Savage (2000) - De geïllustreerde encyclopedie van dinosauriërs en prehistorische dieren, Köneman, Keulen. ISBN 3 8290 6747 X
* Entrada «Anagale» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Can't be tamed (EP)

Can't Be Tamed és un àlbum musical de la cantant i actriu Miley Cyrus que va treure el 2010. Són cançons amb les que se sent identificada, la majoria són escrites per ella amb l'ajuda d'altres compositors. La versió Deluxe ve amb un DVD on es mostra el concert de Londres at the O2, al desembre del 2009, on canta cançons dels seus anteriors àlbums "The Time Of Our Lives" i "Breakout". El disc està format per dotze cançons:
* Liberty Walk (camí cap a la llibertat)
* Who Owns My Heart (qui és l'amo del meu cor)--- videoclip
* Can't Be Tamed (indomable) --- videoclip
* Every Rose Has Its Thorn (totes les roses tenen la seva espina)
* Two More Lonely People (dues persones més solitàries)
* Forgiveness and Love (perdonar i estimar)
* Permanent December (desembre permanent)
* Stay (estar)
* Scars (cicatrius)
* Take me Along (agafam per allà)
* Robot (robot)
* My Heart Beats For Love (el meu cor bateja per amor)

## Referències

* ↑ «Can't Be Tamed [CD/DVD [CD & DVD]-DVD-CD]». Best Buy, 21-06-2010. [Consulta: 10 febrer 2014].
* ↑ «iTunes - Music - Can't Be Tamed by Miley Cyrus». iTunes Store (US). Apple Inc., 21-06-2010. [Consulta: 10 febrer 2014].