OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfred J. Kwak

Alfred J. Kwak (小さなアヒルの大きな愛の物語 あひるのクワック, Chiisana Ahiru no Ōkina Ai no Monogatari: Ahiru no Kuwakku/Quack) és una sèrie de dibuixos animats de l'any 1989 i d'origen holandès, basada en la peça de teatre del mateix nom creada per Herman van Veen. El personatge principal és un ànec que, a causa de la mort dels seus pares, és educat per un talp anomenat Henk, a qui Alfred li diu "pare". Henk és el seu tutor, però també el seu amic i assessor. Tots els personatges de la sèrie són animals antropomòrfics. la sèrie és remarcable pel tracte de temes polítics (com un corb que representa al nazisme, es diu Dolf -com Adolf- i s'ha de tenyir el bec de negre, perquè té orígens impurs), l'apartheid de Sud-àfrica, a través dels sogres d'Alfred, l'ecologisme o la transició d'una monarquia absoluta a una monarquia constitucional. La sèrie consta de 52 episodis produïts per Harlekjin, Harald Siepermann, Hans Bacher, Telecable Benelux, Toho Co. Ltd. i en col·laboració amb les cadenes de televisió TV Tokyo (Japó), VARA (Països Baixos), ZDF (Alemanya) i TVE (Espanya). Els personatges varen ser dissenyats per Harald Siepermann i la direcció de la sèrie va ser portada per Hiroshi Saitō. L'Alfred era un ànec que malgrat les adversitats, va saber sobreposar-se i combat el feixisme i el racisme, ja que el seu arxienemic és Dolf i la seva esposa és de color negre.

## Emissió internacional

La sèrie, a part dels països originals, va ser doblada i/o subtitulada en diversos idiomes.
| País | Títol | Canal | Estrena |
| Japó | あひるのクワック (Ahiru no Kuwakku) | TV Tokyo | 3 d'abril de 1989 |
| Països Baixos | Alfred Jodocus Kwak | VARA | 24 de desembre de 1989 |
| Dinamarca | Rasmus Rap | NRK | Mitjans 1990 |
| Itàlia | Niente paura c'è Alfred! | Italia 1 | 25 de setembre de 1990 |
| Alemanya | Alfred Jodocus Kwak | ZDF | 13 d'octubre de 1990 |
| Espanya | Alfred J. Kwak | TVE | 20 d'abril de 1991 |
| Finlàndia | Alfred Jodocus Kwak | YLE | 1991 |
| Polònia | Alfred Jonatan Kwak | TVP | 1993 |
| França | Alfred J. Kwak | France 3 | |
| Regne Unit | Alfred Jodocus Kwak | Channel 4 | |
| Israel | שאלתיאל קוואק (Sha'al'ti'el Quack) | IBA | |
| Noruega | Alfred Andreas Kvakk | NRK | |
| Suècia | Alfred Jeremias Kvack | SVT, SR, TV4 | |
| Estats Units | Little Duck's Big Love Story | | |
| Rússia | Приключения Альфреда Квака (Priklyuchenia Alfreda Kwaka) | | |
| Aràbia Saudita | آلفرد كواك (Alfred Kuwak) | | |
| Hongria | Alfréd a kacsa | | |

## Referències

* ↑ «Radio i televisió». Diari Avui (Hemeroteca Ajuntament de Girona). Barcelona: Diari Avui, 1991. Arxivat de l'original el 2014-05-02. [Consulta: 2 maig 2014].
# Tetraka bru

El tetraka bru (Oxylabes madagascariensis) és una espècie d'ocell de la família dels bernièrids (Bernièrids) i única espècie del gènere Oxylabes (Sharpe, 1870).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida de les terres baixes fdel nord-oest i est de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Tetraka bru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Amid

Amid fou un títol d'uns funcionaris samànides i gaznèvides que fou assumit pels seljúcides.
Més que un funcionari individual era una categoria de funcionaris (umada), entre els que s'elegien els governadors civils (amil, diferents dels governadors militars anomenats sallar o shihna). El títol desaparegué amb els mongols.

## Bibliografia

Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. "ʿamīd".
Viccionari
# Tetraka fosc

El tetraka fosc (Xanthomixis tenebrosa) és una espècie d'ocell de la família dels bernièrids (Bernièrids). Sovint s'inclou al gènere Crossleyia.

## Hàbitat i distribució

Habita entre la malesa dels boscos de les terres baixes de l'est i nord-est de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Tetraka fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Transformador (Anglès)

El transformador és un edifici d'Anglès inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una estructura de planta quadrada que té com a matèria primera el rajol i que acaba desembocant en una torre cantonera.
Tal com s'observa a simple vista, sembla estar adscrita als postulats estètico-formals del lèxic modernista. Així ho acrediten des de l'ús de columnes amb fusts molt prims i els capitells amb decoració vegetal, passant per l'àmplia proliferació de formes ondulades present sobretot en les arcuacions fins a arribar a la gran presència d'ornamentació de tall vegetal tant als capitells, com als basaments de les columnes com a les mènsules.
La torre està oberta per tres dels costats, cosa que provoca que funcioni com una espècie de porxo sustentat per quatre columnes per costat, que sostenten tres arcs de mig punt.
Un dels costats és cec i està tapat, però immediat a ell hi ha adossada una galeria composta per quatre arcades d'arc carpanell rebaixat.

## Història

Aquesta torre no va ser programada com a mirador sinó que la seva tasca principal era servir de transformador elèctric. Una tasca que mai va arribar a desenvolupar com a tal en la pràctica, ja que el projecte es va quedar a mitges.
Actualment forma part dels patis posteriors d'una de les cases que donen a la plaça de la Vila. Està en un estat de conservació bastant dolent, tot ple de bardisses i amb molta humitat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Transformador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Amida

«Amida» té aquests significats:
* Amida (Armènia), antiga ciutat d'Àsia Menor
* Amida (compost químic)
* Amida (videojoc), videojoc de Game Boy
* Amida (buda), buda del budisme Mahayana també conegut com a Amitabha
Viccionari
# Cantó de Sains-en-Gohelle

El cantó de Sains-en-Gohelle és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte de Lens. Té sis municipis i el cap és Sains-en-Gohelle.

## Municipis

* Aix-Noulette
* Bouvigny-Boyeffles
* Gouy-Servins
* Hersin-Coupigny
* Sains-en-Gohelle
* Servins

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1992- | Alain Lefèbvre | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 17.730 | 18.668 | 18.786 | 18.771 | 19.782 | 20.036 | 20.233 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Thorichthys helleri

Thorichthys helleri és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: des de la conca del riu Coatzacoalcos fins a la del riu Usumacinta (Mèxic).

## Referències

* ↑ Meek, S. E. 1904. The fresh-water fishes of Mexico north of the isthmus of Tehuantepec. Field Columbian Mus. Zool. Ser. v. 5: i-lxiii + 1-252, Pls. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Thorichthys helleri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Conkel, D.: Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units. Any 1993.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Steindachner, F. 1864. Beiträge zur Kenntniss der Chromiden Mejico's und Central-Amerika's. Denkschr. K. Akad. Wiss. Wien Math.-Naturwiss. Cl. v. 23: 57-74, Pls. 1-5.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Alitalia

Alitalia - compagnia aerea italiana (Codi IATA: AZ, OACI: AZA, i Callsign: Alitalia) fou l'aerolínia nacional d'Itàlia, part d'Alitalia Group, establerta a Roma, Itàlia. Alitalia va formar part de l'aliança d'aerolínies global SkyTeam. Després de 74 anys d'història i diversos rescats fallits, l'aerolínia mundialment coneguda com la companyia dels papes de Roma, va tancar el 2021. La companyia va entrar en liquidació i traspàs dels seus actius a la companyia ITA Airways, de la que l'estat italià se'n va fer càrrec.

## Història

El novembre de 2003 Alitalia va anunciar que reduiria prop de 2.700 llocs de treball durant els tres pròxims anys, a raó d'una possible fusió amb Air France-KLM. L'abril de 2004, Alitalia va adquirir l'aerolínia regional Gandalf Airlines, declarada recentment en fallida, per a l'obtenció de més slots (franges horàries) en aeroports europeus, principalment a Milà i París. El setembre de 2004 l'aerolínia es va trobar en serioses dificultats financeres, a l'extrem que la gerència va anunciar que no tenia fons suficients com per a pagar els sous dels seus empleats més enllà del final de mes. Es van anunciar plans per a acomiadar 5000 empleats i la possibilitat de per a dividir la companyia en dues filials, una línia aèria i una divisió de serveis en terra. També va dir que es reconsiderava la idea d'aliança amb Air France-KLM. Les negociacions es van encendre amb una sèrie de reunions per a tractar les possibles reduccions salarials i els acomiadaments, en una temptativa de protegir la companyia de la fallida i d'una probable liquidació.
Va tancar el 2021, passant els seus actius a ser gestionats per l'estat italià amb una nova companyia de nom "ITA”.

## Flota

La flota d'Alitalia consta dels següents avions (juny del 2020):
* 22 Airbus A319-100
* 38 Airbus A320-200
* 5 Airbus A321-100
* 14 Airbus A330-200
* 11 Boeing 777-200ER
* 1 Boeing 777-300ER

## Referències

* 1 2 324cat. «Arrivederci a la companyia dels papes: Alitalia tanca després d'una llarga decadència», 15-10-2021. [Consulta: 16 octubre 2021].

## Vegeu també

* Air One
* ITA Airways

## Enllaços externs

* web oficial Arxivat 2015-05-26 a Wayback Machine.
# Tigit

«Tigit» té aquests significats:
* Tigit (estat): petit estat subsidiari de Yawnghwe dins els estats Shan de l'Estat Shan de Myanmar.
* TIGIT (proteïna): receptor immunològic present en algunes limfòcits T i cèl·lules NK.
# Amor real

Amor real (català: L'amor veritable) és una sèrie dramàtica mexicana de televisió emesa per Televisa entre el 9 de juny i el 17 d'octubre del 2003. Protagonitzada per Adela Noriega, Fernando Colunga i Mauricio Islas. El guió és de Caridad Bravo Adams i María Zarattini.
La telenovel·la fou un autèntic èxit de crítica i d'audiència, aconseguí pics d'audiència superiors al 40% i fou la gran triomfadora dels premis de la indústria de 2004. Amb una audiència mitjana de 29,4 punts de ràting i amb un capítol final que arribà als 43%.

## Argument

Aquesta història d'amor centrada en el Mèxic de mitjan segle xix, en les dècades d'inestabilitat. Narra la vida de Matilde, una jove distingida de classe alta que desafia les regles socials en enamorar-se den Adolfo, un militar sense fortuna amb el qual desitja contraure matrimoni. Malauradament, per ordres de la seva mare es casarà amb en Manuel, un ric hisendat. A poc a poc, l'amor de joventut deixarà pas a l'amor veritable que naixerà entre Matilde i Manuel.

## Elenc

| Personatge | Intèrpret |
| Matilde Peñalver y Beristain de Fuentes Guerra | Adela Noriega |
| Manuel Fuentes Guerra | Fernando Colunga |
| Adolfo Solís | Mauricio Islas |
| Augusta Curiel de Peñalver | Helena Rojo |
| Humberto Peñalver | Ernesto Laguardia |
| Rosario Aranda | Ana Martín |
| Josefina de Icaza | Mariana Levy |
| Antonia Morales | Chantal Andere |
| Urbano de las Casas | Mauricio Herrera |
| Prudencia Curiel | Ana Bertha Espín |
| Amadeo Corona | Rafael Rojas |
| Renato Piquet | Mario Iván Martínez |
| Joana de la Corcuera | Leticia Calderón |
| Hilario Peñalver | Ricardo Blume |
| Marianne Bernier/ Marie de la Roquette | Maya Mishalska |
| Joana Domínguez | Yolanda Mérida |
| Sixto Valdez | Oscar Bonfiglio |
| Yves Santibáñez de la Roquette | Harry Geithner |
| Catalina Heredia | Kika Edgar |
| Pilar Piquet | Ingrid Martz |
| Damiana García | Beatriz Sheridan |
| Delfino Pérez | Adalberto Parra |
| Silvano Arzola | Héctor Saez |
| Ramón Marquez | Carlos Cámara |

## Referències

* ↑ Business Wire «Univision Debuts 'Amor Real'» (en anglès). , 18-10-2004 [Consulta: 4 juny 2013].
* ↑ Terra México «Amor Real alcanza súper rating» (en castellà). [Consulta: 24 febrer 2014]. Arxivat 21 de desembre 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-12-21. [Consulta: 24 febrer 2014].
* ↑ «La 1 recupera el misterio, la venganza y la pasión con 'Amor Real'» (en castellà). RTVE, 16-07-2012 [Consulta: 4 juny 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-02-02 a Wayback Machine. (castellà)
# Tigiria

Tigiria fou un estat tributari protegit del grups dels Estats Tributaris d'Orissa, sent el més petit del conjunt, amb 119 km². Limitava al nord amb Dhenkanal, a l'est amb Athgarh, al sud amb el riu Mahanadi i a l'oest amb Baramba.
Hauria estat fundat al segle XVI per Nityananda Tunga, que hauria vingut de l'oest en pelegrinatge a Puri i fou dirigit al lloc per un somni. El nom de Tigiria és una corrupció probablement de Trigiri o "Tres turons".
Els ingressos eren de deu mil rupies i el tribut de 882 rupies. La població el 1891 era de 20.546, el 1901 de 22.625 habitants, i el 1931 de 24.822; el nombre de pobles era de 102. Tigiria estava densament poblat (el de població més densa de tots els estats d'Orissa). La majoria d'habitants eren hindús i la casta més nombrosa els chases (7.000). L'estat estava ben cultivat excepte a la part muntanyosa i a les jungles al nord.

## Llista de rages

* No coneguts vers 1600-1682
* Sankaraswar Mandhata 1682 - 1742
* Gopinath Chamupati Singh 1743 - ?
* Jadumani Rai Singh ? - 1793
* Jagannath Chamupati Singh 1797 - 1844
* Harihar Kshatriya Birbara Chamupati Singh 1844 - 1886
* Banamali Kshatriya Birbara Chamupati Singh 1886 - 1933
* Sudarshan Kshatriya Birbara Chamupati Singh 1933 - 1943
* Brajraj Birbar Kshatriya Chamupati Singh 1943 - 1948 (fill, nascut 1921, vivia encara el 2000)

## Referències

* Genealogia
* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Calmasuchus acri

Calmasuchus acri és una espècie de capitosaure temnospòndil que va viure en el Triàsic mitjà (Anisià baix-mitjà). Les restes fòssils de Calmasuchus foren trobades a l'emplaçament La Mora de la conca catalana a Barcelona. Va ser identificat a partir d'un sostre cranial parcial i un paladar (holotip IPS-37401 (LM-83), fragments de crani (IPS-37401 (LM-63, LM-101, L I M1)) i una hemimandíbula completa (IPS-12 42407 (LM-4)). Fou anomenat per Josep Fortuny, Àngel Galobart i Carles De Santisteban l'any 2011, i rep el nom genèric del Pla de la Calma, el topònim de la localitat tipus.

## Referències

* ↑ Josep Fortuny, Àngel Galobart, Carles De Santisteban «A new capitosaur from the Middle Triassic of Spain and the relationships within the Capitosauria». Acta Palaeontologica Polonica, 56, 3, 2011, pàg. 553–566. Arxivat de l'original el 2011-05-22. DOI: 10.4202/app.2010.0025 [Consulta: 1r gener 2011]. Arxivat 2011-05-22 a Wayback Machine.
# Tratalias

Tratalias (en sard, Tratalias) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.121 habitants. Es troba a la regió de Sulcis-Iglesiente. Limita amb els municipis de Carbonia, Giba, Perdaxius, Piscinas, San Giovanni Suergiu i Villaperuccio.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Marco Piras | Llista Cívica |
# Camp heràldic

El camper o camp és, en heràldica, la superfície interior i total d'un escut, on es posen les particions i les càrregues. En el blasonament o descripció heràldica dels escuts, l'esmalt del camper és el primer element a què es fa referència, si bé la paraula "camper" es pot ometre per sobreentesa, pràctica que segueix la Generalitat de Catalunya en els escuts. Així, el blasonament de l'escut de Catalunya és, segons aquesta pràctica, el següent: "d'or, quatre pals de gules", que significa que dins un camper d'or hi figuren quatre pals de gules.
# Torre de Paraires

La Torre de Paraires és una torre que defensava el port de Portopí, un dels ports de Palma. Apareix documentada ja al segle xiv, i funcionà també com a llatzeret. Juntament amb la Torre de Portopí, constituïa la principal defensa del port de la ciutat. El 1876 fou declarada monument historicoartístic, una vegada ja havia perdut totes les funcions.

## Descripció

Es tracta d'una torre de planta quadrada construïda amb mitjans de marès. L'entrada actual és d'obertura recent, i condueix a una primera planta amb vuit sageteres. Una escala encastada a la paret condueix a les altres tres plantes, que tenen quatre sageteres i s'alcen sobre enteixinats de fusta que descansen en permòdols de pedra. La darrera està coberta per una volta apuntada feta de mitjans de marès. L'accés a la terrassa està protegit per una garita, i està coronada per un matacà resseguit i per un ampit emmerletat.
Devora la torre hi ha una bateria d'artilleria, construïda per defensar la marina de ponent a començament del segle xviii i abandonada cap a 1760.

## Història

El segle xiii ja es documenta una torre en aquest emplaçament, amb els noms de Torre d'en Carraç, Torre del Port i Torre de la Cadena. Hom pensa que la torre actual pot ser una construcció del segle xiv i que les primeres filades, que tenen una factura sensiblement diferent de la resta de la torre, corresponen a la torre preexistent, que hi ha autors que consideren que pot ser d'època romana.
La torre fou construïda per la defensa del port, però especialment concebuda per fer parella amb la Torre de Senyals, amb la qual tancava el port per mitjà d'una cadena. El segle xv ja es documenten peces d'artilleria, com ara bombardes i ballestes. Però cap a 1470 afegí una nova funció a la defensiva, atès que fou vinculada a la morberia del port, que tenia cura de la salut pública, i els vaixells no podien desembarcar sense llicència del magistrat de morberia. El Gran i General Consell disposà que la torre servís de llatzeret per orejar mercaderies i persones provinents de ports on se sospitava que hi havia epidèmies. Del fet que era el lloc on es ventilaven els teixits que eren susceptibles de propagar epidèmies rebé el nom de Torre de Paraires. Mantengué aquesta funció de morberia fins al segle xvii.
El segle xvii el Castell de Sant Carles protagonitzà tota l'acció defensiva i la torre anà perdent importància. Tot i així, a començament del segle xviii s'instal·là una bateria d'artilleria al peu de la torre, que va estar en funcionament fins a mitjans de segle. El 1875 la torre fou subhastada, però un any més tard fou declarada monument historicoartístic. El 1965 fou restaurada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Aparicio, Àngel; Sastre, Vicenç. Mallorca. Torres i talaies costaneres. Palma: Institut d'Estudis Baleàrics, 2019, p. 204. ISBN 84-17389-98-7.
* 1 2 3 «Paraires, Torre de». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 12. Palma: Promomallorca, p. 351. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Lucena, Martí; Fontenla, José María; Mosteiro, José Luis; Pomar, Ignacio. Palma. Guia d'arquitectura. Col·legi Oficial d'Arquitectes de Balears, 1997, p. 31. ISBN 84-921036-5-5.
# Tessaoua

Tessaoua és un municipi del Níger, capital del departament de Tessaoua a la regió de Maradi. Té una població d'uns 31.667 habitants (cens del 2001).
Històricament ha estat un centre important de la regió. Està situat en una localització geogràfica central. És un punt central de comerç entre Agadez al nord i Nigèria al sud. Agadez és una de les ciutats més famoses del Níger en el desert del Sàhara, habitada primerament pels tuaregs. Kano és encara un important centre de comerç al nord de Nigèria habitat principalment pels hausses. També cal destacar que sigui a mig camí de les capitals departamentals nigerines de Maradi i Zinder. Zinder havia estat la capital del Níger fins a l'època del colonialisme francès es va moure la capital a l'oest cap a Niamey on hi havia més proximitat amb les possessions de l'Àfrica Francesa Occidental fent-la més fàcil de controlar. Jurídicament Tessaoua només era la capital regional fins que aquest estatus es va moure fins a Maradi la qual encara és la capital.
Tessaoua té una escola superior (liceu) i diverses escoles d'educació primària. Algunes ensenyen en francès i d'altres principalment en una llengua local com el haussa o fins i tot en àrab en les escoles alcoràniques. Hi ha dos hospitals. Diverses organitzacions no governamentals (ONG) tenen les seves bases regionals en aquesta ciutat des de la que accedeixen a les poblacions dels voltants.
# Albert Español i Lifante

Albert Español i Lifante (Barcelona, 29 d'octubre de 1985) és un jugador de waterpolo català.
Format al Club Natació Atlètic-Barceloneta, va debutar a la Divisió d'Honor, el 2001, amb només 16 anys. Amb el club barceloní va estar fins al 2011, a excepció de la temporada 2007-08, que fou cedit al CN Mataró. El 2011 va fitxar pel Rari Nantes Florentia italià, amb el qual va jugar dues temporades. El 2013 va tornar al Barceloneta en la triomfant temporada 2013-14, en què el club mariner va guanyar la Lliga de Campions, la Supercopa d'Europa, la lliga espanyola i la Copa del Rei.
El 2016 es va traslladar a Grècia, per jugar amb l'Olympiakos, on va guanyar la lliga. La temporada 2017-18 va retornar de nou al Barceloneta però alhora ho va combinar amb entrenaments i partits amb la selecció xinesa, en l'intent d'aquesta selecció de preparar-se pel Jocs Olímpics de 2020. Després per un pas duna temporada pel Pays d'Aix Natation francès, l'estiu del 2020 va fitxar pel Tenerife Echeyde com a jugador-entrenador, càrrec del que fou destituït just abans d'acabar aquell mateix any.
Internacional amb la selecció espanyola juvenil, júnior i universitària, fou un dels membres de la selecció espanyola de waterpolo que guanyà la medalla de plata en el Campionat del Món del 2009. També ha obtingut medalles d'argent als Jocs Mediterranis de 2009 i als del 2013. Ha aconseguit el diploma olímpic als Jocs Olímpics de Londres (2012) i als de Rio de Janeiro (2016).

## Referències

* ↑ «Albert Español i Lifante». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Albert Español s'incorpora a l'Olympiacòs». lesportiudecatalunya.cat, 20-06-2016 [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ Muñoz Hernández, Raúl «Albert Español “torna” a l'Atlètic-Barceloneta». beteve.cat, 06-10-2017 [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ Alcoyent Corominas, Carles «Albert Español, un barceloní envoltat de waterpolistes xinesos». beteve.cat, 22-03-2018 [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ López Jordà, Toni «El Marco Polo del waterpolo». lavanguardia.com, 12-01-2018 [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ «Albert Espanol Lifante débarque au PAN !». water-polo-aix.fr. [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ Agustí, Xavier «“M’agraden els reptes difícils”». lesportiudecatalunya.cat, 13-06-2020 [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ Cabeza, Luisfer «El CN Echeyde despide a Albert Español de su cargo como entrenador-jugador». radiomarcatenerife.com, 28-12-2020 [Consulta: 22 gener 2021].

## Enllaços externs

* Reportatge d'Albert Español a RTVE