OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joaquim Augusto da Silva Mendes

Joaquim Augusto da Silva Mendes S.D.B. (14 de març de 1948, Castelões de Cepeda, Paredes, Portugal) és un bisbe catòlic i teòleg portuguès. Pertany a la Societat Salesiana i fou ordenat sacerdot el 1983 per a la Diòcesi d'Oporto. El papa Benet XVI el nomenà el 31 de gener del 2008 com a nou Bisbe Auxiliar de Lisboa i Bisbe Titular de Caliabria.

## Primers anys

Quan era jove descobrí la seva vocació religiosa, va decidir ingressar a la Societat Salesiana i fou ordenat sacerdot el 14 de juliol del 1983.
Es llicencià en teologia a la Universitat Catòlica Portuguesa i després es traslladà a Itàlia per llicenciar-se en teologia espiritual a la Universitat Pontifícia Salesiana de Roma.
Quan tornà inicià el seu ministeri pastoral a la Diòcesi d'Oporto. Des del 1991 fins al 1999 fou assistent diocesà de renovació carismàtica catòlica, des del 1993 fins al 1996 fou president dels instituts regionals de la diòcesi i la conferència de religiosos i des del 2002 al 2005 fou membre de la Junta de la Conferència Nacional dels instituts religiosos. També en el seu orde, del 1999 al 2005, fou superior major de la província i director de l'escola salesiana.

## Carrera episcopal

El 31 de gener del 2008 Sa Santedat el Papa Benet XVI el nomenà bisbe auxiliar del Patriarcat de Lisboa i bisbe titular de l'antiga Diòcesi de Caliabria.
Rebé la consagració episcopal el 30 de març del mateix any a mans de l'aleshores cardenal-patriarca Mn. José da Cruz Policarpo actuant com a consagrant principal i com a co-consagrants el Bisbe d'Oporto i el cardenal-patriarca Mn. Manuel José Macário do Nascimento Clemente i Mn. Gilberto dos Reis.

## Referències

* ↑ «Bento XVI nomeou D. Joaquim Mendes, salesiano, como Auxiliar do Patriarcado» (en portuguès). http://www.edicoessalesianas.pt/, 31-01-2008 [Consulta: 30 octubre 2016]. Arxivat 2016-10-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-10-30. [Consulta: 5 març 2017].
* ↑ «Novo Bispo para Lisboa - Bento XVI nomeou D. Joaquim Mendes, salesiano, como Auxiliar do Patriarcado» (en portuguès). http://www.paroquias.org/, 31-01-2008 [Consulta: 30 octubre 2016].
# José Gimeno Almela

José Gimeno Almela fou un arquitecte i polític valencià. És autor del magatzem d'Àvalos (1910), de l'edifici Dávalos (1915) i de l'Auditori Municipal de Castelló (1923) amb Vicente Vicioso. Fou alcalde de Castelló de la Plana de juny de 1938 a abril de 1939, quan la ciutat va caure en mans de les tropes franquistes.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2006-02-14 a Wayback Machine.
| Precedit per: Amadeo Ribó Simont | Alcalde de Castelló 1938 - 1939 | Succeït per: Vicente Traver Tomás |
# Kazuko Hironaka

Kazuko Hironaka (弘中 和子) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1984. Va disputar 21 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1984 | 3 | 0 |
| 1985 | 0 | 0 |
| 1986 | 10 | 0 |
| 1987 | 2 | 0 |
| 1988 | 0 | 0 |
| 1989 | 3 | 2 |
| 1990 | 3 | 1 |
| Total | 21 | 3 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Potorous

Potorous són un gènere de marsupial. Totes les espècies viuen a Austràlia.

## Classificació

* SUBORDRE MACROPODIFORMES
** Família Potoroidae
*** Subfamília Potoroinae
**** Gènere Potorous
***** Cangur rata de Gilbert, Potorous gilbertii
***** Cangur rata de peus llargs, Potorous longipes
***** Cangur rata de cara ampla, Potorous platyops †
***** Cangur rata de musell llarg, Potorous tridactylus

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 58. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Michajlov

Michajlov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1557.
# Jan Turpin

Jan Turpin és el gegant més popular de la ciutat belga de Nieuwpoort. Els altres set gegants de la ciutat són: Goliath (4,50 m, 80 kg), Griete (4,50 m, 80 kg), Rosalinde (1,80 m, 35 kg), Puuptje (1,80 m, 35 kg), Hendrik Geeraert (4,50 m, 80 kg), Karel Cogge (4,50 m, 80 kg) i Jacqueline la bruixa (4,50 m, 80 kg). Jan Turpijn és, amb 10.40 m i 750 kg, el gegant transportat més gran d'Europa. El porten entre 24 persones.

## Història

Hi ha gegants documentats a Nieuwpoort des del 1494. Els relats d'aquella època ja apunten l'existència d'un gegant a la ciutat. Abans de la Primera Guerra Mundial, Goliath era el gegant de la ciutat catòlica i Griete la geganta liberal. El gegant Jan Turpin I va fer la seva primera aparició el 1926. Se li va donar el nom de l'alcalde de Nieuwpoort, que provenia de la regió francesa de Boulogne, que el 1489, durant el setge de Nieuwpoort, va demanar ajuda a les dones locals per a lluitar amb els seus marits ja cansats contra l'atac dels francesos. Les dones van lluitar tant que van poder expulsar els invasors. De fet, el nom de l'alcalde es va convertir en flamenc per al gegant Jan Turpijn. Durant la Segona Guerra Mundial, el gegant va ser cremat arran d'un bombardeig. El cap de coure, que havia estat desat en un lloc diferent, es va salvar. El gegant actual Jan Turpijn II data de 1963, l'any que es va commemorar el centenari de la ciutat. Cada tres anys una processó de gegants passa pel centre de la ciutat de Nieuwpoort amb més de 140 gegants.

## Referències

* ↑ «Geschiedenis - reuzengilde Nieuwpoort». [Consulta: 2 maig 2022].
* ↑ «Jan Turpijn» (en neerlandès), 07-05-2019. Arxivat de l'original el 2022-01-26. [Consulta: 2 maig 2022].
# Josep Puche

«Josep Puche» té aquests significats:
* Josep Puche i Álvarez, intel·lectual murcià
* Josep Puche Hernández, artista faller.
# Kazuki Nagasawa

Kazuki Nagasawa (Prefectura de Chiba, 16 de desembre de 1991) és un futbolista japonès que actualment juga de centrecampista al Urawa Reds de la Lliga japonesa de futbol. Va començar com a futbolista al Yokohama F. Marinos i el seu actual club és el Urawa Reds. Va debutar amb la selecció del Japó el 14 de novembre de 2017 contra la selecció de Bèlgica.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Puncak Mandala

El Puncak Mandala o Mandala Peak (fins a 1963 Julianatop o Juliana Peak ) és una muntanya situada a la província de l'Alta Papua, Indonèsia. Amb 4.760 metres és el punt més alt de les muntanyes Jayawijaya i forma part dels Set Segons Cims. Després del Puncak Jaya (4.884 msm), 350 km a l'oest, el Mandala és la segona muntanya independent més alta d'Oceania, Australàsia, Nova Guinea i Indonèsia.
La primera ascensió del Puncak Mandala la va fer els membres d'una expedició holandesa a les muntanyes Star el 9 de setembre de 1959.

## Referències

* ↑ "Mountains of the Indonesian Archipelago" Peaklist.org. Retrieved 7 November 2011.
* ↑ List of highest mountains in Indonesia at the Gunung Baggingsite.
* ↑ «Puncak Mandala - Peakbagger.com». [Consulta: 11 maig 2024].
* ↑ Video report of first ascent (in Dutch)
# Michal Hvorecký

Michal Hvorecký (Bratislava, 29 de desembre 1976) és un escriptor eslovac.

## Biografia

És l'autor de dos llibres de contes: Silný pocit čistoty (Fort sentit de la neteja) (1998) i Lovci & zberači (Caçadors i recol·lectors) (2001). La seva novel·la Posledný hit (El hit final) va aparèixer el 2003, Plyš el 2005 i Eskorta el 2007.
Els seus llibres han estat traduïts a alemany, polonès, txec i italià. Les traduccions de les seves obres de ficció i el periodisme han aparegut en edicions a Alemanya, el Regne Unit, Eslovènia, Hongria, Polònia i República Txeca. La novel·la Plyš va ser dramatitzada i es va estrenar al Teatre Na Zabradli de Praga i al Schauspiel de Hannover. A més, Hvorecký escriu regularment per a diversos diaris i revistes.
Ha estat guardonat amb diversos premis i beques literàries, entre les quals el Literary Colloquium de Berlín, Museumsquartier de Viena, Goethe Institut de Múnic, i un Programa Internacional d'Escriptura als Estats Units.
L'autor també contribueix als diaris eslovacs, com cada dia al SME. Alguns dels seus articles han estat traduïts a l'anglès i es poden trobar al portal web Project Forum.
En 2000 va ser cofundador del Festival Wilsonic de Bratislava amb Tibor Holoda i va ser un dels seus co-organitzadors fins a l'any 2001.
Viu a Bratislava, Eslovàquia.

## Obra Publicada

* 1998 – Silný pocit čistoty (Fort sentit de la neteja)
* 2001 – Lovci & zberači (Caçadors i recol·lectors)
* 2003 – Posledný hit (El hit final)
* 2005 – Plyš
* 2007 – Eskorta
* 2008 – Pastiersky list
* 2010 – Dunaj v Amerike
* 2012 – Naum, poviedkový
* 2013 - Spamäti
# Lliga Adriàtica de waterpolo

La Lliga Adriàtica de waterpolo, també anomenada Regionalna Vaterpolo Liga, és una lliga de waterpolo que reuneix clubs de Croàcia, Sèrbia, Montenegro i Eslovènia. Creada al 2008, en algunes edicions també hi ha participat equips d'Itàlia.
Els clubs participants en la lliga adriàtica, també participen en les seves respectives lligues domèstiques. A partir de la temporada 2019-20, deu clubs participen a la Lliga Regional de waterpolo A1 i dotze clubs participen a la Lliga Regional de waterpolo A2.

## Historial finals

| Temporada | Guanyador | Finalista | Resultat |
| 2008–09 | Jug | Jadran | – |
| 2009–10 | Jadran | Jug | 11–8 |
| 2010–11 | Jadran | Jug | 9–7 |
| 2011–12 | Pro Recco | Primorje | 15–4 |
| 2012–13 | Primorje | Jug | 9–8 |
| 2013–14 | Primorje | Jug | 8–7 |
| 2014–15 | Primorje | Jug | 15–9 |
| 2015–16 | Jug | Primorje | 9–5 |
| 2016–17 | Jug | Jadran | 15–3 |
| 2017–18 | Jug | Mladost | 15–8 |
| 2018–19 | Mladost | Jug | 13–12 |
| 2019–20 | Mladost | Jug | 15–11 |
$^{nota}$ La temporada 2008-09, la lliga es va en un sistema de tots contra tots.

## Títols

| Club | Guanyador | Finalista | Anys campió | Anys finalista |
| Jug | 4 | 6 | 2008–09, 2015–16, 2016–17, 2017–18 | 2009–10, 2010–11, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2018–19 |
| Primorje | 3 | 2 | 2012–13, 2013–14, 2014–15 | 2011–12, 2015–16 |
| Jadran | 2 | 2 | 2009–10, 2010–11 | 2008–09, 2016–17 |
| Mladost | 2 | 1 | 2018–19, 2019–20 | 2017–18 |
| Pro Recco | 1 | 0 | 2011–12 | |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Lliga Adriàtica
# Jim Brown (futbolista)

Jim Brown (Kilmarnock, 31 de desembre de 1908 - Berkeley Heights, 9 de novembre de 1994) fou un futbolista escocès-estatunidenc de les dècades de 1930 i 1940.
A la seva carrera amateur als Estats Units va jugar a clubs com Newark Skeeters, New York Nationals, New York Giants o New York Soccer Club.
Als anys trenta va jugar professionalment a Anglaterra a clubs com Manchester United FC, Brentford FC i Tottenham Hotspur.
Amb la selecció dels Estats Units disputà el Mundial de 1930.

## Referències

* ↑ Jim Brown (futbolista) a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Jose, Colin. American Soccer League, 1921–1931: The Golden Years of American Soccer.. Scarecrow Press., 1998, p. 544. ISBN 0-8108-3429-4.
* ↑ Profile at the National Soccer Hall of Fame
* ↑ CTSoccerHallofFame.org profile
* ↑ «NESoccerHall.com profile nesoccerhall». Arxivat de l'original el 2020-06-22. [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ Haynes, Graham; Coumbe, Frank. Timeless Bees: Brentford F.C. Who's Who 1920–2006. Harefield: Yore Publications, 2006, p. 29. ISBN 978-0955294914.
* ↑ Haynes, Graham. A-Z Of Bees: Brentford Encyclopaedia. Yore Publications, 1998, p. 82. ISBN 1-874427-57-7.
* ↑ Courtney, Barrie. «USA – Details of International Matches 1885–1969». RSSSF, 29-06-2003. Arxivat de l'original el 17 gener 2010.
* ↑ «1930 FIFA World Cup Uruguay». Arxivat de l'original el 2018-07-24. [Consulta: 14 agost 2020].
# Josep Puche i Álvarez

Josep Puche Álvarez (Llorca, 31 d'agost de 1895 - Mèxic, 3 de novembre de 1979) va ser un metge i científic murcià. Estudià medicina a la Universitat de Barcelona, ciutat on s'havia traslladat quan era petit, i va tenir com a mestres Jesús Maria Bellido i Golferichs i August Pi i Sunyer, qui el va interessar per la fisiologia i la investigació científica. També fou secretari de la Societat Catalana de Biologia (1925-1929).
Es traslladà a la Residencia de Estudiantes de Madrid per a fer la tesi doctoral amb Juan Negrín el 1926 i va completar estudis a Brussel·les, Gant i Utrecht. Després va tornar a Barcelona fins que el 1929 fou nomenat catedràtic de fisiologia a la Universitat de Salamanca. El 1930 fou nomenat catedràtic a la Universitat de València, càrrec que ocupà fins a la fi de la guerra civil espanyola. Fou un referent important en la vida acadèmica i cultural valenciana i fins i tot fou governador civil de Palència uns mesos el 1932.
El 1937 fou nomenat president de l'Institut d'Estudis Valencians i el 1938 director general de Sanitat de l'exèrcit de la Segona República Espanyola. El 7 de març de 1939 marxà a l'exili i s'establí a Mèxic, on el 1940 n'adquirí la nacionalitat fou professor de fisiologia a l'Escola Politècnica Nacional de Mèxic i a la Facultat de Medicina de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic, on va investigar el control nerviós de la glucèmia i el metabolisme dels glúcids.

## Referències

* ↑ Aurelio Velázquez Hernández. LA OTRA CARA DEL EXILIO. Los organismos de ayuda a los republicanos españoles en México (1939-1949).. Universitat de Salamanca, 2012, p. 108.

## Enllaços externs

* Compumedicina Arxivat 2009-02-23 a Wayback Machine..
* Biblioteca Didital.
# Llista de gèneres d'amauròbids

Aquesta és la llista de gèneres d'amauròbids, una família d'aranyes araneomorfes. Conté la informació recollida fins al 28 de novembre de 2006 i hi ha citats 71 gèneres que comprenen en total 643 espècies. El gènere més nombrós és Coelotes amb 132 espècies, Draconarius en té 107 i Amaurobius, 67 espècies. La seva distribució abasta pràcticament tota Amèrica, Europa, una gran part d'Àsia, i algunes zones d'Àfrica i Oceania.

## Gèneres

Família Amaurobiidae Thorell, 1870
* Altellopsis Simon, 1905
* Amaurobius C. L. Koch, 1837 [=Walmus Chamberlin, 1947]
   * Amaurobius succini (Petrunkevitch, 1942) [Fòssil, Oligocè]
* Ambanus Ovtchinnikov, 1999: 63
* Anisacate Mello-Leitão, 1941d: 113
* Arctobius Lehtinen, 1967: 215
* Asiacoelotes Wang, 2002: 31
* Auhunga Forster & Wilton, 1973: 264
* Auximella Strand, 1908 [=Notolathys Mello-Leitão, 1920]
* Bakala Davies, 1990: 98
* Bifidocoelotes Wang, 2002: 37
* Callevopsis Tullgren, 1902 [=Opsaltella Mello-Leitão, 1941]
* Callobius Chamberlin, 1947
* Chresiona Simon, 1903
* Ciniflella Mello-Leitão, 1921 [=Paraltellopsis Mello-Leitão, 1925]
* Coelotes Blackwall, 1841 [=Urobia Komatsu, 1957]
* Coras Simon, 1898
* Coronilla Wang, 1994a: 281
* Cybaeopsis Strand, 1907 [=Callioplus Bishop & Crosby, 1935]
* Dardurus Davies, 1976: 399
* Draconarius Ovtchinnikov, 1999: 70
* Emmenomma Simon, 1884
* Eurocoelotes Wang, 2002: 73
* Femoracoelotes Wang, 2002: 81
* Himalcoelotes Wang, 2002: 84
* Jamara Davies, 1995b: 93
* Leptocoelotes Wang, 2002: 105
* Livius Roth, 1967c: 319
* Longicoelotes Wang, 2002: 109
* Macrobunus Tullgren, 1901 [=Charitonowia Strand, 1934] [=Myropsis Simon, 1905e] [=Olybrius Roth, 1967]
* Malala Davies, 1993: 483
* Maloides Forster & Wilton, in Platnick 1989b: 424 [=Mala Forster & Wilton, 1973]
* Manjala Davies, 1990: 95
* Midgee Davies, 1995a: 119
* Muritaia Forster & Wilton, 1973: 266
* Naevius Roth, 1967c: 320
* Neoporteria Mello-Leitão, 1943
* Neowadotes Alayón, 1995a: 2
* Neuquenia Mello-Leitão, 1940
* Obatala Lehtinen, 1967: 253
* Otira Forster & Wilton, 1973: 259
* Pakeha Forster & Wilton, 1973: 245
* Paracoelotes Brignoli, 1982b: 347
* Paravoca Forster & Wilton, 1973: 268
* Pimus Chamberlin, 1947
* Platocoelotes Wang, 2002: 119
* Poaka Forster & Wilton, 1973: 297
* Pseudauximus Simon, 1902
* Retiro Mello-Leitão, 1915
* Rhoicinaria Exline, 1950
* Robusticoelotes Wang, 2002: 126
* Rubrius Simon, 1887 [=Pionaces Simon, 1904]
* Spiricoelotes Wang, 2002: 129
* Storenosoma Hogg, 1900
* Taira Lehtinen, 1967: 266
* Tamgrinia Lehtinen, 1967: 266
* Tegecoelotes Ovtchinnikov, 1999: 68
* Tonsilla Wang & Yin, 1992: 263
* Tugana Chamberlin, 1948 [=Alauximus Bryant, 1948]
* Tymbira Mello-Leitão, 1944b: 348
* Urepus Roth, 1967c: 341
* Urocoras Ovtchinnikov, 1999: 68
* Virgilus Roth, 1967c: 342
* Wabarra Davies, 1996: 126
* Wadotes Chamberlin, 1925
* Waitetola Forster & Wilton, 1973: 244
* Yacolla Lehtinen, 1967: 275
* Yupanquia Lehtinen, 1967: 275
* Zanomys Chamberlin, 1948

## Referències

* The World Spider Catalog, V7.5

## Vegeu també

* Amauròbid
* Llista d'espècies d'amauròbids
* Classificació de les aranyes
# Pozal de Gallinas

Pozal de Gallinas és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 499 | 503 | 491 | 499 |
# Miguel de la Vega Inclán y Palma

Miguel de la Vega Inclán y Palma (Medina Sidonia, 23 de març de 1820 - San Juan, 31 de juliol de 1884) va ser un militar espanyol, governador de Puerto Rico.
De jove va ingressar en l'exèrcit, en l'arma de Cavalleria, per desig del seu pare, el Tinent General Benigno de la Vega-Inclán y Enríquez. Va intervenir en el pronunciament de Torrejón de Ardoz, el 1843, que va acabar amb la regència d'Espartero, ascendint a comandant de cavalleria. El 1853 va ascendir a coronel. Va contreure matrimoni amb Elisa Flaquer Ceriola, la filla menor de Jorge Flaquer Pedrines i Josefa Ceriola Castellá, i el 1858 van tenir el seu primer fill Benigno Vega-Inclán y Flaquer.
Ascendit a Brigadier, va ocupar el càrrec de Governador Militar de Valladolid i Capità General interí, així com el de Coronel honorífic del Regiment de Lanceros d'Espanya. Va assumir el càrrec de governador militar de Puerto Rico des de novembre de 1882 fins a juliol de 1884, tenint com a ajudant el seu fill Benigno, que anys més tard va heretar el títol i va fundar el Museu del Romanticisme a Madrid i la xarxa de Paradors Nacionals d'Espanya.
Va morir víctima de l'epidèmia de febre groga el 31 de juliol de 1884 a San Juan. Enterrat a Puerto Rico, les seves restes van ser portades a Espanya el 1913. Entre les seves condecoracions es troben la Creu de Sant Ferran, la Creu Vermella al Mèrit Militar i l'Ordre de l'Àguila Vermella de Prússia.

## Referències

* 1 2 Martínez de Velasco, Eusebio «Nuestros grabados». La Ilustración Española y Americana Año XXVIII, 22-10-1884, pàg. 235. ISSN: 1889-8394.
* ↑ «La familia de Jorge Flaquer» (en castellà). Red Digital de Colecciones de Museos de España - Museos. [Consulta: 24 març 2018].
* ↑ «El Boricua, Governors of Puerto Rico». [Consulta: 24 març 2018].
# Pedro Guerra

Pedro Manuel Guerra Mansito, conegut com a Pedro Guerra (Güímar, Tenerife, 2 de juny de 1966), és un cantautor canari.

## Biografia

És fill de Lourdes Mansito Pérez i de Pedro Guerra Cabrera, el primer president del Parlament de Canàries i senador pel Partit Socialista Obrer Espanyol. Simultàniament a l'escola, va cursar la carrera de música a la filial d'Arafo del Conservatori Superior de Música de Tenerife. Posteriorment, va traslladar-se a la seu principal del conservatori a Santa Cruz de Tenerife per especialitzar-se en guitarra i solfeig.

### Inicis a Tenerife

Amb 16 anys va començar les seves actuacions públiques en diferents festes populars de l'illa. La seva primera actuació d'importància va tenir lloc en les festes patronals de Güímar juntament amb altres grups canaris importants com Taburiente i Los Sabandeños, i el cantautor Luis Eduardo Aute.
Als 18 d'anys es va mudar a la ciutat universitària de La Laguna, on s'incorporà a la vida musical. El 1985 va formar el Taller Canario de Canción amb Andrés Molina, Rogelio Botanz i Marisa Delgado. La primera experiència discogràfica de Pedro Guerra va portar-se a terme el 1985 amb l'àlbum Nueva Canción Canaria, editat pel Govern de Canàries i el Centro de la Cultura Popular Canaria.

## Discografia
### Recopilacions

* Nueva Canción Canaria (1985)
* Contaminados (2005)

### Amb Taller Canario

* Trapera (1987)
* Identidad (1988)
* A por todas (1989)
* Rap a duras penas (1991)

### En solitari

* Golosinas (1995)
* Tan cerca de mí (1997)
* BSO de Mararía (1998)
* Raíz (1998)
* Ofrenda (2001)
* Hijas de Eva (2002)
* La Palabra en el aire (2003)
* Bolsillos (2004)
* Vidas (2008)
* Alma mía (2009)
* Contigo en la distancia (2010)
* El mono espabilado (2011)
* 30 Años (2013)

## Referències

* ↑ «La madre de... Pedro Guerra» (en castellà). Magazine, 1995, pàg. 78.
* 1 2 «Una carrera de éxitos musicales» (en castellà). eldia.es, 09-03-2008. [Consulta: 25 desembre 2013].
* ↑ Martorell, Núria «Pedro Guerra celebra els seus 30 anys de carrera». El Periódico de Catalunya, 01-03-2013.
* 1 2 «Pedro Guerra muestra sus influencias musicales en 'Hoy programa'» (en castellà). Radio 3, 17-10-2011.
* ↑ «Pedro Guerra actúa en el Palau de la Música junto a Miguel Ríos y Luis Pastor» (en castellà). Cancioneros.com, 05-03-2009.
* ↑ «El ‘filin' de Pedro Guerra». castellà: ElMundo.com, 25-07-2010.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (castellà)
* "Web amb les lletres de totes les cançons de Pedro Guerra"
# Les aventures d'en Filalici

Les aventures d'en Filalici és la traducció al català del còmic francès Philémon: una sèrie creada per l'artista Fred i publicada per Dargaud. La sèrie va començar a publicar-se a la revista francesa Pilote el 22 de juliol de 1965 i posteriorment es va convertir en una sèrie d'àlbums.
És una sèrie d'aventures fantasioses amb una gran dosi de continguts absurds on un jove viatja a mons surrealistes amb criatures estranyes.

## Argument

En Filalici és un adolescent francès que viu al camp i només té com a amic el seu ruc Anatol. Viu amb el seu pare, un home pràctic i malcarat que no té temps per les aparents fantasies del seu fill. La seva primera aventura es titula "El nàufrag de la A" i comença quan en Filalici cau a un pou que resulta estar connectat amb les aigües de l'oceà atlàntic. Les onades porten al protagonista a una illa plena d'elements estranys com centaures o plantes amb cara i ulls. Allà es troba també amb el Senyor Tomeu (Barthélémy en la versió original): un constructor de pous que va naufragar anys enrere de la mateixa manera que en Filalici i que li explica que l'illa on estan és realment la lletra "A" del text "Oceà Atlàntic" que apareix a tots els mapes.
En aquest primer àlbum en Filalici i el Senyor Tomeu aconsegueixen retornar al món real i en els albums posteriors emprendran viatges diversos per altres lletres del mapa i mons fantàstics i surreals.

## Edicions a Catalunya

Algunes històries breus van publicar-se en castellà a la revista Gran Pulgarcito entre 1969 i 1970. La revista Cavall Fort en va publicar nombroses aventures traduïdes al català per Albert Jané entre 1979 i 1990.

## Referències

* ↑ BDoubliées. «Pilote année 1965» (en francès).
* ↑ Lambiek Comiclopedia. «Fred».
* ↑ Cast Away on the Letter "A" review.
* ↑ «La Página no Oficial de Mortadelo y Filemon». [Consulta: 19 juny 2023].