OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Festival de Glastonbury

El Glastonbury Festival of Contemporany Performing Arts o Festival de Glastonbury és un festival d'arts escèniques que té lloc prop de Pilton (Anglaterra), conegut per la seva música contemporània i també per la dansa, comèdia, teatre, circ, cabaret i altres espectacles.
L'organitzador del festival, Michael Eavis, un camperol en una vall de Somerset digué que decidí organitzar el primer festival, aleshores anomenat Festival de Pilton, després de veure un concert a l'aire lliure de Led Zeppelin al Festival de Bath el 1970. Els primers festivals a la dècada dels anys 1970 es veieren influïts per l'ètica hippi i pel moviment de festivals gratuïts. El festival manté vestigis d'aquesta tradició, com la zona de Green Fields (camps verds), que inclou Green Futures (verds futurs) i Healing Fields (camps de guarició). Després de la dècada de 1970 el festival es dugué a terme gairebé tots els anys i cresqué considerablement.

## Referències

* ↑ Snapes, Laura «Glastonbury founders to celebrate 50 years in behind-the-scenes book» (en anglès). The Guardian, 05-06-2019. ISSN: 0261-3077.

## Bibliografia

* Eavis, Emily. Glastonbury 50: the official story of Glastonbury Festival (en anglès), 2019. ISBN 978-1-4091-8393-8.
# Halichoeres richmondi

Halichoeres richmondi és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Java, les Filipines, les Illes Ryukyu, les Moluques i Palau.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Joaquín Urquiaga Legarburu

Joaquín Urquiaga Legarburu (Zorrotza, 29 de març de 1910 - Bilbao, 25 de juliol de 1965) fou un futbolista basc de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Destacà a les files del Reial Betis, amb qui debutà a primera divisió el 25 de desembre de 1932, després de ser fitxat del Barakaldo CF. La temporada 1934-35 ajudà al club a guanyar la lliga. En quatre temporades disputà 72 partits amb el club andalús.
L'any 1936 fitxà pel FC Barcelona amb qui guanyà el campionat de Catalunya i la lliga Mediterrània. La guerra estroncà la seva carrera al Barça, i el 1937 marxà a Mèxic on fitxà per l'Asturias. Posteriorment fitxà pel Veracruz, amb qui guanyà la lliga mexicana la temporada 1945-46.
Un cop es retirà esdevingué entrenador. Amb Veracruz guanyà l'any 1947-48 la Copa México. També entrenà el Tampico, portant el club a guanyar el doblet la temporada 1952-53.

## Referències

* 1 2 «Funeral en Mejico por Urquiaga» p. 3. El Mundo Deportivo, 06-08-1965.
* ↑ «Joaquín Urquiaga». manquepierda.com, 24-12-2014. Arxivat de l'original el 2018-02-18. [Consulta: 9 febrer 2018].
* 1 2 Calderón, Carlos. «El 'Gordo' Urquiaga» (en castellà). Medio Tiempo, 01-07-2011.
* ↑ Joaquín Urquiaga Legarburu a BDFutbol
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Báez-Jorge, Félix. Personajes populares de Veracruz (en castellà). Sev.gob.mx, 15 setembre 2010, p. 152. ISBN 9786073300032.
* ↑ Franco, Eduardo. «De Urquiaga a Bakero, los jugadores españoles del Veracruz» (en castellà). Potencia Deportiva, 05-07-2012. Arxivat de l'original el 4 de desembre 2014. [Consulta: 17 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Joaquín Urquiaga Legarburu a BDFutbol
# Jeroni Boscana Mulet

Fra Jeroni Boscana Mulet —nascut a Llucmajor, Mallorca el 1775 i traspassat a la Missió de San Gabriel Arcángel, Califòrnia, 1831— fou un missioner franciscà mallorquí.
Estudià llatí a les aules de gramàtica del Convent de Sant Bonaventura de Llucmajor. A disset anys vestí l'hàbit de franciscà al convent de Jesús extramurs de Palma. Cursà estudis de filosofia i teologia al convent de Sant Francesc de Palma i, el 1799, rebé el presbiterat, i fou lector en Arts.
El 1803 marxà a Califòrnia com a missioner, Entre 1814 i 1826 residí a la missió de San Juan Capistrano, on redactà Relación histórica de la creencia, usos, costumbres y extravgancias de los indios de esta Misión de San Juan de Capistrano, llamada nación Acagchemen. La ciutat de Capistrano li dedicà el passeig Boscana i s'agermanà amb Llucmajor.
Fou proclamat fill il·lustre de Llucmajor el 12 d'octubre de 1966.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Palma: Promomallorca, 1988-2004. ISBN 84-86.617.17-2.
* ↑ «Història. Fills Il·lustres». Ajuntament de Llucmajor. Arxivat de l'original el 31 d’octubre 2007. [Consulta: 28 abril 2010].
# Halichoeres socialis

Halichoeres socialis és una espècie de peix marí de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes. Viu a profunditats inferiors a 1 m fins a 7 m sobre substrats de corall, sorra, runa o herba marina. S'alimenta en petites agregacions de zooplàncton i forma escoles evasives quan és amenaçada. Les femelles madures mesuren fins a 27,4 mm i el mascles, 36,4 mm. Halichoeres socialis és similar als joves de Halichoeres pictus, però es diferencia per tenir un ocel negre a la base de l'aleta caudal, absent en H. pictus jove i femení. Es troba a Belize. Va ser descrit el 2003 per John Randall i Phillip Lobel.

## Referències

* 1 2 3 4 Randall, John E.; Lobel, Phillip S. «Halichoeres socialis: A New Labrid Fish from Belize». Copeia, 1, 2003, pàg. 124–130. ISSN: 0045-8511.
* ↑ Garilao, Cristina V.; Capuli, Estelita Emily. «Halichoeres socialis Randall & Lobel, 2003» (en anglès). Fishbase.
# Emilio Carlos García Fernández

Emilio Carlos García Fernández (Ribadavia, 21 d'abril de 1953) és un historiador i crític de cinema gallec.

## Trajectòria

Va començar la seva relació amb el cinema en el sector d'exhibició, ja que els seus pares tenien un cinema a Ribadavia. Doctor en Ciències de la Informació per la Universitat Complutense de Madrid i professor de Comunicació i Publicitat Audiovisuals a la mateixa universitat, en la que és catedràtic des del 1999. Durant un temps va ser realitzador en l'informatiu territorial de Televisió Espanyola. Ha realitzat una sèrie de projectes creatius com Ribadavia unha historia de pedra (1980) e Laxeiro en Madrid (1980).. Ha col·laborat en la premsa diària i en revistes especialitzades en temes audiovisuals. Va dirigir l'edició espanyola de la Historia Universal del Cine.
A les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2010 va rebre la Medalla a la labor periodística i literària.

## Obres

* Historia del cine en Galicia (1896-1984), 1985.
* Historia ilustrada del cine español, 1985.
* El cine español: una propuesta didáctica, 1992.
* El cine español contemporáneo, 1992.
* Dicionario filmográfico de Galicia, 1993.
* Ávila y el cine. Historia, documentos y filmografía, 1995.

### Obres col·lectives

* Medios de Comunicación en España. Periodismo, Imagen y Publicidad, 1990.
* Historia do cine en Galicia, 1996.
* Enciclopedia del Cine español (en CD-ROM), 1996.
* Dicionario del cine español, 1997.
* Historia general del cine, 1997.
* Historia general de la imagen, 2000.
* Guía Histórica del cine 1895-2001, 2002.

## Referències

* ↑ Resolución de 23 de julio de 1999, de la Universidad Complutense de Madrid, por la que se nombra a don Emilio Carlos García Fernández Catedrático de Universidad del área de conocimiento de «Comunicación Audiovisual y Publicidad».
* ↑ «Ver películas es la única manera de romper el esquema mental de que el cine español es malo», Tribuna Complutense, 8 de novembre de 2011
* ↑ 'También la lluvia' triunfa en los premios del Círculo de Escritores Cinematográficos, Europa Press, 1 de febrer de 2011

## Enllaços externs

* «Obra de Emilio Carlos García Fernández» a Dialnet.
* Fitxa a galegos.info
# Font de Dalt (Cornudella de Montsant)

La Font de Dalt és una font de Cornudella de Montsant (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un element bastit de carreu constituint una mena de mur, amb un emplaçament endinsat per l'aixeta, que surt de les restes d'un element decoratiu. Hi ha una pica baixa amb sobreixidor. El conjunt, que encara és en ús, sembla que constituïa com una mena de placeta a l'extrem del carrer de Sant Andreu.

## Història

A la seva construcció, en data imprecisa, la font de Dalt recollia les aigües del Montsant, possiblement de la dita Font Vella. A la construcció del dipòsit de la Font Vella, a les darreries del segle passat, la font en rebia l'aigua, com també ho feia, possiblement, la font de la plaça de Sant Joan. Actualment, l'aigua subministrada prové del sistema d'abastament d'aigua de Cornudella. En un estat bastant deplorable, la font mereixeria una reconstrucció.

## Referències

* 1 2 «Font de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Forner alabarrat

El forner alabarrat (Furnarius figulus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que viu a garrigues de les terres baixes de l'Amazònia, est i sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Forner alabarrat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Fornelos de Montes

Fornelos de Montes és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Vigo. Fins a la reforma administrativa de 1869-70 va estar unit a Sotomaior.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 2.795 | 2.817 | 2.691 | 2.377 | 2.092 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

Calvos (Santo Adrián), As Estacas (Santa María), Fornelos de Montes (San Lourenzo), A Laxe (San Xosé), Oitavén (San Vicente), Traspielas (Santa María) y Ventín (San Miguel).

## Personatges de Fornelos de Montes

* Manuel Lueiro Rey, escriptor (1916-1990)

## Vegeu també

* Batalla de Fornelos, lliurada en aquesta localitat el 29 de març del 968.
# Frontera entre Angola i la República del Congo

La frontera entre Angola i la República del Congo és una frontera internacional terrestre de 201 quilòmetres de llarga que separa el territori d'Angola i el seu enclavament de Cabinda i el de la República del Congo a Àfrica central.
La frontera va ser delimitada per una comissió franco-portuguesa en 1901-1902; separava aleshores l'Àfrica Occidental Portuguesa i el Congo francès. S'estén des del trifini, on s'uneix les fronteres d'Angola, Congo i la República Democràtica del Congo. Aquest punt està situat a l'extrem oriental de la província de Cabinda al riu Louango (rio Chiloango a Angola).
Segueix en general la direcció nord-oest durant menys de quaranta quilòmetres abans de girar-se cap al sud-oest i l'oceà Atlàntic que arriba a vint quilòmetres al sud-est de ciutat congolesa de Pointe-Noire i una distància similar al nord-oest de la ciutat angolesa de Landana.
Va ser després de passar aquesta frontera, el 8 de gener de 2010, quan els autobusos de la selecció de futbol de Togo va ser atacat per separatistes de Cabinda en el seu camí a Cabinda per la Copa d'Àfrica de nacions. Un incident fronterer va tenir lloc en octubre de 2013 : el 13, les tropes angoleses penetraren en territori congolès i hi capturaren una quarantena de soldats congolesos; ocuparen breument cinc pobles congolesos. Van arribar a un acord el dia 18, i les tropes d'Angola tornaren a passar la frontera.

## Referències

* ↑ Commission de délimitation franco-portugaise, Paris, Berthaud, 1901-1902.
* ↑ El Louango constitueix, part de la frontera entre Angola i la República Democràtica del Congo.
* ↑ E.T. « Le car togolais mitraillé » Arxivat 2010-08-04 a Wayback Machine., L'Équipe, 8 de gener de 2010 ; consultat 10 de gener de 2010.
* ↑ « Crise entre l'Angola et le Congo-Brazzaville : dénouement heureux », Radio France internationale, el 18 d'octubre de 2013.
# Joaquín Tusquets de Cabirol

Joaquim Tusquets de Cabirol (Barcelona, 1904 – 4 d'abril de 1979) fou un químic i fotògraf català.
Va contraure matrimoni amb Rosa Gras Artero.

## Biografia

Llicenciat en Química, copropietari d'una empresa de productes químics i aficionat a la fotografia.
El seu treball fotogràfic va deixar endarrere l'anonimat el 2020 al donar-se a conèixer la història d'una caixa amb fotografies seves que va anar a parar a una botiga de Palma que va traspassar-se. A darreries de l'any 2004 al buidar-se l'establiment, per fer-hi obres, es va llançar una caixa amb milers de negatius a un contenidor i és llavors quan els troba el col·leccionista Toni Amengual que els conserva i digitalitza per finalment vendre'ls al Museu Marítim de Barcelona per uns 15 mil euros. En aquest fons hi ha imatges de municipis catalans –especialment de Barcelona, la costa i el seu port– però també n'hi ha algunes de Madrid, de París, de Sevilla i de Marroc, datades entre els anys quaranta i setanta del segle xx.
L'any 2021 el Museu Marítim estrenava l'exposició «Imatges trobades. La Barcelona marítima de postguerra».

## Referències

* ↑ La Vanguardia de 05/04/1979, pàgina 38.
* ↑ Un tesoro fotográfico familiar; article publicat per La Vanguardia de 10/08/2020.
* ↑ Las redes desentierran el misterio de unas fotografías anónimas halladas en Palma; article del diari El País de 12/05/2020.
* ↑ Les 3.800 fotos trobades a les escombraries ja tenen firma; article publicat pel diari El País el 13/05/2020.
# Gymnothorax serratidens

Gymnothorax serratidens és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Perú.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jushur

Jushur o Ĝušur, (inicialment el seu nom es va llegir Gaur) va ser un rei de Sumer a Kish, esmentat a la llista de reis sumeris, el primer de la Primera dinastia de Kish.
La llista li assigna un regnat de 1.200 anys i va ser rei després del diluvi. No s'han trobat proves de la seva existència però si de capes de pluges intenses.

## Referències

* ↑ Marchesi, Gianni. «The Sumerian king list and the early history of Mesopotamia». Ana turri gimilli : studi dedicati al padre Werner R. Mayer, S.J., da amici e allievi. [Consulta: 16 setembre 2021].
# El Priorat (Masarac i Vilarnadal)

El Priorat és una entitat de població del municipi altempordanès de Masarac i Vilarnadal. El 2011 tenia 15 habitants.
Se situa aproximadament a uns dos quilòmetres del nucli de Masarac, és un petit nucli urbà construït al voltant de l'assentament religiós. En destaca l'Església de Santa Maria de l'Om que data del segle XI-XII.
Als seus inicis es tractava d'una petita comunitat augustiniana depenent de Vilabertran i qui fou suprimida pel papa Climent VII el 1592.
L'església és situada a 600 m del poble, actualment constituïda per dues naus posseint cadascuna un absis semicircular. Sembla que, inicialment, es tractava d'un edifici d'una sola nau datant del segle xi, i que al segle xii s'hi varen afegir dues naus laterals més estretes, esfondrant així la nau lateral costat nord.
Sobre el frontispici hi ha un portal formada de sis arquivoltes, una llinda i un timpà llis. Dues de les arquivoltes tenen decoracions en relleu, una de les quals de cordó trenat. A la façana hi ha un campanar reconstruït el segle xviii.

## Bibliografia

* Enciclopèdia "Catalunya Romànica"
# Formiguer de Bertoni

El formiguer de Bertoni (Drymophila rubricollis) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, a les muntanyes costaneres del sud-est del Brasil, nord-est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Formiguer de Bertoni». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Joan Cristià de Schleswig-Holstein-Sonderburg

Joan Cristià de Schleswig-Holstein-Sonderburg (en alemany Hans Christian von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Franzhagen) va néixer a Beck (Alemanya) el 26 d'abril de 1607 i va morir Sønderborg el 30 de juny de 1653. Era un noble alemany, el fill gran del duc Alexandre (1573-1627) i de la comtessa Dorotea de Schwarzburg (1579-1639).
Tot i que el 1627, en morir el seu pare, ell va esdevenir el nou duc de Holstein-Sonderburg, per acord testamentari havia de compensar econòmicament tant la seva mare com els seus germans. Aquest fet va portar greus problemes econòmics per al manteniment del ducat.

## Matrimoni i fills

El 4 de desembre de 1634 es va casar amb Anna d'Oldenburg-Delmenhorst (1605-1688), filla del comte Antoni II (1550-1619) i de Sibil·la Elisabet de Brunsvic-Luneburg (1576-1630). El matrimoni va tenir quatre fills:
* Dorotea Augusta (1636-1662), casada amb Jordi de Hessen-Lauterbach (1632-1676).
* Cristina Elisabet (1638-1679), casada amb el duc Joan Ernest II de Saxònia-Weimar (1627-1683).
* Joan Frederic (1639-1649).
* Cristià Adolf (1641-1702), casat amb Elionor Carlota de Saxònia-Lauenburg (1646-1709).

## Bibliografia

* A.D. Jørgensen, "Christian, hertug af Sønderborg-Ærø", i: C.F. Bricka (red.), Dansk Biografisk Lexikon, København: Gyldendal 1887-1905.

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
* http://familypedia.wikia.com
# Hanníbal (fill d'Hasdrúbal)

Hanníbal (en púnic: 𐤇𐤍𐤁𐤏𐤋, ḥnbʿl; grec antic: Ἀννίβας, Annibas, llatí: Hannibal), fill d'Hasdrúbal i net de Magó, fou un militar cartaginès esmentat només per Justí, que diu que ell i els seus germans Hasdrúbal i Safó van fer la guerra contra els númides i els mauretans, i van contribuir decisivament a l'establiment del poder de Cartago en aquestes regions. Va viure al segle v aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hannibal». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 13 desembre 2022].
Magònides :
Magó
Hannó
HasdrúbalHamílcar
HanníbalHasdrúbalSafóGiscóHannóHimilcó
FillHanníbalHannó
MagóHimilcó
Himilcó :
Geus, Klaus. Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 266 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13). :
# Itatiaia

Itatiaia és un municipi de l'Estat de Rio de Janeiro, al Brasil.

## Referències

* ↑ «Itatiaia - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Itatiaia - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Página de l'Ajuntament
* Parque Nacional do Itatiaia
# Font de Cododalt

La Font de Cododalt és una font del terme de Llimiana, a la zona dels Masos de Llimiana. Està situada a 503 m d'altitud, al nord de Can Xinco, al sud de la caseria dels Masos de Llimiana.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 473.
# Enneapterygius shaoi

Enneapterygius shaoi és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que entre 3-12 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S., 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. (1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.) Fische Rothen Meeres 1835-38
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chiang, M.-C. i I.-S. Chen, 2008. Taxonomic review and molecular phylogeny of the triplefin genus Enneapterygius (Teleostei: Tripterygiidae) from Taiwan, with descriptions of two new species. The Raffles Bull. Zool. 19:183-201.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Koetschette

Koetschette (en luxemburguès: Kietscht; en alemany: Koetschette) és una vila de la comuna de Rambrouch, situada al districte de Diekirch del cantó de Redange. Està a uns 33 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Koetschette». [Consulta: 28 setembre 2015].
# Hemavati

Hemavati (Kannada ಹೇಮಾವತಿ) o Yenne-hole és un riu de Karnataka, Índia, un dels principals afluents del Cauvery.
Neix als Ghats Occidentals i corre en direcció sud-est passant pel límit de la regió de Coorg, on se li uneixen diversos rius menors procedents de l'oest; després rep el Yagachi des del nord, rodeja Hole Narsipur, i corre al sud cap al Cauvery al que s'uneix prop de Yedatore, després d'un curs d'uns 257 km, en el qual hi ha deu preses de les que surten no menys de 230 km de canals de reg destacant el canal nord de Sriramadevar de 75 km, al districte de Hassan, i el canal Mandigere, de 43 km, al districte de Mysore. La seva conca és de 5,410 km².

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Fraisse

«Fraisse» té aquests significats:
* Fraisse (Dordonya), municipi francès al departament de la Dordonya (regió de l'Aquitània)
* Lo Fraisse, municipi francès al departament del Tarn (regió de Migdia-Pirineus)
* Fraisse d'Agot (occità) o Fraisse-sur-Agout (francès), municipi francès al departament de l'Erau (regió del Llenguadoc-Rosselló)
* Fraisse de las Corbièras, municipi francès al departament de l'Aude (regió de Llenguadoc-Rosselló)
* Fraisse Cabardés (occità) o Fraisse-Cabardès (francès), municipi de França al departament de l'Aude (regió del Llenguadoc-Rosselló)
* Rémi Fraisse
Viccionari