OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Challenge Bell 2010

El Torneig de Quebec 2010, oficialment conegut com a Bell Challenge 2010, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista de moqueta que pertany als International tournaments de la WTA. La 18a edició del torneig es va celebrar entre el 13 i el 19 de setembre de 2010 al PEPS sport complex de la Ciutat del Quebec, Quebec, Canadà.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | M. Bartoli | 3 | 1 | |
| WC | R. Marino | 6 | 6 | | WC | R. Marino | 4 | 6$^4$ | |
| | B. Mattek-Sands | 6 | 6 | | | B. Mattek-Sands | 6 | 7 | |
| 6 | J. Görges | 1 | 4 | | | | | | | | B. Mattek-Sands | 6 | 6 |
| 6 | L. Šafářová | 6 | 6 | | | | | | | 6 | L. Šafářová | 2 | 1 |
| | J. Larsson | 4 | 2 | | 6 | L. Šafářová | 4 | 6 | 6 | | | | |
| | A. Tatishvili | 3 | 0 | | 5 | M. Oudin | 6 | 2 | 4 | | | | |
| 5 | M. Oudin | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | B. Mattek-Sands | 6⁶ | 6 | 5 |
| | S. Dubois | 5 | 2 | | | | | | | | | | | Q | T. Paszek | 7 | 2 | 7 |
| Q | A. Glatch | 7 | 6 | | | A. Glatch | 3 | 1 | | | | | |
| | C. McHale | 6 | 6 | | | C. McHale | 6 | 6 | | | | | |
| WC | V. Tétreault | 4 | 3 | | | | | | | | C. McHale | 2 | 2 |
| 8 | S. Arvidsson | 5 | 6 | 6 | | | | | | Q | T. Paszek | 6 | 6 |
| | M. Lučić | 7 | 4 | 2 | 8 | S. Arvidsson | 3 | 4 | | | | | |
| Q | T. Paszek | 6 | 6 | | Q | T. Paszek | 6 | 6 | |
| | J. Craybas | 3 | 2 | | | | | | |

## Quadre dobles femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Bethanie Mattek-Sands B. Záhlavová-Strýcová | 7 | 6 | |
| | Melanie Oudin Riza Zalameda | 6⁶ | 3 | | 1 | Bethanie Mattek-Sands B. Záhlavová-Strýcová | 6 | 6 | |
| | Stéphanie Foretz Gacon Kathrin Wörle | 2 | 6 | [10] | | Stéphanie Foretz Gacon Kathrin Wörle | 1 | 2 | |
| | Marina Erakovic Olga Govortsova | 6 | 2 | [7] | | | | | | 1 | Bethanie Mattek-Sands B. Záhlavová-Strýcová | 1 | 6 | [6] |
| | Jill Craybas Julia Görges | 4 | r | | | | | | | | Sofia Arvidsson Johanna Larsson | 6 | 2 | [10] |
| | Lilia Osterloh Anna Tatishvili | 1 | | | | Lilia Osterloh Anna Tatishvili | 1 | 6 | [9] |
| | Sofia Arvidsson Johanna Larsson | 7 | 6 | | | Sofia Arvidsson Johanna Larsson | 6 | 3 | [11] |
| 2 | Carly Gullickson Abigail Spears | 6$^4$ | 3 | | | | | | |
Ciutat del Quebec :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018 :
Sony Ericsson WTA Tour 2010
< 2009
2011 > :
WTA Tour Championships, Doha  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Challenge Antoine Béguère

La Challenge Antoine Béguère és un torneig de rugbi a XV organitzat pel club del FC Lourdes. En els seus orígens s'hi convidaven equips de Primera Divisió. Aquesta competició fou creada el 1962, dos anys després de la mort d'Antoine Béguère, empresari, alcalde de la ciutat i president del club lordenc durant els anys daurats de la postguerra. Actualment, són clubs de Fédérale els que són convidats i que envien de vegades els seus equips B. El 2006, la fase final s'ha disputat a Lorda (semifinals, final) en partits disputats en dues parts de vint minuts.

## Palmarès

* 1962: FC Lourdes venç AS Béziers per 35 - 8
* 1963: FC Lourdes venç FC Cahors per 5 - 3
* 1964: AS Béziers venç Stade Montois per 6 - 3
* 1965: Tarbes Pyrénées venç Section Paloise per 6 - 3
* 1966: RC Narbonne venç FC Lourdes per 3 - 0
* 1967: FC Lourdes venç Unió Esportiva Arlequins de Perpinyà 8 - 0
* 1968: Stade Toulousain venç Tarbes Pyrénées 20 - 11
* 1969: Stade Toulousain venç FC Lourdes
* 1970: Section Paloise venç Stade Toulousain 17-13
* 1971: US Montauban venç Section Paloise 28-5
* 1972: Stade Toulousain venç US Montauban 13-3
* 1973: CA Brive venç Stade Toulousain per 6 - 4
* 1974: FC Lourdes venç Castres Olympique per 15 - 12
* 1975: Stade Toulousain venç FC Auch per 12 - 11
* 1976: FC Lourdes venç SC Graulhet per 12 - 3
* 1977: FC Lourdes venç US Montauban per 33 - 24
* 1978: Tarbes Pyrénées venç RC Toulon per 25 - 0
* 1979: RC Narbonne venç Biarritz olympique
* 1980: RC Narbonne venç RC Toulon
* 1981: ?
* 1982: ?
* 1983: ?
* 1984: Stade Toulousain venç ?
* 1985: ?
* 1986: ?
* 1987: ?
* 1988: USAP venç FC Lourdes
* 1990: ?
* 1990: ? venç FC Lourdes
* 1991: Biarritz olympique venç ?
* 1992:
* 1993:
* 1994: Tarbes Pyrénées venç FC Lourdes per 12 - 9
* 1995:
* 1996:
* 1997: Rugby Club Louey Marquisat
* 1998:
* 1999:
* 2000:
* 2001:
* 2002:
* 2003:
* 2004:
* 2005:
* 2006:
# Centreville (Mississipi)

Centreville és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.680 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Centreville tenia 1.680 habitants, 605 habitatges, i 413 famílies. La densitat de població era de 279,6 habitants per km².
Dels 605 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,4% hi vivien parelles casades, en un 29,6% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.081 $ i la renda mediana per família de 18.077 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 16.364 $. La renda per capita de la població era de 10.446 $. Entorn del 38,7% de les famílies i el 40,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Centreville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Centreville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Centrifugació

La centrifugació és un mètode pel qual es poden separar sòlids de líquids de diferent densitat mitjançant una centrifugadora, la qual imprimeix a la barreja un moviment rotatori amb una força de major intensitat que la gravetat, provocant la sedimentació del sòlid o de les partícules de major densitat. Aquest és un dels principis en els quals es basa la densitat: Totes les partícules, per posseir massa, es veuen afectades per qualsevol força (origen d'una acceleració). La centrifugació imposa, gràcies a l'acceleració centrífuga, un efecte semblant al gravitacional: Les partícules experimenten una acceleració que les obliga a sedimentar.
La centrifugació pot dividir-se en primera instància en dos grans grups: La Preparativa i l'Analítica. En la primera, s'obtenen grans quantitats del material que es desitja estudiar, mentre que en la segona es procedeix a l'anàlisi de les macromolècules en una ultracentrifugació. Existeixen diversos mètodes de centrifugació i una extensa varietat de tècniques derivades d'aquesta.

## Vegeu també

* Centrifugació diferencial
Viccionari

## Referències

* ↑ «centrifugació | enciclopèdia.cat». [Consulta: 22 agost 2019].
# Chalinolobus gouldii

Chalinolobus gouldii és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic d'Austràlia. Els seus hàbitats naturals són els boscos densos, els boscos oberts i els arbustars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. Aquest tàxon fou anomenat en honor de l'ornitòleg i artista anglès John Gould.

## Referències

* ↑ Lumsden, L.; McKenzie, N. Chalinolobus gouldii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 maig 2014.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 161. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Chanel Nº5

Chanel N° 5 és un perfum, el primer llançat per la modista francesa d'alta costura Coco Chanel l'any 1921. La fórmula de l'olor de la fragància va ser composta pel químic i perfumista franco-rus Ernest Beaux. El disseny de la seva ampolla ha estat una part important de la marca del producte. Coco Chanel va ser la primera cara de la fragància, apareixent a l'anunci publicat per la revista Harper's Bazaar el 1937.

## Referències

* ↑ «1937 – CHANEL N°5 advertisement published in Harper's Bazaar in 1937. For the first time, Gabrielle Chanel herself promoted her perfume».
# Cal Sabaté

Cal Sabaté és una casa de Vallbona d'Anoia (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de pedra i teules, amb sostre a dues vessants i amb diferents estructures afegides a la construcció més antiga. Presenta algun contrafort, portal adovellat i va estar reformada.

## Història

Aquesta família de la pagesia enriquida es esmentada des del segle xvi (1512-14 aproximadament).J. Castellà dona la genealogia d'aquesta família.
Segueix sent de la família Sabater, que conserva un arxiu molt important.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Sabaté». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Agenda Pública

Agenda Pública és un lloc web que consisteix en una plataforma que publica anàlisi de científics socials i altres experts sobre temes de l'actualitat jurídica, política, econòmica i social amb focus a Espanya.
Fundat l'1 d'octubre de 2012, entre uns altres per Argelia Queralt, Marc López Plana, Juan Rodríguez Teruel i Edgar Rovira, inicialment va aportar contingut a eldiario.es, acabant aquesta relació el 2015. El 2015 va aconseguir un acord de col·laboració amb El Periódico, fins que, el desembre de 2018, es va determinar la seva mudança a l'edició web del diari El País, dirigit per Soledad Gallego Díaz.
Dirigit inicialment per Argelia Queralt, l'observatori social va comptar amb les signatures de més de 1000 professors i investigadors universitaris en els seus primers cinc anys de vida.

## Referències

* 1 2 3 «El País firma una alianza con ‘Agenda Pública’ y ‘Contexto’ para compartir contenido». El Confidencial Digital, 24-12-2018.
* ↑ «Recomponer la democracia', un libro que propone un nuevo sistema político». masleer.com, 01-03-2014.
* ↑ Cañizares, María Jesús «Argelia Queralt: "Las instituciones catalanas han prescindido de la ley. Y sin ley todo vale"». Crónica Global, 09-12-2017.
# Claude Caillol

Claude Caillol (Aubage, 1955) és un pintor francès que destacava inicialment en la recuperació de la pintura com a tècnica en l'escena artística marsellesa. La seva carrera evolucionaria cap a una reflexió sobre la producció industrial i la realitat quotidiana a través d'unes posades en escena d'estil objet-trouvé que l'han convertit en un explorador de les possibilitats estètiques del plàstic.

## Referències

* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS
# Ca l'Escloper (Sant Sadurní d'Osormort)

Ca l'Escloper és una masia de Sant Sadurní d'Osormort (Osona) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb el carener de nord a sud, per bé que la teulada es troba enderrocada. La façana, situada a migdia, presenta un portal rectangular amb la llinda i la porta de roure, els brancals són de pedra i a la part baixa hi ha un pedrís. A la planta s'hi obren dues finestres, tres al primer pis amb ampit de pedra i llinda de roure. A les golfes n'hi ha una altra de les mateixes característiques. A la façana de llevant s'hi obren dues finestres. A tramuntana s'hi obre una finestra al primer pis, i a la part de ponent es troba enderrocada i plena de bardisses. La casa es tota construïda en pedra i fusta, amb una gran puresa de línies.

## Història

Masia que pertany a la parròquia de Sant Sadurní d'Osormort que en un principi fou terme de Sant Llorenç del Munt o de Cerdans, més tard s'uní a la batllia d'Espinelves i ara és independent. Aquesta casa no la trobem registrada en els fogatges del segle xvi per tant es tracta, segurament, d'una construcció posterior. En el nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1860 no hem pogut comprovar si hi consta perquè només hi ha un resum de l'inventari que és el següent: "11 casetes, 15 masies, 12 alqueries, 1 església, 5 capelles, 1 rectoria i 17 pallisses".

## Referències

* 1 2 «Ca l'Escloper». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Angelo Predieri

Angelo Predieri (Bolonya, 1655 - Bolonya, 1731) va ser un cantant i compositor italià de l'època del Barroc.
Angelo Predieri procedia d'una família musical de Bolonya de gran abast, era germà de Giacomo Cesare (1671-1753) i oncle de Luca Antonio Predieri (1688-1767). Va estudiar amb Camillo Cevenini (1607-1676) i Agostino Filippuzzi (1621-1679), el mestre de capella de la Basílica de Sant Petroni. El 1671 va ser admès a l'Accademia Filarmonica com a tenor. El 3 de gener, 1672, es va incorporar a l'orde franciscà i va prendre el nom religiós d'Angelo. El 1673 es va convertir en mestre de capella de "Sta. Maria della Carità" a Bolonya. Com a professor de cant, Angelo Predieri va ensenyar a noies i nois, tant a les cases particulars com a les llars. El seu alumne més famós va ser Giovanni Battista Martini (1706-1784) conegut com a "Pare Martini" el va felicitar com el seu primer mentor i professor excel·lent, també va tenir com alumne al seu nebot Luca Antonio Predieri (1688-1767) i al bolonyès Giuseppe Maria Nelvi. El salm de Predieri "Dixit Dominus" va ser publicat per Martini el 1775 a la seva escola de contrapunt "Essemplare, sia Saggio fondamental pratico de contrappunto fugato".

## Obres (selecció)

* Cantate morali i Spirituali à due, i molt voci amb violini, òpera primera (Bolonya, 1696)
* Canzone sacra a La riquesa espiritual en la música de les sagres canzoni (Bolonya, 1730)
* 1 Sonata per a violí i violoncel i Sonata a violin i violoncello di vari autori (Bolonya, c. 1700)

## Oratoris

* Mosè bambino esposo al Nilo, Bolonya, diumenge de Rams, 1698
* Davide perseguitato, Bolonya, 1702
* Il trionfo della croce, Cento, 14 de setembre de 1702
* La sepultura de Cristo, Bolonya, 1704
* La fiamma della carità, Bolonya, 1705
* Il Gefte, Bolonya, 1706
* La martire d'Alessandria Sta. Catterina, Bolonya, 1709
* Maria e Giuseppe a Traccia di Gesù, Bolonya, 30 de març de 1713
* La purificació de Maria Vergine, Bolonya, el 28 de març de 1715
* Jezabelle, Bolonya, 25 de març de 1719 amb (Floriano Arresti)
* La decollació de S. Giovanni Battista, Bolonya, el 3 d'abril de 1721

## Referències

* ↑ Anne Schnoebelen: Predieri (Mitglieder der Familie), in Grove Music Online.
# Babel òpera

Babel òpera (en neerlandès original Babel Opéra) és una pel·lícula dramàtica belga del 1985, virtuosa i experimental, dirigida per André Delvaux. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Els assajos estan en marxa a l'Òpera Nacional Neerlandesa per a Don Giovanni de Mozart. Al voltant dels cantants, els actors i l'orquestra es mouen persones més o menys reals, però estranyes que encaixen bé amb la història de l'òpera. També són presents a l'estrena.

## Repartiment

* José van Dam - Don Giovanni
* Pierre Thau - Il Commendatore
* Ashley Putnam - Donna Anna
* Stuart Burrows - Don Ottavio
* Christiane Eda-Pierre - Donna Elvira
* Malcolm King - Leporello
* Marcel Vanaud - Masetto
* Patricia Schuman - Zerlina
* François Beukelaers - François
* Stéphane Excoffier - Stéphane
* Alexandra Vandernoot - Sandra
* Ben Van Ostade - Ben
* Jacques Sojcher - Verteller
* Karl Ernst Herrmann - Director
* Sylvain Cambreling - Director d'orquestra

## Sobre la pel·lícula

Fou finançada per la Loteria Nacional Belga per commemorar el 50è aniversari de Delvaux. Fou exhibida a la secció Zabaltegi del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1985.

## Referències

* ↑ Babel òpera a esadir.cat
* ↑ Crítica de José Luis Guarner a la Vanguardia al repositori de la Filmoteca Catalana
* ↑ Babel òpera al web del Festival de Sant Sebastià
# Cacic de Moctezuma

El cacic de Moctezuma (Psarocolius montezuma) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) que habita la selva d'Amèrica central, des del sud de Mèxic fins a Panamà.

## Referències

* ↑ «Cacic de Moctezuma». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Chang

«Chang» té aquests significats:
* Toponímia:
** Chang'an, capital de la Xina antiga
** Chang Bhakar estat tributari protegit de l'Índia a les Províncies Centrals, subprovíncia de Chota Nagpur
* Biografies:
** Chang Ch'ün o Chang Chun (1889 - 1990), primer ministre de la República de la Xina i membre prominent del Kuomintang
** Chang Myon (1899 - 1966) polític i diplomàtic de Corea del Sud
** Princesa Chang Ping (1629 - 1646), princesa durant la Dinastia Ming
** Chang Kai-Chen (1991), tennista taiwanesa
** Chang i Eng Bunker (Siam, 1811 - Estats Units, 1874), germans bessons units pel tors la condició i origen dels quals va originar el terme germans siamesos
** Chang Ji (1099 –1050 aC), fundador de la Dinastia Zhou
** Chang Jiang, denominació del riu Iang-Tsé a l'Àsia oriental
** Meng Chang (919 –965), emperador de l'Estat de Shu (934 -965)
** Sarah Chang (Filadèlfia, Pennsilvània, 1980), violinista estatunidenca d'origen coreà
** Sylvia Chang (Chiayi, Taiwan, 1953), actriu, escriptora, productora, i directora de cinema
** Yao Chang (331–394), formalment Emperador Wuzhao dels Qin anteriors
* Chang: A Drama of the Wilderness (1927), pel·lícula documental estatunidenca que explica la vida d'un pagès pobre de Siam
# Alhendín

Alhendín és un municipi situat en la part meridional de la Vega de Granada (província de Granada), en el sud-est d'Espanya. Limita amb els municipis d'Armilla, Ogíjares, Villa de Otura, El Padul, Jayena, Agrón, Escúzar, La Malahá, Las Gabias i Churriana de la Vega. Per ell passa el riu Dílar.
# Bàndicut bru meridional

El bàndicut bru meridional (Isoodon obesulus) és un bàndicut que viu principalment al sud d'Austràlia. Presenta un cert grau de dimorfisme sexual, fent que les femelles siguin un xic més petites que els mascles.
# Amistats salvatges

Amistats salvatges (títol original en anglès, Animals) és una pel·lícula de comèdia dramàtica del 2019 dirigida per Sophie Hyde, protagonitzada per Holliday Grainger i Alia Shawkat. Es va projectar a la categoria Premieres del Festival de Cinema de Sundance de 2019. Es tracta d'una adaptació de la novel·la homònima d'Emma Jane Unsworth del 2014. La pel·lícula segueix els millors amics Laura i Tyler, l'estil de vida dels quals està sota control just quan la Laura es compromet amb un abstemi. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Holliday Grainger com a Laura
* Alia Shawkat com a Tyler
* Fra Fee com a Jim
* Jamael Westman com a Leo
* Dermot Murphy com a Marty
* Amy Molloy com a Jean
* Kwaku Fortune com a Julian
* Olwen Fouéré com a Maureen
* Pat Shortt com a Bill

## Referències

* ↑ Halligan, Fionnuala. «'Animals': Sundance Review». Screen Daily, 29-01-2019. [Consulta: 9 agost 2019].
* ↑ «Sundance Unveils Politics-Heavy Lineup Featuring Ocasio-Cortez Doc, Feinstein Drama». The Hollywood Reporter, 28-11-2018. [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ «Amistats salvatges». Goita què fan, ara!. [Consulta: 22 agost 2024].
# Ball de Cercolets de Reus

El Ball de Cercolets de Reus és una dansa que forma part dels elements del Seguici Festiu de Reus que surt per la Festa Major i per les festes de la mare de Déu de Misericòrdia el 25 de setembre.
Els balladors porten a les mans uns cèrcols o arquets de fusta enramats de verd o guarnits amb cintes de colors, amb els quals formen diferents figures. En destaca la del globus, on un ballador, que ha pujat a les espatlles d'un altre, queda per damunt de tots els cercolets. Els folkloristes vinculen aquesta dansa amb antics rituals agraris. Hi ha qui ho vincula amb la verema o veu el seu origen en les festes paganes de la recol·lecció dels fruits, que es dedicaven a la deessa Flora. Ball molt estès a Catalunya amb variants, però sempre amb els cèrcols enramats que els són característics
El Ball de Cercolets està documentat a Reus des del segle xviii, i es va mantindre actiu fins al 1871, quan va desaparèixer el gremi de corders o fabricants de cordes que el patrocinava. Bofarull parla d'aquest ball quan comenta les festes que es van fer a Reus per la jura de la reina Isabel II, el 1833: "Los sogueros se distinguieron con la vistosa danza dels Cercolets, siendo de notar que particulares aficionados duplicaron este agradable objeto", cosa que indica que hi havia un altre grup de Ball de cercolets de producció privada.
La dansa es va reincorporar a la Festa Major de Reus el 1996, a partir del treball de la Coordinadora de danses Tradicionals de Reus i del folklorista reusenc Josep Bargalló i Badia. Les balladores van vestides amb brusa i pantalons blancs, mocador creuat al pit i al cap i faldellí verd o vermell, picarols a les cames i un cèrcol guarnit amb flors. El ball s'acompanya amb un grup de grallers.

## Referències

* ↑ «Ball de Cercolets de Reus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bofarull, Andreu de. Anales históricos de Reus, desde su fundación hasta nuestros días. Reus: Imprenta y Librería de Pedro sabater, 1845, p. Vol. II, p. 220.
* ↑ Protocol de les Festes Majors de Reus. Reus: Arxiu Municipal, 2006, p. 37. ISBN 8489688362.

## Enllaços externs

* Ball de Cercolets Arxivat 2010-09-24 a Wayback Machine.
# Ca l'Antic (Bigues)

Can Barri, també coneguda com a Ca l'Antic, és una de les masies històriques de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells del Fai, a la comarca catalana del Vallès Oriental. La masia està catalogada com a element d'interès municipal per l'ajuntament de Bigues i Riells del Fai.
És a prop de l'extrem de llevant del terme municipal, a poca distància del termenal amb l'Ametlla del Vallès i també bastant a prop del límit amb Santa Eulàlia de Ronçana. És a l'esquerra del Tenes i a la dreta del Torrent de la Font del Tort. Al voltant de la masia, sobretot al nord, est i oest, s'ha desenvolupat la urbanització Can Barri, i en el sector meridional, més proper al Tenes i a migdia de la carretera BP-1432, rere mateix de la masia, es va construir el Polígon Industrial Can Barri. A banda i banda de la masia, hi havia la Torre de Can Bigues, a llevant, i la Torreta de Can Bigues, a ponent.
Antigament era una de les tres o quatre masies amb més terres i econòmicament més fortes de Bigues, però a la segona meitat del segle XX els seus amos abandonaren els conreus de les terres i van parcel·lar-les per tal d'obrir la urbanització actual, al mig de la qual ha quedat l'antiga masia. La masia antiga ha estat convertida en un restaurant.

## Referències

* ↑ Catàleg de Béns de Bigues i Riells del Fai al pla d'ordenació urbanística municipal (POUM)

## Enllaços externs

* Can Barri en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya