OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cultura Santa Maria

La cultura de Santa Maria o cultura santamariana va ser una civilització que es va desenvolupar al nord de l'actual província de Catamarca i el sud-oest de la província de Salta (Argentina), entre el 850 i el 1480. Els seus principals assentaments estaven a les Valls Calchaquíes i les seves zones limítrofes més immediates, on es troba la localitat de Santa Maria que dona nom a la cultura. El seu element característic són les urnes funeràries que utilitzaven per a l'enterrament de nens, que són presents en gairebé tots els grans museus del món.
Va formar part d'una sèrie de cultures agroterrisseres relacionades que es van conformar el que es coneix com el nord-oest argentí, on es va originar l'arqueologia argentina. Simultàniament a la cultura santamariana es desenvolupen a les zones veïnes diverses cultures similars, com la cultura Belén i la cultura de Sanagasta.

## Característiques

L'element característic de la cultura santamariana són les urnes funeràries que utilitzaven per a l'enterrament de nens, que són presents en gairebé tots els grans museus de el món.
Com altres cultures andines, va desenvolupar un tipus d'agricultura de muntanya, per a la qual es van construir feixes de cultiu i sistemes de reg, que van permetre sustentar a una considerable població. Entre els cultius es trobaven: blat de moro, patates, fesols, quinoa i la carabassa. També van ser recol·lectors dels fruits del garrofer i el chañar. La disponibilitat de les llames com a animals de càrrega per a realitzar caravanes els va permetre desenvolupar un important intercanvi econòmic i cultural amb diferents pobles veïns. Van treballar metalls com el coure, l'or i la plata, realitzant artesanies més desenvolupades. Realitzaven grans atuells ceràmics molt decorades que utilitzaven com urnes funeràries.
La seva societat estava organitzada en senyorius hereditaris, ocupant els guerrers i sacerdots (de tipus xamànic) la jerarquia més alta dins de la societat. La població vivia en llogarets en els turons o en cases disperses al llarg dels rius. Els habitatges eren pedra. Van construir fortificacions defensives denominades pucarás.
Cap a 1430, els inques procedents dels Andes peruans van entrar en contacte amb aquesta cultura, portant canvis polítics a la regió. Els inques van incloure la regió en dos importants províncies: Chicoana i Quire Quire (o Kiri Kiri). A l'arribada dels inques i, poc després dels espanyols, la regió estava habitada per parcialitats diaguites, com els yocaviles, calchaquíes, amaichas, anguinhaos, cafayates i encalillas, que tenien com a llengua comuna el cacán.

## Referències

* 1 2 3 4 Velendia Jagua, 2005.

## Vegeu també

* Història precolombina de l'Argentina
* Pobles indígenes de l'Argentina
* Descobriment i conquesta de l'Argentina

## Bibliografia

* Velandia Jagua, César Augusto «Iconografía funeraria en la Cultura Arqueológica de Santa María, Argentina» (en castellà). Universidad Nacional del Centro de la Provincia de Buenos Aires, Olavarría y Universidad del Tolima, Ibagué, 2005.
# Dar Châabane

Dar Châabane o Dar Chaâbane o Dar Chaabane (àrab: دار شعبان, Dār Xaʿbān) és una ciutat de Tunísia, molt propera a la ciutat de Nabeul, a la que de fet està gairebé unida. Forma part de la governació de Nabeul i és capçalera de la delegació de Dar Chaâbane El Fehri. La ciutat tenia 35.859 habitants el 2004, mentre que la delegació en tenia 37.420, d'habitants.
El municipi es va formar el 9 de gener de 1957 per la unió del port d'El Fehri i la vila de Dar Châabane, uns 2 km cap a l'interior, i de fet el municipi es diu, pròpiament, Dar Chaâbane El Fehri (àrab: دار شعبان الفهري, Dār Xaʿbān al-Fihrī), tot i que també sigui habitual referir-se simplement com Dar Chaâbane.

## Economia

Actualment es dedica principalment al turisme.
És característic de la zona el treball d'esculpir en pedra i marbre.
Una pebre local, estès a tot el país, pren el nom de chaabani.
El berkoukech de Dar-Châabane és una sopa local típica consumida principalment a l'hivern, feta amb llegums estacionals.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 15 12 (ISO 3166-2:TN-12).
A més, constitueix un dels sectors o imades, amb codi geogràfic 15 52 51, de la delegació o mutamadiyya de Dar Chaâbane El Fehri, amb codi geogràfic 15 52.

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 136-138. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 48-52. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Dar Châabane - Lloc web oficial
# Elafebòlies

Les Elafebòlies (en grec antic: ἐλαφηβόλια) eren unes festes de l'antiga Grècia celebrades en honor d'Àrtemis Elafèbolos ('la caçadora de cervos') durant el mes d'Elafebolió, que rebia el nom a partir d'aquest festival.
Les Elafebòlies de la ciutat de Hiàmpolis, a la Fòcida, se celebraven cada any sembla que en commemoració d'una victòria sobre els tessalis que havien assolat el país i reduït la ciutat. Amb motiu d'aquesta festa, els seus habitants feien un tipus de pastís anomenat èlafos, que, com el seu nom indica (ἔλαφος), tenien forma de cervo de cabirol i s'oferien a la divinitat.
De les Elafebòlies celebrades a altres indrets de Grècia no es coneixen detalls.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Elaphebolia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 21-XI-2020].
# Calidad Pascual

Calidad Pascual (anteriorment Grupo Leche Pascual) és una empresa espanyola situada a Aranda de Duero (Burgos, Castella i Lleó). Es dedica a la preparació i envasament de llet i derivats, i altres productes com sucs, refrescos, cereals, aigua mineral i begudes de soja. Actualment és la tercera marca de consum de productes làctis d'Espanya i és la tercera empresa per volum de negoci de la província de Burgos.
La companyia va ser fundada el 1969 per Tomás Pascual i està controlada per la família Pascual. La seu central es troba a Aranda de Duero i les oficines a Madrid.

## Referències

* ↑ «Leche Pascual se resiente de la extrema competencia en el segmento de los lácteos» (en castellà). El Correo de Burgos, 14-02-2010. [Consulta: 9 juliol 2010].
* ↑ «Ranking de las 5.000 mayores empresas de Castilla y León» (en castellà). Castilla y León Económica. Arxivat de l'original el 31 d'agost 2010. [Consulta: 23 agost 2010].
# Església de São Miguel

L′Església de São Miguel, també anomenada església parroquial i Seu de Castelo Branco, es troba a la freguesia de Castelo Branco, municipi del mateix nom, districte de Castelo Branco, a Portugal. Està classificat com a Immoble d'Interés Públic des del 1978.
El temple remunta a l'edat mitjana. Les principals campanyes d'intervenció arquitectònica s'hi feren al 1682, visibles en els dos nivells inferiors de la façana, de caràcter barroc, i el 1691, amb la introducció de pintures de Bento Coelho en vuit capelles. El 1771, amb el pas de Castelo Branco a diòcesi, l'església s'eleva a catedral i rep llavors obres de restauració. El 1785 és reconstruïda la capella principal i el 1791 s'hi pengen pintures de Pedro Alexandrino al retaule (de 1785) i a la Capella del Santíssim. Altres intervencions s'hi feren als segles XIX i XX.

## Arquitectura

Originàriament de traçat romànic, va patir alteracions al llarg dels segles, i hui en són majoritàriament visibles els elements de l'arquitectura barroca i rococó.
L'arc del creuer fou alterat pels volts del 1608 i encara es veuen vestigis de l'estructura original del segle xvi.
La façana principal té tres portals (laterals amb frontó triangular i central més elevat i amb frontó corb interromput), dues finestres flanquegen un nínxol amb una estàtua de sant Miquel al nivell intermedi; hi ha un òcul al nivell superior, i dos campanars laterals. Dins, la nau longitudinal presenta sis altars laterals en talla daurada.

## Referències

* 1 2 Câmara Municipal de Castelo Branco: Valorizar a Memória: Intervir no Centro Histórico Arxivat 2010-06-30 a Wayback Machine. Document del 15 de juny de 2005.

## Enllaços externs

* Ruta de les catedrals. Arxivat 2017-09-12 a Wayback Machine.
# Bulandshahr

Bulandshahr (hindi: बुलंदशहर, urdú: بلند شہر) és una ciutat i municipalitat d'Uttar Pradesh a l'Índia, capital del districte de Bulandshahr, a la riba dreta del riu Kali-Nadi. El seu antic nom fou Baran, però se l'anomenà Unchanagar o Bulandshahr (Ciutat Alta, per la seva elevació en relació al riu). Fou declarada municipalitat el 1865. La seva població al cens de 2001 era de 176.256 habitants (el 1901 eren 18.959.

## Vegeu també

* Malagarh.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Decapterus koheru

Decapterus koheru és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Alimentació

Menja zooplàncton.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Elaeoselinum

Elaeoselinum és un gènere d'apiàcies. Són plantes natives de la regió mediterrània. Conté 5 espècies acceptades Als Països Catalans es troben dues espècies: Elaeoselinum asclepium i Elaeoselinum tenuifolium.

## Taxonomia

Gènere descrit per W.D.J.Koch ex DC. i publicat a Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis 4: 215. 1830. L'espècie tipus és: Elaeoselinum meoides (Desf.) W.D.J.Koch ex DC.

## Taxonomia

* Elaeoselinum asclepium (L.) Bertol.
* Elaeoselinum foetidum (L.) Boiss.
* Elaeoselinum fontanesii (Desf.) Boiss.
* Elaeoselinum meoides (Desf.) W.D.J.Koch ex DC.
* Elaeoselinum tunetanum Brullo, Miniss. i Terrasi

## Referències

* ↑ Elaeoselinum en PlantList
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
* ↑ «Elaeoselinum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 setembre 2012].
# Ciutat Esportiva del rei Abdullah

La Ciutat Esportiva del rei Abdullah (en àrab: مدينة الملك عبدالله الرياضية), també dit La joia brillant, és un estadi multiusos situat a la ciutat de Jiddah, Aràbia Saudita. Porta el seu nom en honor a l'ex monarca saudita Abdul·lah de l'Aràbia Saudita, qui va governar al país entre 2005 i 2015. Va ser inaugurat l'1 de març de 2014, i actualment té una capacitat per a 62 242 espectadors, cosa que en fa en el segon immoble més gran i important d'aquest país per darrere de l'Internacional Rei Fahd de la capital Riad.
Està dedicat principalment a la pràctica del futbol i és utilitzat pels clubs de la ciutat Al-Ittihad FC Jiddah i Al-Ahli SC Jiddah. No obstant això, pel fet que aquest últim competeix en la Segona Divisió després del seu descens en la temporada 2021/22, actualment disputa la majoria dels seus partits com a local en l'Estadi Príncep Abdullah al-Faisal amb capacitat per a 27 000 persones.

## Esdeveniments

El 16 de gener de 2019 hi va tenir lloc la Supercopa d'Itàlia 2018, on la Juventus de Torí va vèncer l'AC Milan amb marcador de 1-0.
Més tard, entre el 8 i 12 de gener de 2020 s'hi va desenvolupar la Supercopa d'Espanya, on el Reial Madrid va aconseguir el seu onzè títol en el certamen en derrotar en la final per 4-1 en la tanda de penals contra l'Atlètic de Madrid.

## Referències

* ↑ «King Abdullah Sports City Stadium (Al-Jawhara Stadium)». stadiumdb.com.
* ↑ «Kritik an italienischem Supercup in Saudi-Arabien». www.stadionwelt.de. Arxivat de l'original el 19 de gener de 2019. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ «La Supercopa d'España se celebrará en Arabia Saudí | rfef.es». www.rfef.es. Arxivat de l'original el 13 de gener de 2022. [Consulta: 12 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Ciutat Esportiva del rei Abdullah - Lloc web oficial
# Can Victòria

Can Victoria és una obra del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'antiga masia, totalment restaurada, formada per diversos cossos annexes. La part principal té una coberta a quatre vessants i les obertures són petites i allindanades. En un costat hi ha un cos quadrangular amb coberta a quatre vessants i grans obertures d'arc de mig punt. També hi ha diverses terrasses i porxos. Es coneix també pel Maset de la Creu per la proximitat amb la creu gòtica de Cervelló.

## Història

Es tracta d'una masia del segle xv. Antigament era coneguda com a Casa de les Ànimes i fou propietat de l'església. Aquest mas, juntament amb la rectoria, va ser comprada, l'any 1880, pel dramaturg Frederic Soler i Hubert (Serafí Pitarra).
Se suposa que la proximitat de la Creu Gòtica fou el que inspirà Frederic Soler Humbert (1839-1895) l'obra de "La Creu de la Masia".

## Referències

* 1 2 3 «Can Victoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Cala Illa Mateua

La cala Illa Mateua és una cala rocallosa del municipi de l'Escala (Alt Empordà), situada entre el Port i la punta Montgó, a la zona de les Planasses, que formen part de l'espai del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter. Té una longitud de 170 metres i una amplada de 15 metres, de còdols, i està envoltada de penya-segats. Rep el nom de l'illot situat a un dels extrems, a 20 metres de la costa.
El 8 de setembre de 1963 hi va naufragar el remolcador Contentin de la marina de guerra francesa, conegut com a Constantin. Les seves restes romanen a poca profunditat i es poden observar fent submarinisme.

## Referències

* ↑ «Illa Mateua». Web oficial de Turisme de l'Escala-Empúries.
* ↑ «Cala Illa Mateua». Visita Costa Brava.
* ↑ Trilla Morato, Enric. Naufragis a la mar de l'Alt Empordà. Figueres: Brau Edicions, 2007. ISBN 9788495946942.
* ↑ «El Cotentin A-701». Mare Nostrum.
# Decapterus scombrinus

Decapterus scombrinus és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 46 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic oriental: des de Califòrnia fins a les Illes Galápagos. També a Austràlia.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# DN1

DN1 (en romanès: Drumul Național 1) és una important carretera nacional de Romania que uneix Bucarest amb la part nord-oest del país i la frontera amb Hongria a través de Borș. Les principals ciutats enllaçades per DN1 són Bucarest, Ploiești, Brașov, Sibiu, Alba Iulia, Cluj-Napoca i Oradea.
Al tram Comarnic - Brașov, els embussos apareixen molt sovint a causa de l'intens volum de trànsit a la regió turística de Vall de Prahova i la carretera es redueix a només dos carrils.
El segment de DN1 que dona servei a la zona nord de Bucarest es va actualitzar a finals del 2005. Ara té tres carrils de circulació a cada costat i dos nous intercanviadors a l'aeroport Henri Coandă i al pont d'Otopeni. Tot i que no completa les especificacions de l'autopista, la carretera DN1 es pot considerar una via ràpida en determinats segments. També s'ha instal·lat un modern sistema de circuit tancat de televisió al tram de Bucarest a Sinaia per evitar l'excés de velocitat i els accidents.
A la secció Bucarest - Brașov, s'apliquen restriccions de conducció durant el dia de dilluns a divendres per als vehicles amb MPW superior a 7.5 t (16,535 lb) i els dissabtes i diumenges per a vehicles amb MPW superior a 3.5 t (7,716 lb). A la secció Cluj-Napoca - Oradea, s'apliquen restriccions durant el dia els dissabtes i els diumenges per als vehicles amb MPW superior a 7.5 t (16,535 lb).
L'autopista A3 deixarà el trànsit des de la DN1 quan estigui acabada i serà més curta el 59 km (37 mi).

## Referències

* ↑ «Harta drumurilor nationale din Romania». e-Transport.ro. Arxivat de l'original el 10 desembre 2012. [Consulta: 30 agost 2012].
* ↑ «Aglomeratie pe Valea Prahovei: Folositi rutele ocolitoare». Ziare.com, 24-12-2011.
* ↑ «Inca un an de restrictii pe DN1 (E60) Bucuresti-Ploiesti-Brasov». ZiuaCargo.ro, 31-12-2011. Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 15 juny 2012].
* ↑ «Driving restrictions Romania 2012». UNTRR.ro. Arxivat de l'original el 29 abril 2012. [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «Autostrada A3 Bucuresti - Ploiesti, deschisa traficului de joi dimineata». Hotnews.ro, 19-07-2012.

## Galeria

* Vista aèria de DN1, al comtat d'Ilfov, al nord d'Otopeni
* DN1 als 45 graus de latitud, al comtat de Prahova
* DN1 entre Azuga i Predeal, al límit nord del comtat de Prahova
# DNA

DNA té els següents significats:
* Sigles en anglès de l'àcid desoxiribonucleic
* Sigles de Democratic National Assembly, partit polític de Trinitat i Tobago
* Sigles de Daily News and Analysis, diari publicat en anglès a l'Índia
Viccionari
# DNAS

Dynamic Network Authentication System (DNAS) va ser un sistema d'autenticació de jocs creat per Sony per a PlayStation 2, PlayStation Portable i PSX. El DNAS obtenia informació sobre el maquinari d'un jugador amb finalitats d'autenticació, protecció contra còpies, bloqueig de comptes, gestió i altres.

## Funcionalitat

En el cas de la PlayStation 2, el DNAS utilitzava un conjunt de codis en una àrea protegida del DVD del joc juntament amb números de sèrie de l'EEPROM de la consola per a l'autenticació en línia. Les còpies de jocs fetes per gravadors de DVD-R normals no tenen aquesta àrea protegida i, per tant, els jocs no s'hi autenticaven. Per evitar-ho, s'han creat programes que permeten jugar en línia amb còpies de jocs i versions pirates.
Alguns jocs tenen una doble comprovació DNAS contra aquests programes, introduïts per Electronic Arts a la majoria dels seus jocs.

## Tancament

El servei DNAS es va tancar el 4 d'abril de 2016 per a les regions NTSC-U i PAL després que l'últim joc oficial en línia, Final Fantasy XI, tanqués els seus serveis el 31 de març de 2016, però va continuar sent compatible amb els títols japonesos de PS2 i la PlayStation Store a la PSP. La jugabilitat en línia d'altres jocs va ser recuperada per servidors privats no oficials de PS2 fins al tancament definitiu el 4 d'abril. Gràcies a solucions no oficials, alguns jocs continuen funcionant més enllà de la data de tancament.

## Referències

* ↑ «PlayStation® Official Site: Consoles, Games, Accessories & More». us.playstation.com. [Consulta: 18 juliol 2012].
* ↑ «"DNAS" (Dynamic Network Authentication System)». Sony. Arxivat de l'original el July 1, 2008. [Consulta: July 7, 2014].
* ↑ Frank, Allegra. «Final Fantasy 11 shut down on consoles today after 14 years». Polygon, 31-03-2016. [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ «URGENT! DNAS SHUTDOWN - PS2 Online Gaming». Arxivat de l'original el 25 April 2016. [Consulta: 5 abril 2016].
* ↑ «Playstation 2 Online - Online Game List». playstation2.onlineconsoles.com. [Consulta: 19 juliol 2023].
# Depressió tropical quinze (2007)

La depressió tropical quinze va ser la tempesta quinzena i més dèbil de la temporada d'huracans a l'Atlàntic del 2007. L'origen de la depressió va ser una extensa pertorbació, possiblement associada a la zona de baixa pressió de les restes de l'huracà Karen, el 4 d'octubre.
El sistema es va organitzar lentament, desenvolupant una àrea de baixes pressions el 8 d'octubre al nord-est de les Illes Turks i Caicos. La convecció associada a la tempesta augmentà constantment a mesura que la baixa es desplaçava cap al nord-est. L'11 d'octubre, la baixa es va organitzar com a Depressió Tropical Quinze a uns 1.190 km a l'est-sud-est de les Bermudes, després que la convecció hagués persistit unes 12 hores. Un important cisallament del vent del sud-oest va inhibir el desenvolupament.
El 12 d'octubre la depressió es va alentir, al mateix temps que la convecció començava a disminuir. Aquella tarda la depressió va degenerar en una petita baixa que va persistir durant els propers dies, mentre augmentava la velocitat i prenia un gir gradual cap al nord-est. La baixa es va convertir en un cicló extratropical el 14 d'octubre i es va intensificar, movent-se per les Açores amb vents amb força de vent. Va arribar a vents de 85 km/h abans de ser absorbit per una tempesta extratropical més gran el 18 d'octubre.

## Referències

* 1 2 Franklin. «Tropical Depression Fifteen Discussion one». National Hurricane Center, 11-10-2007. Arxivat de l'original el 2016-03-06.
* 1 2 3 Jack Beven. «[[[:Plantilla:NHC TCR url]] Tropical Depression Fifteen Tropical Cyclone Report]» (PDF). National Hurricane Center, 22-11-2007.
* ↑ James Franklin. «Tropical Depression Fifteen Public Advisory one». National Hurricane Center, 11-10-2007. Arxivat de l'original el 2012-10-25.
* ↑ Jack Beven. «Tropical Depression Fifteen Discussion Three». National Hurricane Center, 12-10-2007. Arxivat de l'original el 2012-10-21.
* ↑ Lixion Avila. «Tropical Depression Fifteen Discussion Four». National Hurricane Center, 12-10-2007. Arxivat de l'original el 2012-10-25.
* ↑ Lixion Avila. «Remnant Low Fifteen Discussion Five». National Hurricane Center, 12-10-2007. Arxivat de l'original el 2012-10-25.
# Depressió tropical set (2002)

La Depressió tropical set va ser una depressió tropical dèbil i breu que es convertí en la setena de la temporada d'huracans a l'Atlàntic del 2002 que romangué en aigües obertes durant tota la seva existència.

## Referències

* ↑ «Mariners Weather Log Vol. 47, No. 1, Spring/Summer 2003». [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «2002 Atlantic Hurricane Season». [Consulta: 23 agost 2021].
# Depressió tropical set (2003)

La depressió tropical set fou el setè cicló tropical de la temporada d'huracans a l'Atlàntic del 2003 i fou una depressió tropical de caràcter dèbil que es formà al nord-est de la costa de Florida. Es formà el 25 de juliol al desenvolupar-se la mateixa ona tropical que havia originat prèviament la depressió tropical Six. Una petita i desorganitzada depressió avançà direcció nord-oest i romangué amb una intensitat inferior a la d'una tempesta tropical a causa de les condicions adverses que impediren el seu reforçament. La depressió recalà a l'illa de Santa Catalina, Geòrgia, i es dirigí cap a l'interior on progressivament s'anà debilitant. Com que la tempesta era dèbil, els efectes es limitaren en precipitacions fortes en algunes zones de Florida, Geòrgia, Carolina del Sud i Carolina del Nord.

## Referències

* 1 2 Richard Pasch. «Tropical Depression Seven Tropical Cyclone Report». National Hurricane Center, 2003. [Consulta: 17 desembre 2007].
* ↑ Richard Pasch. «July 25 Tropical Weather Outlook». National Hurricane Center, 2003. [Consulta: 17 desembre 2007].
* ↑ David Roth. «Rainfall Summary for Tropical Depression Seven (2003)». Hydrometeorological Prediction Center, 2006. Arxivat de l'original el 2008-12-07. [Consulta: 17 desembre 2007].