OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enigmacanthus filamentosus

Enigmacanthus filamentosus és una espècie de peix de la família dels monacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,6 cm de longitud total i les femelles 2,7.
* Nombre de vèrtebres: 19.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 36-67 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Seychelles i les illes Marshall.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 Hutchins, J. B., 2002. Description of a new genus and species of miniature monacanthid fish from the Seychelles and Marshall Islands. Rec. West. Aust. Mus. v. 21: 213-219.
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* 1 2 3 4 «Enigmacanthus filamentosus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Regan, C.T., 1908. Report on the marine fishes collected by Mr. J. Stanley Gardiner in the Indian Ocean. Percy Sladen Trust Expedition. Trans. Linn. Soc. Lond. (Zoology), Series 2, 12:217-255.

## Bibliografia

* Bussing, W.A. i R.J. Lavenberg, 1995. Monacanthidae. Cachúas, lijas. p. 1278-1280. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hutchins, J.B., 1984. Monacanthidae. A: W. Fischer i G. Bianchi (eds.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 3. FAO, Roma. pag. var.
* Hutchins, J.B., 2001. Monacanthidae. Filefishes (leatherjackets). p. 3929-3947. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1979. Monacanthidae. p. 643. A: J. C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the Fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Com un adéu

Com un adéu és una pel·lícula espanyola del 1982 dirigida per Pere Vila i protagonitzada per Mario Pardo i Fiorella Faltoyano. També hi apareix com a actor el director de cinema Bigas Luna. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Un home d'uns 30 anys, separat de la seva dona des de fa temps, rep una trucada d'ella en la que li diu que el seu fill ha desaparegut. Tot i que el buscaran desesperadament fins a trobar-lo, el jove ha decidit obrir-se camí en la vida al marge dels seus pares i no vol saber res d'ells. Tot això portarà a la parella a una sèrie de reflexions sobre la seva vida passada i desitjaran tornar a començar.

## Repartiment

* Mario Pardo
* Fiorella Faltoyano
* Mercè Camins
* Jorge Humet
* Ana María Segura
* Marina Rossell
* Íñigo Gurrea
* Bigas Luna
* Josep Maria Forn

## Referències

* ↑ Mor el director de cinema Bigas Luna als 67 anys, La Vanguardia, 6 d'abril de 2013
* ↑ Con un adéu a esadir.cat
* ↑ Àngel Comas Diccionari de llargmetratges: el cinema a Catalunya després del franquisme, p. 66

## Enllaços externs

* Com un adéu a YouTube (versió en castellà)
# Esteve (satèl·lit)

Esteve és un satèl·lit irregular retrògrad d'Urà. Va ser descobert per Brett J. Gladman, et al. el 1999, i se li va donar la designació provisional S/1999 U 2.
Confirmat com a Uranus XX, es va anomenar en honor del majordom borratxo de l'obra de William Shakespeare La tempesta l'agost del 2000.
Els paràmetres orbitals suggereixen que podria pertànyer al mateix cúmul dinàmic que Caliban, per la qual cosa podrien tenir un origen comú.

## Referències

* 1 2 3 4 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ B. Gladman, JJ Kavelaars, Matthew J. Holman, J-M. Petit, H. Scholl, P. Nicholson, J. A. Burnse The Discovery of Uranus XIX, XX, and XXI, Icarus, 147 (2000), pp. 320–324
* ↑ Marsden, Brian G., Probable New Satellites of Uranus, IAUC 7230, 1999 July 27
* ↑ Marsden, Brian G., Probable New Satellites of Uranus, IAUC 7248, 1999 September 4
* ↑ Marsden, Brian G., S/1999 U 1, S/1999 U 2 and S/1999 U 3, IAUC 7385, 2000 March 24
* ↑ Marsden, Brian G., S/1999 U 2, IAUC 7473, 2000 August 5
* ↑ Marsden, Brian G., Satellites of Uranus, IAUC 7479, 2000 August 21
* ↑ Grav, Tommy; Holman, Matthew J.; Gladman, Brett J.; Aksnes, Kaare Photometric survey of the irregular satellites,Icarus, 166 (2003), pp. 33-45. Preprint

## Enllaços externs

* Dades d'Esteve Arxivat 2007-06-10 a Wayback Machine. a Solar System Exploration de la NASA
Viccionari
# Enciclopedia erótica del cómic

Enciclopedia erótica del cómic és el tercer còmic elaborat per Romà Gubern i Luis Gasca Burges, autors també d' El discurso del cómic i El Diccionario de las onomatopeyas del cómic, que consisteix en un diccionari de terminologia sexual il·lustrat, amb la particularitat que aquestes imatges són vinyetes de còmic o portades de tebeos, i que desglossa alfabèticament un conjunt de termes tècnics sobre diferents aspectes de les relacions sexuals humanes, tant les més àmpliament conegudes i comunes com les menys habituals. Fou publicat per Ediciones Cátedra el 2012.

## Contingut

L'obra no és pas un compendi d'autors o novel·les gràfiques que tinguin la pornografia com a principal argument, sinó que és una llista exhaustiva de pràctiques sexuals o termes relacionats amb el sexe il·lustrats amb vinyetes de centenars d'autors d'arreu del món, des del Japó a l'Argentina, com Milo Manara, Guy Peellaert, Robert Gigi, Georges Pichard o Guido Crepax. Per exemple:
* Quinunolagnia- excitació sexual produïda en posar-se el subjecte en situacions de perill
* Galactofàgia - plaer per la succió de la llet d'un pit lactant.
* Odaxelagnia - Excitació provocada per les mossegades.
* Dipoldisme - Excitació sexual produïda pel maltractament a nens.

## Premis

Als XXII Premis Turia va rebre el premi a la millor contribució cultural del còmic.

## Referències

* ↑ Enciclopedia erótica del cómic a El Cultural
* ↑ Enciclopedia erótica del cómic Arxivat 2020-06-12 a Wayback Machine. al web de Cátedra
* ↑ La «Enciclopedia erótica del cómic» ofrece un extenso catálogo ilustrado de fantasías sexuales, ABC, 16 d'octubre de 2012
* ↑ Jordi Évole (Salvados), la PAH, Jorge Vestringe, Trueba y Paco León, Premios Turia 2013, Europa Press, 27 de juny de 2013

## Enllaços externs

* ENCICLOPEDIA DE LO ERÓTICO ADEREZADA CON EL CÓMIC a tebeosfera
# Cilicis

Els cilicis en grec antic Κίλικες) eren un poble que va habitar la regió de Cilícia. Segons Heròdot s'anomenaven hipaquis, en una època molt antiga i després van rebre el nom de cilicis de Cílix, el fill d'Agènor i net de Posidó. Segons aquesta tradició eren d'ètnia fenícia.
Els cilicis, segons Estrabó, eren d'origen pelàsgic amb influències de la cultura micènica, i es van hel·lenitzar a partir del segle iv aC, i especialment al segle iii aC sota domini selèucida. Es considera que la regió havia estat poblada pels hitites, (els hipaquis que menciona Heròdot) que en aquella part parlaven la llengua luvita.
Eren un poble mariner, i durant la invasió de Grècia per Xerxes I de Pèrsia, van proporcionar 100 naus per a l'atac, comandades pel seu rei Siennesis II. Més tard, es van fer famosos per la seva activitat com a pirates, els famosos pirates cilicis, que van començar la seva activitat després del 140 aC i no es va acabar fins després del 67 aC.
Ciceró l'any 50 aC els situa només a les zones muntanyoses del país i diu que la resta s'havia hel·lenitzat. Van desaparèixer a la plana però van sobreviure a les muntanyes occidentals unificant-se amb els isauris.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Cilicia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 febrer 2021].
Viccionari
# Enumeratio Diagnostica Cactearum

Enumeratio Diagnostica Cactearum (abreujat Enum. Diagn. Cact.) és un llibre amb il·lustracions i descripcions botàniques que va ser escrit pel metge, botànic, briòleg i malacòleg alemany Ludwig Georg Karl Pfeiffer. Va ser publicat a l'any 1837 amb el nom de Enumeratio Diagnostica Cactearum hucusque Cognitarum. Berolini.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
* a Google
# Eclipse Sound

L'Eclipse Sound és un estret de l'Arxipèlag Àrtic Canadenc, a la regió de Qikiqtaaluk, Nunavut, Canadà. Separa l'illa de Bylot (al nord) de l'illa de Baffin (al sud). A l'est s'obre a la badia de Baffin a través de Pond Inlet i, al nord-oest, al Navy Board Inlet.

## Referències

* ↑ «Eclipse Sound». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Atles del Canadà on-line (anglès) (francès)
# Cilindratge

El cilindratge és una operació realitzada en el torn per la qual es redueix el diàmetre de la barra de material que s'està treballant.
Per poder efectuar aquesta operació, l'eina i el carro transversal s'han de situar de manera que tots dos formen un angle de 90 º (perpendicular), i aquest últim es desplaça en paral·lel a la peça en el seu moviment d'avanç. Això és així pel fet que per l'angle que sol tenir l'eina de tall, un de diferent a 90 º provocarà una major superfície de contacte entre aquesta i la peça, provocant un major escalfament i desgast.
En aquest procediment, l'acabat que s'obtingui pot ser un factor de gran rellevància, variables com la velocitat i la quantitat de material que es talli en un "passi", i també el tipus i condició de l'eina de tall que s'estigui utilitzant, han de ser observats.
En aquest procés, comunament regeixen la cilindricitat i la concentricitat, si és el cas en què hagin diversos diàmetres a obtenir.

## Vegeu també

* Mecanitzat
* Procés de fabricació
* Escairament
# Corbett

Corbett és el nom dels següents personatges:
* Walter Corbett (1880 - 1960), futbolista anglès.
* Margery Corbett Ashby (1882 -1981), sufragista i política liberal.
* Tom Corbett, polític estatunidenc del Partit Republicà nascut en 1949.
* Richard Corbett, polític i politicòleg britànic que fou diputat al Parlament Europeu nascut en 1955.
* John Corbett, actor i cantant de country estatudinec nascut en 1961.
# El Orzán

El Orzán, fou un diari gallec editat a La Corunya entre 1918 e 1932.

## Història i característiques

Subtitulat Diario independente, aparegué l'1 de febrer de 1918. Estigué dirigit per José Pan de Soraluce, Leandro Pita Romero (des de l'1 de juny de 1924) i Victoriano Fernández Asís. Entre els seus col·laboradors hi havia Alfredo Tella, José Luis Bugallal Marchesi, Eduardo Pérez Hervada, Francisco Jiménez de Llano, Sebastián Naya, Dámaso Calvo Moreiras i Picadillo. Format per antics redactors d'El Noroeste, era un diari d'informació local de tendència monàrquica i conservadora. Cessà la seva publicació el 17 de juliol de 1932. En febrer de 1933 aparegué El Día, que pretenia ser el seu continuador.

## Bibliografia

* Santos Gayoso, Enrique. Do Castro. Historia de la Prensa Gallega 1800-1986, 1990. ISBN 84-7492-489-8.

## Enllaços externs

* Fitxa i exemplars a la Biblioteca Virtual de Premsa Històrica del Ministeri de Cultura
# Enrique Ramos y Ramos

Enrique Ramos y Ramos (Algarrobo, 1873 - Múnic, 1957) va ser un advocat i polític republicà espanyol.

## Biografia

Professor de Dret Romà a la Universitat Central de Madrid, amb la proclamació de la Segona República Espanyola inicia la seva carrera política presentant-se a les eleccions de 1931 per Acció Republicana obtenint un escó per la circumscripció de Màlaga. Després de la fundació d'Izquierda Republicana participarà, en representació d'aquesta nova formació política, en les eleccions de 1936 obtenint un escó per la circumscripció de Madrid.
Després de la victòria de Front Popular, va ser ministre de Treball, Sanitat i Previsió Social entre el 19 de febrer i el 13 de maig de 1936 data en què va passar a ocupar la cartera d'Hisenda fins a la constitució del primer govern de Francisco Largo Caballero el 4 de setembre, ja durant la Guerra Civil. Després de finalitzar la guerra es va exiliar als Estats Units.

## Enllaços externs

* ENRIQUE RAMOS RAMOS Y JOAN LLUHÍ VALLESCÀ, DOS JURISTAS Y MINISTROS REPUBLICANOS DE IZQUIERDAS ...
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Edrioasteroïdeus

Els edrioasteroïdeus (Edrioasteroidea) són una classe d'equinoderms crinozous coneguts només pels seus fòssil; van viure des del Cambrià fins al Permià. Eren organismes incrustants que vivien sobre substrats inorgànics (com terra dura carbonatada) o biològics (com ara braquiòpodes).

## Característiques

El pla del cos per a aquesta classe era senzill: un cos principal (teca), compost per moltes plaques petites, amb una vora perifèrica per a la fixació i, en algunes espècies, una zona pedunculada per a l'extensió i la retracció.
La característica principal dels edrioasteroïdeus eren els cinc braços, o ambulacres, a la paret del cos que irradiava cap a fora des de la boca central. L'ambulacre podia ser corbat o recte; quan eren corbes, tots poden girar en la mateixa direcció o, si no, un o dos al costat dret es corbaven enfront dels altres. Els ambulacres estaven formats per plaques que formen la ranura alimentària i plaques de protecció que la cobrien. L'anus estava sota la regió de la boca i estava format per petites plaques triangulars que formaven una zona en forma de con.
Tot i que poden semblar estrelles de mar, els edrioasteroïdeus eren probablement organismes sèssils, probablement units al substrat per una curta tija calcària.

## Taxonomia

La classe Edrioasteroidea inclou quatre ordres:
* Ordre Camptostromatoidea †
* Ordre Edrioasterida Bell, 1976 †
* Ordre Isorophida Bell, 1976 †
* Ordre Stromatocystitida Bell, 1980 †
* Ordre Tulipacrinida †

## Referències

* ↑ Sumrall C. D. «First Definite Record of Permian Edrioasteroids: Neoisorophusella maslennikovi n. sp. from the Kungurian of Northeast Russia». Journal of Paleontology, 83, 6, 2009, pàg. 990–993. DOI: 10.1666/09-063.1.
* ↑ «Paleobiology Database - Edrioasteroidea». [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ «The Edrioasteroidea». [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ «BioLib: Biological library - Edrioasteroidea». [Consulta: 4 novembre 2020].
# Escolècides

Els escolècides (Scolecida) són una infraclasse d'anèl·lids poliquets de la subclasse Sedentaria.

## Característiques

Els escolècides són detritívors i tenen un esòfag eversible format per una probòscide similar a un sac que pot tenir diversos lòbuls semblants a dits. Els segments, ja es tracti dels anteriors o posteriors, i els seus apèndixs (parapodis), són tots similars, amb notopodis i neuropodis amb quetes capil·lars no ramificades, de vegades amb ganxos. El cap no té apèndixs ni palps i generalment és cònica, per bé que en Scalibregmatidae té una punta en forma de "T", i en Paraonidae hi ha una única antena central.

## Taxonomia

L'ordre Scolecida inclou 1.196 espècies en nou famílies:
* Família Arenicolidae Johnston, 1835
* Família Capitellidae Grube, 1862
* Família Cossuridae Day, 1963
* Família Maldanidae Malmgren, 1867
* Família Opheliidae Malmgren, 1867
* Família Orbiniidae Hartman, 1942
* Família Paraonidae Cerruti, 1909
* Família Scalibregmatidae Malmgren, 1867
* Família Travisiidae Hartmann-Schröder, 1971

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Scolecida» (en anglès). [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ «ITIS Standard Report Page: Scolecida». [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ Rouse, G. W. & Pleijel, F. 2001. Polychaetes. Oxford University Press, Oxford. 354 p. Scolecida (annelida.net).
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 14 febrer 2021].
# Edscottita

L'edscottita és una cementita de fórmula Fe₅C₂. Anteriorment se sabia que es generava durant la fosa del ferro, però el 2019 es va descobrir que es produeix de manera natural, en ser trobada en un meteorit.
La font, el meteorit de Wedderburn, es va trobar el 1951 als afores de Wedderburn, a Austràlia, i és conserva en la col·lecció Museums Victoria.
Durant un re-investigació d'una secció del meteorit realitzada a la Universitat de Califòrnia, Los Angeles, Chi Ma i Alan Rubin van verificar la presència d'un mineral nou. El van anomenar edscottita en honor d'Edward (Ed) R. D. Scott de la Universitat d'Hawaii, Estats Units, un cosmoquímic pioner.

## Bibliografia

* Leonard Medal per a Edward R. D. Scott, informació biogràfica, 2008, https://onlinelibrary.wiley.com/doi/epdf/10.1111/j.1945-5100.2008.tb00706.x
* Llista de l'obra de Scott, compilada per ResearchGate, https://www.researchgate.net/scientific-contribucions/2132315612_Edward_R_D_Scott

## Referències

* ↑ «Edscottite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ Mannix, Liam. «This meteorite came from the core of another planet. Inside it, a new mineral» (en anglès). The Age, 31-08-2019. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ «Wedderburn meteorite». Museums Victoria Collections. Arxivat de l'original el 2019-09-01. [Consulta: 1r setembre 2019].
* ↑ «Edscottite | New Carbon Mineral». mineralchallenge.net. [Consulta: 1r setembre 2019].
# Eleccions parlamentàries armènies de 2007

Les eleccions parlamentàries armènies de 2007 foren dutes a terme el 12 de maig de 2007 per a renovar els 131 membres de l'Assemblea Nacional Armènia. El més votat fou el Partit Republicà d'Armènia i el seu cap Tigran Sargsyan fou nomenat primer ministre. La participació fou del 60%.
L'OSCE considera que les eleccions han "demostrat una millora" respecte d'anteriors eleccions parlamentàries, però afirma que "la intenció manifestada per les autoritats armènies de realitzar unes eleccions d'acord amb els compromisos de l'OSCE i de les normes internacionals no ha estat plenament efectiva."

## Resultats

Resum dels resultats de les eleccions a l'Assemblea Nacional Armènia (Azgayin Zhoghov) de 12 de maig de 2007
| Partits | Vots | % | Escons | +/– |
| Partit Republicà d'Armènia (Hayastani Hanrapetakan Kusaktsutyun, "Հայաստանի Հանրապետական կուսակցություն") | 458,258 | 33.91 | 64 | +33 |
| Armènia Pròspera (Bargavadj Hayastani Kusaktsutyun, "Բարգավաճ Հայաստան կուսակցություն") | 204,483 | 15.13 | 18 | +18 |
| Federació Revolucionària Armènia (Hay Heghapokhakan Dashnaktsutiun, "Հայ Հեղափոխական Դաշնակցություն") | 177,907 | 13.16 | 16 | +5 |
| Govern de la Llei (Orinants Erkir, "Օրինաց Երկիր") | 95,324 | 7.05 | 9 | –10 |
| Patrimoni (Zharangutiun, "Ժառանգություն") | 81,048 | 6.00 | 7 | +7 |
| Partit Laborista Unit (Miavorvats Ashkhatankayin Kusaksutyun, "Միավորված աշխատանքային կուսակցություն") | 59,271 | 4.39 | — | –6 |
| Unitat Nacional (Azgayin Miabanutyun, "Ազգային Միաբանություն") | 49,863 | 3.58 | — | –9 |
| Nous Temps (Nor Zhamanakner, "Նոր Ժամանակներ") | 47,060 | 3.48 | — | ±0 |
| Partit Popular (Zhoghovrdakan Kusaktsutyun, "Ժողովրդական կուսակցություն") | 37,044 | 2.74 | — | |
| Partit de la Unió (Dashink Kusaktsutyun "Դաշինք" կուսակցություն) | 32,943 | 2.44 | — | |
| Partit del Poble d'Armènia (Hayastani Zhoghovrdakan Kusaktsutyun, "Հայաստանի Ժողովրդական կուսակցություն") | 22,762 | 1.68 | — | |
| Partit República (Hanrapetutyun Kusaktsutyun, "Հանրապետություն" կուսակցություն) | 22,288 | 1.65 | — | ±0 |
| Unió Impeachment (Dashink Impeachment դաշինք "Իմպիչմենտ") | 17,475 | 1.29 | — | |
| Altres | | | 17 | –38 |
| Total (participació 59,35%) | 1,375,733 | 100.0 | 131 | — |
| Fonts: Comissió Central Electoral |||||

## Enllaços externs

* Centre pel Desenvolupament Regional
* Monitor de les eleccions parlamentàries armènies Arxivat 2007-01-15 a Wayback Machine.
* Armenian Blog Review / Blogosfera armènia de les eleccions de 2007
* Հայկական բլոգների լրաքաղ / Հայկական բլոգոսֆերան 2007թ. խորհրդարանական ընտրությունների մասին Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
# Eleccions parlamentàries armènies de 1990

Les Eleccions parlamentàries armènies de 1990 van tenir lloc el 20 de maig i el 3 de juny de 1990 per a escollir els 260 membres del Soviet Suprem d'Armènia. Foren les primeres eleccions plurals al Soviet Suprem abans de la independència d'Armènia. En elles el Partit Comunista d'Armènia (PCA) va quedar primer amb 136 escons, mentre que els candidats independents van perdre els comicis obtenint només 59 escons. Els independents, tot i que oficialment no, eren majoritàriament pertanyents al Moviment Nacional Pan-Armeni (MNPA). La participació fou del 60,19% del cens electoral.
El nou govern restablirà tots els símbols nacionals armenis (bandera, himne) i legalitzarà els partits polítics. També crearà un exèrcit propi. El gener de 1991 privatitzarà la majoria de les empreses estatals i liquidarà els kolkhoz. El procés culminarà després del cop d'estat de Moscou d'agost de 1991 amb la dissolució de l'URSS. El 10 d'octubre de 1991 es convocà un referèndum on va votar el 80% del cens de la població i on el 99,3% dels votants va votar a favor de la independència d'Armènia. Tanmateix, la conflictiva situació interna provocada per la guerra contra l'Azerbaidjan pel control de l'Alt Karabakh provocarà que no es convoquin eleccions fins al 1995.

## Resultats

| Partit | Partit | Vots | % | Escons | +/– |
| | Partit Comunista d'Armènia | n/a | n/a | 136 | n/a |
| | Independents | n/a | n/a | 59 | n/a |
| | Escons vacants | n/a | n/a | 64 | n/a |
| Total | Total | 1.286.464 | 100 | 260 | 0 |
| Vots vàlids | Vots vàlids | n/a | n/a | | |
| Vots nuls | Vots nuls | n/a | n/a | | |
| Participació | Participació | n/a | 60,19 | | |
| Cens | Cens | 2.137.210 | | | |
| Font: Nohlen et al. ||||||

## Referències

* ↑ Dieter Nohlen, Florian Grotz & Christof Hartmann (2001) Elections in Asia: A data handbook, Volume I, p329 ISBN 0-19-924958-X
* 1 2 3 Nohlen et al., p335

## Enllaços externs

* Armenia a l'Europe Year Book de 2003, p. 532
# Escalopins

Els escalopins (Scalopinae) són una de les tres subfamílies de la família dels tàlpids, composta pels talps i afins. Les altres dues subfamílies són els talpins i els uropsilins (els talps musaranya).
A Nord-amèrica se'ls pot trobar a gairebé qualsevol lloc on el sòl i les altres condicions ho permetin, excepte al nord del Canadà i cap al sud de les àrees de Nou Mèxic on el sòl no és massa sorrenc.
Espècies vivents de la família dels tàlpids :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Laurasiatheria · Ordre Eulipotifles :
Subfamília Scalopinae :
Subfamília Talpinae :
Subfamília Uropsilinae :
Categoria :
# Enrique Vidal Pérez

Enrique Vidal Pérez (Castelló de la Plana, 24 de març de 1955) és un economista i polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la IX legislatura.

## Biografia

Llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de Barcelona. De 1978 a 1985 fou economista del Servei d'Estudis del Banc Exterior d'Espanya. De 1986 a 2013 va treballar com a director de l'àrea de Negoci i director territorial a Castelló i Catalunya de Caixa Rural Credicoop, després Ruralcaja. De 2001 a 2009 fou degà de Castelló del Col·legi d'Economistes de la Comunitat Valenciana, del que en fou president de 2002 a 2004. Des de 2003 és professor associat de la Universitat Jaume I.
Fou elegit diputat com a independent dins les llistes del PSPV-PSOE a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015. És vicepresident de la Comissió d'Economia, Pressupostos i Hisenda de les Corts Valencianes.

## Referències

* ↑ Puig (PSPV) ficha al economista Enrique Vidal Arxivat 2015-10-04 a Wayback Machine. El Periódico Mediterráneo, 20 de març de 2015
* ↑ Enrique Vidal Pérez DIRECTOR TERRITORIAL DE RURALCAJA EN CASTELLÓN : "Hemos conseguido despegar, crecer y llegar a otros territorios" El Periódico Mediterráneo, 18 de novembre de 2007
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 15 setembre 2015].