OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Louvières (Calvados)

Louvières és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 67 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Louvières era de 67 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 22 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 55 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Louvières el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 4 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 24 eren actives i 22 eren inactives. De les 24 persones actives 21 estaven ocupades (13 homes i 8 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 22 persones inactives 11 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Louvières hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Louvières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Louvières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Manuel González Ramos

Manuel González Ramos (A Baña, Barcala, 1889 - Alacant, 1979) fou un dirigent socialista valencià d'origen gallec, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

El 1903 va emigrar a l'Havana, on ingressà en el PSOE. Cap al 1913 tornà a Galícia, on va exercir com a mestre fins que es va establir a Alacant el 1929. Allí fou escollit el 1930 secretari-comptador de l'Agrupació Socialista de Llevant i fou empresonat per participar en els incidents de desembre de 1930. El 1931 fou escollit regidor de l'ajuntament d'Alacant, i posteriorment diputat per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1931 i 1933, alineat sempre en la tendència de Julián Besteiro. Juntament amb Andrés Saborit el 1935 va treure el diari Democracia, que s'oposava a la tendència prosoviètica del partit. A les eleccions generals espanyoles de 1936 intentà formar una llista dissident dins el Front Popular amb Juan Botella Asensi, Romualdo Rodríguez de Vera i Gregori Ridaura, però no assoliren escó.

## Referències

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Martínez de Sas, María Teresa. Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Abadia de Montserrat, 2000, p. 687-688. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].
# John Colarusso

John Colarusso (30 de juny de 1945) és un lingüista especialitzat en llengües caucàsiques. Des de 1976, ha ensenyat a la Universitat de McMaster a Hamilton, Ontario.
Colarusso ha publicat més de seixanta-cinc articles sobre lingüística, mites, política i el Caucas; també ha escrit tres llibres, n'ha editat un i està acabant dos llibres més.
Entre altres obres, ha publicat llibres de gramàtica de la llengua kabardiana.

## Referències

* 1 2 «John Colarusso - McMaster Experts». [Consulta: 26 juny 2021].
* ↑ Colarusso, John. A Grammar of the Kabardian Language. University of Calgary Press, 1992 [Consulta: 26 juny 2021].

## Publicacions seleccionades

* Colarusso, John (1997). "Enllaços filètics entre el protoindoeuropeu i el proto-caucàsic del nord-oest". The Journal of Indo-European Studies (Chicago Linguistic Society) 25 (1-2): 119-151.
* Colarusso, John (2003). "Més etimologies entre els indoeuropeus i el nord-oest del Caucas". A Holisky, Dee Ann; Tuite, Kevin. Temes d’actualitat en teoria lingüística. Amsterdam: John Benjamins Publishing Company. pàg. 41-60.ISBN 978-1588114617 .
* Colarusso, John (2014). The Northwest Caucasian Languages (RLE Linguistics F: World Linguistics): A Phonological Survey (Routledge Library Editions: Linguistics) Edició Kindle
* John Colarusso. Tales of the Narts: Ancient Myths and Legends of the Ossetians. Princeton University Press, 28 juny 2016. ISBN 978-1-4008-8112-3. 978-1-4008-8112-3
* John Colarusso. Myths from the Caucasus: the Nart Sagas of the Circassians, Abazas, Abkhaz, and Ubykhs. Princeton University Press, 2002.
* John Colarusso. A Grammar of the Kabardian Language. University of Calgary Press, 1992.
* John Colarusso. A North West Caucasian Linguistics Reader. LINCOM-Europa, 2015.
# Marquès Ai de Jin

El Marquès Ai de Jin (xinès tradicional: 晉哀侯, xinès simplificat: 晋哀侯, pinyin: Jìn Āi Hóu), nom ancestral Ji (姬), nom atorgat Guang (光), va ser el quinzè governant de l'estat de Jin. També va ser el cinquè governant de Jin duran el període de Primaveres i Tardors. Va regnar durant nou anys.
El 710 aEC, al huitè any del seu mandat, el Marquès Ai de Jin va atacar un petit estat al sud Jin dit Xingting (陘廷). El següent any, Xingting, es va aliar amb el Duc Wu de Quwo, i van rapinyar Yi (翼), la capital de Jin. Després que Wu fes que el seu oncle valencià, Han Wan, matés al Marquès Ai de Jin mentre fugia, el rei de Zhou es va assegurar que el fill d'Ai, el Marquès Xiaozi de Jin, es convertís en el següent governant de Jin.

## Referències

* ↑ Theobald, Ulrich. «The Regional State of Jin 晉 (www.chinaknowledge.de)» (en anglès). [Consulta: 9 setembre 2021].
Marquès Ai de Jin Casa de Ji Branca cadet del Casa de Ji Mort: 709 aEC :
| Títols de regnat |||
| Precedit per: Marquès E de Jin | Marquès de Jin 717–709 aEC | Succeït per: Marquès Xiaozi de Jin |
# Ofili Calavi

Ofili Calavi (en llatí Ofilius Calavius) era fill d'Ovi Calavi, que es va revoltar contra Roma l'any 314 aC.
Era un personatge rellevant i distingit de Càpua i quan els romans van ser derrotats a Caudium durant la Segona Guerra Samnita l'any 321 aC va abraçar el partit romà i va aconsellar als conciutadans que s'alegraven de la victòria dels samnites que miressin l'assumpte des d'una altra perspectiva i es posessin en guàrdia esperant a veure què passava.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 560.
# La gran aventura suïssa

La gran aventura suïssa (originalment en rus, Суворов: Великое путешествие; transcrit com a Suvorov: Velikoie puteixestvie) és una pel·lícula d'animació russa de l'estudi de cinema Soiuzmultfilm, basada en la campanya de l'exèrcit suís sota el comandament d'Aleksandr Suvórov. La pel·lícula es va estrenar als cinemes l'1 de maig de 2022 i el 12 de juny del mateix any es va incorporar al catàleg de la plataforma en línia Okko. El 18 de novembre de 2022 es va estrenar la versió doblada al català als cinemes amb la distribució de Paycom Multimedia.

## Sinopsi

Un jove senzill Grisha, de 16 anys, ha de separar-se de la seva estimada Sonya i emprèn un gran viatge sota les ordres del comandant Aleksandr Suvórov per participar en la campanya suïssa. Creient en ell mateix, en Grisha desafiarà un perillós dolent, serà astut més d'una vegada i trobarà nous amics de veritat. Tot i que la seva petita gesta, rescatarà Suvórov i demostrarà que tothom pot convertir-se en un heroi si l'impulsa l'amor.

## Referències

* ↑ «Премьера полнометражного мультфильма «Суворов: Великое путешествие» состоится 1 мая 2022 года — Кино и сериалы на DTF». DTF, 27-11-2021. Arxivat de l'original el 2021-12-12. [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ «Мультфильм "Суворов: Великое путешествие" выйдет в российский прокат 1 мая». Arxivat de l'original el 2022-05-12. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ «Филипп Киркоров, Яна Рудковская, Евгений Плющенко и другие звёзды на премьере анимационного фильма «Суворов: Великое Путешествие»». OK!, 26-04-2022. [Consulta: 10 juny 2022].
* ↑ La gran aventura suïssa a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «La gran aventura suïssa». ésAdir. [Consulta: 12 novembre 2022].
* ↑ «L'estrena en català: "La gran aventura suïssa"». CCMA. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «'La gran aventura suïssa' i 'El gran Maurice', les dues estrenes de cinema en català d’aquest divendres». Generaitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Kâak

El kâak (en àrab, كعك الورقة) és un petit pastisset de tipus oriental fet amb ametlla típic de la cuina tunisiana i que sovint es fa amb forma de rosquilla. Es fa amb ametlles en pols, sucre, mantega, farina i de vegades estan perfumades amb aigua-ros. Es cou al forn.

## Enllaços externs

* Recepta amb fotos Arxivat 2011-08-10 a Wayback Machine. Pàgina de turisme de Tunísia (francès)
# Mahinda

Mahinda o Mihindu (en pāli, en sànscrit: महिन्द्र) (nascut a Mahindra; Magadha, actual Bihar, al segle iii aC – mort a Sri Lanka, al segle ii aC) fou un príncep i missioner indi que va portar el budisme a l'illa de Ceilan.
Era fill de l'emperador Asoka i la reina Devi de l'Imperi Maurya, que havia conquerit gran part del subcontinent indi i havia abraçat els ensenyaments de Buda. El seu pare el va enviar a Ceilan junt amb altres missioners. Més tard també va anar a l'illa la seva germana Saṃghamitta que va portar l'arbre de Buda a l'illa i va establir l'ordre monàstic de dones.
Hauria mort amb 80 anys en l'octau any del regnat de Uṭṭiya.

## Referències

* Kanai Lal Hazra, Buddhism in Sri Lanka, Delhi, Buddhist World Press, 2008, ISBN 978-81-906388-2-1.
* Kanai Lal Hazra, The Buddhist Annals and Chronicles of South-East Asia, Nova Delhi, Munshiram Manoharlal Publishers Pvt., 2002, ISBN 81-215-0011-7.
* Kanai Lal Hazra, History of Theravāda Buddhism in South-East Asia, Nova Delhi, Munshiram Manoharlal Publishers Pvt., 1981, ISBN 81-215-0164-4, 124.
* Walpola Rahula, History of Buddhism in Ceylon Arxivat 2022-03-01 a Wayback Machine.
# Marquis (magazine)

Marquis és una revista fetitxista, editada, publicada i propietat del fotògraf Peter W. Czernich i de Sandra Würdig. Establerta a Alemanya, Marquis cobreix un ampli ventall de temes relacionats amb la subcultura fetitxista mundial. El nom de la revista fa referència al Marquès de Sade.
La publicació original d'en Czernich, titulada «O» va començar com un spin-off de la revista britànica Skin Two, però ràpidament va desenvolupar identitat pròpia. Després de perdre el dret a usar el nom «O», Czernich va canviar el nom pel de Marquis el 1994. Des d'aleshores la seva publicació ha estat continuada, amb una periodicitat entre semianual i quatrimestral.
Aquesta publicació va tenir al seu torn un spin-off anomenat, Heavy Rubber, el primer número del qual va sortir el 1996. Czernich ha desenvolupat també una significativa presència a Internet, incloent versions virtuals d'ambues revistes així com una botiga virtual de roba i llibres.
Sigui cert o no que el nom de la revista faci referència al Marquès de Sade, la temàtica principal de la revista s'allunya molt de la concepció clàssica del "sadisme", tal com s'entén en termes legals o mèdics. Marquis està fortament especialitzada en el fetitxisme del làtex i en temes relacionats com ara noies en catsuits, dissenys avançats d'aparells de bondage i altres escenaris de fantasia relacionats amb la temàtica.

## Referències

* ↑ «3 Legendary Fetish Magazines: Skin Two, Marquis, SECRET». Sinical Magazine [Consulta: 1r febrer 2016]. Arxivat 23 August 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-08-23. [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ «Menció de la pèrdua dels drets d'ús de la marca «O».». Arxivat de l'original el 2012-03-23. [Consulta: 7 novembre 2016].
* ↑ «Oprah puts lash to German fetish title». Arxivat de l'original el 2012-03-23. [Consulta: 7 novembre 2016].
* ↑ « Aurore Petite Sukub élue Miss Marquis France 2011 » Arxivat 2011-12-22 a Wayback Machine., TendanSMag, 25 septembre 2011.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Marquis Arxivat 2012-02-03 a Wayback Machine.
Viccionari
# Norovce

Norovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2011 tenia 326 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.

## Referències

* ↑ «Resident Population by sex and age, by municipalities, 2011 Census» (en anglès). Oficina d'Estadística d'Eslovàquia. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Obec Norovce. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Malpighia

Malpighia és un gènere botànic de prop de 45 espècies d'arbusts o arbres petits de la família Malpighiaceae. Són natius d'Amèrica central, Carib i el nord de Sud-amèrica. Les espècies d'aquest gènere tenen 1-6 m d'altura amb una corona densa i sovint espinosa, les fulles són perennes, simples de 0,15-15 cm de llarg, amb els seus brodin sencers o serrats. Les flors són solitàries en umbel·les de dues o diverses juntes amb un diàmetre d'1-2 cm i amb cinc pètals de color blanc, rosat, vermell o porpra. El fruit és una drupa vermella, ataronjada o porpra que conté 2-3 llavors dures. El fruit és dolç, sucós i ric en vitamina C.

## Espècies més importants

* Malpighia aquifolia
* Malpighia cauliflora
* Malpighia coccigera
* Malpighia cubensis
* Malpighia emarginata
* Malpighia glabra (Acerola)
* Malpighia harrisii
* Malpighia mexicana
* Malpighia obtusifolia
* Malpighia proctorii
* Malpighia suberosa
* Malpighia urens
# L'Obaga

L'Obaga és el nom dels següents llocs:
* L'Obaga, obaga del poble de Sensui, en el terme municipal de Salàs de Pallars, al Pallars Jussà,
* L'Obaga, obaga del poble de Torallola, en el terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
* L'Obaga (Sant Esteve Sesrovires).
# Makea

Makea (en francès i oficialment Macaye) és un municipi d'Iparralde al territori de Lapurdi, que pertany administrativament al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de la Nova Aquitània).
Makea limita al nord amb Hazparne, al nord-oest amb Kanbo, a l'est amb Lekorne, a l'oest amb Luhuso i al sud amb Bidarrai.
Dades de població :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 711 | 504 | 512 | 468 | 463 | 476 | 529 |
# Marshall Teague

Marshall Teague (Daytona Beach, 22 de febrer de 1922 - Daytona Beach, 11 de febrer de 1959) fou un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 22 de febrer del 1922 a Daytona Beach, Florida.
Teague va competir en 23 curses de NASCAR Grand National Series de 1949 a 1952, guanyant-ne set.
Teague es va acostar a la Hudson Motor Car Company viatjant a Michigan i visitant la fàbrica del fabricant d'automòbils sense cita prèvia. Al final de la seva visita, Hudson pràcticament va assegurar a Teague el suport corporatiu i els cotxes, i la relació es va formalitzar poc després de la seva visita. Aquest "generalment es considera el primer equip de carreres de cotxes d'estoc recolzat per un fabricant d'automòbils de Detroit".
Marshall Teague va córrer a la Champ Car a les temporades 1947-1957 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis de tots aquests anys.
Marshall Teague va morir l'11 de febrer del 1959 en un accident disputant una cursa a Daytona, Florida.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1953 | 22 | 22 | 135.721 | 25 | 18 | 169 | 0 | Pèrdua d'oli |
| 1954 | 16* | - | - | - | 15 | ? | ? | Va acabar |
| 1954 | 31** | - | - | - | 23 | ? | ? | Embragatge |
| 1957 | 48 | 28 | 140.329 | 26 | 7 | 200 | 0 | Va acabar |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 369 | 0 | |
| Curses | 2 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 0 |
| Victòries | 0 |
| Top 5 | 0 |
| Top 10 | 1 |
| Retirades | 1 |
(*) i (**) Cotxe compartit.

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitats pel campionat de la F1.
Marshall Teague va participar en 3 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1953.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 3
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 0
* Pòdiums: 0
* Punts vàlids per la F1: 0

## Referències

* ↑ (anglès) Marshall Teague : NASCAR Sprint Cup Results (wins) (racing-reference.info)
* ↑ Wood, Perry Allen. Declarations of stock car independents: Interviews with twelve racers of the 1950s, 1960s and 1970s. McFarland, 2010, p. 5. ISBN 9780786457809.
* ↑ «Teague dies in Daytona wreck». Associated Press, February 12, 1959.
* ↑ Hinton, Ed. Daytona: From the Birth of Speed to the Death of the Man in Black. Grand Central Publishing, 2002. ISBN 978-0-446-61178-7.
* ↑ Via, Roland. «Marshall Teague Biography». legendsofnascar.com, 2003. Arxivat de l'original el 19 August 2006. [Consulta: 1r juny 2015].
* ↑ Champ Car-Starts:
# Noroy

* No s'ha de confondre amb Nauroy o Norroy.
«Noroy» té aquests significats:
* Noroy (Oise), municipi al departament de l'Oise (regió dels Alts de França)
* Noroy-le-Bourg, municipi al departament de l'Alt Saona (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Noroy-sur-Ourcq, municipi al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França)
* Cantó de Noroy-le-Bourg, cantó al districte de Vesoul del departament de l'Alt Saona (França)
# La Barcaccia

La Barcaccia és un programa de ràdio emès de dilluns a divendres, de 13:00 a 13:45, a les freqüències de Rai Radio 3. Realitzada des de la seva creació per Enrico Stinchelli i Michele Suozzo, és una varietat operística, la primera d'aquest tipus a Itàlia. Va tenir com a convidats alguns dels millors intèrprets del món de l'òpera. Fou guardonat amb un dels Premis Ondas 1994.

## Nom

El programa pren el nom d'una part del teatre, precisament de la sèrie de caixes situades immediatament als costats de l'escenari anomenades, precisament, barcaccia.
A més, al llarg dels anys, el programa ha canviat el seu nom diverses vegades, passant de Foyer a Il club dell'opera fins a l'actual La Barcaccia.

## El programa

Nascut a l'octubre de 1988, ha emès fins a prop de 6500 episodis, el programa està especialment dirigit a oients inexperts en el camp de l'òpera. També inclou algunes seccions com:
* Le perle nere, s'analitzen les errades vocals a l'òpera lírca;
* L'ARIA al microscopio, comparacions entre grans intèrprets.
* Il karaoke lirico;
* les paròdies en clau operística de Titanic i de l'Odissea;
* Tutto il Canto, acuto per acuto;
* Henry Suozzer;
* Mutiful, una mena de telenovel·la en 22 episodis sobre la vida de Riccardo Muti.

## Referències

* ↑ Bigas Luna, Julia Otero y Javier Sardá, entre los ganadores de los Premios Ondas 94, El País, 27 d'octubre de 1993
* ↑ Trenta anni in Barcaccia

## Enllaços externs

* La Barcaccia al web de Rai Radio 3
* Entervista a Enrico Stinchelli
* Web d'Enrico Stinchelli
# Mall d'Aràbia

Mall d'Aràbia és un gran centre comercial en construcció a la ciutat de Dubai als Emirats Àrabs Units, part de la City of Arabia dins del parc Dubailand. Una vegada acabat, amb 930000 m² serà el més gran del món però serà tot seguit superat pel Mall de Dubai. Inclou atraccions, zones d'oci, hotels i parcs.
# Jaciment arqueològic de Mesèmbria-Zona

El jaciment arqueològic de Mesèmbria-Zona és una àrea arqueològica de Grècia, situada a 20 km a l'oest d'Alexandrúpoli i Makrí, entre la platja de Petrota i Dikaella.

## Context històric

Al jaciment es poden trobar ruïnes d'una antiga ciutat de Tràcia, a la costa de la mar de Tràcia. Heròdot emprà l'expressió «baluards de Samotràcia» per a referir-se a les fortaleses situades entre la muntanya Ismaro i el riu Maritsa, aixecades per colons grecs de Samotràcia al final del s. VI ae.
Les ciutats que s'expandiren, al territori que abasta aquest conjunt arqueològic, durant l'antiguitat, foren Mesèmbria, Dris, Zona i Sale. Durant el període romà s'hi construïren les ciutats de Tempira i Caracoma. Aquestes ciutats tingueren com a funció controlar els viatgers de la regió i també d'accés i intercanvi de mercaderies entre el litoral i l'interior traci.

## Àrea arqueològica

Dins l'àrea arqueològica es poden trobar ruïnes de:
* La muralla
* L'assentament del període hel·lé envoltat per murs
* El temple d'Apol·lo
* Les residències
* El santuari de Dimitra

## Referències

* ↑ Heròdot, VII,108.
# Mas Olivet (Castellar del Vallès)

El Mas Olivet és una masia del municipi de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una masia localitzada als afores de Castellar en la zona de Sant Feliu del Racó. La construcció destaca per la seva senzillesa sense allunyar-se de la tipologia clàssica dels masos agrícoles de la rodalia.

## Descripció

L'edifici està situat dins d'un clos tancat, al qual s'accedeix per dues entrades, una situada al frontis de la casa i l'altre a la part posterior. El frontis presenta una distribució asimètrica que ve donada per l'ampliació de la crugia lateral esquerra. Adossats a l'habitatge i al voltant del clos, s'han disposat els diversos edificis necessaris en la seva funció agrícola (corts, coberts, etc.). Els murs són de factura senzilla, còdols i morter. El carener de la teulada corre perpendicular al frontis, com és habitual en aquestes construccions rurals.

## Història

El mas Olivet, antic mas Barata, es troba citat (la casa i les terres de conreu) en el Reial Cadastre de Castellar del Vallès, que portà a terme José Patiño l'any 1716. S'ha de considerar però, que el seu establiment es podria situar en una data bastant anterior.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Olivet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Novi Burets

Novi Burets (en rus: Новый Бурец) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 337. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Lampornis

Lampornis és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per 8 espècies:
* colibrí de gorja ametista (Lampornis amethystinus).
* colibrí de gorja porpra (Lampornis calolaemus).
* colibrí de ventre castany (Lampornis castaneoventris).
* colibrí cuagrís (Lampornis cinereicauda).
* colibrí gorjablau (Lampornis clemenciae).
* colibrí de gorja morada (Lampornis hemileucus).
* colibrí de la sibil·la (Lampornis sybillae).
* colibrí de gorja escatosa (Lampornis viridipallens).