OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font de l'Iern

La Font de l'Iern, sovint escrit en els mapes com a Font del Iern, és una font del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situada a 1.202 m d'altitud, al nord de lo Botant, al vessant meridional de la Serra de Carrànima, al nord-oest de lo Tronxet i a l'oest-nord-oest del Coll Travà, en una de les zones més feréstegues del terme.
Només és accessible per corriols que discorren per aquella zona, del tot despoblada des de fa molts anys.

## Etimologia

Joan Coromines explica Iern com a variant del nom propi Isern, d'origen preromà.

## Referències

* ↑ La diferència és fonètica: la forma apostrofada es pronuncia i-ern, mentre que la no apostrofada és iern, amb i consonàntica
* ↑ Coromines, 1995.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Biert-". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. III Bi-C. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-902-0.

## Enllaços externs

* La Font de l'Iern en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya (hi consta com a Font del Iern)
# Daniel Mann

Daniel Mann (Brooklyn, Nova York, 8 d'agost de 1912 − Los Angeles, Califòrnia, 21 de novembre de 1991) va ser un director estatunidenc.

## Biografia

Daniel Mann va néixer a Brooklyn, Nova York, amb el nom de Daniel Chugerman. Va ser actor de teatre des de petit i va anar a l'Escola de Nens Professionals de la ciutat de Nova York i a la Neighborhood Playhouse. Va entrar en el cinema el 1952 com a director, mostrant poc instint per a la dinàmica visual però una oïda excel·lent per als diàlegs. La majoria de les pel·lícules de Daniel Mann van ser adaptacions del teatre (Come Back Little Sheba, Rose Tattoo, Teahouse of August Moon/La casa de te de la lluna d'agost) i de literatura (Butterfield 8, Last Angry Man).

## Filmografia

* 1952: Come Back, Little Sheba
* 1954: About Mrs. Leslie
* 1955: The Rose Tattoo
* 1955: I'll Cry Tomorrow
* 1956: The Teahouse of the August Moon
* 1958: Hot Spell
* 1959: The Last Angry Man
* 1960: The Mountain Road
* 1960: Una dona marcada (Butterfield 8)
* 1961: Ada
* 1962: Five Finger Exercise
* 1962: Trampa al meu marit (Who's got the action?)
* 1963: Who's Been Sleeping in My Bed?
* 1966: Flint, agent secret (Our Man Flint)
* 1966: Judith
* 1968: For Love of Ivy
* 1969: A Dream of Kings
* 1971: Willard
* 1972: Another Part of the Forest (TV)
* 1972: The Revengers
* 1973: Interval
* 1973: Maurie
* 1974: Lost in the Stars
* 1975: Journey Into Fear
* 1977: How the West Was Won (fulletó TV)
* 1978: Matilda
* 1980: Playing for Time (TV)
* 1981: The Day the Loving Stopped (TV)
* 1987: The Man Who Broke 1,000 Chains (TV)

## Premis i nominacions
### Premis

* 1953: Premi Internacional al Festival Internacional de Cinema de Cannes per Come Back Little Sheba

### Nominacions

* 1952: Gran Premi del Festival al Festival de Cannes per Come Back Little Sheba
* 1957: Os d'Or al Festival Internacional de Cinema de Berlín per Teahouse of August Moon
* 1956: Palma d'Or al Festival Internacional de Cinema de Cannes per I'll Cry Tomorrow

## Referències

* ↑ Honan, William H. "Daniel Mann, 79, the Director Of Successful Plays and Films", The New York Times, November 23, 1991. "Mr. Mann was born in Brooklyn, the youngest of five children of a lawyer named Samuel Chugermann. He attended Erasmus Hall High School, but quit after an argument with a physics teacher and completed his education at the Children's Professional School."
# Hipotonia

La hipotonia muscular o, senzillament, hipotonia és un estat de baix to muscular (la quantitat de tensió o resistència a estirar-se en un múscul), que sovint implica una força muscular reduïda. La hipotonia no és un trastorn mèdic específic, sinó una manifestació potencial de moltes malalties i trastorns diferents que afecten el control del nervi motor pel cervell o la força muscular. La hipotonia és una manca de resistència al moviment passiu, mentre que la debilitat muscular provoca una alteració del moviment actiu.
La hipotonia central s'origina en el sistema nerviós central, mentre que la hipotonia perifèrica es relaciona amb problemes a la medul·la espinal, nervis perifèrics i/o músculs esquelètics.
Reconèixer la hipotonia congènita, fins i tot a la primera infància, sol ser relativament senzill, però el diagnòstic de la causa subjacent pot ser difícil i sovint no s'aclareix. Els efectes a llarg termini de la hipotonia sobre el desenvolupament i la vida posterior d'un nen depenen principalment de la gravetat de la debilitat muscular i de la naturalesa de la causa.
Alguns trastorns tenen un tractament específic, però el tractament principal per a la majoria de les hipotonies de causa idiopàtica o neurològica és la fisioteràpia i la teràpia ocupacional.
Es creu que la hipotonia s'associa amb la interrupció de l'entrada aferent des dels receptors d'estirament i/o la manca de la influència eferent facilitadora del cerebel sobre el sistema fusimotor, el sistema que innerva les fibres musculars intrafusals, controlant així la sensibilitat del fus muscular. En l'examen, s'observarà una disminució de la resistència al moviment passiu i els músculs poden notar-se anormalment suaus i flàccids en palpar-se. També es poden observar reflexos tendinosos profunds disminuïts.

## Referències

* ↑ «Hypotonia». A: MedlinePlus Medical Encyclopedia.
* ↑ Sarah Bager. «Central Hyptonia», 2009. [Consulta: 22 abril 2017].
* 1 2 O'Sullivan S. B. (2007). Strategies to Improve Motor Function. In S. B. O’Sullivan, & T. J. Schmitz (Eds.), Physical Rehabilitation (5th Ed.) Philadelphia: F.A. Davis Company.

## Vegeu també

* Hipertonia
* Debilitat muscular
# Graziano Pellè

Graziano Pellè (San Cesario di Lecce, el 15 de juliol de 1985) és un futbolista italià que juga com a davanter pel Shandong Luneng xinès i la selecció italiana.

## Referències

* ↑ «GRAZIANO PELLÈ». Southampton F.C.. Arxivat de l'original el 2016-05-23. [Consulta: 14 juny 2016].
# Ginés Camarasa García

Ginés Camarasa García (Villena, 1899 - Barcelona, 6 de juny de 1972) va ser un anarcosindicalista valencià, especialment actiu durant la dictadura franquista.
Fill d'un camperol, començà treballant de cadirer i militant en l'Agrupació Socialista, però el 1913 es passà a l'anarcosindicalisme. El 1916 es va establir a Barcelona i es va incorporar al moviment anarquista amb el seu ingrés en la Confederació Nacional del Treball (CNT) en 1917, en el sindicat de fusterers. En 1919 durant la vaga de la Canadenca, va ser membre dels grups confederats. Va travar contacte amb Salvador Seguí durant la prestació del servei militar en Maó. A la fi de 1920 es va adherir a la Federació Anarquista Ibèrica (FAI), i després de la proclamació de la Segona República va tornar a Villena on va organitzar els grups anarquistes i presidí la CNT local de 1932 a 1934. Durant la guerra civil espanyola fou secretari de la CNT a Villena, regidor de l'ajuntament (1938) i mobilitzat a València.
Al final de la Guerra Civil fou internat al camp d'Albatera fins a octubre de 1939. Després d'estar un temps amagat a Villena marxà a Barcelona, on va participar activament en la resistència clandestina. En contacte amb el grup de Francisco Ponzán Vidal durant la Segona Guerra Mundial, a principis de 1940 va ser Secretari de la CNT a Catalunya. Va ser arrestat i empresonat diverses vegades durant el primer franquisme (1941, 1945, 1947). En 1947 va dirigir la comissió pro-presos del comitè regional català de la CNT. De 1954 a 1956 va ser secretari del Comitè Nacional de la CNT, amb seu a Barcelona, on també es trobaven José Bueso Blanch i Eduardo José Esteve Germen. Després de ser novament arrestat en 1958, va ser substituït en la direcció de la CNT per Ismael Rodríguez Ajax. En la dècada de 1960 va substituir Juan José Gimeno del Comitè Nacional i es va oposar fermament a la maniobra de col·laboració amb el Sindicat Vertical franquista coneguda com dels "cincopuntistes". Es va escapar per poc de la detenció en 1962, però va ser detingut de nou en 1966. Malalt de Parkinson, va morir a Barcelona en 1972.

## Enllaços externs

* Biografia,a losdelasierra.info, editada sota Licencia CC-BY-SA-3.0-fr.
* Ginés Camarasa Arxivat 2013-07-06 a Wayback Machine. a alacantobrer.
# Don Joan de Serrallonga

Don Joan de Serrallonga és una sarsuela en tres actes composta per Enric Morera sobre un llibret de Francesc Pujols i Morgades, basat en una obra de Víctor Balaguer estrenada el 7 d'octubre de 1922 al Teatre Tívoli de Barcelona, amb Emili Vendrell i Emili Sagi Barba en els papers principals. L'acció se situa en l'època del bandolerisme català del segle xvii, és una història d'amor impossible enmig dels enfrontaments entre «nyerros» i «cadells» que culmina amb l'execució del protagonista Don Joan.

## Origen i context

Víctor Balaguer va publicar l'any 1858 una obra en castellà sobre el drama de Joan de Serrallonga, amb el títol de Don Juan de Serrallonga, o, Los bandoleros de las guillerías. L'obra es va representar per primer cop al Teatre Circ Barcelonès, l'11 de març de 1858. Més tard, el drama va ser traduït al català per Conrad Roure i Bofill, i sobre aquesta traducció va treballar Francesc Pujols per elaborar el llibret de l'obra lírica a la qual va posar músic Enric Morera.

## Referències

* ↑ «Espectáculos» (en castellà). La Vanguardia, 07-10-1922, pàg. 9.
* ↑ «Don Joan de Serrallonga». Catalunya Gràfica, Any I, 21, 15-12-1922, pàg. 13.
* ↑ Busqué, Josep Mª. «Reestreno de la zarzuela "Don Joan de Serrallonga" de Enric Morera» (en castellà). Associació Wagneriana. [Consulta: 9 abril 2016].
# El Orjane

El Orjane (en àrab العرجان, al-ʿUrjān; en amazic ⵍⵄⵯⵕⵊⴰⵏ) és una comuna rural de la província de Boulemane, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.740 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Francesc Fàbregas

Francesc Fàbregas és el nom dels següents personatges:
* Francesc Fàbregas i Bosch (Barcelona, 1949), jugador d'hoquei sobre herba
* Francesc Fàbregas i Mas (Barcelona, 1857 - 1933), metge i polític
* Francesc Fàbregas i Monegal (Barcelona, 1977), jugador d'hoquei sobre herba
* Francesc Fàbregas i Soler (Arenys de Mar, 1987), futbolista català
* Francesc Fàbregas i Oliveras, fotògraf català
* Francesc Fàbregas i Vehil (Barcelona, 1901-1983), arquitecte català
# Font de l'Hospital (Olot)

La Font de l'Hospital és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Trenta rajoles representen a Sant Andreu a la font de l'Hospital, situada al carrer de Sant Rafael, envoltat per un grup de rajoles verdes llises. Cal destacar la bonica sanefa, que tanca el conjunt, feta amb motius florals estilitzats, predominant els colors taronges, verds i blaus. El Sant va ser representat amb els seus atributs: la creu -on va ser torturat- i la palma que l'identifica com a màrtir. Cromàticament predominen els grocs i els taronges-marrons.

## Història

Durant el segle xvi, Olot gaudeix d'una notable prosperitat, especialment durant la segona meitat del segle. Aquesta bonança atragué un nombre considerable d'immigrants de remença. Tots aquests fets generaren un notable creixement urbà: s'edificà el carrer Major, el de Sant Rafael, els entorns del Firal i la Plaça Major. Durant la segona meitat del segle xix es van tornar a fer grans construccions al carrer de Sant Rafael; s'enderrocà el portal situat al final del carrer i es bastiren cases importants com la Batlló i moltes d'altres que seran profundament renovades.

## Referències

* 1 2 «Font de l'Hospital». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Haplochromis xenostoma

Haplochromis xenostoma és una espècie extinta de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles podien assolir els 20,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es trobava al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Guió baix

El guió baix o la ratlla baixa és un signe de puntuació auxiliar que consisteix en un traç en la part baixa de la paraula. El codi ASCII té el valor 95.

## Història

El guió baix es troba inicialment a les màquines d'escriure per a poder marcar com a subratllat els textos.

## Usos

S'usa principalment en àmbits informàtics per a substituir l'espai en els contextos que no es poden fer servir aquests caràcters, com ara els títols dels URL de les pàgines de la Viquipèdia, o amb la definició de variables seguint la convenció snake case.
També s'usa com a símbol diacrític en algunes llengües africanes o ameríndies, com ara el shoshoni.

## Referències

* ↑ «Guió baix». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Blackie's Dictionary of Computer Science (en anglès). S. Chand Publishing, 2013, p. 432.
* ↑ «What Is an Underscore?». wiseGEEK clear answers for common questions. PJP Schroeder.
* ↑ «Shoshoni Dictionary». University of Utah. [Consulta: 6 juny 2022].
# Don Juan

«Don Juan» té aquests significats:
* Don Juan (castellà) o Don Joan (català), arquetip literari que representa el llibertí, l'home que sedueix moltes dones sense lliurar el seu cor
* Títols d'obres:
** Don Juan Tenorio, peça teatral en castellà escrita per José Zorrilla publicada l'any 1844 i classificada dins del romanticisme
** Don Juan (Strauss), poema simfònic compost per Richard Strauss entre 1888 i 1889
** Don Juan (pel·lícula de 1926, pel·lícula muda dirigida per Alan Crosland
** Don Juan (pel·lícula de 1950), pel·lícula espanyola de 1950 dirigida per José Luis Sáenz de Heredia, adaptació de Don Juan Tenorio de Zorrilla
** Don Juan (pel·lícula de 1965), telefilm d'Ingmar Bergman, difós el 1965, adaptació de l'obra teatral de Molière
** Don Juan (pel·lícula de 1998), coproducció europea dirigida per Jacques Weber
** Don Juan, mi querido fantasma, pel·lícula de fantasia còmico-musical sobre el mite de Don Juan Tenorio dirigida el 1990 per Antonio Mercero
** Don Juan en los infiernos, pel·lícula espanyola dirigida per Gonzalo Suárez l'any 1991
** Don Juan (programa de televisió), programa especial de ficció de televisió d'Espanya, de mitja hora de durada, dirigit per Antonio Mercero i emès per La 1 de TVE l'any 1974
* Miscel·lània:
** Estany Don Juan, llac hipersalí situat a l'oest de la Vall Wright a l'Antàrtida
** Teatre Don Juan, espai teatral a la Travessera de Gràcia de Barcelona actiu entre 1972-75
** Castrillo de Don Juan, municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya)
** Valencia de Don Juan, municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
# Eclipse

«Eclipse» té aquests significats:
* Eclipse (entorn integrat de desenvolupament), entorn integrat de desenvolupament de codi obert programat principalment en Java, per a desenvolupar projectes en C, C++, COBOL, Python, Perl, PHP entre altres
* Eclipse o eclipsi, fenomen astronòmic que es produeix quan un objecte celestial es mou a través de l'ombra d'un altre
* Eclipse (cançó), desena i darrera cançó de l'àlbum The Dark Side of the Moon del grup britànic de rock progressiu britànic Pink Floyd, publicat el 1973
* Eclipse Public License, mena de llicència de programari de codi obert i que empra la Fundació Eclipse per al seu programari
* Eclipse Sound, estret de l'Arxipèlag Àrtic Canadenc (Qikiqtaaluk, Nunavut) que separa l'illa de Bylot de l'illa de Baffin
* Fundació Eclipse, organització sense ànim de lucre que administra la comunitat de codi obert anomenada Eclipse

## Vegeu també

* Eclipsi
# Francesc Fullana Dalmases

Francesc Fullana Dalmases (Sabadell, 1980) es un il·lustrador i autor de còmics. També firma amb els pseudònims; Cesc Dalmases, Cesc F. Dalmases. Com a professor ha fet classes a escoles d'art com l'Escola Joso. Ha treballat per editorials com Norma Editorial, Grupo Planeta i Éditions Dupuis. Ha fet adaptacions al còmic de les novel·les El Pont dels Jueus de Martí Gironell, Victus d'Albert Sánchez Piñol i La pirámide inmortal de Javier Sierra.

## Obra (selecció)

* El Pont dels Jueus (adaptació de Martí Gironell)
* Victus 1. Veni (Santamaría, Carles; Fullana Dalmases, Francesc. Victus 1. Veni. 1. Norma, 2016, p. 56. ISBN 978-8467923094. )
* Victus 2. Vidi (Santamaría, Carles; Fullana Dalmases, Francesc. Victus 2. Vidi. 2. Norma, 2017, p. 52. ISBN 978-8467929041. )
* Victus 3. Victus (Santamaría, Carles; Fullana Dalmases, Francesc. Victus 3. Victus. 3. Norma, 2019, p. 56. ISBN 978-8467939545. )
* La pirámide inmortal (adaptació al còmic de la novel·la de Javier Sierra, 2022)

## Referències

* 1 2 «Francesc Fullana Dalmases» (en castellà). Tebeosfera. Asociación Cultural Tebeosfera (ACyT), 2014. [Consulta: 11 maig 2022].
* ↑ «Dalmases, Cesc» (en frances). BD Gest. Home Solutions. [Consulta: 11 maig 2022].
# De Haan

De Haan (francès Le Coq) és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Extensió (km²) | Població (2007) |
| I (IV) (V) | Klemskerke - Klemskerke-Dorp - De Haan-Centrum (deels) - Vosseslag | 20,66 | 6.141 557 3.867 1.717 |
| II (IV) | Vlissegem - Vlissegem-Dorp - De Haan-Centrum (deels) | 16,66 | 2.033 681 1.352 |
| III (VI) | Wenduine - Wenduine - Harendijke | 4,85 | 4.003 |
    Font: http://www.dehaan.be

## Localització

* a. Blankenberge
* b. Uitkerke (Blankenberge)
* c. Nieuwmunster (Zuienkerke)
* d. Houtave (Zuienkerke)
* e. Stalhille (Jabbeke)
* f. Ettelgem (Oudenburg)
* g. Oudenburg
* h. Bredene
# Gone: A Collection of EPs 2000-2007

Gone: A Collection of EPs 2000-2007 és un àlbum recopilatori del grup japonès Mono, publicat l'1 de setembre de 2007. Es tracta d'una recopilació cronològica dels EPs i temes que no s'havien publicat fins ara en un àlbum del grup.
Els temes inclosos en aquest recopilatori pertanyen als àlbums Hey, You («Finlandia» i «Black Woods»), Pelican / Mono («Yearning»), Memorie Dal Futuro («Memorie Dal Futuro» i «Due Foglie, Una Candela : Il Soffio Del Vento») i The Phoenix Tree («Gone», «Black Rain», «Rainbow» i «Little Boy (1945 - Future)»). «Since I've Been Waiting For You» estava inclòs en el recopilatori TRR100 Thankful, de la discogràfica Temporary Residence Ltd.

## Referències

* ↑ Shapiro, Shain. «Album Review: Mono - Gone» (en anglès). Drowned in Sound, 15-10-2007. Arxivat de l'original el 2021-08-10. [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ Hiller, Joachim. «Gone - A Collection Of EPs 2000-2007 CD» (en alemany). Ox Fanzine. [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ Edwards, D. M. «Mono: Gone» (en anglès americà). PopMatters, 25-11-2007. [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ «Mono (7) - Gone - A Collection Of EPs 2000-2007» (en anglès). Discogs. [Consulta: 11 agost 2021].
# Felices 140

Felices 140 és una pel·lícula espanyola de l'any 2015 el gènere del qual és la comèdia dramàtica. La direcció va ser a càrrec de la directora Gracia Querejeta. El film és protagonitzat per Maribel Verdú, Antonio de la Torre i Eduard Fernández. La pel·lícula es va estrenar el 10 d'abril de 2015. El rodatge es va dur a terme a Tenerife.

## Sinopsi

Elia reuneix uns familiars i amics en una casa rural per motiu del seu aniversari i el seu 40 aniversari. Amb el que no compten els convidats és amb la notícia que Elia ha de comunicar-los: ha estat la guanyadora del pot de l'Euro Milions d'aquesta setmana. Després de la notícia que Elia era la guanyadora dels 140 milions d'euros del pot, els convidats comencen a idear plans per a quedar-se amb els diners.

## Repartiment

* Maribel Verdú és Elia Martín.
* Antonio de la Torre és Juan.
* Eduard Fernández és Ramón Estebanez.
* Nora Navas és Martina Ruiz.
* Marian Álvarez és Catalina "Cati" Martín.
* Alex O'Dogherty és Polo.
* Ginés García Millán és Mario.
* Paula Cancio és Claudia Lieberman.
* Marcos Ruiz és Bruno Acosta.

## Premis i nominacions
### XXX Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu de repartiment | Marian Álvarez | Nominada |
| Millor actriu de repartiment | Nora Navas | Nominada |

### XXIV Premis Turia

| Categoria | Persona | Resultat |
| Premi Especial Turia | Premi Especial Turia | Guanyadora |

### XX Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor guió | Gracia Querejeta i Santos Mercero | Guanyadorrd |

## Referències

* ↑ Felices 140 a lahiguera.net
* ↑ Felices 140 a Cinemanía
* ↑ Felices 140 a Fotogramas
* ↑ Felices 140 al web dels Goya
* ↑ 'La Isla mínima', protagonista de los Premios Turia, Europa Press, 2 de juliol de 2015
* ↑ Palmarés del 20º Festival de Cine Español de Toulouse 2015
# Francesc Fàbregas Pujadas

Francesc Fàbregas Pujadas (Barcelona, 29 de juny de 1898 – Buenos Aires, 10 de febrer de 1992) va ser un pintor, cartellista, il·lustrador, litògraf i dibuixant català.

## Biografia

Va néixer a Barcelona el 1898, on va cursar estudis a l'Escola la Llotja, a l'Escola de Dibuix de l'Ateneu Obrer i a l'Acadèmia Les Arts. Es va perfeccionar a París i Madrid.
Va viatjar per primera vegada a l'Argentina el 1927, residint a Buenos Aires fins al seu retorn a Barcelona el 1932. Per la seva participació activa com a assessor artístic al Comissariat de Propaganda de la Generalitat de Catalunya, en finalitzar la Guerra Civil espanyola el 1939, va haver d'exiliar-se a França treballant a París nou mesos, fins que va tornar novament a Argentina per a romandre-hi definitivament fins a la seva mort el 1992.
La seva extensa obra artística inclou olis, trempes, aquarel·les, litografies, dibuixos i cartells (essent mereixedor de més de 30 premis). També es va destacar com a escultor, fotògraf, vitraller, decorador, muralista, il·lustrador, publicista, editor i ceramista. A més, va projectar i supervisar diverses obres d'arquitectura residencial, comercial i publicitària.

## Referències

* ↑ Fàbregas Riera, Marçal «FRANCESC FÀBREGAS PUJADAS, vida y legado artístico». academia.edu.
* ↑ Fàbregas Riera, Marçal «TRES RESTAURANTES DE FRANCESC FÀBREGAS DECORADOR RESCATADOS DEL OLVIDO». academia.edu.
# Cyclocheilichthys sinensis

Cyclocheilichthys sinensis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes. Pot atènyer fins a 31,5 cm de longitud. Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Nichols, John Treadwell. The fresh-water fishes of China; with 143 figures in the text, 10 colored plates, and 1 map. (en anglès). Nova York: American Museum of Natural History,, 1943 (Central Asiatic Expeditions). DOI 10.5962/bhl.title.12103.
* ↑ Casal, Christine Marie V. «Cyclocheilichthys sinensis Bleeker, 1879» (en anglès). FishBase.
# Gondwanateri

«Gondwanateri» té aquests significats:
* Gondwanateri (ordre), la catalanització de l'ordre Gondwanatheria
* Gondwanateri (espècie), el nom en català de l'espècie Gondwanatherium patagonicum