OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Litografia amb feix d'electrons

La litografia amb feix d'electrons (sovint abreujada com a litografia e-beam, EBL) és la pràctica d'escanejar un feix d'electrons enfocat per dibuixar formes personalitzades sobre una superfície coberta amb una pel·lícula sensible als electrons anomenada resistència (exposició). El feix d'electrons canvia la solubilitat de la resistència, permetent l'eliminació selectiva de les regions exposades o no exposades de la resistència submergint-la en un dissolvent (en desenvolupament). L'objectiu, com amb la fotolitografia, és crear estructures molt petites a la resistència que posteriorment es puguin transferir al material del substrat, sovint per gravat.
L'avantatge principal de la litografia amb feix d'electrons és que pot dibuixar patrons personalitzats (escriptura directa) amb resolució de sub-10 nm. Aquesta forma de litografia sense màscara té una alta resolució però un baix rendiment, limitant el seu ús a la fabricació de fotomàscara, la producció de baix volum de dispositius semiconductors i la investigació i desenvolupament.
Els sistemes de litografia de feix d'electrons utilitzats en aplicacions comercials són sistemes d'escriptura de feix electrònic dedicats que són molt cars (> 1 milió de dòlars EUA). Per a aplicacions d'investigació, és molt comú convertir un microscopi electrònic en un sistema de litografia de feix d'electrons utilitzant accessoris de cost relativament baix (< 100.000 dòlars EUA). Aquests sistemes convertits han produït amplades de línia de ~20 nm des d'almenys 1990, mentre que els sistemes dedicats actuals han produït amplades de línia de l'ordre de 10 nm o més petit.
Els sistemes de litografia de feix d'electrons es poden classificar segons la forma del feix i l'estratègia de desviació del feix. Els sistemes més antics utilitzaven feixos amb forma gaussiana que escanejaven aquests feixos de manera ràster. Els sistemes més nous utilitzen feixos amb forma que es poden desviar a diverses posicions en el camp d'escriptura (també conegut com a exploració vectorial).
Els sistemes de resolució més baixa poden utilitzar fonts termoiòniques (càtode), que normalment es formen a partir d'hexaborur de lantà. Tanmateix, els sistemes amb requisits de resolució més alta han d'utilitzar fonts d'emissió d'electrons de camp, com ara W/ZrO₂ escalfat per a una menor propagació d'energia i una brillantor millorada. Les fonts d'emissió de camp tèrmic són preferides a les fonts d'emissió fredes, malgrat la mida del feix lleugerament més gran de les primeres, perquè ofereixen una millor estabilitat durant els temps d'escriptura típics de diverses hores.

## Referències

* ↑ McCord, M. A.. «2». A: SPIE Handbook of Microlithography, Micromachining and Microfabrication (en anglès), 2000.
* ↑ «Electron-beam lithography» (en anglès). NIST.
* ↑ «Electron Beam Lithography - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ Groves, T. R.. 3 - Electron beam lithography (en anglès). Woodhead Publishing, 2014, p. 80–115. ISBN 978-0-85709-500-8.
# Radar de La Panadella

El radar meteorològic de La Panadella fou instal·lat l'any 2003. Està situat a prop de la Creu del Vent (825m), municipi de Montmaneu (l'Anoia), en un edifici de 40 metres d'alçada. El radar, similar als de Vallirana i Puig d'Arques, és un model EXTOP-03 fabricat per MCV, S.A., però incorpora diverses millores tècniques respecte als dos primers radars de la XRAD, tant en el seu transmissor com en l'antena, millorant el funcionament global de l'equip.
El radar de La Panadella es va inaugurar el 29 d'octubre de 2003 per a cobrir el Prepirineu occidental i les terres de Ponent, essent de gran utilitat en el seguiment dels episodis de calamarsa que solen causar greus danys en aquestes comarques.

## Referències

* ↑ Servei Meteorològic de Catalunya. «Radar de la Panadella». Web. CC-BY-SA-3.0
* ↑ «Fulletó XRAD». Meteocat. Gencat. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Olga de Rússia (duquessa d'Oldenburg)

Olga de Rússia, duquessa d'Oldenburg (Peterhoff 1882 - Ontario 1960). La gran duquessa Olga fou l'última supervivent dels anomenats Romanovs majors de la història d'aquesta família. Amb la seva mort al Canadà acabava la dinastia dels Holstein-Gottorp-Romanov en la seva branca principal.
Filla del tsar Alexandre III de Rússia i de la princesa Dagmar de Dinamarca. Era per tant descendents dels reis de Dinamarca i dels tsars de Rússia, a la vegada que era cosina en primer grau del rei Jordi V del Regne Unit, del rei Constantí I de Grècia, del rei Cristià X de Dinamarca o del príncep Ernest August de Hannover.
Pel seu caràcter estigué especialment unida amb el seu pare el tsar Alexandre III de Rússia i al seu germà Nicolau II de Rússia, tots de caràcter introvertit i amants de la vida senzilla i plàcida del camp rus i allunyada de la vida cortesana.
L'any 1898 li fou arreglat el seu casament amb el príncep Pere d'Oldenburg, príncep pertanyent a la família gran ducal d'Oldenburg regnant al ducat fins a l'any 1918 Aquest matrimoni acabà en fracàs i la gran duquessa es casà de nou amb el capità Nicolau Alexandrivuch Kulikovski l'any 1916. La parella s'establí a Crimea i això els salvà de la Revolució. Visqueren a Rússia fins a l'any 1920 en què fugiren a través dels Dardanels de l'Exèrcit roig, això convertí a la gran duquessa amb l'última Romanov a viure a Rússia. L'any 1921 s'establiren a Dinamarca amb la tsarina viuda i hi visqueren fins al 1928
Establerts a Dinamarca visqueren amb la seva mare. La parella tingué dos fills:
L'any 1925 la gran duquessa viatjà a Berlín per reconèixer la senyoreta Anderson com la seva neboda la gran duquessa Anastasia. Ella digué que la senyoreta Anderson creia ser algú que simplement no era.
Al llarg de la Segona Guerra Mundial seguí visquent a Dinamarca malgrat la ferotge propaganda comunista en contra la seva persona. L'any 1948 es traslladà a viure a Ontario al Canadà on comprà amb el seu espòs una finca rural. Malgrat que la seva vida estigué marcada pel tràgic desenllaç de la seva família, en cap moment li afectaren els somnis de grandesa que si que tingueren molts altres famíliars Romanov.
La gran duquessa Olga morí l'any 1960 a Ontario en un estat de pobresa. Fou una reconeguda pintora.
# Kevin Van Impe

Kevin Van Impe (Aalst, 19 d'abril de 1981) és un ciclista belga, professional des del 2002 al 2012. Bon especialista sobre el pavé, ha participat en les principals cursa d'aquesta modalitat ajudant el seu company d'equip Tom Boonen. La seva principal victòria és l'A través de Flandes de 2009.
És el fill de l'exciclista Frank Van Impe i nebot del també ciclista Lucien Van Impe.

## Palmarès

* 2001
** 1r a l'OZ Wielerweekend
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Renània-Palatinat
* 2005
** 1r al Circuit de Houtland
* 2006
** 1r al Circuit Francobelga i vencedor d'una etapa
* 2009
** 1r a l'A través de Flandes
* 2010
** 1r al Gran Premi Briek Schotte

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 129è de la classificació general
* 2008. 126è de la classificació general

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-08-23 a Wayback Machine.
* Web oficial Arxivat 2009-07-01 a Wayback Machine.
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Montay

Montay és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 339 habitants. Limita al nord-est amb Forest-en-Cambrésis, al sud amb Le Cateau-Cambrésis i al nord-oest amb Neuvilly.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 379 | 381 | 367 | 332 | 324 | 339 | 339 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Marie Claisse | |
| 2008- | Pierre Leblon | |
# Les Forges d'Abel

Les Forges d'Abel és un barri que forma part dels municipis francesos de Borce i Urdos. Situat a la vall d'Aspa, a l'entrada francesa al túnel ferroviari de Somport, va donar la benvinguda a l'estació internacional de Les Forges d'Abel, la primera estació de la línia Pau-Canfranc sortint del túnel a França. En l'actualitat alberga els serveis de via de servei dels túnels de Somport i una planta hidroelèctrica operada per EDF.
"Forges d'Abel" era una petita planta d'acer que va ser modernitzada i operada per Frederic d'Abel (1780-1855), un fabricant de ferro natural de Stuttgart, Alemanya, entre 1828 i la dècada de 1850.
Un petit camí condueix a Estaens, una localitat a l'oest, on hi una planta hidroelèctrica, punt de partida per a excursions.
# Likàrstvenne

Likàrstvenne (en (ucraïnès): Лікарственне, en rus: Лекарственное, Lekàrstvennoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.241 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Priolepis cincta

Priolepis cincta és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental i el Mar Roig fins a Tonga, el sud del Japó i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1908. Report on the marine fishes collected by Mr. J. Stanley Gardiner in the Indian Ocean. The Transactions of the Linnean Society of London. Second Series. Zoology v. 12 (pt 3): 217-255, Pls. 23-32.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Quebradillas (Puerto Rico)

Quebradillas és un municipi de Puerto Rico situat a la costa nord de l'illa, també conegut amb els noms de La Guarida del Pirata, La Ciudad Pirata, La Ciudad del Cooperativismo i El Rincón de Guajataca. Confina al nord amb l'oceà Atlàntic; al sud amb el llac artificial Guajataca (San Sebastián); per l'est amb el municipi de Camuy i per l'oest amb el riu Guajataca (Isabela).
El municipi està dividit en 8 barris: Cacao, Charcas, Cocos, Guajataca, Quebradillas Pueblo, San Antonio, San José i Terranova.

## Referències

* ↑ «Quebradillas» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, Data incorrecta [Consulta: 16 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder» (en anglès). Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 16 juny 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Quebradillas Arxivat 2015-06-17 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico (castellà)
# LLS

LLS té els següents significats:
* Unió Liberal de Lituània (del seu nom en lituà Lietuvos Liberalų Sąjunga), partit polític històric de Lituània
* Unió per la Llibertat de Lituània (del seu nom en lituà Lietuvos Laisvės Sąjunga), partit polític històric de Lituània
* Laboratori de Llum de Sincrotró, grup de la Universitat Autònoma de Barcelona encarregat de la gestió del sincrotró Alba
* Regressió lineal mínim-quadràtica (del seu nom en anglès Linear Least Squares), mètode per ajustar una recta a dues variables estadístiques
* Múscul elevador del llavi superior (del seu nom en llatí Levator Labii Superioris), múscul de la cara important per a l'expressió facial
# Morte e vida severina

Morte e Vida Severina va ser una obra de teatre musical produïda per TV Globo en 1981, dirigit per Walter Avancini, amb versos de João Cabral de Melo Neto (autor autor del llibre homònim) i música de Chico Buarque.
El musical aprofita part del repartiment de la pel·lícula de 1977, de Zelito Vianna. Va rebre un dels Premis Ondas 1981.

## Repartiment

* José Dumont…. Severino
* Elba Ramalho…. Severina
* Tânia Alves…. Comadre Peristina
* Sebastião Vasconcelos…. Mestre Carpina
* Cacilda Lanuza…. Ivaneide
* Marta Overbeck…. Celestina
* Glaucia Oliveira .... Abigail
* José Santa Cruz.... Volante
* Agnaldo Batista .... Carne Seca

## Referències

* ↑ 'Los gozos y las sombras' y 'Directo, directo', entre los Ondas de RTV, El País, 11 de novembre de 1982

## Enllaços externs

* Portal Terra, enredo e crítica Arxivat 2008-06-12 a Wayback Machine.
# Milton Valverde

Milton Valverde (Poás Canton, 26 de juliol de 1907 - valor desconegut) fou un futbolista costa-riqueny de la dècada de 1930.
Fou internacional amb la selecció de Costa Rica. Pel que fa a clubs, destacà a durant tota la seva carrera a Club Sport Herediano, on jugà durant 18 temporades, club del qual també en fou entrenador.
Forma part de la Galería Costarricense del Deporte.

## Referències

* ↑ «Perfil a salfadeco.or.cr». Arxivat de l'original el 2016-07-29. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ «Los 100 inmortales, La Nación». Arxivat de l'original el 2012-01-29. [Consulta: 14 maig 2019].
# Laurent Robert

Laurent Robert (Saint-Benoît, Illa de la Reunió, 21 de maig de 1975) és un futbolista professional francès, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera al Montpellier HSC, abans de signar pel Paris Saint-Germain FC en 1999. A l'any següent, amb els parisencs a la Champions League, aconsegueix originar sis gols del famós encontre davant el Rosenborg BK, que culminaria en un contundent 7 a 2.
El 2001, fitxa pel Newcastle United FC per 9,5 milions de lliures. En la seua estada al club anglès, de quatre temporades, hi sumaria 21 gols en 129 partits. El 2005 seria cedit al Portsmouth FC
Després de la cessió, no continua al Newcastle i fitxa pel SL Benfica portugués. Va marcar el seu primer gol davant els rivals del FC Porto, en un xut des de 40 metres, una de les seues especialitats. El juliol del 2006 recala al Llevant UE, de la primera divisió espanyola, on només hi disputa 13 partits, sent expulsat en un d'ells, i sense marcar cap gol. L'any següent hi retorna a Anglaterra, al Derby County FC.
A l'abril del 2008, el Toronto FC, de la MLS, anuncia el fitxatge del francès, on tot i només disputar 17 partits, va deixar bona impressió. Posteriorment, hi juga a la lliga grega amb el Larissa FC.

## Selecció

Robert ha estat internacional amb la selecció francesa en 9 partits, tot marcant un gol, contra Turquia. Va participar en la Copa Confederacions del 2001.

## Referències

* ↑ BBC SPORT | Football | My Club | Portsmouth | Pompey say Robert deal permanent
* ↑ Toronto FC. «Toronto FC sign French MF Laurent Robert», 02-04-2008. Arxivat de l'original el 2008-04-08. [Consulta: 2 abril 2008].
* ↑ Toronto FC. «Toronto FC waives Laurent Robert», 19-08-2008. Arxivat de l'original el 2008-09-20. [Consulta: 19 agost 2008].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2008-04-27 a Wayback Machine.
# Quebranto

Quebranto (en anglès Disrupted) és un documental mexicà dirigit per Roberto Fiesco estrenat el 9 de febrer de 2013 que mostra els testimoniatges de Coral Bonelli, una actriu infantil coneguda en els anys setanta com "Pinolito"; i donya Lilia Ortega "Doña Pinoles", la seva mare, qui també va ser actriu. Des de fa alguns anys Coral es va assumir com a transgènere i es fa anomenar Coral Bonelli. Elles viuen en el barri de Garibaldi, en el centre de la ciutat de Mèxic, des d'on recorden el seu passat cinematogràfic; en tant, Coral assumeix i mostra la seva identitat genèrica.

## Protagonistes

* Coral Bonelli
* Fernando García "Pinolito"
* Lilia Ortega "Doña Pinoles"
* Jorge Fons

## Premis

* Premi Maguey Millor Pel·lícula - Festival Internacional de Cinema a Guadalajara 2013
* Premi Especial del Jurat - Festival Internacional de Cinema a Guadalajara 2013
* Premi del Públic - Festival de Cinema Mexicà de Durango 2013
* Premi al millor documental - LVI edició dels Premis Ariel

## Comentaris

Aquest film ocupa el lloc 62 dins de la llista de Les 100 millors pel·lícules mexicanes de la història, segons l'opinió de 27 crítics i especialistes del cinema a Mèxic, publicada pel portal Sector Cine al juny de 2020.

## Referències

* ↑ «Quebranto». A-06232, 22-04-2013 [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ 'Quebranto', el tango de Roberto Fiesco a programaibermedia.com
* ↑ Cineasta tamaulipeco Roberto Fiesco gana Ariel por Mejor Largometraje Documental, Hoy Tamaulipas, 28 de maig de 2014
* ↑ Sector Cine. «Las 100 mejores películas mexicanas de la historia», 09-06-2020. [Consulta: 6 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# O Porto de Santa Cruz

O Porto de Santa Cruz és una vila costanera gallega de la parròquia de Liáns, al municipi d'Oleiros, a la província de la Corunya. El 2017 tenia una població de 2.626 habitants segons l'IGE.

## Patrimoni

El castell de Santa Cruz està situat a l'illa de Santa Cruz. Va ser construït per ordre de Diego das Mariñas al segle XVI per completar el sistema defensiu de la ria de la Corunya, juntament amb els castells de Santo Antón, San Diego e San Amaro. Actualment és propietat de l'Ajuntament de Oleiros i alberga el Centre d'Extensió Universitària i Divulgació Ambiental de Galícia (CEIDA).
El Museu dels Oleiros forma part del Centre Cultural As Torres de Santa Cruz, situat a la Torre de Santa Cruz. Acull una col·lecció única a Europa de ceràmica popular, i és seu d'Alfaroleiros, una de les fires més importants de ceràmica tradicional d'Espanya, que cada any acull centenars de terrissaires (oleiros) que exposen les seves peces.

## Platges

Hi ha dues platges a la vila. A l'esquerra del castell trobem la platja de Portocovo. Entre el castell i el moll hi ha la platja d'O Porto, que queda completament coberta amb marea alta.

## Referències

* ↑ IGE
# LM317

El LM-317 és un regulador integrat ajustable de tres terminals capaç de subministrar més d'1,5 A en un rang des d'1,2 V fins a 37 V d'ús extremadament senzill, només requereix dues resistències exteriors per aconseguir el valor de sortida. De fet la línia de càrrega i regulació d'1,5 A és superior a la dels reguladors fixos d'1 A. A més de les millors característiques pel que fa als reguladors fixos, disposa de protecció per limitació de corrent i excés de temperatura, i la protecció per sobrecàrrega funciona fins i tot si el terminal de regulació està desconnectat. Normalment no necessita condensadors mentre estigui a menys de 15 centímetres dels filtres d'alimentació.
Atès que és un regulador flotant i només veu l'entrada a la sortida del voltatge diferencial, es pot utilitzar per regular altes tensions mentre no se superi el diferencial d'entrada/sortida.

## Disseny

La tensió entre la patilla ADJ i OUT és sempre d'1,25 volts (tensió establerta internament pel regulador) i en conseqüència el corrent que circula per la resistència R1 és: IR1 = V/R1 = 1,25/R1
Aquest mateix corrent és el que circula per la resistència R2. Llavors la tensió en R2: VR2 = IR1 x R2. Si es substitueix IR1 en l'última fórmula s'obté la següent equació: VR2 = 1.25 x R2/R1.
Com la tensió de sortida és: Vout = VR1+VR2, aleshores: Vout = 1.25 V.+(1.25 x R2/R1) V. simplificant (factor comú) Vout = 1.25 V (1+R2/R1) V.
D'aquesta última fórmula es veu clarament que en modificar R2 (resistència variable), es modifica la tensió Vout
En la fórmula anterior s'ha menyspreat el corrent (IADJ) que circula entre la patilla d'ajust (ADJ) i la unió de R1 i R2. Aquest corrent es pot menysprear, té un valor màxim de 100 UA i roman constant amb la variació de la càrrega i/o de la tensió d'entrada.
Amb el propòsit d'optimitzar la regulació del resistència R1 s'ha de col·locar el més proper possible al regulador, mentre que el terminal que es connecta a terra del resistència R2 ha d'estar el més proper possible a la connexió de terra de la càrrega.
Amb el propòsit d'optimitzar el funcionament del regulador es poden incorporar al disseny alguns elements addicionals:
* Es posa un condensador C1 de 0.1uF a la patilla d'entrada (IN) si el regulador es troba allunyat del bloc que s'encarrega de la rectificació.
* Es posa un condensador C3 d'1 UF de tàntal o 25 UF electrolític a la patilla de sortida (OUT) amb el propòsit de millorar la resposta a transitoris.
* Es posa un condensador C2 de 10 UF electrolític en paral·lel amb R2 amb el propòsit de millorar el rebuig de l'arrissat.
* Es posa un díode D1 (1N4001) per protegir el regulador contra possibles curts circuits a l'entrada del regulador.
* Es posa un díode D2 (1N4001) per protegir el regulador contra possibles curts circuits en la sortida en donar camí a la descàrrega de condensadors.
Nota: R1 = 240 Ohms i R2 = 5 Kilohmios (potenciòmetre)

## Enllaços externs

* Information page about LM317 from National Semiconductor
* LM317 Datasheet from ON Semiconductor. PDF
# Mia i jo: La llegenda de Centòpia

Mia i jo: La llegenda de Centòpia (originalment en anglès, Mia and Me: The Hero Of Centopia) és una pel·lícula d'animació del 2022, dirigida per Adam Gunn i Matthias Temmermans. La comèdia d'aventures està produïda entre Alemanya, Austràlia, Bèlgica i l'Índia. Es va presentar al Marché du Film del Festival de Canes. Gravada originalment en anglès, la versió doblada al català es va estrenar el 22 de juliol de 2022 als cinemes.

## Sinopsi

Una antiga profecia s'entrellaça al voltant de la joia màgica del braçalet de la Mia. Aquest fet orta a la Mia en un viatge aventurer a les illes més remotes de Centòpia. Allà, la Mia no només s'enfronta a un poderós enemic, sinó que també pren el seu destí per les pròpies mans.

## Referències

* ↑ «Mia i jo: La llegenda de Centòpia». ésAdir. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ Zahed, Ramin. «Cannes: 'Mia and Me: The Hero of Centopia' Sparks a New Adventure for a Familiar Heroine» (en anglès). Animation Magazine, 15-05-2022. [Consulta: 27 juliol 2022].
* ↑ Mia i jo: La llegenda de Centòpia a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Estrenes: Un novio para mi mujer i Mia i jo, la llegenda de Centòpia són les protagonistes de la cartellera | Andorra Difusió». Andorra Difusió. [Consulta: 27 juliol 2022].