OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Helena Valley West Central

Helena Valley West Central és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 6.983 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Helena Valley West Central tenia 6.983 habitants, 2.555 habitatges, i 1.992 famílies. La densitat de població era de 101,2 habitants per km².
Dels 2.555 habitatges en un 40,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,1% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.881 $ i la renda mediana per família de 51.024 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.780 $ mentre que les dones 23.703 $. La renda per capita de la població era de 18.920 $. Aproximadament el 4,5% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Helena Valley West Central». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Helena Valley West Central». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Formiguer cuanegre

El formiguer cuanegre (Myrmoborus melanurus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).
Habita els boscos del nord-est del Perú.

## Referències

* ↑ «Formiguer cuanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Conchita (desambiguació)

«Conchita» té aquests significats:
* Conchita, òpera de Riccardo Zandonai.
* Concepción Mendivil és una cantant espanyola més coneguda com a Conchita.
* Conxita Martínez és una tennista aragonesa.
# Collector's Edition No. 1

Collector's Edition No. 1 és un EP de L.A. Guns en el qual és el primer amb el cantant Michael Jagosz, que després va ser substituït en el seu lloc per en Paul Black.
El guitarrista; Tracii Guns, el baixista; Ole Beich, i el bateria; Rob Gardner també són els autors de l'EP.
Aquest EP ha sigut republicat com a CD extra amb el disc Hollywood Raw de L.A. Guns.

## Cançons

* "Don't Love Me"
* "When Dreams Don't Follow Through"
* "It's Not True"
* "Something Heavy"

## Músics

* Michael Jagosz: Veus
* Tracii Guns: Guitarra
* Ole Beich: Baix
* Rob Gardner: Bateria
# Grup Tago

El Grup Tago va ser un grup d'artistes que es va constituir a la ciutat de Mallorca l'any 1959, prenent el nom de l'illa de Tagomago (Eivissa). L'adopció d'aquesta denominació volia establir una comparació entre la ignorància que hi havia a Mallorca tant cap aquella illa com cap a l'art contemporani.
Va ser una iniciativa dels pintors Francesc Duran Fraver i Antonio de Vélez, i l'escultor Miquel Morell i Covas. Més tard s'hi van integrar els pintors Pere Quetglas Xam, Juan Antonio Ferrero, Joan Gibert, Cati Juan, Andreu Llodrà, Miquel Rivera Bagur i Merche Sofía Pinto; els escultors Antoni Font i Joan Palanquès, i els escriptors Rafel Jaume i Manuel Picó. Més endavant en formaren rtambé part Teresa Heydel, Joan Garcés i Francesc Carreño. El grup se solia trobar al cafè Moka, del carrer de Sant Miquel de Ciutat, i amb el temps se'n van anar al Cercle de Belles Arts.
Aquest col·lectiu grup balear d'art d'avui, representà l'inici d'una dècada d'obertura artística a Mallorca. La primera exposició del grup va ser a l'Estudi General Lul·lià de Ciutat, el maig de 1959. Hi esposaven creacions artístiques, que, com la composició del grup, eren plurals. Incloïen el primitivisme, l'expressionisme, l'informalisme, el postimpressionisme, l'abstracció geomètrica i el realisme. El que unia els artistes del Grup Tago era la intenció de rompre amb el paisatgisme tradicional que encara predominava a Mallorca.
L'exposició al Cercle de Belles Arts del juny de 1960 va representar una fita en la història del grup. Va provocar una important polèmica. L'opinió pública mallorquina es va obrir a les idees de l'indispensable llibertat d'expressió en l'art local, lluny de l'academicisme habitual. L'any 1960 representa el moment de màxima activitat: l'agost una exposició col·lectiva a Felanitx i més tard una al Club dels Poetes a Formentor. El maig de 1961 van organitzar-ne una al Cercle de Belles Arts. En el catàleg hi havia poemes de Josep Maria Palau i Camps, Miquel Àngel Riera, Jaume Vidal Alcover, Llorenç Moyà i Josep Maria Llompart. Van organitzar conferències de Cirici Pellicer, Miquel Àngel Colomar, Gerardo Pérez Busquier i Àngel Marsà i Beca. L'activitat del grup, però, va minvar a partir del 1961. El 1964 es va dissoldre.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de la Pintura i l'Escultura a les Balears Vol. 2. Promomallorca: Palma, 1996
* ↑ «0064919.xml Grup Tago». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Aproximació a l'avantguarda a Mallorca. 1959-1982. Conselleria de Cultura, Educació i Esports: Palma, 1996.- (Catàleg de l'exposició del mateix nom a sa Llonja, amb text de Maria Josep Corominas Madurell).
* Fraver Ajuntament de Palma: Palma, 1995.- (Catàleg de l'exposició al Casal Solleric, text de Cristina Ros).
* Gran Enciclopèdia de la Pintura i l'Escultura a les Balears Vol. 2. Promomallorca: Palma, 1996
* La pintura moderna a Mallorca (1830-1970) Ajuntament de Palma: Palma, 1995.- (Text de Miquel Alenyà i Fuster).
# Hyalinobatrachium bergeri

Hyalinobatrachium bergeri és una espècie de granota que viu a Bolívia i el Perú.

## Referències

* Rodríguez, L., Martinez, J.L., Reichle, S. &Arizabal, W. 2004. Hyalinobatrachium bergeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Formiguer cuafosc

El formiguer cuafosc (Drymophila malura) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc del sud-est del Brasil, est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Formiguer cuafosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Jean-Pierre Gailliez

Jean-Pierre Gaillez és el fundador de la Compagnie du Canal du Centre que des del 1978 va començar la lluita per a protegir el patrimoni industrial del tram històric canal del Centre que va perdre el seu paper econòmic quan la drecera moderna va començar a construir-se. Tot i que la seva companyia va fallir per manca de recursos, va obtindre el resultat: el siti del canal va llistar-se com a monument i l'apoteosi va arribar el 1998 quan la UNESCO va afegir l'antic canal i els quatre ascensors navals a la llista del patrimoni de la Humanitat. Amb Carl Norac, va publicar el relat d'aquesta aventura en un llibre sortit el 1994.

## Referències

* ↑ Gailliez, Jean-Pierre & Carl Norac. Le canal du Centre. Casterman, 1994. ISBN 2203141077.
# Estació de Manresa-Alta

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Manresa-Alta és una estació de la línia R5 i R50 de la Línia Llobregat-Anoia de FGC situada al nord del nucli urbà de Manresa a la comarca del Bages. Aquesta estació es va inaugurar el 1924.
Al costat de l'estació hi ha l'estació d'autobusos de Manresa, que la comunica amb tota la comarca. A més, des d'aquesta estació surten els ramals de mercaderies de Súria i Sallent, que en un futur s'utilitzaran per fer un tren tramvia entre Manresa i Sallent i Súria.
A més d'aquesta, el municipi de Manresa té dues estacions més de la Línia Llobregat-Anoia d'FGC, Manresa-Viladordis i Manresa-Baixador; i de la línia Barcelona-Manresa-Lleida-Almacelles, l'estació de Manresa de Rodalies Renfe.
Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Espanya | Manresa-Viladordis | | Manresa-Baixador | Manresa-Baixador |

## Referències

* ↑ «Manresa-Alta». fgc.cat. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ Perarnau i Llorens, Jaume «El paisatge ferroviari al Bages al segle XXI. Descoberta, reivindicació i posada en valor patrimonial». Dovella, 123, 2018, pàg. 19–27. ISSN: 2385-3417.
* ↑ «El transport - La República a Manresa en un clic (1931-1936)». memoria.cat, 01-05-2010. [Consulta: 24 març 2024].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Creu negra

Creu negra és un quadre d'estil suprematista del pintor rus nascut a Kíev Kazimir Malèvitx de 1915. Creu negra forma un tríptic amb Quadrat negre i Cercle negre, amdues composicions suprematistes de proporcions semblants, .
Existeix una segona versió del quadre que mesura 106 centímetres de costat i que va ser pintada l'any 1923. Es troba actualment al Museu Rus de Sant Petersburg.

## Descripció

Malèvitx va triar el format quadrat per aquest quadre. Sobre un fons blanc pergamí, una creu negra ocupa tot el llenç. Es tracta d'una creu grega, una de les formes més comunes de les creus cristianes, que s'utilitza des del segle iv. Aquestes creus es caracteritzen per tenir tots els braços d'igual longitud. En el cas del quadre, els braços estan orientats horitzontalment i vertical.

## Història

Creu negra va ser pintat el 1915, tot i que l'artista, com en altres obres suprematistes, el va antedatar el 1913. El quadre va ser exhibit per primer cop a l'exposició « Última Exposició Futurista de Pintures 0.10 », juntament amb unes trenta-nou obres més del mateix autor. El 1923, per a l'edició XVI de la Biennal de Venècia que se celebraria el 1924, alumnes de Malèvitx van crear noves versions de Creu negra, Quadrat negre i Cercle negre, que ara formen part de la col·lecció del Museu Rus de Sant Petersburg.

## Referències

* ↑ «Black Cross» (en anglès). WikiArt. [Consulta: 8 juny 2015].
# Convergència (meteorologia)

* Si cerqueu altres usos, vegeu Convergència.
En meteorologia, la convergència és l'encontre de dos fluxos d'aire horitzontals. La convergència de dos corrents d'aire limita el seu moviment i dona lloc a una ascendència dinàmica. Si les dues masses d'aire tenen igual temperatura, la discontinuïtat es diu línia de convergència, el que passa amb l'encontre dels vents alisis austral i boreal (zona de convergència intertropical). A una convergència inferior li correspon una divergència superior.

## Referències

* ↑ Irene Sendiña Nadal; Vicente Pérez Muñuzuri Fundamentos de meteorología. Univ Santiago de Compostela, 2006, p. 94–. ISBN 978-84-9750-645-8.
# Hasan ibn Uways

Shaykh Hasan ibn Uways Jalayr (+ 27 d'octubre de 1374), fou un príncep jalayírida, fill gran de Uways ibn Hasan (Uways I). El seu pare li va encarregar diverses missions i va exercir el govern en la seva absència esdevenint molt impopular.
El setembre de 1374 Uways I va contreure una greu malaltia de la que va acabar morint poc després. Els afers corrents van quedar en mans del seu fill Husayn. Al cap d'uns dies els amirs li van demanar quina era la seva voluntad i va designar com a hereu al seu fill Husayn (favorit dels amirs) amb el germà gran d'aquest, Shaykh Hasan, com a governador de Bagdad; els amirs van objectar que el germà gran no acceptaria aquest acord i Uways els va dir que ja ho sabia, cosa que els emirs van interpretar com el permis per fer el que volesin amb Hasan.
Poc després que Uways perdès la capacitat de parlar, Hasan fou arrestat. Uways va morir el 26 d'octubre del 1374 i la mateixa nit (26 a 27 d'octubre) Shaykh Hasan va morir al palau de Dumiskh a mans dels amirs (generals) i Shaykh Husayn ibn Uways fou proclamat com a sultà únic.

## Referències

* ↑ Shajrat Ul Atrak: Or the Genealogical Tree of the Turks and Tatars a
# Hyakunin Isshu

Hyakunin Isshu, literalment 'cent persones, un poema' es un estil d'antologia tradicional de compilació de la poesia japonesa yamato-uta, en què cada autor o autora ha escrit un poema per a l'antologia. També es refereix al joc de cartes uta-garuta, que usa una baralla composta per poemes de cada autor.

## Col·lecció poètica

El més famós Hyakunin Isshu, conegut de vegades com el Hyakunin Isshu a causa que cap altre se li compara per la seua qualitat, és l'Ogura Hyakunin Isshu, compilat per Fujiwara no Teika al començament de l'era Kamakura. En un dels seus diaris, el Meigetsuki diu que el seu fill Fujiwara no Tameie li demanà que replegara cent poemes per al padrastre de Tameie, per tal de decorar una residència prop de la muntanya Ogura, a Kyoto; d'ací el nom d’Ogura Hyakunin Isshu. Tots els poetes estan ordenats d'una manera tradicional i assignats amb un número. També s'han compilat altres antologies amb el mateix criteri, una de les més reeixides n'és l'Aikoku Hyakunin Isshu (愛国百人一首), elaborada durant la Segona Guerra Mundial.

## Joc de cartes

En l’uta-garuta hi ha dos tipus de cartes: els yomifuda (読み札), en què hi ha escrites les paraules i els torifuda (取り札), en el qual hi ha dibuixos.
La part inicial del poema yamato-uta del Hyakunin Isshu està escrit en yomifuda, mentre que la part final del poema està es presenta en torifuda. Quan un jugador llegeix la carta yomifuda, l'altre jugador ha de buscar ràpidament entre els torifuda la carta que hi fa parella i llegir-la.
L'objectiu d'aquest joc és memoritzar totalment els cent poemes, per poder ser capaç de buscar la carta correcta quan el jugador recita la part inicial del waka.

## Referències
### En anglés

* Fujiwara no Sadaie, Thomas Galt. (1982). The Little Treasury of One Hundred People, One Poem Each. Princeton: Princeton University Press. ISBN 0-691-06514-4 i ISBN 978-0-691-06514-4
* Fujiwara no Sadaie, Yoritsuna Utsunomiya, William Ninnis Porter. (1979) A Hundred Versis from Old Japan, Being a Translation of the Hyaku-nin-isshiu: Being a Translation of the Hyaku-nin-isshiu. Tòquio: Tuttle Publishing. ISBN 4-805-30853-2 i ISBN 978-4-805-30853-0
* Mostow, Joshua S., ed. (1996). Pictures of the Heart: The Hyakunin Isshu in Word and Image. Honolulu: University of Hawaii Press. ISBN 0-824-81705-2 i ISBN 978-0-824-81705-3
* Peter McMillan (2008) One hundred poets, one poem each: a translation of the Ogura Hyakunin Isshu. New York: Columbia University Press. ISBN 9780231143981

## Enllaços externs

* Algunos poemas extraídos del Hyakunin Isshu
* Ogura Hyakunin Isshu - 100 Poems by 100 Poets de la Biblioteca de la Universitat de Virgínia (anglès)
* One Hundred Poets, One Poem Each: A Translation of the Ogura Hyakunin Isshu, traduit a l'anglès per Peter McMillan, Profesor de la Universitat Kyojin de Tokio.
* Reseña del Hyakunin Isshu (japonès)
* Listado de los poetas y sus poemas en el Hyakunin Isshu (japonès)
# Formiguer estriat

El formiguer estriat (Drymophila devillei) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els bosquets de bambú, localment a les terres baixes, del sud de Colòmbia, sud-est de l'Equador, est de Perú, nord de Bolívia i sud del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer estriat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Joan Onofre d'Ortodó

Joan Onofre d'Ortodó (Puigcerdà, ? – 1616) fou notari de Puigcerdà. Estudià dret a la Universitat de Lleida on obtingué el grau de doctor. De retorn a Puigcerdà és nomenat notari d'acord amb els privilegis que aquesta Vila ostentava. Més tard fou nomenat secretari del Consolat, atès que Puigcerdà tenia representació i vot a les Corts Catalanes i participà com a diputat a les Corts de Montsó l'any 1585. Fou l'iniciador l'any 1583 del llibre Dietarium villae Podii Ceretani més conegut com el Dietari d'Ortodó, on es descriu la crònica cerdana i que va ser continuat pels secretaris del consolat fins a la visita de la infanta Isabel de Borbó a la Cerdanya l'any 1913.
El Dietari d'Ortodó és un volum manuscrit en foli de pergamí que relata els fets històrics d'interès, els costums del cerimonial dels cònsols i mostassafs, (personatges encarregats de controlar les mesures i els pesos), les cerimònies religioses, juntament amb els dies festius a diferents parròquies.

## Bibliografia

* Sebastià Bosom i Isern; Martí Solé i Irla; Manuel Calvo. Carrers i places de Puigcerdà: una passejada per la seva història. Puigcerdà: l'Ajuntament, 1998.
# Estadi Internacional Khalifa

* No s'ha de confondre amb Estadi Internacional Sheikh Khalifa.
L'Estadi Internacional Khalifa (àrab: استاد خليفة الدولي, Istād Ḫalīfa ad-Duwalī), també anomenat Estadi Nacional, és un estadi de futbol de la ciutat de Doha, a Qatar. Forma part de la Ciutat Esportiva de Doha. Té una capacitat per a 45.416 espectadors.
Va ser inaugurat el 1976. L'any 1992 va ser seu de la Copa del Golf de Nacions. Fou renovat per la celebració dels Jocs Asiàtics de 2006, augmentant la seva capacitat fins al 40.000 espectadors. També ha estat seu dels Jocs Pan Àrabs de 2011, del Campionat del Món d'atletisme de 2019 i de la Copa del Món de futbol de 2022.

## Referències

* ↑ «FIFA.com». Arxivat de l'original el 2021-06-22. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ «В Катаре началась продажа билетов на Чемпионат мира по легкой атлетике 2019 года». fingazeta.ru, 28-08-2019. Arxivat de l'original el 30 de desembre 2021.
* ↑ «Everything you need to know about Qatar’s new Khalifa International Stadium». iloveqatar.net, 12-11-2020. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «The Al-Khalifa International – an icon among Qatar's 2022 World Cup venues». en.as.com, 08-07-2020. Arxivat de l'original el 27 de gener 2021. [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ «Gulf Cup 1992 (in Doha, Qatar)». rsssf.com, 20-06-2007.
* ↑ «When Qatar left a mark at Arabian Gulf Cup». gulf-times.com, 24-11-2019.
* ↑ «Khalifa International Stadium». worldstadia.com, 13-10-2019.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 11 desembre 2011.
* ↑ «FIFA World Cup Qatar 2022 stadiums: A guide». timeoutdoha.com, 29-04-2020.
# Convergència Democràtica de la Franja

Convergència Democràtica de la Franja (CDF) és un partit polític de la Franja de Ponent sorgit de la refundació d'Alternativa Cívica (Alcivi), una formació fragatina que es presentà a les eleccions locals de 2007.
El partit es fundà a Fraga el 7 de febrer de 2009 amb l'apadrinament de Convergència Democràtica de Catalunya, tot i que ambdues formacions romandran independents l'una de l'altra.
Els objectius del partit són defensar la llengua catalana, i potenciar l'economia, els serveis socials i les infraestructures dels ciutadans de les comarques de la Franja.
Marta Canales, secretaria general adjunta de CDF, formà part de la llista de CDC a les Eleccions al Parlament Europeu de 2009.
A les eleccions locals de 2011 CDF aconseguí quatre regidors, tots ells al Pont de Muntanyana, localitat que governaran amb majoria absoluta.

## Referències

* ↑ El nou partit Convergència Democràtica de la Franja neix amb la voluntat d'implantar-se a tot el territori 324.cat, 9 de febrer de 2009
* ↑ Convergència apadrina una nova formació política a la Franja de Ponent Convergencia.cat
* ↑ El partit Convergència Democràtica de la Franja neix per defensar el català a la zona Avui, 8 de febrer de 2009
* ↑ «Nota de premsa 21 març 2009. Eleccions Europees / CDF - Convergència Democràtica de la Franja -». Arxivat de l'original el 2010-02-14. [Consulta: 6 abril 2009]. Nota de premsa de CDF, 21 de març de 2009
* ↑ «CiU, fins i tot a la Franja». Avui, 26-05-2011. [Consulta: 3 juny 2011].

## Vegeu també

* Convergència Democràtica de Catalunya

## Enllaços externs

* Web oficial de Convergència Democràtica de la Franja Arxivat 2010-03-15 a Wayback Machine.
# Congrés de Sobirània Tecnològica

El Congrés de Sobirania Tecnològica (Sobtec) és un lloc de trobada d'activistes, acadèmics i experts, que estudia quin és l'impacte social de les tecnologies sobre els drets i les llibertats fonamentals de la ciutadania, des d'un punt de vista interdisciplinari i amb una clara voluntad divulgativa.
El Congrés de Sobirània Tecnològica se celebra a Barcelona, des del 2016, amb periodicitat anual. Està organitzat per l'anomenat «Grup Promotor per la Sobirania Tecnològica», el qual agrupa diverses organitzacions i col·lectius. Així, la primera edició del congrés va comptar amb el suport dels Iaioflautes, la plataforma Stop Pujades i l'ONG Setem, entre d'altres. El programa de la trobada compta amb xerrades i taules rodones sobre temàtiques tan diverses com el programari lliure, la seguretat a la xarxa, les noves tecnologies o la violència masclista. L'assistència al congrés és gratuïta i oberta a tothom.
El Congrés de Sobirania Tecnològica va néixer com una alternativa ética al Mobile World Congrés, el gran congrés de la telefonia mòbil que també se celebra anualment a Barcelona.

## Seus del congrés

* 2016, Centre Cívic Joan Oliver-Pere Quart
* 2017 a 2020, Lleialtat Santsenca

## Referències

* ↑ «Congrés de Sobirania Tecnològica 2020» (en anglès). // foss.events. [Consulta: 27 maig 2021].
* 1 2 3 Produccions, Tirabol. «I Congrés de Sobirania Tecnològica» (en catalan). [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «III Congrés de Sobirania Tecnològica | Barcelona Ciència». barcelona.cat. [Consulta: 27 maig 2021].

## Enllaços externs

* «V Congrés de Sobirania Tecnològica». [Consulta: 27 maig 2021].
* «Congrés de Sobirania Tecnològica - YouTube». [Consulta: 27 maig 2021].
# Hasan ibn Muhammad

Hasan ibn Muhammad fou un funcionari otomà que va exercir com a sandjakbegi de Gaza succeint al seu pare Muhammad ibn Ahmed. Va morir el 1644 i el va succeir el seu fill Husayn ibn Hasan.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 216
# Hematoma subdural

Un hematoma subdural, també conegut com una hemorràgia subdural, és un tipus d'hematoma, generalment associat amb una lesió cerebral traumàtica. La sang queda atrapada en les meninges, concretament entre les capes de la duramàter, que s'adhereix al crani, i l'aracnoide, que queda per sota. En general, són deguts a estrips dels sins venosos que travessen l'espai subdural, les hemorràgies subdurals poden causar un augment en la pressió intracranial, que pot causar la compressió i dany al delicat teixit cerebral. Els hematomes subdurals poden ser mortals quan són aguts. Els hematomes subdurals crònics, però, tenen un millor pronòstic, si es tracten correctament. Aquests darrers poden derivar en higroma subdural.
En contrast, els hematomes extradurals generalment són causats per estrips en les artèries, que ocasionen una acumulació de sang entre la duramàter i el crani.

## Vegeu també

* Hemorràgia intracranial
* Hematoma epidural
* Hemorràgia subaracnoidal
# Formiguer fluvial del Magdalena

El formiguer fluvial del Magdalena (Sipia palliata) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida i densa vegetació secundària de les terres baixes del nord de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Formiguer fluvial del Magdalena». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)