OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Muntaner

Mapa Metro Línia 6 :
Mapa sinòptic de la Línia Barcelona-Vallès de FGC :
Muntaner és una estació de la línia 6 del metro de Barcelona i de les línies suburbanes S1 i S2 a la línia ferroviària Barcelona-Vallès de la xarxa de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC), situada al districte de Sarrià - Sant Gervasi de Barcelona.
L'estació original data de 1908, encara que els trens ja circulaven des de 1863. Se situava en una zona en trinxera, amb un petit edifici de viatgers al pas superior del carrer Muntaner, i disposava d'andanes laterals de 50 metres de longitud, accessibles per mitjà d'unes escales. El soterrament de la línia fins les Tres Torres entra en servei el 1952, mentre que la nova estació subterrània de Muntaner es va inaugurar el 1953. Aquesta és la que avui es conserva, i consta de tres andanes tipus Barcelona (dues laterals i una central). Disposa de dos accessos amb vestíbuls independents, un per cada extrem de les andanes. Les instal·lacions estan totalment adaptades a PMR, ja que compta ascensors que comuniquen l'exterior amb vestíbul del carrer Santaló i les dues andanes laterals.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 2.782.447 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Línia Barcelona-Vallès de FGC :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Catalunya | Sant Gervasi | La Bonanova | Sarrià |
| Barcelona - Pl. Catalunya | Sant Gervasi | La Bonanova | Terrassa Nacions Unides |
| Barcelona - Pl. Catalunya | Sant Gervasi | La Bonanova | Sabadell Parc del Nord |

## Accessos

* Via Augusta - carrer Muntaner
* Via Augusta - carrer Santaló (accés amb ascensor)

## Referències

* ↑ «Muntaner». trenscat.cat. [Consulta: 28 agost 2017].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya
* Llista d'estacions del metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Formosa Youth

Baodao Shaonian (xinès tradicional: 寶島少年週刊, pinyin: Bǎodǎo Shàonián Zhōukān, literalment 'Setmanari juvenil de l'illa del Tresor', en anglés: Formosa Youth) és una revista setmanal dedicada al còmic. Es publica a Taiwan per l'editorial Tong Li.
El primer número va eixir el 19 de setembre del 1992, coincidint amb l'inici de les noves lleis de copyright a Taiwan, ja que fins a la data la majoria de manga estranger es publicava al país sense llicència.
La publicació té llicència de Shueisha, i publica gran part del contingut de Weekly Shonen Jump, a més de sèries de manhua pròpies.
El 30 de juny de 2014 va canviar la data de publicació, del dimecres al dilluns, per tal de sincronitzar els seus continguts amb els de l'edició original japonesa de Shonen Jump.

## Referències

* ↑ Fang Wan-Nan. «東立漫遊網 關於東立-東立出版年鑑». 東立經營項目介紹. Tong Li Publishing. [Consulta: 3 novembre 2008].
* ↑ Yang, Peixing. «自由時報電子新聞網-今日要聞», 2003. [Consulta: 10 maig 2020].
* 1 2 Asia, Inc: The Region's Business Magazine. Manager International Company, 1994. «Tong Li now publishes Shonen Jump legally (under the name Formosa Youth) and Shonen Magazine. Taiwan's official endorsement of international standards of intellectual property rights in 1993 also strengthened the hands of Japan's ...»
* ↑ Lent, John A. Asian comics. Jackson: University Press of Mississippi. ISBN 9781628461589.
* ↑ 巴哈姆特. «台灣週刊寶島少年即將與日本週刊 JUMP 全面同步連載！». [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Animen 動漫平台(.res) - 緊急特報！6/30起寶島少年與日本週刊JUMP全面同步連載！ 《航海王》74集盛大上市！». Arxivat de l'original el 2020-03-23. [Consulta: 10 maig 2020].
# Beney-en-Woëvre

Beney-en-Woëvre és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 152 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beney-en-Woëvre era de 152 persones. Hi havia 52 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 66 habitatges, 57 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 50 eren cases i 16 eren apartaments. Dels 57 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 15 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 8 en tenien dues, 8 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 41 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 99 persones, 83 eren actives i 16 eren inactives. De les 83 persones actives 75 estaven ocupades (44 homes i 31 dones) i 8 estaven aturades (5 homes i 3 dones). De les 16 persones inactives 4 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Beney-en-Woëvre hi havia 60 unitats fiscals que integraven 149 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.761 €.

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una fleca.
L'any 2000 a Beney-en-Woëvre hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beney-en-Woëvre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beney-en-Woëvre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Creuer (arquitectura)

El creuer és, en les esglésies la planta de les quals té forma de creu llatina o grega, l'espai definit per la intersecció de la nau principal i la nau transversal o transsepte. Aquest espai se sol cobrir mitjançant una cúpula alçada sobre un cimbori o tambor que se sustenta en els arcs torals. D'aquesta manera s'obtenen dos efectes: ressaltar a l'exterior el punt de trobada de les naus amb aquesta mena de torre, i afavorir la il·luminació a través dels buits oberts en el mateix cimbori o a la llanterna que de vegades s'intercala entre aquest i la cúpula.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.147. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 28 novembre 2014].
Viccionari
# Characidium nupelia

Characidium nupelia és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,2 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 33.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: afluents del riu Cuiabá a la conca del riu Paraguai al Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Da Graça, W.F., C.S. Pavanelli i P.A. Buckup 2008. Two new species of Characidium (Characiformes: Crenuchidae) from Paraguay and Xingu River Basins, State of Mato Grosso, Brazil. Copeia 2: 326-332.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium nupelia». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Casa des de Benito

Casa des de Benito és una obra del poble de Gessa, al municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga porta de casa tapada de paret a paret per una finestra moderna de fusta situada a la part d'alt del pas de la porta. La part d'abaix dels brancals es troba amagada per un revestiment modern de ciment. Els brancals, en la seva part alta on trobem la finestra, presenten un arc en forma de mitja lluna i un xamfrà. La porta, avui dia finestra, presenta, a les dovelles superiors, una ornamentació gravada d'una creu grega dins un cercle i just al seu costat esquerre una creu llatina.

## Referències

* ↑ «Casa des de Benito». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Avicennia marina

Avicennia marina, és una espècie d'arbre manglar classificada científicament dins la família Acanthaceae (anteriorment dins les Verbenaceae o les Avicenniaceae). Com els altres manglars es presenta en les zones entremarees dels estuaris.

## Distribució

La seva distribució és al llarg de la costa d'Àfrica, sud-oest d'Àsia, sud i sud-est d'Àsia i Austràlia. A Nova Zelanda es troba entre els 34 i 38 º de latitud Sud. És un dels pocs manglars que es troben al litoral de la Península Aràbiga, especialment en ambients de sabkha als Emirats Àrabs Units, Qatar, Oman, com també en ambients similars al Mar Roig (a Aràbia Saudita, Egipte, Eritrea, i Sudan) al llarg del Gof Pèrsic. També es troba en els manglars de Sud-àfrica. També a Somàlia.

## Descripció

A. marina fa de 3 a 8 m d'alt o fins a 14 m en zones tropicals. Creix amb múltiples branques, la seva escorça és llisa i de color gris clar. Les fulles són gruixudes de 5 a 8 cm de llargada. Com les altres espècies del gènere Avicennia té l'arrel aèria les quals permeten que la planta absorbixi oxigen i també permeten ancorar la planta. Les flors són de blanques a daurades de meys d'un centímetre de diàmetre i el fruit conté un gran cotilèdon que envolta la nova tija de la plàntula. la llavor és grossa i carnosa que sovint germina en l'arbre i cau ja com a plàntula. Pot tolerar gran salinitat gràcies al fet que excreta la sal per les fulles.
A.marina és una espècie molt variable amb molts ecotipus. És una planta pionera però no tolera l'ombra. Actualment es reconeixen tres subespècies:
* Avicennia marina subsp. australasica
* Avicennia marina subsp. eucalyptifolia
* Avicennia marina subsp. marina

## Referències

* ↑ Lieth, Helmut; Al Masoom, A.A.. Towards the rational use of high salinity tolerant plants (en anglès). vol.1. Springer Science & Business Media, 2012, p. 155. ISBN 9401118582.
* ↑ «Mangrove Conservation Programme».
* ↑ «Mangrove_Arabian Wildlife». Arxivat de l'original el 2010-04-17. [Consulta: 26 gener 2015].
* ↑ «KFUPM ePrints».
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species».
* ↑ «Avicennia marina (Forssk.) Vierh._PROTA». Arxivat de l'original el 2013-03-27. [Consulta: 26 gener 2015].
* ↑ «FAO Corporate Document Repository_Sudan».
* ↑ Muhammad Aurang Zeb., Mughal. «Persian Gulf Desert and Semi-desert.» p. 1000–1002. Ipswich MA: Salem Press, 2013.
* ↑ B., van Wyk; P., van Wyk. Field Guide to trees of South Africa. Struik, Cape Town, 1997. ISBN 9781868259229.
* ↑ Spalding, Mark; Kainuma, Mami; Collins, Lorna. World atlas of mangroves. Londres: Earthscan, 2010. ISBN 1849776601.
* ↑ Rippey, Elizabeth; Rowland (Reinette), Barbara. Coastal plants: Perth and the south-west region. 2nd. Perth: UWA Press, 2004. ISBN 1-920694-05-6.

## Enllaços externs

* Boland, D. J. et al.. Forest Trees of Australia (Fourth edition revised and enlarged). CSIRO Publishing, Collingwood, Victoria, Australia, 1984. ISBN 0-643-05423-5. .
* Duke, N.C. «A Systematic Revision of the Mangrove Genus Avicennia (Avicenniaceae) in Australasia». Australian Systematic Botany, 4, 2, 1991, pàg. 299–324. DOI: 10.1071/SB9910299.
# Beverly (Ohio)

Beverly és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.282 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beverly tenia 1.282 habitants, 556 habitatges, i 351 famílies. La densitat de població era de 678,1 habitants per km².
Dels 556 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 22,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.798 $ i la renda mediana per família de 39.853 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.556 $ mentre que les dones 19.196 $. La renda per capita de la població era de 20.597 $. Aproximadament el 8,4% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beverly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beverly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Formió d'Atenes

Formió (Phormion, Φορμίων) fou un general atenenc, fill d'Asopi, de família distingida de la demos de Peània.
El 440 aC fou un dels tres generals que fou enviat amb reforços a les tropes atenenques que bloquejaven Samos. El 432 aC després de la revolta de Potidea fou enviat en ajut de les forces de Càl·lies i va assetjar la ciutat. Una vegada establert el setge va enviar als soldats a assolar la península Calcídica. Era encara a la zona el 431 aC quan se li va unir el rei Perdicas II de Macedònia, que el va secundar en les operacions a la Calcídica. Va abandonar el territori l'estiu del 430 aC.
Cap al final del mateix any fou enviat amb 30 vaixells per ajudar els acarnanis contra Ambràcia, que havia ocupat Argos Amfilòquia. El següent hivern fou enviat a Naupacte amb 20 vaixells per prevenir la sortida dels vaixells de Corint del golf de Corint i aturar a tots els vaixells que anaven cap a Corint; romania a la zona l'estiu del 429 aC quan va aparèixer una flota espartana, i tot i la inferioritat de la seva flota i exèrcit, va derrotar els lacedemonis; en una segona batalla que va seguir poc després, fou rebutjat, però en la confusió va aprofitar la situació per obtenir una segona victòria.
A l'hivern del 429 al 428 aC va dirigir una expedició a la costa d'Acarnània, va desembarcar i va penetrar a l'interior on va obtenir algunes victòries.
Per alguna raó fou condemnat a una multa de 100 mines que no va poder pagar i va haver de marxar a l'exili a Peània. Estant aquí va rebre una petició d'ajut dels acarnanis que el requerien com a comandant; Atenes hi va consentir i per mitjà d'un sacrifici religiós es va establir que li quedava condonada la multa (ja que de no er així no podia agafar el comandament).
Havia mort el 428 aC. Acarnània va demanar llavors l'enviament del seu fill Asopi com a general. La seva tomba estava a la via de l'Acadèmia, propera a les de Càbries i Pèricles.

## Referències

* ↑ Tucídides. Historia de la guerra del Peloponeso (en castellà). Ediciones AKAL, 1989, p. 192. ISBN 8476003560.
# Estació de Moreuil

L'estació de Moreuil és una estació ferroviària situada al municipi francès de Moreuil (al departament del Somme).
És servida pels trens del TER Picardie.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Thézy-Glimont | TER Picardie | Hargicourt-Pierrepont | Compiègne |
# Constantí I de Geòrgia

Constantí I de Geòrgia fou rei del 1407 al 1411. Va néixer cap al 1369, i era el segon fill de Bagrat V el gran (que el va tenir amb Anna) Fou ambaixador davant Tamerlà, enviat pel seu pare, del 1401 al 1402.
Va pujar al tron succeint al seu mig germà Jordi VII que havia mort lluitant contra els turcmans. Ell mateix els va combatre i va córrer la mateixa sort, quedant greument ferit a una batalla prop de l'Araxes contra els turcmans Kara-Qoyunlu, abans del 7 de desembre del 1411 en què va morir de les ferides.
El 1408 va associar al tron als seus tres fills Alexandre, Bagrat i Jordi.
El va succeir el seu fill gran Alexandre I.

## Referències

* Nodar Assiatiani i Alexandre Bendianachvili, Histoire de la Géorgie, París 1997, ISBN 2-7384-6186-7
# Cartan (cràter)

Cartan és un petit cràter d'impacte situat prop de la vora oriental de la Lluna, just a l'oest del cràter Apol·loni, de major grandària. La vora és circular, amb un petit cràter superposat en el seu costat oriental. El sòl interior té aproximadament la meitat del diàmetre del cràter. Un cràter més petit unit a la ribera sud també es connecta al bord nord de Apol·loniu H, formant una cadena de cràters curta.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Enllaços externs

* "Cartan (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Cartan» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-03-02. [Consulta: 14 juliol 2018].
# Avicennia officinalis

Avicennia officinalis és una espècie de manglar que pertany a la família Acanthaceae

## Descripció

L'arbre, de jove, forma una densa corona arbustiva baixa. Quan madura, es forma un arbre columnar de fins a 15 m d'altura, i pot créixer fins als 30 m. Les fulles són verdes i brillants, de 10 cm de llarg per 5 cm d'ample; tenen els seus vèrtexs arrodonits i el revés de la fulla és d'un marró daurat. Les fulles creixen oposades.
La flor, la més gran entre les espècies d' Avicennia, quan s'expandeix té un diàmetre de 6 a 10 mm. És de color groc a groga llimona o de color taronja. L'escorça és llisa, verda bruta de color gris fosc. Està lleugerament fisurada i no és escamosa. El fruit és de color verd o marró, en forma de cor que es redueix a un bec curt de 2,5 cm de llarg o més.

## Distribució i hàbitat

Avicennia officinalis es troba esporàdicament en les ribes dels rius i rares vegades es troba prop del mar. Prefereix els sòls d'argila i generalment es troba a l'interior.

## Taxonomia

Avicennia officinalis va ser descrita per Carl von Linné i aparegué publicada en l'obra Species Plantarum 1: 110. 1753.

### Etimologia

Avicennia: nom genèric atorgat en honor del científic i filòsof persa Avicena. officinalis: epítet llatí que significa "planta medicinal de venda en herbaris".

### Sinonímia

* Avicennia obovata Griff.
* Avicennia oepata Buch.-Ham.
* Halodendrum thouarsii Roem. & Schult.
* Racka ovata Roem. & Schult.
* Racka torrida J.F.Gmel.

## Referències

* ↑ «Avicennia officinalis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 31 diciembre 2013].
* ↑ Avicennia officinalis en PlantList
# Because This Is My First Life

Because This Is My First Life (Hangul: 이번 생은 처음이라; RR: Ibeon Saengeun Cheoeumira) és una sèrie de televisió sud-coreana del 2017 protagonitzada per Lee Min-ki i Jung So-min sobre diferents punts de vista sobre les carreres, les relacions i el matrimoni. La sèrie marca el primer paper principal de Lee Min-ki en pantalla petita des del 2007. Va emetre's a tvN tots els dilluns i dimarts del 9 d'octubre al 28 de novembre de 2017 a les 21:30 (KST).

## Referències

* ↑ Jung So-min and Lee Min-ki in "This Life Is Our First Life"
* ↑ 정소민·이민기, ‘이번 생은 처음이라’ 남녀주인공 확정 (공식입장)
* ↑ Esom, Kim Ga-eun, and Park Byung-eun signed up for drama "This Life Is Our First Life"
* ↑ Jung So-min, Lee Min-ki join tvN fall drama