OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Saint-Savin (Viena)

El cantó de Saint-Savin és un cantó francès del departament de la Viena, situat al districte de Montmorillon. Té 9 municipis i el cap és Saint-Savin.

## Municipis

* Angles-sur-l'Anglin
* Antigny
* Béthines
* La Bussière
* Nalliers
* Saint-Germain
* Saint-Pierre-de-Maillé
* Saint-Savin
* Villemort

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | Adrien André | Rad. |
| 1958-1982 | Fernand Chaussebourg | MRP, després CD, després UDF-CDS |
| 1982-1988 | Jean-Marie Gabette | RPR |
| 1988- | Michel Brouard | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 7.263 | 6.908 | 6.359 | 5.812 | 5.523 | 5.216 | 5.074 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Boucardicus victorhernandezi

Boucardicus victorhernandezi és una espècie de caragol terrestre pertanyent a la família Cyclophoridae.

## Hàbitat

Viu als boscos tropicals i subtropicals secs.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar.

## Estat de conservació

Pateix la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Emberton, K.C. (2000). "Boucardicus victorhernandezi." 2000 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2000. [Consulta: 16 abril 2023]

## Bibliografia

* Emberton, K.C. i Pearce, T.A., 1999. Land caenogastropods of Mounts Mahermana, Ilapiry, and Vasiha, Southeastern Madagascar, with conservation statuses of 17 species of Boucardicus. Veliger 42(4): 338-372.

## Enllaços externs

* Molluscan diversity in the unconserved Vohimena and the conserved Anosy mountain chains, southeast Madagascar (anglès)
# Characidium schindleri

Characidium schindleri és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Bolívia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium schindleri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Cantó de Saint-Seine-l'Abbaye

El cantó de Saint-Seine-l'Abbaye és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Té 20 municipis i el cap és Saint-Seine-l'Abbaye.

## Municipis

* Bligny-le-Sec
* Champagny
* Chanceaux
* Curtil-Saint-Seine
* Francheville
* Frénois
* Lamargelle
* Léry
* Panges
* Pellerey
* Poiseul-la-Grange
* Poncey-sur-l'Ignon
* Saint-Martin-du-Mont
* Saint-Seine-l'Abbaye
* Saussy
* Trouhaut
* Turcey
* Val-Suzon
* Vaux-Saules
* Villotte-Saint-Seine

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Auguste Chauchot | RI |
| 1955-1992 | Henri Métin | Divers droite |
| 1992-2007 | Christian Myon | UMP |
| 2007- | Catherine Louis | NC |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 2.701 | 3.254 | 2.888 | 2.883 | 2.893 | 2.934 | 3.188 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Convergència (Veneçuela)

Convergència (en espanyol Convergencia) fou un efímer partit polític de Veneçuela creat el 1993 per l'expresident Rafael Caldera i dissidenes del partit socialcristià COPEI.

## Referències

* ↑ «Rafael Caldera, de ilustrísimo a chiripa» (en castellà). , 24 desembre 2016 [Consulta: 1 setembre 2018].
# Edició prínceps

Edició prínceps (en llatí editio princeps) és la primera edició impresa d'una obra, immediatament posterior als manuscrits de l'autor i a la còpia per als impressors. L'expressió s'ha de comprendre amb el sentit primer del mot llatí princeps, és a dir, ‘primer’ en el sentit temporal.
El terme se sol aplicar a la primera edició d'un clàssic, d'un autor medieval, impresa al segle xv o a la primera meitat del segle xvi. Per a altres obres s'empren les locucions primera edició o edició original.
Per exemple, l'editio princeps d'Homer és la de Demetrius Chalcondyles, que es creu que és de l'any 1488. Els texts més importants dels clàssics grecs i romans es van editar en la seva major part en editiones principes cap a l'any 1500. En alguns casos hi ha publicacions parcials en traduccions (per exemple del grec al llatí), i aleshores es diu que és una primera edició.
Aquest terme s'ha estès a obres legals i altres documents significatius.

## Referències

* ↑ Seva i Llinares, Antoni. «princeps, principis». A: Diccionari Llatí-Català. Barcelona: Ed. Enciclopèdia Catalana, 1993 (2007), p. 1112. ISBN 978-84-7739-631-4.
* ↑ «Edició prínceps». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ca l'Escala (Masquefa)

Ca l'Escala és una obra de Masquefa (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos que originalment estava cobert amb terrat. La façana és simètrica amb les obertures disposades en tres eixos. Destaca la decoració amb elements modernistes especialment els guardapols de les obertures, les mènsules que suporten les lloses dels balcons i els remats de les pilastres extremes de la façana i la barana del terrat. És remarcable el treball del ferros de les reixes de la planta baixa i les baranes dels balcons.

## Història

El promotor i propietari va ser Anton Escala qui fou també el mestre d'obres de l'edifici. Durant els anys 1940-1980 en els pisos hi havia hagut escoles. El 1972 es cobrí el terrat i es feren unes golfes.

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Escala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Bragasellus lagarioides

Bragasellus lagarioides és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Espanya.

## Referències

* ↑ Henry, J.-P. & G. Magniez, 1968. Sur la systématique et la biogéographie des Asellides. Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences, París, Série D 267: 87-89. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-09. [Consulta: 2 juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Henry, J.P. & Magniez, G., 1996. Un nouvel aselle stygobie du bassin aquitain: Proasellus claudei n. sp. (Crustacea, Isopoda, Asellota, Asellidae) et remarques sur les Proasellus de France. Bulletin du Science de Bourgogne 48: 29–40.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica (castellà)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Georg Adolf Erman

Georg Adolf Erman (12 de maig de 1806 - 12 de juliol de 1877) fou un físic, geòleg i naturalista alemany, fill de Paul Erman.

## Biografia

Adolf Erman nasqué a Berlín, i després d'estudiar ciències naturals a Berlín i a Königsberg, viatjà arreu del món entre el 1828 i el 1830. La seva experiència fou narrada a Reise um die Erde durch Nordasien und die beiden Ozeane. Les observacions que realitzà durant el seu viatge foren emprades per Carl Friedrich Gauss a la seva teoria de magnetisme terrestre. Treballà com a professor de física a Berlín el 1839 i morí a la mateixa ciutat el 12 de juliol de 1877.

## Obres

* Reise um die Erde durch Nordasien und die beiden Oceane. Historische Abteilung, 3 vols. Berlín 1833-1848, Departament Científic, 2 vols. Berlín 1835-1841 (digitalitzat)
* editor: Archiv für wissenschaftliche Kunde von Russland. 25 vols. Berlin 1841-1867 (digitalitzat)
* Die Grundlagen der Gaußischen Theorie und die Erscheinungen des Erdmagnetismus im Jahr 1829. Berlín 1874

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Dream of Love

Dream of Love va ser una pel·lícula muda estatunidenca del 1928, un drama biogràfic dirigit per Fred Niblo, i protagonitzat per Joan Crawford i Nils Asther. La pel·lícula es basa en l'obra tràgica d'Adrienne Lecouvreur del 1849 adaptada per Eugène Scribe i Ernest Legouvé.
En la pel·lícula, Asther interpreta el príncep Maurice de Saxònia i Crawford fa d'Adrienne Lecouvreur, una gitana, en una història d'amor perdut i de venjança. Dream of Love és ara considerada una pel·lícula perduda.

## Argument

El duc ha deposat el pare del Príncep Mauritz, i aquest s'entreté relacionant-se amb una comtessa, l'esposa del duc i una noia gitana, Adrienne. Anys més tard ella és una famosa actriu en una obra que sembla relatar la història de la seva anterior relació amb el príncep. En retrobar-se, Mauritz torna a enamorar-se d'ella.

## Repartiment

* Nils Asther: Maurice De Saxe
* Joan Crawford: Adrienne Lecouvreur
* Aileen Pringle: La duquessa
* Warner Oland: El duc
* Carmel Myers: La comtessa
* Harry Reinhardt: El comte
* Harry Myers: El baró
* Alphonse Martell: Michonet
* Fletcher Norton: Ivan

## Referències

* ↑ White Munden, Kenneth. The American Film Institute Catalog of Motion Pictures Produced in the United States: Feature Films, 1921-1930. University of California Press, 1997, p. 202. ISBN 0-520-20969-9.
* ↑ Dream of Love at silentera.com database
* ↑ Munich, Adrienne. Fashion In Film. Indiana University Press, 2011, p. 156. ISBN 0-253-22299-0.
# Cantó de Saint-Simon

El cantó de Saint-Simon és un cantó francès del departament de l'Aisne, situat al districte de Saint-Quentin. Té 23 municipis i el cap és Saint-Simon.

## Municipis

* Annois
* Artemps
* Aubigny-aux-Kaisnes
* Bray-Saint-Christophe
* Castres
* Clastres
* Contescourt
* Cugny
* Dallon
* Dury
* Flavy-le-Martel
* Fontaine-lès-Clercs
* Grugies
* Happencourt
* Jussy
* Montescourt-Lizerolles
* Ollezy
* Pithon
* Saint-Simon
* Seraucourt-le-Grand
* Sommette-Eaucourt
* Tugny-et-Pont
* Villers-Saint-Christophe

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1954 | Paul Desmoulins | PCF |
| 1954-1966 | Étienne Mansart | PCF |
| 1966- | Roland Renard | PCF, després IDG |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.454 | 10.574 | 10.453 | 10.417 | 11.124 | 11.001 | 11.667 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# El Forner (Serrateix)

El Forner és una masia de Serrateix, al municipi de Viver i Serrateix (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada al nord-est del tipus I segons la classificació de J. Danés, amb coberta a dues vessants i carener paral·lel a la façana principal. Consta de tres plantes i té diverses construccions annexes. La porta d'entrada és adovellada i la resta d'obertures allindanades. A la façana SE, al primer i segon pis, s'obren uns arcs rebaixats que devien formar part d'una eixida: al primer pis hi ha dos arcs, mentre que al segon pis n'hi ha un de sol sostingut per una columna al mig. Actualment ha estat restaurada i adaptada per al seu ús com a allotjament de turisme rural.

## Història

L'any 1649 Joan Forner declara tenir terres pel monestir de Santa Maria de Serrateix, juntament amb la masoveria de Bosch Sobirà (431 jornals de terra entre erms i terra cultivada).

## Referències

* 1 2 «El Forner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
* ↑ «Casa rural al Berguedà, Barcelona, a Viver i Serrateix, El Forner». Escardívol. [Consulta: 4 març 2016].
# Cacic d'elm

El cacic d'elm (Cacicus oseryi) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva de les terres baixes de l'est de l'Equador, est del Perú i nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Cacic d'elm». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Blau fosc

Blau fosc és el nom que reben els pigments que es fan servir per a obtenir el color del mateix nom. Aquest pigment és un matís més fosc del blau estàndard, color que es distingeix en l'espectre solar entre el verd i el violat.
El blau turquí és el blau més fosc.
El nom és una combinació del mot «blau», d'origen franc (blāo), i l'adjectiu «fosc», del llatí fuscus.

## Referències

* ↑ «blau | enciclopèdia.cat». [Consulta: 5 març 2018].
* ↑ «turquí -ina [tuɾkí]». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 24 maig 2023].
* ↑ «Diccionari català-valencià-balear». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 5 març 2018].

## Vegeu també

* Llista de colors
# Georg Baselitz

Georg Baselitz (Kamenz, 23 de gener de 1938) és un pintor austríac que va formar-se a la República Democràtica Alemanya abans de traslladar-se a la República Federal d'Alemanya. L'estil de Baselitz s'interpreta als Estats Units d'Amèrica com a neoexpressionista, però des d'una perspectiva europea es considera més aviat postmodern.
La seva carrera va començar de manera meteòrica a la dècada del 1960 després que la policia intervingués una de les seves pintures, un autoretrat (Die große Nacht im Eimer) que representava un noi masturbant-se. L'any 1969 va començar a pintar els seus temes cap per avall en un esforç per superar el caràcter representatiu i orientat al contingut de la seva obra anterior i subratllar l'artifici de la pintura. El tema de la destrucció es repeteix en moltes de les seves obres, juntament amb altres circumstàncies autobiogràfiques.

## Referències

* ↑ «Maler Georg Baselitz jetzt Österreicher» (en alemany), 27-05-2015. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «The Guggenheim Museums and Foundation» (en anglès americà). [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ Fondation Beyeler. Fondation Beyeler: the collection with works and texts by the artists. English trade edition, 2017. ISBN 978-3-7757-4333-4.
# Ecem Güzel

Ecem Güzel (Pendik, Istanbul, 23 de febrer de 1995) és una velera turca. És esportista de Galatasaray SK d'Istanbul des del 2013. Va ser cualificada per a competir en la categoria "Laser Radial", en representació de Turquia, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2020. En el Campionat Mundial de 2014, a França, va acabar 6a, en el Campionat Mundial de Tokio de 2019 10a, i als Jocs Mediterranis de 2018, a Tarragona, en 8è lloc.

## Referències

* ↑ «Türkiye Milli Olimpiyat Komitesi». [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ «31 Türk sporcu olimpiyat vizesi aldı» (en turc). [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ https://anterhaber.com. «ECEM GÜZEL TOKYO OLİMPİYATLARI YOLCUSU…». [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ «Ecem Güzel Dünya Altıncısı». [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ «Türk Nippon yelken sporcusu Güzel'in sponsoru oldu» (en turc). [Consulta: 3 juny 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista amb Ecem Güzel (anglès)
# Clarias camerunensis

Clarias camerunensis és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 46,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Togo i Ghana.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat.. i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Sadurní (Begues)

Can Sadurní és una masia del municipi de Begues (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat, de planta quadrada, planta baixa, pis i golfes. A l'oest, i seguint el pla de la façana, hi ha un cos afegit amb galeria correguda. La porta d'accés presenta arc carpanell (rebaixat) adovellat amb pedra de marès picada, igual que la resta de buits de la façana. Hi ha imbricacions, ràfec i coberta a dues vessants de teula àrab.
Fusteria de fusta, persianes de llibret, reixes i balcó de bona forja. L'interior està molt reformat, però conserva bona part de l'embigat de fusta. Hi ha una tanca amb arc de mig punt adovellat, que envolta l'edifici per davant de la façana sud. A l'est hi ha la casa dels masovers, i a la zona posterior altres dependències.

## Història

El mas fou construït a finals del segle xvii i principis del xviii. A finals del segle xviii s'hi va afegir la galeria correguda i la casa dels masovers. Les altres dependències de la masoveria són del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 «Can Sadurní». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Country Club (Florida)

Country Club és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 36.310 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Country Club tenia 36.310 habitants, 12.917 habitatges, i 9.338 famílies. La densitat de població era de 3.252,8 habitants per km².
Dels 12.917 habitatges en un 41,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 19,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 38,4% entre 25 i 44, un 17,5% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.272 $ i la renda mediana per família de 41.353 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.018 $ mentre que les dones 24.901 $. La renda per capita de la població era de 17.999 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Country Club». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Country Club». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cacic de Pará

El cacic de Pará (Psarocolius bifasciatus) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) que habita la selva humida a la zona oriental i meridional de la conca de l'Amazones.

## Taxonomia

Alguns autors consideren que la població septentrional pertany a una espècie diferent:
* Psarocolius yuracares (d'Orbigny i Lafresnaye, 1838) - cacic bicolor

## Referències

* ↑ cacic de Pará«Cacic de Pará». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ «Cacic de Pará». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Bursitis retrocalcània

La bursitis retrocalcània és una inflamació de la bossa situada entre el calcani i la superfície anterior del tendó d'Aquil·les. Es produeix habitualment en associació amb artritis reumatoide, espondiloartropaties, gota i traumatismes.
El dolor sol ser a la part posterior del taló i la inflor apareix al costat lateral o medial del tendó.

## Referències

* ↑ Fauci, Anthony. Harrison's Rheumatology, Second Edition. McGraw-Hill Professional Publishing; Digital Edition, 2010, p. 271. ISBN 9780071741460.
* ↑ DPM, Jesse Burks. «Heel Bursitis Causes and Risk Factors» (en anglès). Arthritis-health. [Consulta: 2 setembre 2022].