OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Setvalls i Morera

Josep Setvalls i Morera (Navarcles, 20 d'agost de 1974) és un exfutbolista català, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Setvalls va formar part de la coneguda com lleva del Mini del FC Barcelona, però no va destacar com altres dels seus integrants. Tan sols va jugar un partit amb el primer equip, a la campanya 95/96, tot i que va ser titular amb el Barça B durant dues temporades.
En busca d'oportunitats, a l'estiu de 1997 marxa a la UE Lleida, on serà titular les tres campanyes que hi roman. El bon joc a Lleida li val la tornada a la màxima categoria, en ser fitxat pel Rayo Vallecano per la temporada 00/01. Hi juga 21 partits. L'any següent recala al Llevant UE, i el 2002 al Reial Múrcia, amb qui aconsegueix l'ascens a Primera. Amb els murcians a la màxima categoria, el de Navarcles tan sols disputa un partit. Posteriorment, militaria en el Cartagena abans de penjar les botes el 2005 a causa d'una lesió.

## Referències

* ↑ Fitxa a El Mundo- Deporte
* ↑ fitxa a leballonrond.fr
* ↑ De la gespa al despatx lesportiudecatalunya.cat
* ↑ Plantilla del FC Cartagena 2005

## Enllaços externs

* Fitxa de Setvalls
# Josep Serratusell i Sitjes

Josep Serratusell i Sitjes (Granollers, 30 de març 1951) és un polític català.

## Biografia

Llicenciat en ciències econòmiques i màster en assessoria fiscal per l'Escola d'Alts Estudis Mercantils de la Universitat de Barcelona i per ESADE. En el sector privat, ha ocupat diversos càrrecs empresarials a l'Hospital General de Granollers, IZASA SA, de Barcelona (Grup Rubiralta), la Clínica Quirón de Barcelona, Areslux SA, de Granollers, el Grupo de Empresas Dragón i Indústries Figueras SA.
Militant de Convergència Democràtica de Catalunya des de 1977, fou president del Consell Comarcal del Vallès Oriental (1988-1992), tinent d'alcalde (1979-1982), regidor i cap del grup municipal en 1987 i alcalde de Granollers de 1992 a 1999, diputat al Parlament de Catalunya a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988, 1992 i 1995, on va ser membre de les comissions d'Indústria i Comerç i Turisme, d'Economia i Finances i Pressupost, de Política Territorial, de Medi Ambient i d'Equipaments Comercials de Barcelona de la Generalitat, i membre de la Comissió Negociadora Estat - Generalitat - Administració local per a la implantació del cable a Catalunya.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la III Legislatura p. 173

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2004-11-30 a Wayback Machine.
# Federació Regionalista de Bretanya

Federació Regionalista de Bretanya (en bretó, Unvaniez arvor) fou un grup regionalista bretó aparegut el 1912 com a escissió de la Unió Regionalista Bretona, dirigida per Maurice Duhamel al que s'uniren Émile Masson, Camille Le Mercier d'Erm, Fañch Vallée, Jean Choleau, François Taldir-Jaffrenou i Loeiz Herrieu. André Mellac fou escollit el 1925 (congrés de Pont-Aven) com a secretari. Els òrgans del partit foren Le reveil breton, Unvaniez arvor (creat el 1916) i Galerne.
Era dominada per la burgesia urbana d'orientació liberal, que acceptava la sobirania francesa i que es preocupava més per l'economia que no pas per la política.
# Jayawira

«Jayawira» té aquests significats:
* Jaya Vira o Jayawira fou rei de Uda Rata o Senkadagala (Kandy) del 1511 al 1551
* Jayawira Bandara conegut com el Perumal, fou rei de Sitawaka (1593-1594)
# Greenwich Village

Greenwich Village és una gran àrea residencial al costat oest de Manhattan, a Nova York. El barri està limitat pel carrer Broadway a l'est, el riu Hudson a l'oest, el carrer Houston al sud i el carrer 14 al nord.
Originalment el barri fou un poble a part, creat el 1712. El 1822, una epidèmia de febre groga a Nova York va fer que molts residents es traslladessin a Greenwich Village buscant un aire millor més sa.
Greenwich Village és coneguda per la seva important vida cultural, artística i bohèmia.
A Greenwich Village es troben el carrer Christopher i la posada Stonewall, on van tenir lloc els Aldarulls de Stonewall el 1969, que van iniciar el moviment d'alliberació gai. El nom "the Village" aviat es va tornar un nom genèric per anomenar a un barri amb tendència gay. Un altre exemple és el nom del grup musical The Village People.
The Village, com és anomenat normalment, també inclou el campus principal de la Universitat de Nova York (NYU).
# Giovanni Vecchina

Giovanni Vecchina (16 d'agost de 1902 - 5 d'abril de 1973) va ser un jugador de futbol i entrenador italià de Venècia, a la regió del Vèneto. Davanter, Vecchina va jugar tota la seva carrera al futbol italià; és més conegut pel seu pas per la Juventus, Venezia i Pàdua. A nivell internacional, va representar la selecció italiana de futbol dues vegades el 1928.
Després de retirar-se del joc, Vecchia va passar a dirigir clubs de futbol italians com el Napoli amb Attila Sallustro.

## Referències

* ↑ «RSSSF.com». Arxivat de l'original el 2008-05-19. [Consulta: 21 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Giovanni Vecchina a worldfootball.net
# Jaylen Brown

Jaylen Brown (nascut el 24 d'octubre de 1996) és un jugador de bàsquet professional que juga pels Boston Celtics de la National Basketball Association (NBA). Va jugar bàsquet universitari pels California Golden Bears. En el seu primer any va entrar en el primer equip de l'all-conference en el Pac-12 i va ser nomenat novençà de l'any de la conferència. Després de la temporada, va decidir renunciar a la seva elegibilitat universitària restant, i va ser seleccionat per Boston amb la tercera selecció global en el Draft de l'NBA del 2016.

## Enllaços externs

* Biografia al California Golden Bears (anglès)
# Josep Maria Pañella i Alcácer

Josep Maria Panyella i Alcàcer (Torreblanca, 19 d'octubre de 1952) és un polític valencià. Va ser alcalde de Torreblanca entre 1995 i 1999, president del Bloc Nacionalista Valencià entre 2003 i 2016, diputat provincial a la Diputació de Castelló entre 2003 i 2007, i diputat a les Corts Valencianes per Compromís entre 2007 i 2015. És llicenciat en història i ha sigut professor de primària i secundària.

## Biografia

Panyella va nàixer el 1952 en la localitat valenciana de Torreblanca (Plana Alta). Casat i pare d'una filla, és llicenciat en història per la Universitat Nacional d'Educació a Distància i mestre per l'Escola Normal de Magisteri de Castelló. En l'esfera laboral, ha sigut mestre d'educació primària a Sant Andreu de la Barca i Torreblanca i professor de secundària a l'institut també al seu poble natal.
Entre el 1991 i el 2007 va ser regidor de l'Ajuntament de Torreblanca, del qual va ser alcalde de 1995 a 1999. També ha sigut diputat provincial a la Diputació de Castelló entre els anys 2003 i 2007. En els quatre anys que va ser diputat a la Diputació de Castelló, es va caracteritzar per fer una oposició contundent al llavors president de la cambra, Carlos Fabra, qui solia contestar grollerament a les seues declaracions.
Panyella va abandonar la política municipal en 2007, quan va ser escollit diputat a les Corts Valencianes en les eleccions de maig de 2007, a les llistes de la coalició Compromís pel País Valencià. A les eleccions a les Corts Valencianes de 2011 va revalidar el seu escó amb la Coalició Compromís, per la que va ser cap de llista a la circumscripció electoral de Castelló. Entre 2011 i 2015 va ser, juntament amb Enric Morera i Fran Ferri, un dels tres diputats valencians del BLOC dins Compromís.
L'octubre de 2003 va ser elegit president Nacional del Bloc Nacionalista Valencià, càrrec pel que fou reelegit l'any 2008 dins d'una candidatura encapçalada per Enric Morera. Al VII Congrés del BLOC en 2016 no es va presentar per revalidar el càrrec.
A les eleccions a les Corts Valencianes de 2015 va ocupar simbòlicament l'últim lloc de la llista de Compromís per la circumscripció de Castelló.

## Referències

* ↑ Josep Maria Pañella, cap de llista del BLOC a Torreblanca, serà proclamat avui nou diputat provincial per la formació nacionalista. Substituirà així el cap de llista de Castelló, Antoni Porcar, que ho ha estat durant els passats quatre anys. - notícia a Vilaweb del 16 de juny de 2003
* 1 2 Entrevista amb Josep Maria Pañella a Valencianisme.com

## Enllaços externs

* Blog de Josep Maria Pañella
* Josep Maria Pañella Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine., fitxa a les Corts Valencianes.
# José Luis Saso Vega

José Luis Saso Vega (Madrid, 29 de gener de 1927 - Valladolid, 15 de setembre de 2006) fou un futbolista, entrenador i dirigent esportiu madrileny.

## Trajectòria

Debutà a primera divisió amb l'Atlético de Madrid l'any 1947. La temporada 1948-49 jugà amb el Reial Valladolid d'Helenio Herrera. En aquest club aconseguí esdevenir porter titular durant deu anys. Com a major èxit esportiu disputà la final de la Copa d'Espanya de l'any 1950 enfront l'Athletic Club de Bilbao. Es retirà del futbol en actiu el 4 de maig de 1958 en el partit disputat enfront de la Unión Deportiva Las Palmas a l'Estadi Insular de Las Palmas de Gran Canaria.
Un cop es retirà es convertí en entrenador del club de Valladolid, al qual intentà salvar del descens sense assolir-ho. La temporada següent, però, amb ell a la banqueta, retornà de nou a primera. Romangué al club fins a l'any 1960. Durant aquest període portà al club joves talents uruguaians com Benítez i Endériz, i argentins com, Solé, Aramendi i Bagneras. Tornà a la banqueta del Valladolid durant tres etapes més. També fou president del club entre 1965 i 1967.
També fou entrenador del RCD Mallorca en tres etapes, entre 1960 i 1961, 1962 i 1963, i 1970 i 1973. També fou entrenador del RCD Espanyol la temporada 1961-1962, essent substituït pel tàndem Ricard Zamora-Julià Arcas abans de finalitzar aquesta.

## Referències

* ↑ «José Luis Saso, emblema del Real Valladolid». Mundo Deportivo, 17-09-2006.
* ↑ «Entrenadores míticos: José Luis Saso». rcdm.es, 28-02-2010. Arxivat de l'original el 2011-11-18. [Consulta: 4 febrer 2012].

## Bibliografia

* Ortega, José Miguel. Historia del Real Valladolid. Editora de Medios de Castilla y León S. A. (El Mundo - Valladolid y Caja España), 1999. ISBN 84-87142-32-X.

## Enllaços externs

* Perfil de jugador a bdfutbol
* Perfil d'entrenador a bdfutbol
# Gladys Requena

Gladys Requena (Estat Sucre, 9 de novembre de 1952) és una política veneçolana. Va ser electa Diputada Constituent en les eleccions de l'ANC el 30 de juliol de 2017.
També va ser diputada a l'Assemblea Nacional per l'Estat de Vargas per al període 2010-2016. Es separa del càrrec el 28 d'abril de 2015 després de ser designada ministra del Poder Popular per a la Dona i la Igualtat de Gènere pel president Nicolás Maduro, fins a ser substituïda per Blanca Eekhout a finals de 2016.

## Biografia

Requena es va traslladar a Vargas amb la seva família buscant una millor qualitat de vida. Va estudiar castellà i literatura a l'Institut Pedagògic de Caracas en 1977, i de dret laboral a la Universitat Central de Veneçuela el 1982.
Va ser diputada a l'Assemblea Nacional de l'Estat Vargas i presidenta de la Comissió Permanent parlamentària de Cultura i Recreació. També és una de les fundadores de l'Institut Regional per a les Dones de Vargas (IREMUJER) i de la Xarxa de Dones de Vargas el 1997, a més de membre de la comissió organitzadora de la Plataforma Unitària de Dones Revolucionàries el 2007 i de la comissió nacional per a la conformació del Front Nacional de Dones el 2009.
Requena ha estat delegada en diverses conferències de la Federació Democràtica Internacional de les Dones (WIDF), com la cimera del Fòrum de São Paulo a Caracas, 2012, el Comitè de direcció del WIDF a Brussel·les, 2009 i la Cinquena Conferència Regional del WIDF a Equador, 2009. Entre el 2011 i el 2014 va ser delegada de l'Assemblea Nacional a la Unió Interparlamentària en sis cimeres a la ciutat de Panamà, Berna, Kampala, Quebec i Ginebra. Va ser electa Diputada Constituent en les eleccions de l'ANC el 30 de juliol de 2017.
El president de Veneçuela Nicolás Maduro la va designar el 29 de juny de 2018 com a Presidenta de l'Institut Nacional de Serveis Socials (INASS).

## Honors

* 27 de juny. Ordre de segona classe. Ministeri d'Educació (1997).
* Ordre de les heroïnes veneçolanes. Presidència de la República (2009).
* Ordre de classe única Arminio Borjas. Federació de Col·legis d'Advocats (2009).

## Referències

* ↑ «ANC juramentó a Elvis Amoroso como nuevo Contralor de la República» (en castellà). El Nacional.
* ↑ «Gladys Requena ratificada, como ministra para la Mujer e Igualdad de Género» (en castellà). Venezolana de Televisión. Arxivat de l'original el 2016-09-23. [Consulta: 14 setembre 2020].
* ↑ «Estos son los integrantes de la Asamblea Nacional Constituyente que la instalaron este viernes» (en castellà). Alba Ciudad, 04-08-2017.
* ↑ «Deisgnada Gladys Requena como nueva presidenta del INASS» (en castellà). INASS. Arxivat de l'original el 2018-10-24. [Consulta: 14 setembre 2020].
# Intel·ligència de mercat

La intel·ligència de mercat (market intelligence en anglès) és la informació rellevant per a una organització sobre tendències de mercat, competència i seguiment de clients (existents, perduts i orientats), recollits i analitzats específicament amb la finalitat de prendre decisions fiables i segures en la determinació de l'estratègia en àrees com les oportunitats de mercat, l'estratègia de penetració al mercat o el desenvolupament del mercat.
La intel·ligència de mercat inclou el procés de recopilació de dades de l'entorn extern de l'empresa (tant dades existents o informació de fonts secundàries, com d'informació recopilada ad hoc), mentre que el procés d'intel·ligència empresarial es basa principalment en esdeveniments interns enregistrats, com ara vendes, trameses i compres. El propòsit d'incorporar intel·ligència de mercat al procés d'intel·ligència de negoci és proporcionar als decisors una “fotografia més completa” del rendiment corporatiu en curs en un conjunt de condicions de mercat determinades.

## Recopilació de dades d'intel·ligència de mercat

La intel·ligència de mercat necessita informació precisa del mercat que es recopili amb eines i mètodes seleccionats de mercat i intel·ligència competitiva. Per recopilar informació, les empreses poden utilitzar fonts en línia (llocs web de notícies, llocs web d'empreses competidores, bases i fonts de dades secundàries, xarxes socials, canals RSS, etc.), com també poden realitzar enquestes, entrevistes, visitar i analitzar punts de venda de competidors (client misteriós o mistery shopping) o recopilar i comprar dades de diferents fonts.
Les entrevistes i enquestes tradicionals es poden fer internament o mitjançant agències especialitzades. A mesura que es digitalitzen cada vegada més mercats, l'espai d'intel·ligència de mercat ha vist moltes noves eines digitals que les empreses poden utilitzar. Hi ha eines com Google Consumer Survey que permeten a les empreses fer una pregunta als usuaris del web a través de la xarxa publicitària en línia de Google. També hi ha llocs especialitzats que les empreses poden comprar informació d'intel·ligència de mercat i programes d'intel·ligència de mercat com Contify que les empreses poden utilitzar per recopilar i fer seguiment de dades d'Internet.

## Referències

* ↑ Cornish, S. L. “Product Innovation and the Spatial Dynamics of Market Intelligence: Does Proximity to Markets Matter?” Economic Geography. Volume: 73, Issue 2 (April 1997)
* ↑ Prescott, John and others, Proven Strategies in Competitive Intelligence (Wiley, 2001)
# Josep Verdú i Mateos

Josep Verdú i Mateos (Múrcia, 1931) és un sindicalista i activista social català.

## Biografia

El 1940 es va instal·lar amb tota la família a Móra la Nova (Baix Ebre), on va ser destinat el seu pare. El 1946 es va traslladar a Barcelona i un any més tard va entrar a treballar al Banco Central. El 1966 es va incorporar com a director al Sindicat de Banquers de Barcelona, càrrec en què va romandre fins a la seva jubilació. Més tard es va fer càrrec de la Secretaria de Relacions Institucionals de la Unió de Jubilats i Pensionistes de la UGT de Catalunya.
Paral·lelament, ha desenvolupat una intensa vida associativa en els camps de la cultura i l'esport a Nou Barris. Presideix l'Associació per a la Cultura i l'Oci de la Tercera Edat (ACOTE) i és membre fundador del Consell Assessor de la Gent Gran de l'Ajuntament de Barcelona, amb el qual participa en diferents congressos nacionals i europeus.
Pel que fa al món de l'ensenyament, va ser fundador de l'AMPA de l'actual CEIP Gaudí, president de l'AMPA de l'IES Sant Andreu —on lluità per aconseguir la construcció de l'actual institut—, promotor de les Jornades Culturals de Nou Barris i membre fundador del Consell Escolar del Districte.
En el camp esportiu, va promoure diverses reivindicacions que van donar fruits com la gestió municipal de la piscina de Brafa, la construcció d'una pista d'atletisme a Can Dragó i la creació del Club d'Atletisme de Nou Barris, del qual ara és president d'honor.
Com a conseller de Districte durant tres legislatures, va impulsar la remodelació dels camps de futbol Montañesa i Alzamora —aquest últim li ha concedit la Medalla de Plata— i la creació de les Jornades Olímpiques a les escoles de Nou Barris, l'Escalada Ciclista a Torre Baró, la Marxa de Mountain Bike a Collserola, la Cursa Popular de Nou Barris, el Torneig de Tennis de Taula i l'Aplec de Petanca.

## Reconeixements

L'any 2001 la Generalitat de Catalunya li va concedir la Medalla al treball President Macià.
El 2006 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* ↑ «El Govern acorda la concessió de les Medalles i Plaques President Macià 2001. 23/10/2001» (en català). Arxivat de l'original el 2017-09-28. [Consulta: 7 novembre 2015].
* (català) Biografia a la memòria de les Medalles d'Honor de 2006.
# John Selden

John Selden (1584-1654) fou un intel·lectual anglès que va exercicir com a advocat, polític i escriptor. Destacà sobretot pels seus llibres d'història, de gran erudició i influència entre altres autors britànics, com per exemple John Milton.
Algunes de les seves obres més conegudes són:
* Titles of Honor, sobre la noblesa anglesa
* Analecton Anglobritannicon, sobre el dret civil anglès
* History of Tithes, una polèmica història sobre la divisió territorial anglesa
* De diis Syriis, sobre l'antiga Síria
* De jure naturali et gentium juxta disciplinam Ebraeorum, sobre el dret jueu
* Table Talk, recull de les seves opinions sobre temes diversos
# Felicia (cràter)

Felicia és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 11,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim llatí, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Felicia». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Gladys Royal

Gladys Royal va néixer a Texas, i va estudiar ciències, tot especialitzant-se en química. Es va doctorar en química orgànica. Aviat va sobresortir com a una de les millors bioquímiques americanes, tot superant els prejudicis acadèmics per la seva condició de dona i afroamericana.
Des de 1965 Royal va supervisar projectes de recerca de nutrició humana i consum. Amb el seu. marit George C. Royal, també afroamericà, van investigar com trasplantar medul·la òssia com a tractament contra l'enverinament per radiació.
Royal va treballar per a la inclusió de les dones i les persones de minories ètniques en el món acadèmic, i es va impliar activament en la lluita pels drets civils interracionals als Estats Units.

## Referències

* ↑ Palomino, Zinthia. Dones negres en la ciència. Barcelona: Wanafrica ediciones, 2020. ISBN 978-84-17150-86-0.
# Itapetinga

Itapetinga és un municipi brasiler de l'estat de Bahia. És localitzat en la latitud 15° 15' 12.48" sud i a una longitud 40° 15' 19.78" oest, estant a 562 quilòmetres de la capital estatal Salvador. Seva població és estimat en 76.795 habitants. (IBGE 2020).
El municipi fou fundat en 1952, obté una de les unitats de la Universitat Estatal del Sud-oest de Bahia i la seva economia principal és la ramaderia bovina.

## Referències

* ↑ «Itapetinga (BA) | Cidades e Estados | IBGE». [Consulta: 14 març 2021].
# Intel·ligència dels ocells

La intel·ligència de les aus ha estat estudiada a través de diversos atributs i habilitats. Molts d'aquests estudis s'han realitzat sobre aus com ara guatlles, gallines domèstiques i coloms mantingudes en condicions de captivitat. No obstant això, s'ha assenyalat que els camps d'estudis han estat limitats, a diferència dels realitzats en primats homínids. S'ha demostrat que aus com els còrvids i lloros viuen vides socials, tenen llargs períodes de desenvolupament i grans cervells, i es pot esperar que aquestes tinguin habilitats cognitives superiors.

## Referències

* ↑ Nathan J. Emery (2006) Cognitive ornithology: the evolution of avian intelligence. Phil. Trans. R. Soc. B (2006) 361, 23–43, princeton.edu

## Enllaços externs

* The anatomy of a bird brain
* Crow Makes Tool by Bending Wire to SNAG Food Arxivat 2009-05-30 a Wayback Machine.
* kgroup/tools/toolpublications.shtml Tool using in birds Arxivat 2001-03-04 a Wayback Machine.
* Video of parrot demonstrating tool usi
# Joví (bisbe d'Usès)

Jovinus o Joví fou un bisbe gal·loromà, el setè bisbe d'Usès. Va pujar a l'episcopat el 581.
Fou rector de Provença del 570 al 573 quan el va succeir Albí que va ser rector dos anys i va acabar la vida com a bisbe a Usès. A la mort d'Albí o Albinus (581) que havia estat imposat per Dinami rector de Provença, Khildebert II volent fer un acte d'autoritat va designar per la seu d'Usès a Joví, l'antic rector de Provença que va morir poc després.

## Referències

* Joseph Hyacinthe Albanès, Gallia christiana novissima. Histoire des archevêchés, évêques et abbayes de France d'après les documents authentiques recueillis dans les registres du Vatican et les archives locales, completada, anotada i publicada per Chevalier Ulysse.
# Joaquim d'Aragó-Cardona-Córdoba i de Benavides

Joaquim d'Aragó-Cardona-Córdoba i de Benavides (Madrid, 24 d'abril de 1667 - ídem, 5 de març de 1670) va ser un noble espanyol, duc de Sogorb i de Cardona, entre altres títols. Fou el darrer dels fills mascles supervivents de Lluís d'Aragó; era fruit del matrimoni amb la seva segona esposa, María Teresa de Benavides y Dávila-Corella. Heretà molt petit, amb poc menys de tres anys, els títols del seu pare. S'atorgà la seva tutela i el control de les terres de la família a la seva mare. Tanmateix, l'infant va morir prematurament el 1670. En no haver-hi més descendència directa, els títols van passar al seu oncle, Pere Antoni d'Aragó, germà de Lluís. Joaquim fou enterrat al monestir de Poblet.

## Títols

1667-1670
* XXXIX Comte d'Empúries
* XIV Comte de Prades
1670-1670
* VIII Duc de Cardona
* VI Marquès de Comares
* XXIV Senyor de la Baronia d'Entença
* VIII Marquès de Pallars
* VII Duc de Sogorb
* XXX Vescomte de Vilamur

## Referències

* 1 2 Fluvià i Escorsa, 1979, p. 157-158.
* 1 2 «Joaquín de Aragón-Cardona-Córdoba» (en castellà). Fundació Casal Ducal de Medinaceli. [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ Aviendo muerto el Excelentísimo señor Don Luis Ramon Folch de Cardona y Aragón... (en castellà), 1670.
* ↑ «Comtat de Cardona». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 23 maig 2015].

## Bibliografia

* Fluvià i Escorsa, Armand «Els comtes i el comtat de Prades». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, Vol. 25, Núm. 1, 1979.