OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chauchina

Chauchina és un municipi andalús situat en la part occidental de la Vega de Granada (província de Granada), en el sud-est d'Espanya. Limita amb els municipis de Fuente Vaqueros, Santa Fe, Chimeneas i Cijuela.
Pel seu terme municipal discorre el riu Genil. L'ajuntament està format pels nuclis de Chauchina, Romilla, i Romilla la Nueva. El sector econòmic principal és l'agricultura, sent els cultius de regadiu com la ceba i l'olivera i els de secà com l'ordi, els quals recullen major superfície plantada. L'Aeroport de Granada està situat en aquest terme municipal.
# Gisela

«Gisela» té aquests significats:
* Gisela (Arizona)
* Biografies:
** Gisela de Baviera (després de 985 - 1060), beata catòlica, esposa de sant Esteve I d'Hongria i mare de sant Emeric
** Gisela de Laon, esposa del comte Caribert de Laon, mare de Berta de Laon i àvia de Carlemany
** Gisela (filla de Lluís el Pietós) (? - després del 874), filla de Lluís el Pietós i neta de Carlemany
** Gisela (filla de Lluís el Tartamut), princesa carolíngia
** Gisela de Suàbia (990-1043), esposa de l'emperador germànic Conrad II del Sacre Imperi Romanogermànic.
** Gisela Lladó Cánovas (1979), cantant catalana representant a Andorra al concurs de la Canço d'Eurovisió 2008 a Belgrad
# Gongsun Yue

    En aquest nom xinès, el cognom és Gongsun.
Gongsun Yue (mort el 191 EC), va ser el cosí jove del senyor de la guerra Gongsun Zan durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa.

## Biografia

L'Emperador Xian, mantingut com rehena per Dong Zhuo envià en secret a Liu He (劉和) per apel·lar ajuda al pare de Liu He, Liu Yu -- el governador de la Província de You. Mentre viatjava a través Luyang, Liu He va ser retingut per Yuan Shu -- que utilitzaria Liu He per extorsionar tropes i subministraments de Liu Yu. Liu Yu va accedir davant la forta protesta de Gongsun Zan. Tement que Yuan Shu li covés rancor en contra, el mateix Gongsun Zan va enviar al seu cosí, Gongsun Yue, amb 1000 homes i subministraments per ajudar a Yuan Shu. Açò va causar un distanciament entre Liu Yu i Gongsun Zan.
Quan Sun Jian, que servia sota Yuan Shu, va tornar de Luoyang després de derrotar a Dong Zhuo, Yuan Shao va escriure a Zhou Yu ordenant-li d'atacar Yangcheng (en l'actualitat Dengfeng, Henan) -- per aïllar a Sun Jian. Llavors Yuan Shu va ordenar-hi a Gongsun Yue d'ajudar en el contraatac de Sun Jian. Ells van guanyar la batalla, però Gongsun Yue va ser mort per una fletxa perduda. Després Gongsun Zan empraria la mort de Gongsun Yue com el pretext per declarar-li la guerra a Yuan Shao.

## En la ficció

En la novel·la històrica el Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, es conta que Gongsun Yue és enviat com a missatger per demanar que Yuan Shao dividisca la Província de Ji (冀州) amb Gongsun Zan, a l'acabar la reunió i de tornada a casa Yue és mort per uns soldats de l'exèrcit de Yuan Shao que simulaven ser homes de Dong Zhuo.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes

## Referències

* de Crespigny, Rafe. "To Establish Peace: being the Chronicle of the Later Han dynasty for the years 189 to 220 AD as recorded in Chapters 59 to 69 of the Zizhi tongjian of Sima Guang". Volum 1. Arxivat 2006-10-04 a Wayback Machine. Facultat d'Estudis Asiàtics, La Universitat Nacional Australiana, Canberra. 1996. ISBN 0-7315-2526-4.
* Luo, Guanzhong. Romanç dels Tres Regnes
* Sima, Guang. Zizhi Tongjian
# Illa de Sai

L'Illa de Sai (àrab: جزيرة صاي, Jazīrat Ṣāy) és una illa del Nil d'uns 11 km de llarg i 5 d'ample, una de les més grans del riu, situada al nord de Dongola i de Kerma, avui al Sudan, entre la segona i la tercera cascada del riu. La localitat més propera és Abri a 9 km al nord. En egipci antic es deia Shaat del que deriva Sai. Té al centre el Djebel Adu i hi ha una fortificació otomana a la riba est del Nil enfront de l'illa.
S'hi han trobat restes paleolítiques, neolítiques, i una necròpolis de la civilització de Kerma, la segona més important després de la de Kerma ciutat. També restes d'una fortificació egípcia de l'Imperi Mitjà (Sesostris III vers 1850 aC), una ciutat egípcia de l'Imperi Nou (vers 1550-1080 aC) i una necròpolis meroítica del grup X o cultura de Ballana. També són visibles les restes d'un palau del bisbe, una catedral i una mesquita i finalment, a la costa, d'una fortalesa otomana (Soliman el magnífic vers 1550).
Les excavacions van començar el 1954 però es van aturar al cap de tres anys per la campanya de salvació dels monuments de Núbia que havien de quedar coberts per la construcció de la resclosa d'Assuan. Es van reprendre el 1969 i no han parat més que de 1978 a 1987. J. Vercoutter va estudiar els llocs visibles, molts de l'edat del bronze però el 1993 es va iniciar un nou projecte multidisciplinari incloent u estudi geomorfològic i arqueològic tant del del paleolític i Neolític, com de l'edat del Bronze i del Ferro.

## Referències

* ↑ Kozloff, Arielle P. Amenhotep III: Egypt's Radiant Pharaoh (en anglès). Cambridge University Press, 2012, p. 76. ISBN 1139504991.
# Discodeles bufoniformis

Discodeles bufoniformis és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea i a Salomó.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Parker, F. 2004. Discodeles bufoniformis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 20 d'abril del 2008.
# Chanute

Chanute és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 9.411 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chanute tenia 9.411 habitants, 3.864 habitatges, i 2.496 famílies. La densitat de població era de 591,8 habitants per km².
Dels 3.864 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,9% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.912 $ i la renda mediana per família de 36.630 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.696 $ mentre que les dones 17.938 $. La renda per capita de la població era de 16.288 $. Entorn del 12% de les famílies i el 15% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chanute». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chanute». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Casa davant de l'església (Duesaigües)

La Casa davant de l'església o Cal Vicari és una casa de Duesaigües (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa que en origen formava part de l'antic mas que originà el nucli de la vila.
Edifici de planta rectangular, amb una gran portalada d'arc de mig punt adovellat. La planta noble fou transformada amb balcons amb ferro forjat que trenquen l'arc de la portada. Al pis superior hi ha algunes petites obertures d'arc de mig punt que són restes de la galeria alta correguda que hi havia anteriorment.

## Història

A clau de l'arc de l'entrada hi ha la data 1610.

## Referències

* 1 2 3 «Casa davant de l'església». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Casa davant de l'església». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Characidium schubarti

Characidium schubarti és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 51,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium schubarti». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Iambe

El iambe és un peu de mètrica constituït per una síl·laba breu i una altra de llarga. Originàriament, el iambe era un dels peus de la mètrica grecollatina. El ritme iàmbic en la mètrica catalana i en l'anglosaxona es produeix quan duen accent les síl·labes parelles d'un vers, és a dir, es tracta d'un peu format per una síl·laba no accentuada seguit d'una altra d'accentuada. Es considera que el peu iàmbic és més semblant a la cadència natural de la parla.
Es podria definir un iambe així:
| da | DUM |
En la literatura grega, el iambe dona nom a la poesia iàmbica, la qual sembla tenir l'origen en les cançons populars lligades als cultes religiosos del naixement i la mort. La paraula, provinent del terme asiàtic iambo V, apareix per primera vegada en un text d'Arquíloc de Paros, amb el sentit de 'composició satírica'. Aquest tipus de poesia fa servir en la seva mètrica el iambe i el seu peu contrari, el troqueu.

## Bibliografia

* VV.AA.. Yambógrafos griegos. Madrid: Editorial Gredos, 2002. ISBN 9788424923181.
Viccionari
# Estació de ferrocarril de Pré-Petitjean

Estació de ferrocarril de Pré-Petitjean (en francès: Gare de Pré-Petitjean) és una estació de ferrocarril del municipi de Montfaucon, al cantó suís del Jura. Es troba la línia ferroviària La Chaux-de-Fonds-Grovelier, dels ferrocarrils de Jura. Des del canvi d'horaris de desembre de 2020, s'hi atura un tren regional cada hora.

## Referències

* ↑ «La Chaux-de-Fonds – Le Noirmont – Saignelégier – Glovelier». Bundesamt für Verkehr, 24-11-2020. [Consulta: 25 març 2021].
* ↑ Eisenbahnatlas der Schweiz (en alemany). EK-VERLAG. ISBN 978-3-8446-6441-6.
# Characidium steindachneri

Characidium steindachneri és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,1 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 22 °C - 25 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques de la Guaiana i dels rius Amazones i Orinoco.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Characidium steindachneri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Jordan, R. 1971. Distribution of anchoveta (Engraulis ringens J.) in relation to the environment. Invest. Pesq. 35(1):113-126.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gowanda

Gowanda és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.842 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gowanda tenia 2.842 habitants, 1.161 habitatges, i 667 famílies. La densitat de població era de 685,8 habitants/km².
Dels 1.161 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,1% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 42,5% no eren unitats familiars. En el 36,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 23,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.565 $ i la renda mediana per família de 39.094 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.279 $ mentre que les dones 25.281 $. La renda per capita de la població era de 16.323 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gowanda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gowanda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Estatut d'Autonomia de les Illes Balears

«Estatut d'Autonomia de les Illes Balears» té aquests significats:
* Estatut d'Autonomia de les Illes Balears de 1983
* Estatut d'Autonomia de les Illes Balears de 2007
# Chanuelhas

Chanuelhas (italià Canosio, piemontès Cianeus) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 83 habitants. Està situat a la Val Maira, dins de les Valls Occitanes. Limita amb els municipis d'Acelh, Argentera, Marmora, Pietraporzio, Prazzo i Sambuco.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Aldo Petrocco | Llista cívica |
# Carrer de Dalt (Castellar de n'Hug)

El Carrer de Dalt és un carrer del municipi de Castellar de n'Hug (Berguedà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un carrer que encara conserva el seu traçat original, de perfil irregular, estret i flanquejat per cases no gaire altes, de planta baixa i pis, amb parament de carreus de pedra sense desbastar, de diverses dimensions i disposats en filades. La majoria conserven el seu aspecte primitiu, amb poques obertures, era, corrals, etc. El carrer té cert desnivell i està pavimentat.

## Història

El creixement de Castellar de N'hug, després d'època medieval, no es produí fins al segle xviii, mitjan s. XIX, quan la població augmentà considerablement. D'aquest moment són els carrers de Dalt i altres del municipi de tipologia molt semblant. A partir de finals del s. XIX patirà una despoblació gradual; de fet, molts habitatges són actualment segones residències.

## Referències

* 1 2 «Carrer de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Chrono Trigger: Crimson Echoes

Chrono Trigger: Crimson Echoes és un videojoc sense ànim de lucre fet per un grup de fans del Chrono Trigger (darrere el nom de Kajar Laboratories) per a la Super Nintendo Entertainment System. La història té lloc entre els esdeveniments del Chrono Trigger i la seva seqüela, Chrono Cross. El joc és una imatge ROM del Chrono Trigger i utilitza el mateix motor que l'original. Els fets que hi ocorren passen cinc anys després del final de l'argument del Chrono Trigger amb els mateixos personatges que al joc original. El projecte es va desenvolupar entre el 2004 i el 2009, acumulant una mitjana de 35 hores de joc i fins a 10 finals alternatius. Poques setmanes abans del llançament oficial, Square Enix, l'empresa darrere de l'original Chrono Trigger, va enviar una carta de cease-and-desist. Tot i això, poc temps després han anat circulat per la xarxa versions pràcticament, sinó totalment acabades, que funcionen amb emuladors de SNES.

## Referències

* ↑ «Chrono Trigger - Crimson Echoes [Final Leaked!]» (en anglès).

## Enllaços externs

* Guia en vídeo del videojoc
# Grup de la clorofenicita

El grup de la clorofenicita és un grup de minerals de la classe dels fosfats. Està format per quatre minerals arsenats: clorofenicita, jarosewichita, magnesioclorofenicita i peterchinita. La jarosewichita cristal·litza en el sistema ortoròmbic i les altres tres espècies del grup ho fan en el monoclínic. Hi ha un cinquè mineral, l'anomenat Mineral E (of Dunn, et. al., 1982), proposat l'any 1982 i inclòs com un potencial nou membre del grup, però que no ha estat aprovat per l'Associació Mineralògica Internacional.
| Espècie | Fórmula |
| Clorofenicita | (Mn,Mg)₃Zn₂(AsO₄)(OH,O)₆ |
| Jarosewichita | Mn²⁺₃Mn³⁺(AsO₄)(OH)₆ |
| Magnesioclorofenicita | (Mg,Mn)₃Zn₂(AsO₄)(OH,O)₆ |
| Peterchinita | Zn₃Zn₂(OH)₆As[O₃(OH)₃] |
Segons la classificació de Nickel-Strunz totes aquestes espècies, excepte la peterchinita, pertanyen a «08.BE: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ > 2:1» juntament amb els següents minerals: augelita, grattarolaïta, cornetita, clinoclasa, arhbarita, gilmarita, allactita, flinkita, raadeïta, argandita, gerdtremmelita, dixenita, hematolita, kraisslita, mcgovernita, arakiïta, turtmannita, carlfrancisita, synadelfita, holdenita, kolicita, sabel·liïta, theisita, coparsita i waterhouseïta. La peterchinita pertany a «08.BH: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 1:1» juntament amb: thadeuïta, durangita, isokita, lacroixita, maxwellita, panasqueiraïta, tilasita, drugmanita, bjarebyita, cirrolita, kulanita, penikisita, perloffita, johntomaïta, bertossaïta, palermoïta, carminita, sewardita, adelita, arsendescloizita, austinita, cobaltaustinita, conicalcita, duftita, gabrielsonita, nickelaustinita, tangeïta, gottlobita, hermannroseïta, čechita, descloizita, mottramita, pirobelonita, bayldonita, vesignieïta, paganoïta, jagowerita, carlgieseckeïta-(Nd), attakolita i leningradita.
Els minerals d'aquest grup són molt poc habituals, i han estat trobats en molt pocs indrets: a la mina Franklin (Nova Jersey, Estats Units), la localitat tipus de totes quatre espècies; a la mina Sterling, molt propera a l'anterior i segon indret on va ser descrita la magnesioclorofenicita; i a les localitats d'escòries de Lavreotiki, a Àtica (Grècia), on es va descriure el 1988 la clorofenicita.

## Referències

* ↑ «Chlorophoenicite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ Dunn, P.J.; Peacor, D. R., Leavens, P. B., Simmons, W. B. «Jarosewichite and a related phase: basic manganese arsenates of the chlorophoenicite group from Franklin, New Jersey». American Mineralogist, 67, 9-10, 1982, pàg. 1043-1047 [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ «Franklin Mine, Franklin, Sussex County, New Jersey, USA». Mindat. [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ «Magnesiochlorophoenicite R140719». RRUFF. [Consulta: 23 febrer 2024].
* ↑ Schnorrer-Köhler, G.; Rewitzer, C., Standfuss, L. & Standfuss, K. «Weitere Neufunde aus Lavrions antiken Schlacken». Lapis, 13, 2, 1988, pàg. 11-14 [Consulta: 23 febrer 2024].
# ISO 3166-2:DJ

ISO 3166-2:DJ és el subconjunt per a Djibouti de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Djibouti l'estàndard ISO 3166-2 està format per 5 regions i 1 ciutat. La ciutat de Djibouti és la capital del país i posseeix un estatus igual a les regions.
Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és DJ, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Djibouti. La segona part són dues lletres.

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA).
Els codis ISO 639-1 són utilitzats per representar els noms de les subdivisions en les llengües oficials següents:
* (fr): Francès
* (ar): Àrab
| Codi | Nom de la subdivisió (fr) | Nom de la subdivisió (ar) | Tipus de subdivisió |
| DJ-AS | Ali Sabieh | ‘Alī Sābih | Regió |
| DJ-AR | Arta | ‘Arta | Regió |
| DJ-DI | Dikhil | Dikhīl | Regió |
| DJ-OB | Obock | Ūbūk | Regió |
| DJ-TA | Tadjourah | Tājūrah | Regió |
| DJ-DJ | Djibouti | Jībūti | Ciutat |

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: DJ (Plataforma Online d'Exploració ISO: DJ) (anglès)
* Regions de Djibouti, Statoids.com (anglès)
# Etheostoma tippecanoe

Etheostoma tippecanoe és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.