OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesca de Planella i d'Erill

Francesca de Planella i d'Eril era filla de Pere de Planella Talamanca, l'últim baró de Talamanca, i de Constança d'Erill, i seria mare del primer marquès de Castellbell i àvia de Manel d'Amat i Junyent, virrei del Perú (1761-1776). Tenia una germana que es deia Anna i que es va casar amb Jaume Cortada. Francesca va heretar del seu pare la baronia de Talamanca.
El setembre de 1668 es va casar amb Joan d'Amat i Despalau. Amb aquest matrimoni, els representants de la branca Talamanca es van emparentar amb els Amat, acumulant moltes propietats i títols en les mateixes mans. Tingueren dos fills. L'hereu va ser Josep d'Amat i de Planella, que va ser el primer Marquès de Castellbell i va heretar la baronia de Talamanca. El segon va ser Francesc d'Amat i Planella.

## Referències

* 1 2 González Reyes, Carlos «Els Planella. Barons de Granera i senyors de Talamanca». Pedralbes, 31, 2011, pàg. 245-253 [Consulta: 4 setembre 2018].
* ↑ Giralt i Raventós, Emili. Empresaris, nobles i vinyaters: 50 anys de recerca històrica. Universitat de València, 2002, p. 232–. ISBN 978-84-370-5492-6.
* ↑ Sáenz-Rico Urbina, Alfredo. El virrey Amat: precisiones sobre la vida y la obra de don Manuel de Amat y de Junyent. Barcelona: Museo de Historia de la Ciudad, 1967, p. 5.
* ↑ Milla, Rodolfo. Oquendo. Hipocampo Editores, 2006, p. 184. ISBN 978-9972-2586-7-1.
# Hans Trinkner

Hans Trinkner (Löchgau, p. dècada del 1940) és un antic pilot d'enduro alemany de renom internacional durant la dècada del 1960. Especialista en petites cilindrades, al llarg de la seva carrera va guanyar el Campionat d'Europa de 75cc de 1968 i va formar part de l'equip de la RFA que va guanyar el Vas d'argent als Sis Dies Internacionals d'Enduro el 1969.
El 1972, Trinkner va fundar amb el seu germà Karl-Otto un establiment comercial dedicat a la motocicleta i l'automòbil a Löchgau (districte de Ludwigsburg, Baden-Württemberg), anomenat Zweirad Trinkner. Actualment, qui dirigeix el negoci és el seu fill Achim.

## Referències

* 1 2 «Hans Trinkner Rennfahrer» (en alemany). trinkner.de, xx. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «European Enduro Championships 1968 – 1981» (en anglès). speedtracktales.com. [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ «ISDE PALMARES SINCE 1913» (en anglès). fim-isde.com. FIM. [Consulta: 22 maig 2023].

## Enllaços externs

* Hans Trinkner - Lloc web oficial (alemany)
# Martina Cariddi

Martina Basanta Cariddi, més coneguda com Martina Cariddi (Madrid, 30 de maig de 2001), és una actriu espanyola de cinema i televisió coneguda pel seu paper de Mencía Blanc en la sèrie de Netflix Élite.

## Biografia

Martina va néixer a Madrid el 30 de maig de 2001, i és d'ascendència italiana. Va començar en el món de la interpretació l'any 2010, a l'Escola Municipal d'Art Dramàtic de Madrid, amb un curs de teatre. Més endavant, es va matricular al Centre de Nous Creadors de Cristina Rota, on va realitzar cursos d'interpretació bàsica i a l'Estudio Joan Codina, realitzant un curs d'art dramàtic. El 2017 va realitzar la seva primera incursió en el món interpretatiu, en la pel·lícula El guardià invisible, dirigida per Fernando González Molina.
El 2018 va aparèixer en un episodi de la temporada 19 de Cuéntame cómo pasó, interpretant a la Laura. Un any després, va realitzar un petit paper en el llargmetratge Mientras dure la guerrad'Alejandro Amenábar. EL 2021 va protagonitzar el curtmetratge de Luis Grajera Muere padre muere.
El 2020 s'anuncia la seva incorporació a la quarta temporada de la sèrie de Netflix Élite, on interpreta a Mencía Blanc.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Rol | Director | notes |
| 2017 | El guardián invisible | Noia bus | Fernando González Molina | Debut actoral |
| 2019 | Mientras dure la guerra | Concha | Alejandro Amenábar | |
| 2021 | Muere padre muere | Eva | Luis Grajera | Curtmetratge |

### Televisió

| Any | Títol | Rol | Canal | notes |
| 2018 | Cuéntame cómo pasó | Laura | TVE | 1 episodi |
| 2021 - present | Élite | Mencía Blanc Commerford | Netflix | Elenc principal $_{(temporada4-)}$ |

## Referències

* ↑ «Ficha, noticias, trabajos y fotos de Martina Cariddi» (en castellà). Formula TV. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Martina Cariddi: lo que debes saber sobre la actriz que interpreta a Mencía en “Élite”» (en castellà). Depor, 15-06-2021. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Martina Cariddi: todo sobre la actriz que interpreta a Mencía en “Élite”» (en castellà). Mag. El Comercio, 15-06-2021. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Quién es Martina Cariddi, la cara nueva de 'Élite' que vive pasión con Rebeka y protagoniza la trama más turbia de la temporada 4» (en castellà). Sensacine, 14-06-2021. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Martina Cariddi, una 'chica Amenábar' en el nuevo estreno del genial director» (en castellà). InStyle, 27-09-2019. Arxivat de l'original el 2022-11-26. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «La sucesora: Martina Cariddi y la difícil misión de reemplazar a Ester Expósito en Élite» (en castellà). Terra, 25-07-2020. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Martina Cariddi y Claudia Salas dan vida a Rebe y Mencía, la pareja más explosiva de 'Élite'» (en castellà). Cinemanía. 20 Minutos, 11-06-2021. [Consulta: 16 juny 2021].
# Lèuctron (Arcàdia)

Lèuctron (en grec antic: Λεῦκτρον, en Xenofont i Pausànies) o Leuctra (Λεῦκτρα, en Tucídides, Plutarc i Solí) fou una fortalesa d'Arcàdia situada al districte d'Egis, a la frontera amb Lacònia.
Originàriament, era una vila dels egites, però posteriorment fou annexada pels lacedemonis. Pel pas de Lèuctron va passar Epaminondes cap a Esparta en la seva primera invasió, diu Tucídides. L'any 371 aC, segons Pausànies, es va separar d'Esparta, i va ser agregada a la ciutat de Megalòpolis, la nova capital confederal d'Arcàdia. Xenofont l'associa amb el territori de la ciutat de Màlea.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1079. ISBN 9788441224223.
* 1 2 «Leuktron (Arkadia)». ToposText.
* ↑ Smith, William (ed.). «Leuctra». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Tucídides, Història de la guerra del Peloponès, V 54.
* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia, VII 27.4.
* ↑ Xenofont, Hel·lèniques, VI 5.24.
# Ho sento molt

Ho sento molt és el títol de l'àlbum de debut del cantautor català Albert Pla. Va ser publicat el 1989 per la discogràfica PDI. Ho sento molt va ser un elapé molt popular a Catalunya, amb un contingut que va ser polèmic degut als temes tractats: les drogues, el suïcidi o la violació. En aquest treball Albert Pla va establir les bases del que seria la seva carrera, encara que en aquell moment no donés la impressió de tenir continuïtat alguna i semblés una cosa efímera d'alguna manera lligada al corrent anomenat rock català.
Albert Pla va comptar amb la participació d'un conjunt excels de músics: Dani Rambla, Emili Baleriola, Omar Cuevas, Benet Palet, Mario Rossi, Salvador Font, Josep Bordas, Quico Pi de la Serra, Jaume Raurell, Santi Guzmán, Joan Alavedra i Joseo Nordas.

## Llistat de cançons

L'àlbum Ho sento molt reuneix 10 títols de cançons:
* La platja
* Papa, jo vull ser torero
* La sequia
* Vida d'un gat
* L'home que ens roba les novies
* Crim d'amor
* La nana de l'Antonio
* Vocació de suïcida
* La violació
* El legat del pastor

## Referències

* 1 2 «Ho Sento Molt (PDI, 1989), Albert Pla :: AudioKat' 2002-2021». [Consulta: 4 març 2021].
* ↑ «Albert Pla, el visionari» (en catalan). [Consulta: 4 març 2021].
* ↑ «Ho sento molt (Albert Pla) [1989]». [Consulta: 4 març 2021].
# Fianga

Fianga (en àrab فيانكا, Fiyānkā) és una ciutat del Txad, capital del departament del Mont Illi.

## Demografia
### Evolució

| | Població | Homes | Dones |
| 1993 | 9 897 | - | - |
| 2009 | 42 606 | 19 979 | 22 627 |

### Rangs d'edat

L'any 2009 :
| | Homes | Dones | Total |
| 0-14 anys | 10 375 | 10 288 | 20 663 |
| 15-59 anys | 8 265 | 10 783 | 19 048 |
| 60 anys o més | 1 339 | 1 556 | 2 895 |

## Referències

* ↑ «City Population - Population Statistics in Maps and Charts for Cities, Agglomerations and Administrative Divisions of all Countries of the World». [Consulta: 18 juliol 2020].
* 1 2 «Wayback Machine», 18-11-2017. Arxivat de l'original el 2017-11-18. [Consulta: 19 juliol 2020].
# Juravka-Vtoraia

Juravka-Vtoraia - Журавка-Вторая (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 133 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Formigueret de Salvadori

El formigueret de Salvadori (Myrmotherula minor) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, localment a les terres baixes del noord-est del Perú i oest de l'Amazònia del sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Formigueret de Salvadori». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Hemiculter bleekeri

Hemiculter bleekeri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Dudgeon, D., 1983. The utilization of terrestrial plants as a food source by the fish stock of a gently sloping marginal zone in Plover Cove, Hong Kong. Env. Biol. Fish. 8(1):73-77.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Luo, Y. i Y. Chen, 1998. Cultrinae. p. 112-207. A Chen, Y.-Y. i et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes II. Science Press. Beijing. 1-531.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Garra micropulvinus

Garra micropulvinus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Zhou, W., X.-F. Pan i M. Kottelat, 2005. Species of Garra and Discogobio (Teleostei: Cyprinidae) in Yuanjiang (Upper Red River) drainage of Yunnan Province, China with description of a new species. Zool. Studies 44(4):445-453.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Menjamel de Nova Bretanya

El menjamel de Nova Bretanya (Vosea whitemanensis) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae) i única espècie del gènere Vosea Gilliard, 1960.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de l'illa de Nova Bretanya.

## Referències

* ↑ «Menjamel de Nova Bretanya». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Innsbrook

Innsbrook és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 469 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Innsbrook tenia 469 habitants, 222 habitatges, i 172 famílies. La densitat de població era de 20,2 habitants per km².
Dels 222 habitatges en un 9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,2% hi vivien parelles casades, en un 0,5% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 16,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 9% tenia menys de 18 anys, un 2,6% entre 18 i 24, un 11,1% entre 25 i 44, un 49% de 45 a 60 i un 28,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 58 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 65.833 $ i la renda mediana per família de 70.156 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.875 $ mentre que les dones 35.000 $. La renda per capita de la població era de 40.434 $. Entorn del 0,6% de les famílies i l'1,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Innsbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Innsbrook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Fons (exercici)

El fons és un exercici d'entrenament de força que s'utilitza per enfortir els músculs del quàdriceps, els glutis i els músculs que componen el "isquiotibials", el semitendinós, semimembranós, i el bíceps femoral. Una estocada de llarg posa l'accent en els glutis, mentre que una estocada curta posa l'accent en el quàdriceps.
Per dur a terme l'estocada, l'individu està dret amb els peus a l'ample d'espatlles, i després passos cap endavant, caient primer amb el taló. El genoll ha d'estar a 90 graus i directament sobre els dits dels peus, només (fent un pas més curt pot posar pressió sobre el genoll). El moviment continua fins que el genoll posterior està gairebé tocant a terra. L'individu després torna a la seva posició de partida per conducció cap amunt amb la cama davantera.
L'estocada es pot realitzar sense pesos (és a dir, el pes corporal). No obstant això, els entrenadors de pes en general tracten d'augmentar la dificultat utilitzant pesos (a cada mà) o una barra amb pesos sobre el mateix (que va tenir lloc sobre del clatell i les espatlles). Entrenadors avançats poden trobar que la força d'agafada és un problema amb l'estocada manuelles, de manera que prefereixen l'estocada barra.
Com una variació, estocades pliomètrics (també conegut com dividides agachadillas) pot ser realitzada per saltant explosivament entre les posicions estocada, amb els peus intercanviant posicions en cada salt. A més, l'estocada explosiva és important quan un atleta ha de fer un pas ràpid, llarg. Per exemple, quan s'intenta robar una pilota, arribant a una pilota o per invertir les adreces en el beisbol, respectivament. És important per augmentar la capacitat d'un atleta per executar un impuls explosiu desactivat, és necessari no només per arribar a una persona o un objecte, sinó també per millorar la velocitat de marxa i acceleració.

## Referències

* ↑ «Video: Lunge Exercise». Healthy Lifestyle. Mayo Clinic. [Consulta: 12 desembre 2012].
* ↑ «High Lunge». Poses. Yoga Journal. [Consulta: 12 desembre 2012].
* ↑ «Forward Lunge». Ace Get Fit. Ace Fitness. [Consulta: 12 desembre 2012].
* ↑ «What Is the Difference Between a Lunge and a Split Squat?» (en anglès). [Consulta: 28 desembre 2019].
Viccionari
# Josep Lluís Boya i González

Josep Lluís Boya i González (Les, Vall d'Aran, 15 d'octubre de 1945) és un comerciant i polític aranès, diputat al Parlament de Catalunya en la IV i V legislatures.

## Biografia

Ha treballat com a Agent Col·legiat de Duanes i com a apoderat d'una oficina de Banca Catalana. Militant i un dels caps de Convergència Democràtica Aranesa - Partit Nacionalista Aranès des de 1976, a les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou escollit regidor de Les. De 1983 a 1992 ha estat president de la Comissió de Promoció Comarcal de la Diputació de Lleida i de 1979 a 1991 membre del Consell Comarcal de Muntanya.
Fou elegit diputat per la província de Lleida a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1992 i 1995 dins les llistes de CiU, i ha estat membre, entre d'altres, de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca del Parlament de Catalunya. Fou candidat a les eleccions al Consell General d'Aran de 2003 pel terçó de Quate Lòcs, però no fou escollit.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 108

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 21 de novembre de 1995.
# Formigueret de Sclater

El formigueret de Sclater (Myrmotherula sclateri) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial a les terres baixes, per l'est dels Andes, del sud-est de Perú, nord i est de Bolívia i sud-oest del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formigueret de Sclater». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Hemiculter

Hemiculter és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Hemiculter bleekeri (Warpachowski, 1887)
* Hemiculter elongatus (Nguyen & Ngo, 2001)
* Hemiculter krempfi (Pellegrin & Chevey, 1938)
* Hemiculter leucisculus (Basilewsky, 1855)
* Hemiculter lucidus (Dybowski, 1872)
* Hemiculter songhongensis (Nguyen & Nguyen, 2001)
* Hemiculter tchangi (Fang, 1942)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Nguyen, V. H. & S. V. Ngo. 2001. Ca nuoc ngot Viet Nam. Tap I. Ho ca chep (Cyprinidae). [Freshwater fishes of Viet Nam. Volum I. Family Cyprinidae]. Ca Nuoc Ngot Viet Nam v. 1: 1-622.
* ↑ Basilewsky, S. 1855. Ichthyographia Chinae Borealis. Nouveaux mémoires de la Société impériale des naturalistes de Moscou v. 10: 215-263, Pls. 1-9.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* uBio (anglès)
# Gaillard (Alta Savoia)

Gaillard és un municipi francès situat al departament de l'Alta Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2021 tenia 10.175 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica (Font: INSEE-fr) :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 4568 | 6233 | 9027 | 9079 | 9592 | 9949 |

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Menjamel de White

El menjamel de White (Conopophila whitei) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb matolls (especialment mulga) a l'oest d'Austràlia, al centre d'Austràlia Occidental, sud-oest del Territori del Nord i extrem nord-oest d'Austràlia Meridional.

## Referències

* ↑ «Menjamel de White». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Los desastres de la guerra (sèrie de televisió)

Los desastres de la guerra va ser una sèrie de televisió, co-producció hispanofrancesa, estrenada per Televisió Espanyola el 1983.

## Argument

La sèrie narra els esdeveniments ocorreguts a Espanya entre els anys 1808 i 1814, durant la Guerra del francès contra les tropes napoleòniques. Se serveix per a això dels 82 aiguaforts que componen la sèrie de Francisco de Goya, Els desastres de la guerra que, a més, donen títol a la sèrie.

## Repartiment

* Sancho Gracia... Juan Martín, el Empecinado
* Francisco Rabal... Francisco de Goya
* Bernard Fresson ... General Leopold Hugo
* Mario Pardo
* Carlos Larrañaga
* Philippe Rouleau ... Josep Bonaparte
* Francisco Cecilio... Ferran VII d'Espanya
* Ángel Alcázar
* Manuel Alexandre
* José Bódalo
* Jean-Claude Dauphin
* Manuel de Blas
* Pedro Díez del Corral
* Fernando Fernán Gómez
* María Elena Flores
* Lola Forner
* Eduardo García
* Julio Gavilanes
* François-Eric Gendron
* Tony Isbert
* Irina Kuberskaya
* Emilio Linder
* Isabel Mestres
* Guillermo Montesinos
* Chema Muñoz
* José María Muñoz
* Antonio Orengo
* Pape Pérez
* Florence Raguideau
* Miguel Rellán
* Rodolfo Sancho
* Pierre Santini
* Julien Thomast
* Manuela Velasco
* Francisco Viejo
* Manuel Zarzo

## Fitxa tècnica

* Direcció: Mario Camus.
* Música: Antón García Abril.
* Muntatge: José Luis Berlanga.
* Fotografia: Fernando Arribas.
* Vestuari: Javier Artiñano.

## Escenaris

La sèrie es va rodar entre el 12 d'agost i el 17 de desembre de 1982 en escenaris naturals de La Granja i Riofrío, el Palau Reial de Madrid, Guadalajara, Ciudad Real, Còrdova i Cadis.

## Pressupost

La sèrie va comptar amb un pressupost de 300 milions de pessetes.

## Referències

* ↑ Comienza la serie 'Los desastres de la guerra' El País. 6 de juny de 1983. Consultat el 6 d'abril de 2009.
* ↑ Los desastres de la guerra La Vanguardia. 21 de maig de 1983. Vist el 6 d'abril de 2009.
# Innviertel

Innviertel (en alemany, quart de Inn) o Innkreis és una de les quatre regions històriques de l'Alta Àustria. Les altres regions que constitueixen aquest bundesland d'Àustria són Hausruckviertel, Mühlviertel i Traunviertel.
S'anomena així pel riu Inn que recorre la regió.
Innviertel va pertànyer a Bavaria fins al 1777. Després de la Guerra de Successió, Innviertel va ser cedit a Àustria. El 1809 va tornar a formar part de Bavaria, i el 1816 va tornar a ser cedit a Àustria.
Innviertel inclou els districtes de Braunau am Inn, Ried im Innkreis i Schärding.

## Enllaços externs

* Übersichtskarte Viertelgrenzen Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. a Digitales Oberösterreichisches Raum-Informations-System PDF