OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dienerita

La dienerita és un mineral de la sulfurs. Rep el nom en honor de Karl Diener (Viena, 11 de desembre de 1862 - 6 de gener de 1928), geòleg, paleontòleg i professor austríac a la Universitat de Viena.

## Característiques

La dienerita és un arsenur de fórmula química Ni₃As. Originalment es tractava d'un mineral aprovat pre-IMA, que va ser desacreditat posteriorment, i que l'any 2019 va ser revalidat. Cristal·litza en el sistema isomètric.

## Formació i jaciments

Va ser descrita per primera vegada a Radstadt, a Sankt Johann im Pongau (Salzburg, Àustria). També ha estat trobada a Grècia, el Kazakhstan, Rússia, els Estats Units i el Brasil.

## Referències

* ↑ «Dienerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 52». European Journal of Mineralogy, 32, 1, 14-01-2020, pàg. 1–11. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-32-1-2020 [Consulta: 28 juny 2022].
# Dolerofanita

La dolerofanita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom del grec antic δολερός, fallida, i φαιυεσθαι, semblar, ja que la seva aparença no suggereix la seva composició.

## Característiques

La dolerofanita és un sulfat de fórmula química Cu₂(SO₄)O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dolerofanita pertany a «07.BB: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: caminita, hauckita, antlerita, brochantita, vergasovaïta, klebelsbergita, schuetteïta, paraotwayita, xocomecatlita, pauflerita i grandviewita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Vesuvi, a la província de Nàpols, Campània (Itàlia), on sol trobar-se associada a altres minerals com l'euclorina, l'eriocalcita i la calcocianita. També ha estat descrita a la mina Dikulushi, al llac Mweru (República Democràtica del Congo); a la mina Marcel, a Radlin (Polònia), a Mayer, Arizona (Estats Units); i tant a la comca de carbó del Txeliàbinsk com al volca Tolbàtxik, a Rússia.

## Referències

* ↑ «Dolerophanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juliol 2017].
# Etheostoma virgatum

Etheostoma virgatum és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Burcard de Beinwil

Burcard de Beinwil (Langenmat bei Muri, Suïssa, ca. 1140 - Beinwil, Freiamt, Argòvia, 18 de maig de 1192?) fou un prevere suís, rector de Beinwill. És venerat com a beat per l'Església catòlica.

## Biografia

Hi ha molt poques dades sobre la vida de Burcard. Nascut a Langenmat cap al 1140, seguí la carrera eclesiàstica i, ordenat sacerdot, fou nomenat rector de Beinwil (Suïssa). S'hi lliurà als seus fidels en la seva tasca sacerdotal, la seva virtut i la caritat que demostrava envers els necessitats del poble.

## Veneració

Hi morí amb fama de santedat i aviat la seva tomba, a la parròquia de Beinwil, fou meta de peregrinacions a la regió. Se li atribuïren miracles i, malgrat que no es confirmà oficialment el seu culte immemorial com a beat, en 1817 la Sacra Congregació de Ritus concedí ofici i missa propis en honor de Burcard. En 1866, la diòcesi de Basilea l'inclogué al seu Propi dels sants.
Segons una llegenda, el rector va ressuscitar un ocell que li feia companyia i que algú havia matat per molestar-lo. Això fa que habitualment sigui representat amb un ocell a la mà.

## Bibliografia

* Santi, beati e testimoni. "Beato Burcardo da Beinwil".
# Collada Nord (Everest)

La Collada Nord és un pas o coll de muntanya escarpat esculpit per glaceres i situat a la carena que connecta l'Everest amb el Changtse, al Tibet. Forma el capçal de la Glaçera de Rongbuk Est. També és conegut com a Chang La en tibetà i Beiao La en xinès.
La Collada nord es troba a la ruta habitual d'escalada de l'Everest a la cara nord. Just a sobre de la collada de situa el primer campament en altura, anomenat Camp I (anteriorment, rebia el nom de Camp IV).
A partir d'aquest punt, a uns 7.020 metres sobre el nivell del mar, els escaladors ascendeixen a través de l'aresta nord per assolir una sèrie de camps en altura situats a la cara nord.
La Collada nord fou escalada per primera vegada per George Mallory, Edward Oliver Wheeler i Guy Bullock el 23 de setembre de 1921, durant l'expedició de reconeixement britànica d'aquell any. La collada fou identificada per Wheeler una setmana abans de l'ascensió, mentre el grup buscava possibles rutes d'ascensió a la Muntanya. Aquella expedició també marcà la primera vegada que escaladors occidentals ascendien a l'Everest. Posteriorment, i fins als anys 30, tots els intents d'arribar al cim es van plantejar travessant aquest element.

## Vista vertical

Aquest mapa està invertit; el sud és a dalt i el nord avall. La Collada Nord té menor alçària que la Collada Sud, i és més allunyada del cim de l'Everest.

## Referències

* ↑ «North Col of Mount Everest». NASA.
* ↑ Peter Gillman. Everest - The Best Writing and Pictures from Seventy Years of Human Endeavour. Little, Brown and Company, 1993, p. 24–25. ISBN 0-316-90489-9.
# Elaine Brown

Elaine Brown (Filadèlfia, 2 de març de 1943) és una activista política americana, escriptora, cantant i antiga presidenta de Panteres Negres establerta a Oakland, Califòrnia. Brown va participar breument en la candidatura presidencial de 2018 pel Partit Verd.

## Trajectòria

Nascuda en una família de classe obrera del nord de Filadèlfia, va rebre classes en diferents centres de la ciutat, inclòs el Conservatori de Filadèlfia, i a la Universitat de Temple, una universitat pública. En la seva joventut, es va començar a interessar en els moviments socials, començant a col·laborar també amb el diari Harambee, de tendència d'esquerres.
Va ingressar a les Panteres Negres l'any 1967. Al 1974 es va convertir en la primera dona a ostentar la presidència del partit, càrrec que ocuparia fins a la seva dissolució, a l'any 1977. La seva influència política en l'organització va passar pen un enfocament del moviment a les tesis del feminisme contemporani, desterrant els comportaments sexistes que havien estat habituals en el context del moviment del Black Power.
Elaine Brown va aspirar a l'alcaldia d'Oakland l'any 1973. L'antic membre de les Panteres Negres, David Horowitz va acusar-la d'estar involucrada en l'assassinat de la també associada Betty van Patter, l'any 1974. Segons Horowitz, van Patter pretenia fer pública una sèrie d'irregularitats econòmiques de l'organització que podien perjudicar les aspiracions d'Elaine Brown com a candidata a l'alcaldia d'Oakland.
Com a cantant, Elaine Brown va gravar dos treballs: Seize the Time! (Vault, 1969) i Elaine Brown (Motown, 1973). Seize the Time! incloïa la cançó "The Meeting", himne de les Panteres Negres. També és autora dels llibres A Taste of Power: A Black Woman's Story (Doubleday, 1992), i The Condemnation of Little B: New Age Racism in America (Beacon, 2002).
Com a candidata del Partit Verd, es va presentar a l'alcaldia de Brunswick (Geòrgia) l'any 2005 però va haver de retirar la seva candidatura en no poder demostrar que residia a la ciutat.

## Obra publicada

* Brown, Elaine. The Condemnation of Little B: New Age Racism in America (Boston: Beacon, 2002).
* Brown, Elaine. A Taste of Power: A Black Woman's Story (Nova York: Doubleday, 1992).

## Referències

* ↑ Wheaton, Sarah (December 12, 2010), "Inmates in Georgia Prisons Use Contraband Phones to Coordinate Protest", The New York Times.
* ↑ "Green Candidate for President Visits Colorado" Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.. Metro Denver Greens
* ↑ «Elaine Brown: “Als EUA la gent es culpa a si mateixa de la pròpia pobresa”». Ara, 27-05-2018. [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* Elaine Brown, pàgina web de Brown.
* "Black Panther Party víctima durant molts anys de campanyes de mentides", article de Brown al Atlanta Journal-Constitution, 25 de març de 2000.
* Elaine Brown a la Georgia Prison Strike: "La resistència de la repressió per raça" - vídeo entrevista a Democracy Now!
# Capella del castell de Savassona

La Capella del castell de Savassona és una obra de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici religiós. Capella adossada al mur de migdia de la façana del castell de Savassona. És de planta rectangular i d'una sola nau. La façana es troba orientada a llevant i presenta un portal rectangular al qual s'accedeix a través d'uns graons. Damunt el portal hi ha una gran finestra amb un escut a sobre, el capcer és triangular i coronat per un campanar d'espadanya d'una sola finestra i sense campana. El mur de migdia té una única obertura i s'hi adossa una edificació poligonal amb un portal d'arc rebaixat que duu la data de 1903.
L'escut damunt la finestra duu la data de 1640.
És construïda amb maçoneria, arrebossada i pintada, encara que estigui força deteriorada.
L'estat de conservació és mitjà.

## Història

Aquesta capella forma part del conjunt mil·lenari del Castell de Savassona.
Segons la data que ostenta l'escut podem datar la seva construcció, que fou posterior a la mort de la quarta generació d'Antoni Vilà, essent la seva mare, Marianna d'Olmera, qui dirigí durant uns anys el Castell, que després passà a mans de Galceran de Llupià i de Campllong, cosí d'Antoni IV, que morí de seguida i el deixà a la seva germana Maria Llupià, casada amb Jeroni Ferrer. Així el seu fill Jeroni Ferrer i Llupià va seguir la línia dels barons de Savassona a partir de 1650.
L'edifici annex a la capella és utilitzat com a garatge i es degué construir en temps dels nous propietaris que van adquirir el Castell el 1900.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Capella del castell de Savassona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Can Salvador (Regencós)

Can Salvador és una obra de Regencós (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al centre històric del poble de Regencós, just a la plaça de la Rectoria.
Està compost per un nucli del segle xviii, de planta baixa i dos pisos (habitatge i altell), i cobert a dues aigües amb teula àrab. Davant seu hi ha uns afegits posteriors, la galeria que s'obra a l'esquerra, i el garatge o pallissa de la dreta. L'estructura portant del tot plegat é de pedra i morter de calc.
El sostre de la planta baixa està solucionat amb volta.

## Referències

* 1 2 3 «Can Salvador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Dolgani

Dolgani (en rus: Долганы) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Bolxessosnovski. El 2010 tenia 7 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Escobar de Campos

Escobar de Campos és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Sahagún.

## Demografia

Evolució demogràáfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 101 | 89 | 79 | 74 |
# Ellen Margrethe Løj

Ellen Margrethe Løj (nascuda el 17 d'octubre de 1948 a Gedesby, Falster, Dinamarca) és una diplomàtica danesa. Entre el 2014 i el 2016, va ser Representant Especial i Cap de la Missió de les Nacions Unides al Sudan del Sud (UNMISS). Abans d'aquest nomenament de juliol de 2014 pel secretari general de les Nacions Unides, Ban Ki-moon, Ellen Margrethe Løj va servir com a ambaixadora de Dinamarca a les Nacions Unides des del 2001 fins al 2007.

## Educació

Løj té un màster en economia per la Universitat de Copenhaguen.

## Carrera professional

Løj va començar la seva carrera diplomàtica al Ministeri d'Afers Estrangers danès el 1973. De 1977 a 1980 va ser Primera Secretària de la Missió Permanent Danesa a l'ONU a Nova York. De 1982 a 1985 va treballar com a consellera en la Comissió Europea a Brussel·les. De 1986 a 1989 va ser cap de Departament del Ministeri d'Afers Exteriors.
El 1989, Løj va ser nomenada ambaixadora a Israel, i va ocupar aquest càrrec fins a 1992, quan va tornar al Ministeri d'Afers Exteriors per exercir el càrrec de subsecretari i després de Secretari d'Estat del Grup Sud. El 2001, va ser nomenada ambaixadora a les Nacions Unides.
Løj va servir com a ambaixadora de Dinamarca a la República Txeca abans que fos nomenat Representant Especial per Libèria a l'octubre de 2007. Durant la seva estada al càrrec, també va ser nomenada membre de la Comissió del Primer Ministre Anders Fogh Rasmussen sobre Cooperació Eficaç del Desenvolupament amb Àfrica que va celebrar reunions entre abril i octubre de 2008.

## Altres activitats

A més dels seus nomenaments, Løj també ha estat al consell d'administració de la companyia de transports danesos-alemanys Scandlines des de 1998 i membre dels consells assessors del Fons d'Industrialització dels Països en Desenvolupament i el Fons d'Inversions per a Europa Central i Oriental.
Entre juny de 2012 i 2014, Løj va servir com a Membre de la Junta voluntari del Centre pel Diàleg Humanitari, una organització diplomàtica privada amb la missió de prevenir els conflictes armats mitjançant el diàleg i la mediació.

## Referències

* ↑ Secretary-General Appoints David Shearer of New Zealand Special Representative for South Sudan United Nations, press release of 13 December 2016.
* ↑ Commission on Effective Development Cooperation with Africa Folketing.
* ↑ «Former UN SRSG joins mediation organization». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 16 març 2015].

## Enllaços externs

* United Nations Press Release: Ellen Margrethe Løj - July 2014
* United Nations Press Release: Ellen Margrethe Løj - May 2001
* Profile of Ambassador Ellen Margrethe Løj
# Carlo Simonigh

Carlo Simonigh (Torí, 10 de gener de 1936) va ser un ciclista italià que va competir en el ciclisme en pista. Com amateur, es proclamà campió del món en Persecució individual.

## Palmarès

* 1957
** Campió del món amateur en persecució
* 1959
** Medalla d'or als Jocs Mediterranis en persecució per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Callionymus fluviatilis

Callionymus fluviatilis és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba des de l'Índia fins al Vietnam.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Desgast

En ciència de materials, el desgast és l'erosió de material soferta per la superfície d'un cos respecte al seu estat original causada per l'acció d'una altra superfície. Està relacionat amb les interaccions entre superfícies i més específicament amb l'eliminació i deformació de material d'una superfície com a resultat d'una acció mecànica d'una superfície oposada. L'assaig de desgast i de frec fa part de les proves de certificació de materials. És un fenomen complex i aleshores difícil per modelitzar sense assaig en condicions reals, com que el desgast no depèn solament del material in se, però també del material encontrat, d'interaccions físiques i químiques (com per exemple l'oxidació) i de substàncies intermèdies, com els lubrificants, la humitat, gasos, etc.
En disseny industrial es troba el dil·lema entre la voluntat d'un costat de reduir el desgast per augmentar la vida, la qualitat i la fiabilitat d'un producte i d'un altre costat l'obsolescència programada, per tal d'incitar l'utilitzador a comprar un producte nou i fer funcionar el mercat.

## Tipus

L'estudi dels processos de desgast és part de la ciència de la tribologia. La naturalesa complexa del desgast ha retardat el seu estudi i l'ha encaminat cap a mecanismes o processos específics de desgast. Alguns mecanismes (o processos) específics de desgast són els següents:
* Desgast adhesiu
* Desgast abrasiu
* Fatiga superficial
* Desgast per fricció
* Desgast erosiu
A més dels anteriors, existeixen altres tipus de desgast que es troben correntment en la literatura especialitzada com el desgast per impacte, per cavitació, difusiu i corrosiu.

## Referències

* ↑ Rabinowicz, E. Friction and Wear of Materials. Nova York: John Wiley and Sons, 1995.
* ↑ «Desgast». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Riba i Romeva, Carles. Disseny de màquines IV. Volum 1: Selecció de materials. Universitat Politecnica de Catalunya, 2004, p. 28-29. ISBN 9788498800814.
* ↑ Jones, M.H.; Scott, D (eds). Industrial Tribology: the practical aspects of friction, lubrication, and wear. Nova York: Elsevier Scientific Publishing Company, 1983.
# Eucinostomus gracilis

Eucinostomus gracilis és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerreids. que habita al Pacífic oriental: des de la badia d'Anaheim (sud de Califòrnia, els Estats Units) fins al Perú. Pot arribar a fer 21 cm de llargària màxima (normalment, en fa 12). Cos fusiforme, comprimit, esvelt i argentat (tot i que és més fosc a la regió dorsal). Menja crancs i gambes. És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; demersal i de clima subtropical. Els seus principals problemes són el desenvolupament costaner i la desaparició dels manglars. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Baird S. F., 1855. Report on the fishes observed on the coast of New Jersey and Long Island during the summer of 1854. Smithson. Inst. Annu. Rep. for 1854. 317-352 + 2nd 337.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Theodore Nicholas Gill|Gill, T. N., 1862. Catalogue of the fishes of Lower California, in the Smithsonian Institution, collected by Mr. J. Xantus. Part II. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 14: 242-246.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Eucinostomus gracilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Eschmeyer, W.N., E.S. Herald i H. Hammann, 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA
* ↑ De la Cruz Agüero, J., M. Arellano Martínez, V.M. Cota Gómez i G. de la Cruz-Agüero, 1997. Catalogo de los peces marinos de Baja California Sur. IPN-CICIMAR, La Paz, Mèxic. P. 346
* ↑ Espinosa, H; Bearez, P; Rojas, P; Acero, A. (2010). "Eucinostomus gracilis." 2010 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2010. [Consulta: 15 agost 2023]

## Bibliografia

* Anònim, 1994. Atlas pesquero de México. Instituto Nacional de la Pesca. 234 p.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Búgor

Búgor (en rus: Бугор) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 303 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Ciutat Vella de la Corunya

La Ciutat Vella de la Corunya (en gallec: Cidade Vella) es correspon amb el primer assentament urbà i està declarat Conjunt Historicoartístic. En el seu interior es troben la majoria dels edificis històrics i els seus carrers encara conserven el seu traçat antic i moltes edificacions antigues.
Les fortificacions que protegien el recinte de la Cidade Vella van tenir el seu origen en el regnat d'Enric III, en els últims anys del segle xiv. Es conserven restes de les muralles defensives i tres portes que obrien la ciutat al mar al llarg del passeig do Parrote, davant de la badia:
* Porta de San Miguel, construïda el 1607 davant del Castell de Santo Antón.
* Porta do Cravo, construïda el 1676 davant del Jardí de San Carlos.
* Porta da Cruz o do Parrote, construïda el 1676 davant el Palau de la Capitania General.
També es conserva el baluard conegut com a Fortaleza Vella, que és l'actual Jardí de San Carlos.

## Galeria d'imatges

* Porta do Cravo
* Praza de Azcárraga
* Col·legiata de Santa María do Campo
* Església de Santiago
* Convent de San Domingos

## Referències

* ↑ Decreto 29/1984, do 9 de marzo, polo que se declara conxunto histórico artístico a Cidade Vella da Coruña

## Enllaços externs

* Ruta per la Ciutat Vella (castellà)