OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benton (Missouri)

Benton és una ciutat i seu del Comtat de Scott (Missouri) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el Cens dels Estats Units del 2000 tenia 732 habitants, 287 habitatges, i 191 famílies. La densitat de població era de 689,3 habitants per km².
Dels 287 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 33,4% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 33.365 $ i la renda mitjana per família de 45.179 $. Els homes tenien una renda mitjana de 27.014 $ mentre que les dones 20.662 $. La renda per capita de la població era de 16.161 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Benton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Benton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Zora (aranya)

* Per a altres significats, vegeu «Zora».
Zora és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels mitúrgids (Miturgidae). Fou descrit per primera vegada l'any 1847 per C. L. Koch.

## Taxonomia

Segons el World Spider Catalog amb data del 2018, Zora te reconegudes les següents 17 espècies, amb una distribució per la zona holàrtica:
* Zora acuminate Zhu & Zhang, 2006 - Xina
* Zora alpina Kulczyński, 1915 - Suïssa, Itàlia
* Zora armillata Simon, 1878 - Europa, Rússia
* Zora distincta Kulczyński, 1915 - Europa de l'est
* Zora hespera Corey & Mott, 1991 - EUA, Canadà
* Zora huseynovi Zamani & Marusik, 2017 - Iran
* Zora lyriformis Song, Zhu & Gao, 1993 - Xina
* Zora manicata Simon, 1878 - Europa, Ucraïna, Israel
* Zora nemoralis (Blackwall, 1861) - Paleàrtic
* Zora opiniosa (O. Pickard-Cambridge, 1872) - Líban
* Zora palmgreni Holm, 1945 - Suècia
* Zora parallela Simon, 1878 - Europa, Russia
* Zora pardalis Simon, 1878 - Europa fins a Kazakhstan
* Zora prespaensis Drensky, 1929 - Macedònia
* Zora pumila (Hentz, 1850) - EUA
* Zora silvestris Kulczyński, 1897 - Europa fins a Àsia central
* Zora spinimana (Sundevall, 1833) - Paleàrtic (espècie tipus)

## Referències

* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Zora C.L. Koch, 1847 en la família Miturgidae +base de dades
* ↑ Koch, C. L. (1847). Die Arachniden. J. L. Lotzbeck, Nürnberg, Vierzehnter Band, pp. 89-210, pl. 481-504, Fünfzehnter Band, pp. 1-136, pl. 505-540, Sechszehnter und letzter Band, pp. 1-80, pl. 541-563, Index 64 pp. [for the correct year of publication see Brignoli, 1985b]
# Torrecilla de la Torre

Trigueros del Valle és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 47 | 39 | 32 | 31 |
# Anaxàgoras (rei d'Argos)

Anaxàgoras (en grec antic Ἀναξαγόρας) va ser, segons la mitologia grega, un rei d'Argos fill de Megapentes, que al seu torn ho era de Pretos.
Segons expliquen Pausànias i Diodor, durant el seu regnat, que compartia amb el seu avi Pretos, les dones d'Argos van ser embogides per Dionís, i van anar a buscar l'endeví Melamp per a sanar-les. Aquest va demanar un terç del reialme com a pagament, però el rei no ho va acceptar. Les dones van embogir encara més i el rei va tornar a cridar Melamp. Però aquesta vegada l'endeví va demanar un terç més del reialme per al seu germà Biant. Aquesta tradició s'atribueix també, no a Anaxàgoras, sinó al seu avi Pretos.
Anaxàgoras va ser succeït en el regne pel seu fill Alèctor, i els seus descendents, els Anaxagòrides, van seguir governant només un terç d'Argos fins que el fill d'Estènel, Cilàrabes, va tornar a unificar el regne sota la seva autoritat. L'últim descendent de Melamp, Amfíloc, quan va tornar de la guerra de Troia se'n va anar a l'exili. El darrer descendent de Biant, Cianip, fill d'Egialeu, va morir sense successió. Cilàrabes també va morir sense descendència, i Orestes, fill d'Agamèmnon, s'apoderà d'Argos al mateix moment que d'Esparta.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 31. ISBN 9788496061972.
# Teixidor dels Usambara

El teixidor dels Usambara (Ploceus nicolli) és una espècie d'ocell en la família dels plocèids, endèmic de Tanzània.
Els seus hàbitats naturals són subtropicals o boscos de muntanya tropicals humits i plantacions.
És actualment amenaçat per la destrucció de l'hàbitat.

## Referències

* ↑ «Teixidor dels Usambara». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)

## Fonts

* BirdLife International 2004. Ploceus nicolli. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Consultat el 26 de juliol de 2007.
# Bentonia

Bentonia és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 500 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bentonia tenia 500 habitants, 203 habitatges, i 130 famílies. La densitat de població era de 140,9 habitants per km².
Dels 203 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,9% hi vivien parelles casades, en un 21,7% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.458 $ i la renda mediana per família de 39.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.000 $ mentre que les dones 26.875 $. La renda per capita de la població era de 12.440 $. Entorn del 23,3% de les famílies i el 27,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bentonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bentonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Šašová

Šašová és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1352.
# Belladonna

* Aquest article tracta sobre l'actriu porno. Vegeu-ne altres significats a «Belladona».
Michelle Anne Sinclair, coneguda artísticament com a Belladonna (Biloxi, Mississipi, 21 de maig de 1981) és una actriu porno estatunidenca.
Belladona es va criar a Magna (Utah) i és filla d'un militar retirat de la US Air Force pertanyent a l'església mormona. La jove Belladonna va emigrar a Los Angeles (Califòrnia) per a treballar de model de revistes eròtiques i poc després va decidir acceptar una oferta per debutar en el cinema pornogràfic.
La seva gran habilitat en la pràctica de la fel·lació que li permet introduir-se sencers a la boca penis de grans dimensions fins a l'arrel, la varen catapultar ràpidament cap a l'estrellat en el qual s'ha mantingut gràcies a la seva disposició a abordar les pràctiques més extremes i a l'entusiasme amb què les practica.
Belladonna ha visitat en diverses ocasions Catalunya en ocasió del Festival de Cinema Eròtic de Barcelona que se celebra anualment a la Farga (l'Hospitalet de Llobregat) i durant uns anys va mantenir una relació sentimental amb el conegut actor porno català Nacho Vidal. Davant de la càmera la parella va protagonitzar les escenes més extremes del moment.
Belladonna ha dirigit també films X. Entre les seves realitzacions destaca molt especialment el gonzo The Connasseurs (2004), que inclou una escena amb Ariana Jollee en la qual Belladonna s'insereix un bat de beisbol dins l'anus.
El gener de 2005 va ser mare d'una nena (Myla) fruit de la seva relació amb Aiden Kelly amb qui s'havia casat a l'abril de 2004.

## Referències

* ↑ Jason Coleman. «A Day With Belladonna (Part 1)». the213.net, 08-06-2007. Arxivat de l'original el 28 setembre 2007. [Consulta: 16 juliol 2007].
* ↑ Stephen Dark. «Sex Machine». Salt Lake City Weekly, 12-04-2007. [Consulta: 5 desembre 2008].
* ↑ «Catching Up with the Actress Formerly Known as Belladonna». VICE.
* ↑ «8 Porn Stars Who Made National News».
* ↑ Belladonna QA Arxivat 2012-01-08 a Wayback Machine. at Good Vibrations, April 2007
* ↑ «Nacho Vidal, sexo, drogas y televisión: las 5.000 mujeres con las que se acostó» (en castellà). El español, 03-06-2020. [Consulta: 4 octubre 2020].
* ↑ «Belladonna Delivers Girl». AVN, 14-01-2005. Arxivat de l'original el 2013-07-12. [Consulta: 25 desembre 2008].
* ↑ Georgina Robinson. «Porn's dirtiest girl cleans up». Brisbane Times, 03-03-2008. Arxivat de l'original el 27 desembre 2008. [Consulta: 25 desembre 2008].
# Torrecilla en Cameros

Torrecilla en Cameros és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana, dins la subcomarca de Camero Nuevo. És el cap comarcal de la Tierra de Cameros.

## Divisió administrativa

El poble està format per tres barris.
* San Martín (El Barri) el més important, cap al qual confluïxen els altres dos, presidit per l'església del mateix nom. En estar situat en un vessant, alguns dels seus carrers són molt escarpats.
* Barruelo, és únic dels tres situat en la ribera dreta del riu Iregua.
* Villamayor o El Campillo, primitiu assentament de la vila que compta amb una església dedicada a San Antón.

## Història

Antigament a Torrecilla va haver un assentament de Pelendons. A la fi el segle x i a mitjan segle xi va haver una repoblació de colons vascons, castellans i navarresos. Les primeres dades escrits apareixen el 1066 en el testament d'Estefania de Foix, vídua del Rei Garcia IV Sanxes III de Navarra, el de Nájera, en el qual atorga la vila, juntament amb Leza i altres pobles de Cameros al seu fill l'infant Ramir de Navarra, el qual en 1081 donà al monestir de Santa María la Real de Nájera.
Durant l'edat mitjana va haver un gran desenvolupament econòmic gràcies a la ramaderia d'ovella merina i la transhumància. D'aquesta raça d'ovelles s'obtenia una gran abundància de llana, el que donava lloc a una important indústria tèxtil. Va ser un poble molt pròsper en els anys de la Mesta de pastors i les fàbriques de draps. Torrecilla no va estar compresa en el privilegi del Senyoriu de Cameros atorgat per Enric II de Trastamara a Juan Ramírez de Arellano en 1366. Durant el regnat de Carles I, es va fundar la Germandat de les Tretze Viles.
El segle xvii va ser una època de gran creixement econòmic per a la població. En aquesta època existien en el poble tretze mil caps de bestiar oví transhumant que també contribuïa a una activa producció tèxtil. En aquest temps va ser seu de la Noblesa Camerana i queden mansions i casones d'aquella època. A mitjan segle xix havia 9 fàbriques de draps, 2 de paper, 1 de xocolata, diferents molins fariners, 3 tafones, 6 tints amb les seves corresponents premses tundidoras.

## Personatges ilu·lstres

* Práxedes Mateo Sagasta (1825-1903), president del govern espanyol.
* José Antonio Manso de Velasco y Sánchez de Samaniego (1688-1767), governador de Xile i virrei del Perú.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Torrecilla als Canals del diari La Rioja
* Mapa de situació
* Torrecilla en Cameros a la guia turística de la Federació d'Empresaris de la Rioja
# Alirio Díaz

Alirio Díaz (12 de novembre de 1923 - Roma, 5 de juliol de 2016) fou un guitarrista veneçolà. Deixeble d'Andrés Segovia, ha fet recitals als cinc continents i és considerat com un dels millors guitarristes del món.

## Biografia

Díaz va néixer al Caserío La Candelaria, a prop de Carora (Veneçuela) el de 12 de novembre de 1923, en el si d'una família musical, d'orígens modestos, i és el vuitè d'onze germans. Amb setze anys es trasllada a Carora on conclou els seus estudis primaris. Més tard marxa a Trujillo (Veneçuela), on aprèn a tocar el saxòfon i el clarinet, i entra a treballar a la banda municipal que dirigia Laudelino Mejías, la qual cosa li permet estudiar la guitarra, i aprendre anglès i tipografia. El 1945 s'instal·la a Caracas, on estudia a l'Escola Superior de Música José Ángel Lamas, amb Raúl Borges.
El 1950 viatja a Madrid Espanya amb una beca del govern veneçolà i allà estudia al Conservatori de Madrid amb Regino Sainz de la Maza. Aquest mateix anys dona el seu primer concert de guitarra. Una any després marxa a Siena (Itàlia), on Andrés Segovia dictava un curs de guitarra. Gràcies a la seva excel·lent tècnica i dedicació en tan sols tres anys es converteix en assistent i després substitut en els cursos de guitarra del mestre Segòvia. A partir d'aquell moment va iniciar les seves activitats com a concertista per tot Europa i el món. Actualment viu entre Europa i Veneçuela, on resideix a La Candelaria i Carora.
L'ampli repertori d'Alirio Díaz comprèn des de la música barroca fins a la llatinoamericana i la contemporània. La seva tasca ha permès internacionalitzar la música de guitarra de compositors veneçolans com Vicente Emilio Sojo, Antonio Lauro i Innocent Carreño, entre d'altres.
Va rebre per part de l'OEA el Premi Interamericà de Música el 1987. Ha merescut diversos reconeixements per part del govern veneçolà, entre els quals destaquen els Doctorats Honoris Causa de la Universidad de Carabobo, Universitat Central de Veneçuela, Universitat del Zulia, Universitat Centre Occidental Lisandro Alvarado i Universitat Yacambú. En el seu nom s'ha creat el Concurs Internacional de Guitarra Alirio Díaz, que es du a terme a Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Alirio Díaz partió al reencuentro con su aldea nativa» (en castellà). AVN. [Consulta: 7 juliol 2016].
# Teixidor dorsitacat

El teixidor dorsitacat (Ploceus dorsomaculatus) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes del sud de Camerun, el Gabon, oest de la República Centreafricana i nord-est i est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Teixidor dorsitacat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# The Wild Duck

The Wild Duck és una pel·lícula australiana de 1984 dirigida per Henri Safran i protagonitzada per Jeremy Irons i Liv Ullmann. Va ser una adaptació de l'obra de teatre de 1884 de Henrik Ibsen, amb el drama traslladat a Tasmània el 1913. Va formar part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1983.

## Argument

El matrimoni format per Harold, un fotògraf madur retirat, i Gina, una dona submisa, viu una existència d'allò més tranquil amb el pare de Harold, el major Ackland, i la seva filla Henrietta, que s'està quedant cega. Taot es trasbalsa quan arriba Gregory, un amic de Harold, que li dona una notícia alarmant.

## Repartiment

* Liv Ullmann com a Gina
* Jeremy Irons com a Harold
* Lucinda Jones com a Henrietta
* John Meillon com el major Ackland
* Arthur Dignam com a Gregory
* Michael Pate com a George
* Colin Croft com a Mollison
* Rhys McConnochie com el Dr. Roland
* Marion Edward com a Bertha
* Peter Desalis com a Peters
* Jeff Truman com a Johnson

## Vegeu també

* The Daughter, una altra adaptació de l'obra

## Referències

* ↑ David Stratton, The Avocado Plantation: Boom and Bust in the Australian Film Industry, Pan MacMillan, 1990 p. 194.
* ↑ «The Wild Duck (1983)». BFI. Arxivat de l'original el 29 de juny 2021. [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ El cine australiano ofrece en San Sebastián una excelente versión de «El pato salvaje», de Ibsen, La Vanguardia, 17 de setembre de 1983

## Enllaços externs

* Canby, Vincent «Film: Liv Ullmann and Jeremy Irons in Ibsen's 'Wild Duck' The Wild Duck». The New York Times, 22-05-1985, p. 8.
* The Wild Duck Arxivat 2015-11-23 a Wayback Machine. at Oz Movies
# Šemša

Šemša és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1280.
# Bella ciao

Bella ciao, segons les versions més difoses, és una cançó partisana emprada durant la Segona Guerra Mundial especialment a l'Emília i la península Apenina. Altres versions exposen que la difusió de la cançó com a himne partisà va ser posterior a la guerra mundial. Els orígens de la cançó són incerts. La música sembla venir d'una cançó folk de Mishka Ziganoff, però l'autor de la lletra és desconegut. Es tracta d'un cant d'arrossar, molt emblemàtic, perquè expressa la pena per la duresa de la feina, pel domini exercit pel patró i per l'esperança d'un futur de rescat llibertari. La tornada de la cançó, bella ciao (literalment: «adéu, bonica»), juntament amb la temàtica, fa pensar en una cançó de comiat. En català alguerès l'ha cantat entre d'altres Claudio Gabriel Sanna a l'àlbum Terrer meu.

## Lletra

| Lletra en Italià Sta mattina mi son svegliato o bella ciao bella ciao bella ciao ciao ciao sta mattina mi son svegliato e ho trovato l'invasor O partigiano portami via o bella ciao bella ciao bella ciao ciao ciao partigiano portami via ché mi sento di morir E se io muoio da partigiano o bella ciao bella ciao bella ciao ciao ciao e se muoio da partigiano tu mi devi seppellir E seppellire lassù in montagna o bella ciao bella ciao bella ciao ciao ciao seppellire lassù in montagna sotto l'ombra di un bel fior Tutte le genti che passeranno o bella ciao bella ciao bella ciao ciao ciao e le genti che passeranno mi diranno: che bel fior! È questo il fiore del partigiano o bella ciao bella ciao bella ciao ciao ciao questo il fiore del partigiano morto per la libertà | Traducció catalana (no apta per cantar) Aquest matí, jo m'he llevat O bella ciao, bella ciao, bella ciao (adéu bonica) Aquest matí, jo m'he llevat i m'he trobat l'invasor. Oh partisà, porta'm amb tu O bella ciao, bella ciao, bella ciao oh partisà, porta'm amb tu perquè sento que m'estic morint. I si em moro fent de partisà O bella ciao, bella ciao, bella ciao i si em moro fent de partisà m'hauràs d'enterrar. Cal que m'enterris dalt la muntanya O bella ciao, bella ciao, bella ciao cal que m'enterris dalt la muntanya sota l'ombra d'una bonica flor. I la gent que passi O bella ciao, bella ciao, bella ciao i la gent que passi et dirà: Quina flor tan bonica! És la flor del partisà O bella ciao, bella ciao, bella ciao és la flor del partisà mort per la llibertat. |

## Referències

* ↑ «Bella Ciao | ANPI» (en italià). [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ «La sorprendente historia de "Bella Ciao", el himno que entonan los protagonistas de la serie "La casa de papel"». BBC News, 28-04-2018 [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ Bergamaschi Iandolo, Rossella «Las mujeres del arroz. Trabajadoras estacionales del Valle Padano: un oficio desaparecido». Signos Lingüísticos, Vol. 9, Núm. 18, 2013, pàg. 9-27. ISSN: 1870-4042 [Consulta: 14 abril 2019].

## Vegeu també

* Shalom
* Ciao

## Enllaços externs

* Article en un bloc sobre l'origen de la cançó
# Thika

Thika és una ciutat situada en la Província Central de Kenya, en la carretera A2 Nord-oest de Nairobi, i a la vora del riu Thika. En l'es troben les cascades de Chania i de Thika. Té una població de 102.255 habitants (2006).

## Referències

* ↑ «2009 Census Vol 1 Table 3 Rural and Urban Population | Open Data Portal». opendata.go.ke. Arxivat de l'original el 29 juliol 2016. [Consulta: 28 juliol 2016].
* ↑ «Kenia: Provinzen, Städte & Urbane Zentren - Einwohnerzahlen, Karten, Grafiken, Wetter und Web-Informationen» (en alemany). [Consulta: 15 abril 2023].
# Alfons Jordà

Alfons Jordà (en occità: Anfós Jordan; 1103-1148) va ser comte de Roergue, després de Tolosa, duc de Narbona i marquès de Provença. Era el segon fill de Ramon IV de Tolosa, nascut de la unió amb la seva tercera dona, Elvira Alfònsez. Va néixer davant de Trípoli i va ser batejat a les aigües del Riu Jordà, d'aquí el seu nom Alfons Jordà. Va succeir el seu germà Bertran de Tolosa el 1112.

## Biografia

Nascut a Palestina, va ser dut a Occident encara molt jove, va ser educat en la part oriental dels seus territoris (comtat de Sant Gèli, marquesat de Provença, Bèucaire i la terra d'Argença), ja que Tolosa havia estat ocupada per Guillem IX de Poitiers i duc d'Aquitània. Assetjat Alfons Jordà el 1123 per Guillem IX d'Aquitània i Ramon Berenguer III a l'Aurenja, les milícies tolosanes van aconseguir de deslliurar-lo per dur-lo a Tolosa.
De 1134 a 1143, va provar d'emparar-se sense èxit del vescomtat de Narbona aprofitant la minoria d'edat de la seva hereva, Ermengarda de Narbona.
El 2 de setembre de 1143 a Fòrcas va rebre en feu de Ramon de Montredon l'Argença, un petit territori entre Bellcaire i Sant Geli).
El 1148 va participar en la Segona Croada on hi va morir suposadament assassinat. El va succeir el seu fill Ramon V de Tolosa.

## Matrimoni i fills

El 1125 es va casar amb Faidida, filla de Ramon Decan, senyor de Posquières i d'Usès, amb qui va tenir tres fills:
* Ramon V (1134 - † 1194), comte de Tolosa
* Alfons, citat el 1155 i el 1177
* Faidiva (1133 - † 1154), casada el 1151 amb Humbert III, comte de Savoia.

## Referències

* ↑ Soldevila i Zubiburu, Ferran. Història de Catalunya. Alpha, 1962, p. 142.
* ↑ Caille, Jacqueline «Ermengarde, vicomtesse de Narbonne (1127/29-1196/97), une grande figure féminine du Midi aristocratique» (en francès). La Femme dans l'histoire et la société méridionales (IXe-XIXe siècles). Actes du 66e congrès de la Fédération historique du Languedoc méditerranéen et du Roussillon (Narbonne, 15-16 octobre 1994), [Montpeller], 1995, pàg. 9-50.
* ↑ Tractats i negociacions diplomàtiques de Catalunya i de la Corona catalanoaragonesa a l'edat mitjana: Volum: 1.1. Tractats i negociacions diplomàtiques amb Occitània, França i els estats italians, 1067-1213. Institut d'Estudis Catalans, 2009, p. 50. ISBN 9788492583782.

## Vegeu també

* Llista dels comtes de Tolosa.
# Teixidor de Weyns

El teixidor de Weyns (Ploceus weynsi) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de l'oest i nord de la República Democràtica del Congo, Uganda i l'extrem nord-oest de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Teixidor de Weyns». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Alhóndiga

Alhóndiga és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolución demográfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 272 | 256 | 238 | 244 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
Viccionari