OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Regió de Borkou-Ennedi-Tibesti

El Borku-Ennedi-Tibesti (Borkou-Ennedi-Tibesti o BET) és una antiga unitat administrativa del Txad.
Entre 2002 i 2008, el Borkou-Ennedi-Tibesti fou una de les 18 regions del Txad (Decrets N° 415/PR/MAT/02 i 419/PR/MAT/02) amb capital a la ciutat de Faya-Largeau.
El febrer 2008, la regió del Borkou-Ennedi-Tibesti va ser dividida per donar naixement a tres noves regions: el Borkou (Borku), l'Ennedi i el Tibesti.

## Subdivisions

La regió del Borku-Ennedi-Tibesti estava dividida el febrer de 2008 en quatre departaments:
| Departament | Cap-lloc | Sota-prefectures |
| Borku | Faya-Largeau | Borkou Yala, Faya-Largeau, Kouba Olanga, Yebibou, Yarda |
| Ennedi Est | Bahaï | Bahaï, Bao Billiat, Kaoura, Mourdi |
| Ennedi Oest | Fada | Fada, Gouro, Kalait, Ounianga Kébir |
| Tibesti | Bardaï | Aouzou, Bardaï, Wour, Zouar, Zoumri |

## Demografia

La població de la regió era de 70.603 habitants l'any 1993 (RGPH), dels quals 59.479 sedentaris i 11.124 nòmades.
Els grups etnolingüístics principals són els daza (55,96%), els teda (22,63%), els bideyat (0,1%) i els àrabs (2,57%).

## Administració

Llista dels administradors:
    Prefectes del Borkou-Ennedi-Tibesti (1960-2002)
* 1960: xx
* 1988: Baal Zahr Papy
* 1989: Michel Hassan Djangbei
* juliol 1993: Allafoza Worimi
* 10 d'agost 10: Mahamat Nouri
* (2001-2003) Hamid Lony
    Governadors del Borkou-Ennedi-Tibesti (des de 2002)
* 2002: Hamid Lony
* 11 de 11 11: Djibert Younous Djibert

## Història

En la segona meitat del segle xix aquesta zona estava dominada pels Sanusiyya, després reis de Líbia, però va caure el 1.907 totalment sota el domini colonial francès que ho van afegir al seu territori militar del Txad. Els francesos es limitaren a un exercici del poder en gran manera de manera indirecta, perquè la zona era poc poblada i presentava poc interès. Després de la Primera Guerra Mundial va deixar a la Itàlia feixista la franja d'Aouzou, formalment mitjançant uns acords i tractat signats el 1934/1935 i els italians la van retenir fins al 1943 i formalment fins al 1947 quan va retornar a França, sent inclosa a l'Àfrica Equatorial Francesa, al territori del Txad (aleshores ja un territori ultramarí). Amb la independència el 1960, la regió va ser part de la República del Txad, però aviat va esclatar la guerra civil (1973-1987) en la qual gairebé sempre (excepte les ciutats) la zona va estar en mans del FROLINAT. El 1988-1994 Líbia va annexionar la franja d'Aouzou novament i va recolzar al president del GUNT Goukouni Oueddei. Fins a 1986 les tropes de Oueddei i del GUNT i les tropes líbies van controlar l'àrea del Borkou-Ennedi-Tibesti o sigui un terç del Txad. El 1994 els libis van evacuar la zona. Posteriorment ha estat teatre d'altres revoltes conra successius governs i finalment contra Idris Debby.
# Aleksàndrovka (Bíkovo)

* Per a altres significats, vegeu «Aleksàndrovka».
Aleksàndrovka (en rus: Александровка) és un poble de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 562 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Sidi Mbaïrika Ould Mohammed

Sidi conegut com a Sidi Mbaïrika Ould Mohammed, fou emir de Trarza, fill i successor el setembre de 1860 del seu pare Mohammed Al-Habib. El seu nom era Sidi, i era anomenat Mbaïrika o Mubayrika del nom de la seva mare Mbaïrika (Mubayrika) Ment Omaïr, filla del xeic dels Oulad Ahmed ben Daman. Després de venjar al seu pare fou reconegut immediatament com a emir per tota la tribu.
Sidi va tenir relacions excel·lents amb els francesos si bé des d'octubre de 1860 es va oposar al seu establiment a l'illa d'Arguin però no de manera violenta sinó simplement per conservar els seus drets en la recaptació de l'impost de la horma als pescadors Immaguen i només exigia una compensació en peces de Guinea. La seva política va tenir el suport dels Oulad Ahmed ben Daman i va actuar unit amb el seu germà Ali Diombot Ould Mohammed (junts intentaven mantenir allunyats als seus germanastres fills de Fatma) i amb el seu amic, Sidi Ahmed Ould Brahim Khalil. Els Oulad Daman en canvi sostenien als set fills de Fatma i Mohammed Al-Habib. La divisió va retornar entre les dues fraccions dels Oulad Daman i Oulad Ahmed ben Daman. Des de 1864 alguns malcontents van oferir al governador francès destronar a l'emir.
El seu regnat va tenir pocs conflictes bel·lics; va tenir un conflicte amb l'emir de Brakna Sidi Eli II Ould Ahmeddou I però per medicació del Chems (xeic) dels Ida Ou Al-Hadj, Mohammeddoun Fal, a petició de Louis Faidherbe, es va restablir la pau (setembre de 1864).
El seu visir, Khayaroum, fill de Mokhtar Sidi, el visir de l'emir Mohammed Al-Habib, dels Oulad Bou Sba, es va deixar subornar per les ofertes d'Ahmed Saloum, el fill gran dels set fills de Fatma i una nit de juliol de 1871 va introduir als conjurats (Ahmed i altres germans) al campament de l'emir. Sidi fou sorprès mentre dormia i fou mort pels conspiradors. El seu amic i conseller Sid Ahmed ould Brahim Khalil va ser mort al mateix temps a una tenda veïna. Sidi va deixar una reputació de justícia i lleialtat; la seva fracció aportava la meitat dels guerrers trarzas i per això el seu campament era anomenat "la tenda de la meitat". Ahmed Salum I Ould Mohammed fou proclamat emir.

## Referències

* L'Émirat des Trarzas per Paul Marty, 1882-1938
# Rentador públic de Sant Mori

El Rentador públic de Sant Mori és una obra del municipi de Sant Mori (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, situat a llevant del nucli urbà de la població de Sant Mori, a poca distància del poble, al carrer dels Horts.

## Descripció

És una construcció de planta rectangular, amb coberta de dues vessants de teula. Presenta un gran espai central per al safareig, tot i que aquest element actualment no existeix. Es conserven els dos pedrissos d'obra adossats als murs llargs de l'estructura, a manera de bancs. Els murs presenten una successió d'arcs de mig punt bastits amb maons i assentats damunt d'un sòcol arrebossat i pintat. En els murs llargs hi ha sis arcades mentre que en el curt n'hi ha quatre. L'altre mur de curta llargada no hi és, deixant així l'espai obert a manera de porxada. Al costat del recinte hi ha una font encastada al mur, bastida amb maons i rematada amb un coronament triangular motllurat, que forma part del conjunt. Actualment es troba en desús.

## Història

Fora de la vila, en el carrer dels Horts, es troba emplaçat el rentador públic bastit el segle xix. Aquestes construccions eren comunes en la majoria de viles fins a l'arribada de l'aigua corrent a les cases.

## Referències

* 1 2 3 «Rentador públic de Sant Mori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Sulpiciae

Les leges Sulpiciae ('lleis Sulpícies') van ser unes antigues lleis romanes proposades per Publi Sulpici Ruf, tribú de la plebs partidari de Gai Mari. Les seves lleis van ser anul·lades després per Sul·la.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Sulpicius Rufus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 13 abril 2022].
# Yves Loubet

Yves Loubet (Mostaganem, Algèria francesa, 31 d'octubre de 1958) va ser un pilot de ral·li francès que participà del Campionat d'Europa de Ral·lis i del Campionat Mundial de Ral·lis. Va ser guanyador del Campionat d'Europa de 1989 i és pare del pilot de ral·li Pierre Louis Loubet.

## Trajectòria

Loubet s'inicia al ral·li l'any 1976 amb un Opel Kadett al Campionat de França de Ral·lis. Debuta al Campionat Mundial al Tour de Còrsega de 1977. L'any 1985 seri el seu millor any al Campionat de França, acabant subcampió amb un Alfa Romeo Alfetta GTV6.
L'any 1989 guanya el Campionat d'Europa amb un Lancia Delta Integrale, imposant-se aquella temporada al Ral·li de Catalunya, entre d'altres proves del certamen europeu de 1989.
En la seva trajectòria mundialística ha estat pilot oficial de Lancia i entre els seus resultats més destacats cal remarcar dues segones posicions al Tour de Còrsega els anys 1987 i 1988 amb un Lancia Delta HF 4WD o un tercer lloc al Ral·li de Portugal de 1988 amb aquest mateix cotxe.
També ha disputat ral·li raid, guanyant el Ral·li dels Faraons en la categoria de cotxe l'any 2003.
També havia participat al Ral·li Dakar.

## Ral·li del Marroc

Organitza el Ral·li Històric del Marroc des de la seva primera edició el 2009.

## Referències

* ↑ rally profile eWRC-results.com: Yves Loubet - rally profile eWRC-results.com, accessdate: 1. marraskuuta 2018
* ↑ «Los pilotos del Dakar 2004». El Periódico, 10-12-2003 [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ «Rally Histórico de Marruecos. Aquí vamos por la 11ª edición. Presencia Argentina» (en castellà). Diario Rally [Consulta: 5 juny 2022].

## Enllaços externs

* Perfil a ewrc-results
# Toxorhamphus

Toxorhamphus és un gènere d'ocells de la família dels melanocarítids (Melanocharitidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Toxorhamphus novaeguineae - picabaies becut ventregroc.
* Toxorhamphus poliopterus - picabaies becut capgrís.
# Rec de Rigat

El Rec de Rigat és un curs d'aigua dels termes de Naüja, Oceja i la Guingueta d'Ix, a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
Es forma al límit meridional del terme de Naüja, a ponent del Botàs, des d'on s'adreça, fent diverses giragonses, cap al nord-oest. Al cap d'un tram rep per la dreta el Rec del Botàs, mentre es va acostant a l'extrem sud-oest del nucli urbà de Naüja. Rep de seguida per la dreta el Rec de la Font, i aviat entre en el terme d'Oceja, després de fer de termenal entre els dos termes comunals un breu tram, al nord del Serrat de la Mola.
Ja en terme d'Oceja, ben decantat cap al nord-oest, passa a ponent del Solà de Rigat i a llevant de la Guardiola, en un curs entre prats emmarcats per rengleres d'arbres. Poc després entra en el terme de la Guingueta d'Ix pel seu extrem sud-oriental, i al cap de poc s'aboca en el Rec de Nèrvols.

## Referències

* ↑ El Rec de Rigat en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «- Naüja i - Oceja». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Naüja, Oceja i la Guingueta d'Ix». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Aleksàndrovka (Ieisk)

Aleksàndrovka - Александровка (rus) és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. És a la costa nord de la península de Ieisk, a la vora del liman de Ieisk de la mar d'Azov, a 10 km al sud-est de Ieisk i a 184 km al nord-oest de Krasnodar. Pertanyen a aquest poble els khútors de Zeliónaia Rosxa i de Rassvet, i els possiolki de Sadovi, Stepnoi i Iasnopolski.
# Sidi Moumen

Sidi Moumen (en àrab سيدي مؤمن, Sīdī Muʾmin; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵎⵓⵎⴰⵏ) és un districte (arrondissement) de la ciutat de Casablanca, dins la prefectura de Casablanca, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 454.779 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Rhodeus smithii

Rhodeus smithii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sulfonamida

Les sulfonamida, en anglès:Sulfonamide o sulphonamide, és la base de diversos grups de fàrmacs. Les sulfonamides antibacterianes originals (en anglès de vegades anomenadessulfa drugs o sulpha drugs) són agents antimicrobians sintètics que contenen el grup funcional sulfonamida. Algunes sulfonamides estan també desproveïdes d'activitat antibacteriana com per exemple l'anticonvulsant sultiame. Els grups sulfonilurea i el diurètics de thiazide són nous medicaments basats en les sulfonamides antibacterianes. Les al·lèrgies a les sulfonamides són comunes, i per això aquests medicaments s'han de prescriure amb compte.

## Funció

En els bacteris les sulfonamides antibacterianes inhibeixen l'enzim dihidropteroat sintetasa (DHPS), un enzim implicat en la síntesi de folat. La moiety química de la sulfonamida està present en altres medicaments no antimicrobians com els diurètics de tiazida, els diurètics loop, sulfonilurea i alguns inhibidors de COX-2. La sulfasalazina, a més de ser antibiòtic es fa servir en el tractament de la malaltia de la inflamació del colon.

## Història

Els medicament sulfonamides van ser els primers antimicrobians. La primera sulfonamida portava el nom comercial de Prontosil i els experiments amb ell començaren l'any 1932 en la Bayer AG. El Prontosil va ser la primera medicina mai descoberta que podia tractar de manera efectiva un rang d'infeccions bacterianes dins del cos.

## Preparació

Les sulfonamides es preparen reaccionat el clorur de sulfonil amb amoni o una amina.

## Llista de sulfonamides
### Antibiòtics
#### D'acció curta

* Sulfametoxazol
* Sulfisomidina (també conegut com a sulfaisodimidina)

#### Acció intermèdia

* Sulfacetamida
* Sulfadoxina

#### Oftalmològics

* Diclorofenamida (DCP)
* Dorzolamida

### Diürètics

* Acetazolamida
* Bumetanida
* Clortalidona
* Clopamida
* Furosemida
* Hidroclorotiazida (HCT, HCTZ, HZT)
* Indapamida
* Mefrusida
* Metolazona
* Xipamida

### Anticonvulsants

* Acetazolamida
* Etoxzolamida
* Sultiame
* Zonisamida

### Dermatològics

* Mafenida

### Altres

* Celecoxib (inhibidor de COX-2)
* Darunavir (inhibidor de la proteasa)
* Probenecid (PBN)
* Sulfasalazina (SSZ)
* Sumatriptan (SMT)

## Efectes secundaris

Les sulfonamides poden causar una gran varietat de reaccions incloent trastorns en el tracte urinari, en hematopoesi, porfíria i reaccions d'hipersensibilitat. Usades en grans dosis poden produir al·lèrgies. Dues de les més serioses són la síndrome de Stevens-Johnson i la necròlisi epidèrmica tòxica (també coneguda com a síndrome de Lyell).

## Referències

* ↑ http://chemicalland21.com/info/SULFONAMIDE%20CLASS%20ANTIBIOTICS.htm
* 1 2 http://allergies.about.com/od/medicationallergies/a/sulfa.htm Arxivat 2014-04-14 a Wayback Machine.
* ↑ http://books.google.cat/books?id=S32TrACJa6kC&printsec=frontcover&dq=demon+under+the+microscope&hl=ca&src=bmrr&ei=WijXTLGuHJO6sAOOqpSNCw&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CC8Q6AEwAA#v=onepage&q&f=false
* ↑ http://www.onsettx.com/docs/clarifoam/Clarifoam%20EF%20Prescribing%20Information_PN%202603-pf_Rev%202.pdf Arxivat 2011-10-16 a Wayback Machine.
# Yville-sur-Seine

Yville-sur-Seine és un municipi francès, situat al departament del Sena Marítim, dins la regió de Normandia.
# Rec del Corronaire

El rec del Corronaire, també conegut amb els noms de rec Major, rec del Molí de la Vila, rec Comunal, rec dels Molins i séquia Gran, és una obra de Capellades (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El rec del Corronaire és el tram que condueix l'aigua, procedent de la bassa del Molí de la Vila fins als molins de la Costa i, finalment fins al riu Anoia, situat a un quilòmetre i mig més avall. L'aigua que circula pel rec surt de la Bassa i cau al rec a través d'un petit salt d'aigua i recorre descobert tot el carrer Rec del Corronaire, des del carrer Abat Muntadas fins al carrer del Pilar. La coronació del conducte del rec està a nivell del paviment del carrer i el protegeix una tanca d'arbust, deixant a la vista la circulació de l'aigua.

## Història

La primera documentació relativa al rec el situa en època medieval fent referència a 'l'antiquíssim rec'. Tot i que les fonts fan pensar que el rec procedia de la bassa era l'eix articulador de la xarxa hidràulica, es fa difícil traçar-ne el recorregut.
Durant els segles XVII i XVIII es pot establir un recorregut més clarificador de l'anomenat Rec Major, amb diverses canalitzacions secundàries que creuaven el municipi de Capellades. Durant els segles xviii i xix aquest cabal servia per moure setze molins, coneguts com els molins de la Costa. Al seu pas per la vila també es feia servir com a safareig públic.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ Riba i Gabarró, Josep «L’aqüífer Carme-Capellades i els nivells de la bassa capelladina (segles xviii-xxi)». Miscellanea Aqualatensia, 2015, pàg. 307-344.
* 1 2 3 «Salt d'aigua de la Piscina Blava i rec del Coronaire». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Rei Cheng de Chu

El Rei Cheng de Chu (xinès tradicional: 楚成王, xinès simplificat: 楚成王, pinyin: Chǔ Chéng Wáng, mort el 626 aEC) va ser del 671 fins al 626 aEC rei de l'estat de Chu durant el període de Primaveres i Tardors de l'antiga Xina. Ell va nàixer com Xiong Yun (xinès tradicional: 熊惲) i Rei Cheng va ser el seu nom a títol pòstum.
En el 672 aEC el germà major de Xiong Yun, el rei Du'ao va tractar de matar-lo, i ell va escapar-hi a l'estat de Sui. Llavors ell va atacar i matar Du'ao amb l'ajut de Sui, i va succeir Du'ao com a rei de Chu.

## Referències

* 1 2 Sima Qian. «楚世家 (House of Chu)» (en xinès). Registres del Gran Historiador. [Consulta: 1r març 2012].
Rei Cheng de ChuCasa de Mi Mort: 626 BC :
| Títols de regnat |||
| Precedit per: Du'ao | Rei de Chu 671–626 aEC | Succeït per: Rei Mu de Chu |
# Aleksàndrovka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Aleksàndrovka».
Aleksàndrovka - Александровка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 379 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Rhodhiss

Rhodhiss és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 366 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rhodhiss tenia 366 habitants, 170 habitatges i 112 famílies. La densitat de població era de 144,2 habitants per km².
Dels 170 habitatges en un 21,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,4% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,62.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,5% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.875 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.614 $ mentre que les dones 22.917 $. La renda per capita de la població era de 18.165 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rhodhiss». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rhodhiss». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sulfoborita

La sulfoborita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom de la seva composició química.

## Característiques

La sulfoborita és un borat de fórmula química Mg₃[B(OH)₄]₂(SO₄)(OH,F)₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 4,5. És un mineral relacionat amb la cahnita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sulfoborita pertany a «06.AC - Monoborats, B(O,OH)₄, amb i sense anions addicionals; 1(T), 1(T)+OH, etc.» juntament amb els següents minerals: sinhalita, pseudosinhalita, behierita, schiavinatoïta, frolovita, hexahidroborita, henmilita, bandylita, teepleïta, moydita-(Y), carboborita, lüneburgita, seamanita i cahnita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en el dipòsit de sal de Westeregeln, a Egeln, a Saxònia-Anhalt, Alemanya. També ha estat descrita a la localitat alemanya de Wittmar (Baixa Saxònia), a Zheleznogorsk, a l'óblast d'Irkutsk (Rússia), al dipòsit de bor d'Inder i al dom de sal de Chelkar, al Kazakhstan, i a les localitats de Scarborough i Whitby, a Anglaterra.

## Referències

* ↑ «Sulfoborite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 juny 2017].
# Treball digital

El treball digital, o digital labor en anglès, designa el conjunt de les activitats digitals que poden assimilar-se a un treball perquè produeixen del valor. L'expressió anglesa és sovint emprada tal quina en català, per raó de les connotacions específiques al terme labor (que designa un treball patit més que una feina remunerada).
Amazon Mechanical Turk, el servei de crowdsourcing d'Amazon, és un exemple de treball numèric.
El debat sobre el treball digital part de la idea que en l'Economía Digital, les grans empreses del web generen benefici explotant el treball no remunerat dels usuaris. L'activitat en línia crea contingut que successivament és explotat per les grans plataformes web per generar benefici. S'arribaria així a una nova forma d'explotació en el sentit marxista del terme.

## Referències

* ↑ Fuchs & Sevignani 2013

## Bibliografia

Casilli, Antonio. INA. Qu'est-ce que le Digital Labor ?, 2015.
# Ramón Pastor Llorens

Ramón Pastor Llorens va ser un militar espanyol que va intervenir en la Guerra civil.

## Biografia

Va ser un militar procedent de milícies, aconseguint el rang de major de milícies. Destinat en el front de Guadalajara, al desembre de 1937 va assumir breument el comandament de la 136a Brigada Mixta, i al febrer de 1938 va ser nomenat comandant de la 138a Brigada Mixta, també per breu temps. Des de començaments d'abril 1938 va passar a manar la 44a Divisió, unitat amb la qual va intervenir en la batalla de l'Ebre i en la Campanya de Catalunya.

## Referències

* ↑ Carlos Engel (2005) [1999]. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República, Almena Ediciones, pág. 306