OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fótios Kóndoglu

Fótios Kóndoglu (en grec: Φώτιος Κόντογλου, també conegut pel pseudònim Φώτης Κόντογλους (Photis Kontoglous); Ayvalık, actual Turquia, 8 de novembre de 1895 - Atenes, 13 de juliol 1965) va ser un escriptor i pintor grec.

## Biografia

Va ser criat per la seva mare, Despoina Kóndoglu, i el seu oncle Stefanos Kóndoglu, que va ser abat del monestir d'Aghia Paraskevi. Va passar la seva infància entre el monestir, el mar i els pescadors. El 1913, es va matricular en l'Escola de Belles Arts d'Atenes. A partir de 1915, va passar molt de temps viatjant a llocs com Espanya, França, Portugal, i Angola. Després es va traslladar a viure a París.
Tanmateix, aviat va tornar a l'Àsia Menor per visitar la seva família. Allà va ser testimoni dels esdeveniments de 1922 i va regressar a Grècia com a refugiat. El 1923, es va quedar per algun temps als monestirs del Mont Atos, on va descobrir la tècnica de les icones romanes d'Orient. Dos anys més tard, es va casar amb Maria Hatzikambouri, que també era d'Ayvalık. El 1933, va ser invitat pel govern egipci per treballar per al museu copte. Tanmateix, ell va decidir quedar-se a Atenes i es va dedicar a l'ensenyament de pintura a la Universitat d'Atenes. Entre els seus alumnes es troben alguns dels més importants pintors grecs moderns per exemple Giannis Tsarukhis.
Fótios Kóndoglu durant la seva residència a París va rebre un premi per les il·lustracions que va fer per a l'obra Sult (Fam), de Knut Hamsun. Tanmateix, van ser les seves il·lustracions per al seu llibre, Pedro Kazas, les que li van donar més fama.
Kóndoglu va ser un artista particularment productiu, en ser un devot cristià ortodox va tindre una fort influència en la reintroducció de l'estil romà d'Orient a la iconografia de la pintura religiosa. Va realitzar la restauració dels frescs de l'església Perivleptos a Mistra. A més a més, va pintar d'altres frescs en diverses esglésies de tota Grècia, entre ells la Kapnikarea a Atenes. També va pintar el fresc monumental dels Patriarques de Constantinoble a l'ajuntament d'Atenes.

## Enllaços externs

* Fótios Kóndoglu en grec Arxivat 2013-11-03 a Wayback Machine.
# Gymnothorax sagenodeta

Gymnothorax sagenodeta és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Maurici.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Huracà Charley

Huracà Charley va ser el tercer cicló anomenat, el segon huracà, i el segon gran huracà de la temporada d'huracans de l'Atlàntic de 2004. Charley es va perllongar des del 9 al 15 d'agost, i en la seva intensitat màxima registrava vents de 240 km/h, convertint-se en un huracà potent de Categoria 4 en l'escala d'huracans de Saffir-Simpson. La tempesta feu recalada al sud-oest de Florida en la seva força màxima, convertint-se així en l'huracà més fort que afectà els Estats Units des que l'huracà Andrew havia colpejat Florida dotze anys abans, el 1992.
# Districte de Moçambique

Districte de Moçambique o de Moçambic (portuguès: Distrito de Moçambique) fou el nom d'un districte de la colònia de Moçambic i després de la província portuguesa de Moçambic. El districte s'origina amb l'illa de Moçambic i altres establiments costaners d'Àfrica, separats de l'Índia Portuguesa el 1762. Fins al segle xix abraçava totes les possessions portugueses a l'Àfrica oriental que van agafar el nom de Moçambic per la seva capital, Ilha de Moçambique.
A finals del segle xix (vers 1885-1895) es van crear els diversos districtes de la colònia, i la resta dels territoris foren assignades a l'administració de companyies comercials. El districte tenia com a capital a Ilha de Moçambique que ho era també de tota la colònia fins que va passar a Lourenço Marques el 1898. Les emissions de segells de Moçambic de 1895 a 1918 correspondrien més probablement a aquest territori (districte) que a tota la colònia.
En una data indeterminada probablement entorn del 1940, es va canviar de nom a Nampula; el bisbat de Nampula es va crear el 4 de setembre del 1940; amb aquest nom, Nampula, el districte apareix en un mapa del 1947; el 1956 la colònia de Moçambic fou convertida en província portuguesa d'ultramar i el districte de Nampula va recuperar en aquell moment o poc després (abans de 1963) el seu nom de Moçambique, que va conservar probablement fins a la independència el 25 de juny de 1975 (encara el tenia el 1970) o en dates properes abans o després, quan va recuperar el nom de Nampula que abans havia portat i era el de la seva capital establerta feia uns anys.
# Edriocampa

Edriocampa és un gènere de diplurs de la família Campodeidae.

## Referències

* ↑ «Edriocampa» (en anglès). GBIF.

## Bibliografia

* Allen, Robert T «A synopsis of the Diplura of North America: Keys to higher taxa, systematics, distributions and descriptions of new taxa (Arthropoda: Insecta)» (en anglès). Transactions of the American Entomological Society, 128(4), 2002, pàg. 403–466.
* Brusca, Richard C; Moore, Wendy; Shuster, Stephen M. Invertebrates (en anglès). Sinauer Associates, Oxford University Press, 2016. ISBN 978-1605353753.
* Capinera, John L. Encyclopedia of Entomology (en anglès). Springer, 2008. ISBN 978-1402062421.
# Desestalinització

La desestalinizació va ser el procés social i polític executat a la Unió Soviètica després de la mort de Ióssif Stalin el 1953, que va consistir bàsicament a desvincular la cultura, educació i política de la figura de Stalin i desinstal·lar de la societat el culte a la seva personalitat.
El pla va ser impulsat per Nikita Khrusxov, qui va assumir la prefectura de govern de la Unió Soviètica després de la mort del seu antecessor. En aquest càrrec va iniciar el procés de reversió amb la realització del famós discurs secret davant els participants del 20é congrés del PCUS.

## Vegeu també

* Desnazificació
* Desfranquització
# Feu de Sendai

El Feu de Sendai (japonès: 仙台藩, Sendai-han) també conegut com a Feu de Date va ser un domini feudal japonés actiu durant el període Edo i situat a l'actual prefectura de Miyagi i part de les prefectures d'Iwate i Fukushima. En els seus temps, el feu es trobava dins de la província de Mutsu, a Tōhoku. La seua capital es trobava a la ciutat de Sendai. Va ser un dels dominis feudals més importants del Japó, només per darrere dels de Satsuma i Kaga. El domini desaparegué l'any 1868 amb l'abolició del sistema feudal per part del govern Meiji.

## Història
### Fundació

El feu va ser fundat a començaments del segle XVI pel samurai del clan Date Date Masamune, qui fundà l'actual ciutat de Sendai i manà construir el castell d'Aoba. Fou Toyotomi Hideyoshi qui donà a Date el permís per a establir-se a la zona. Poc després, a la batalla de Sekigahara, Date es va posicionar del bàndol del clan Tokugawa, el qual guanyaria la guerra contra Toyotomi i governaria el Japó fins al 1868.

### Dissolució

El 1868 el feu i el seu exèrcit va participar en la guerra Boshin del bàndol del shogunat Tokugawa. Tot i la derrota del bàndol feudalista, Sendai no va patir grans dificultats, però aquell mateix any el domini va ser abolit pel règim imperial, un poc abans que la resta, que seria al 1871. Tot i això, el govern imperial va permetre, com a deferència cap a la família noble regent del feu, que aquesta (el clan Date) governara el territori com a "governadors imperials" des de 1868 fins a 1871, desposeint-los després dels seus territoris i fundant la moderna prefectura de Miyagi, que llavors es deia "prefectura de Sendai".

## Govern

Durant tota la seua història, el feu va estar governat pel clan Date, fundadors del domini. La seu del govern es trobava al castell de Sendai o Aoba, localitzat a la vila del mateix nom.

### Llista de Daimyos

A continuació, es mostra una llista dels senyors feudals per ordre cronològic:
| Nom | Inici | Final | Comentaris |
| Masamune (1567-1636) | 1600 | 1636 | 1r senyor de Sendai. |
| Tadamune (1600-1658) | 1636 | 1658 | |
| Tsunamune (1640-1711) | 1658 | 1660 | |
| Tsunamura (1659-1719) | 1660 | 1703 | |
| Yoshimura (1680-1752) | 1703 | 1743 | |
| Munemura (1718-1756) | 1743 | 1756 | |
| Shigemura (1742-1796) | 1756 | 1790 | |
| Narimura (1775-1796) | 1790 | 1796 | |
| Chikamune (1796-1812) | 1796 | 1812 | |
| Narimune (1796-1819) | 1812 | 1819 | |
| Nariyoshi (1798-1828) | 1819 | 1827 | |
| Narikuni (1817-1841) | 1827 | 1841 | |
| Yoshikuni (1825-1874) | 1841 | 1868 | |
| Munemoto (1866-1917) | 1868 | 1868 | Darrer senyor de Sendai.1r governador imperial de Sendai |
Munemoto governà breument com a XIV i darrer senyor de Sendai fins al 1868, quan el feu va ser abolit. El mateix Munemoto llavors es convertí en el primer governador imperial de la prefectura de Sendai (posteriorment de Miyagi), servint fins al 1870 i sent succeït pel seu cosí Muneatsu, el qual serviria com a governador imperial fins al 1871.

## Referències

* 1 2 «仙台藩». Arxivat de l'original el 2011-06-07. [Consulta: 6 març 2020].
* ↑ El seu germà Narimune actuà com a Daimyo des de 1809
# Font de Conques

La Font de Conques és una font modernista de Isona i Conca Dellà (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Va ser construïda el 1928 per lo constructor i vehí de Conques Joan Costa Claverol ..

## Descripció

Font d'estil entre romàntic i modernista. Element esfèric amb quatre brolladors i abeuradors que l'envolten en creu. La superfície està aplacada amb pedra vista que segueix les formes corbes del cos central. A sobre té també quatre fanals de forja, una a cada quadrant.

## Història

La data 1928 s'inscriu entre les pedretes de riera o còdols.

## Referències

* 1 2 «Font de Conques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 març 2019].
# GNN

GNN té els següents significats:
* AS GNN (de l'acrònim en francès Garde Nationale Nigérienne), club de futbol de la ciutat de Niamey, al Níger
* Guàrdia Nacional i Nòmada, força armada del Txad
* Genome News Network, diari digital especialitzat en genòmica i medicina
* Gnn també és l'abreviatura de la gunningita, mineral de la classe dels sulfats
# Hindlingen

Hindlingen (en alsacià Haiflínge) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 583 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 247 | 305 | 313 | 361 | 407 | 432 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Paul Sahm | |
# Hanníbal (fill de Bomílcar)

Hanníbal (en púnic: 𐤇𐤍𐤁𐤏𐤋, ḥnbʿl; grec antic: Ἀννίβας, Annibas, llatí: Hannibal), fill de Bomílcar, va ser un general cartaginès que fou actiu a Hispània durant la Segona Guerra Púnica. Pertanyia a la família dels bàrcides, en tant que sa mare era la filla gran d'Hamílcar Barca.
L'any 215 aC, era el tercer general cartaginès que es trobava a Hispània, juntament amb Hasdrúbal i Magó, els dos fills d'Hamílcar. Aquell mateix any, posaren setge tots plegats a la ciutat d'Iliturgis. Llavors, arribaren els germans Publi i Gneu Corneli Escipió a socórrer els assetjats, i, tot i que el seu exèrcit era inferior, van derrotar totalment els cartaginesos i els van obligar a aixecar el setge. Segons les fonts (Livi XXIII 49), s'enfrontaven 60.000 cartaginesos contra solament 16.000 romans, i el balanç fou d'uns 13.000 cartaginesos caiguts i uns 2.000 de capturats, a més de nou elefants.

## Referències

* ↑ «Hannibal 10». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (ed.). «10.Hamilcar». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 12 abril 2024].
* ↑ Geus, Klaus. «Hannibal 11». A: Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 94 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13).
Bàrcides :
Hanníbal
Hamílcar BarcaZelalsan (fr)
Himilce (en) Hanníbal BarcaSegona filla Hasdrúbal HispanaHasdrúbal BarcaMagó BarcaFilla gran BomílcarFilla petita «Salambó» (it)  Naraves         
HàsparMagóHanníbalMahàrbalHannóMazetul Filla de Bomílcar Ezalces :
Geus, Klaus. Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 267 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13). :
# El desafiament

El desafiament (títol original: By the Sword) és una pel·lícula estatunidenca de Jeremy Kagan estrenada l'any 1991. Ha estat doblada al català.

## Argument

Esgrimista emèrit, Alexandre Villard s'ha retirat invicte, a la cimera de la seva glòria. Dirigeix a Nova York una sala d'armes fins al dia que desembarca un nou professor, l'enigmàtic Maximilian Suba. Villard descobreix ràpidament que Suba no és el que pretén i que podria tenir un enllaç amb l'homicidi del seu pare.

## Repartiment

* F. Murray Abraham: Maximilian Suba
* Eric Roberts: Alexandre Villard
* Mia Sara: Erin Clavelli
* Christopher Rydell: Jim Trebor

## Referències

* ↑ «El desafiament». Filmoteca: pel·lícules. esadir.cat, 2001. [Consulta: 14 setembre 2017].
* ↑ Canby, Vincent «By the sword». The New York Times, 22-10-1993.
# Desesperat

Desesperat (títol original en anglès: Desperate) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Anthony Mann, estrenada el 1947. Ha estat doblada al català.

## Argument

Walt Radak, truà notori, intenta utilitzar un camioner independent, Steve Randall, per transportar pells robades. Però Steve, no volent ser barrejat amb un robatori, alerta un policia de patrulla fent-li llums. Al, el germà de Walt, dispara al policia i el mata. Steve, fugint, provoca la caiguda del jove, cosa que permet a la policia agafar-lo. Ràpidament agafat per Radak, Steve és apallissat abans que el gàngster tingui una idea: vol que Steve reconegui l'homicidi per salvar Al. Per pressionar Randall, no vacil·la a amenaçar de segrestar a la seva futura esposa, Anne, i Steve es veu obligat d'acceptar. Però aconsegueix embolicar els homes de Radak i fuig amb Anne, anant de refugi en refugi. Radak, i també la policia, es llança a la seva persecució, obsedit per la idea de salvar el seu germà, condemnat a mort.

## Repartiment

* Steve Brodie: Steve Randall
* Audrey Long: Anne Randall
* Raymond Burr: Walt Radak
* Douglas Fowley: Pete Lavitch
* William Challee: Reynolds
* Jason Robards Sr.: tinent Louie Ferrari
* Freddie Steele: Shorty Abbott
* Lee Frederick: Joe Daly
* Paul E. Burns: oncle Jan
* Ilka Grüning: tia Clara

## Referències

* ↑ esadir.cat. Desesperat. esadir.cat.
* ↑ «Desperate». The New York Times.

## Enllaços externs

* Fitxa a Gloubik
# Districte de Mutarara

El districte de Mutarara és un districte de Moçambic, situat a la província de Tete. Té una superfície de 6.295 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 209.817 habitants. Limita al nord i nord-oest amb el districte de Moatize, a l'oest amb el districte de Tambara de la província de Manica i el districte de Chemba de la província de Sofala, al sud amb el districte de Caia també de la província de Sofala, i a l'est amb els districtes de Mopeia i Morrumbala de la província de Zambézia i amb Malawi.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en quatre postos administrativos (Chare, Doa, Inhangoma i Nhamayabué), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Chare:
** Chare
** Vila Nova de Fronteira
* Posto Administrativo de Doa:
** Doa
* Posto Administrativo de Inhangoma:
** Canhungue
** Inhangoma
** Jardim (Canamua)
* Posto Administrativo de Nhamayabué:
** Vila de Nhamayabué
** Nhamayabué
** Sinjal

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Frontera entre Angola i Namíbia

La Frontera entre Angola i Namíbia és una frontera internacional terrestre de 1.376 quilòmetres de llarga que separa el territori d'Angola i el de Namíbia a Àfrica Meridional.
D'oest a est la frontera és definida pel riu Cunene, a la zona del desert del Namib, seguint el curs del riu fins a Quedas do Ruacaná, on hi ha projectes comuns d'aprofitament forestal i hidroelèctric. D'allí passa a seguir una línia recta seguint un paral·lel fins a trobar el riu Cubango. Segueix el seu curs fins a Mucusso, definint després el limit septentrional de la franja de Caprivi fins al trifini d'ambdós països amb Zàmbia.
La carretera que enllaça la província de Cunene (Angola) amb la província d'Ohangwena (Namíbia) és l'única via terrestre d'enllaç entre els dos països i està dotada d'un creuament en diagonal després del lloc fronterer per permetre el canvi de sentit de circulació; de dreta a esquerra en direcció a Angola-Namíbia i d'esquerra a dreta en direcció a Namíbia-Angola.
A la banda namíbia, les viles més properes a la frontera són Eenhana, Rundu, Nkurenkuru, Ruacana i Oshikango. A l'est de Rundu, la frontera segueix unes desenes de quilòmetres el curs de l'Okavango, fins que aquest forma el delta de l'Okavango a Botswana.
Aquesta frontera fou escenari de combats durant la Guerra Civil angolesa.

## Bibliografia

* (anglès) Dick Lord, From fledgling to eagle : the South African Air Force during the Border War, 30 Degrees South, Johannesburg, 2008, 528 p. ISBN 9781920143305
* (anglès) Willem Steenkamp, Borderstrike! : South Africa into Angola 1975-1980, Just Done Productions, Durban (South Africa), 2006 (3e éd.), 508 p.
* Angola-Namibia, a African Boundaries: A Legal and Diplomatic Encyclopaedia per Ian Brownlie i Ian R. Burns, p.1025-1036
# Font de Coll de Jou

La font de Coll de Jou és una font de broc de pedra que brolla en el mur de contenció que tanca Coll de Jou per la banda nord. La font és dins un nínxol obert en aquest mur.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Hèrmies d'Atarneu

Hèrmies d'Atarneu (en llatí Hermeias o Hermias, en grec antic Ἑρμείας o Ἑρμίας) fou tirà de les ciutats d'Atarneu i Assus a Mísia, cèlebre per ser amic i patró d'Aristòtil.

## Biografia

Es diu que era un eunuc i de jove va ser esclau i, tant si havia obtingut la llibertat com si no, va ascendir a una posició de confiança amb el tirà de les ciutats Eubule (Eubulos), antic banquer i després governant. Si, com diu Estrabó, va anar a Atenes a rebre lliçons de Plató i d'Aristòtil, sens dubte havia obtingut la seva llibertat. No obstant, es va mantenir al servei d'Eubule.
Eubule es va mantenir en el poder fins a la seva mort, desafiant, segons sembla, el poder dels perses i llavors Hèrmies el va succeir sense oposició. Va invitar a Aristòtil i Xenòcrates de Calcedònia a la seva cort cap a l'any 347 aC el que permet fixar el seu govern a la meitat del segle iv aC. De les coses que va fer durant el seu mandat se'n sap poca cosa, però va mantenir la independència del seu regne respecte a Pèrsia durant un temps. Després del 345 aC va obtenir la promesa de no ser molestat en el seu domini, per part del general Mentor de Rodes, al servei de Pèrsia, però quan es van entrevistar sota la promesa de seguretat, Mentor el va fer presoner. El va obligar a que segellés la submissió dels governadors de les ciutats del seu regne i el va enviar a la cort d'Artaxerxes III de Pèrsia on poc després va ser executat, segons diuen Estrabó i Diodor de Sicília.
Aristòtil es va casar a la mort d'Hèrmies amb Píties d'Assos, la neboda o potser la filla adoptiva del difunt, i va lloar-lo en una oda o himne que s'ha conservat, i a més, li va fer erigir una estàtua a Delfos.

## Referències

* ↑ 1.Hermeias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 410
# Hanníbal Magó

Hanníbal (en púnic: 𐤇𐤍𐤁𐤏𐤋, ḥnbʿl; grec antic: Ἀννίβας, Annibas, llatí: Hannibal), fill de Giscó i net d'Hamílcar va ser un rei de Cartago (c. 440-406 aC) de la dinastia dels magònides, motiu pel qual era anomenat Magó.
Després de la derrota dels atenesos a Siracusa (413 aC), Egesta va demanar l'ajut cartaginès contra Selinunt. El senat de Cartago va veure una oportunitat d'estendre la seva influència a Sicília, i va encarregar a Hanníbal de dirigir una expedició de socors. Va estar-se tot l'hivern reunint un exèrcit de mercenaris d'Hispània i Àfrica, desembarcant a Lilibèon la primavera següent, l'any 409 aC, amb una força d'uns 100.000 homes. Hanníbal va atacar Selinunt ciutat, i la va ocupar després d'un setge de només nou dies; la ciutat va ser completament saquejada, excepte alguns temples, i després destruïda.
Tot seguit, Hanníbal va posar setge a Hímera, on es trobava Díocles de Siracusa al capdavant d'un cos siracusà, que va caure derrotat en un combat parcial amb motes baixes, i davant el perill per la mateixa Siracusa, Díocles i els seus homes es van retirar amb bona part dels habitants d'Hímera. Els que van romandre no van poder defensar la ciutat, i Hanníbal la va ocupar l'endemà, la va saquejar i després la va destruir totalment. Va executar uns tres mil presoners. A continuació, va retornar triomfant a Cartago, segons el relat de Diodor de Sicília.
L'any 406 aC, Cartago va decidir enviar una altra expedició a Sicília, i li va encarregar el comandament. Hanníbal, inicialment, va refusar, per la seva avançada edat, però finalment va accedir amb la condició de portar el seu fill de cosí Himilcó com a col·lega. Va reunir altre cop un gran exèrcit de mercenaris i va sortir amb cinquanta trirrems, seguit d'Himilcó amb el gruix de l'exèrcit. Van desembarcar a Sicília i van atacar Acragant, però es va declarar una epidèmia de pesta i el mateix Hanníbal va morir l'any 406 aC. El va succeir Himilcó.

## Referències

* ↑ Picard, Gilbert Charles; Picard, Colette. The Life and Death of Carthage. Nova York: Sidgwick and Jackson, 1968.
* ↑ Smith, William (ed.). «Hannibal». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 14 desembre 2022].
Magònides :
Magó
Hannó
HasdrúbalHamílcar
HanníbalHasdrúbalSafóGiscóHannóHimilcó
FillHanníbalHannó
MagóHimilcó
Himilcó :
Geus, Klaus. Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 266 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13). :
# Deriàbkino

Deriàbkino (en rus: Дерябкино) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2018 tenia 489 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова