OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Biennal de São Paulo

La Biennal de São Paulo (oficialment en portuguès, Bienal Internacional de Arte de São Paulo) és una exposició internacional d'art modern creada el 1951 i celebrada cada dos anys al Pavelló Ciccillo Matarazzo ubicat al parc d'Ibirapuera de la ciutat de São Paulo (Brasil). Iniciativa del director del Museu d'Art Modern de São Paulo, Cecilio Matarazzo, està inspirat en la Biennal de Venècia i té l'objectiu inicial de difondre l'art contemporani brasiler.
És considerada la segona biennal d'art en importància després de la de Venècia i una de les principals exhibicions d'art contemporani llatinoamericà.
Fou patrocinada i organitza en els seus inicis pel Museu d'Art Modern de São Paulo, fins al 1962 quan es creà i se'n encarregà la Fundació Biennal de São Paulo. El seu finançament prové de subvencions del municipi, el govern local i estatal i del sector privat.
La seva primera seu fou el mateix museu. Per fer-ho es construí un polígon de fusta d'una àrea de 1500 m² als afores del recinte, que s'inaugurà el 20 d'octubre del 1951 exhibint 1.854 obres de 730 artistes provinents de 23 països. A la seva segona i tercera edició (1953 i 1955), va ocupar el Pavelló de les Nacions i el Pavelló dels Estats tenint, que formen en conjunt una àrea de 24.000 m². El seu local definitiu, el Pavelló Cecilio Matarazzo, es va inaugurar per la quarta edició del 1957. El pavelló fou dissenyat per l'equip d'arquitectes liderats per Oscar Niemeyer i Hélio Uchôa i té una superfície d'aproximada de 30.000 m².
L'exposició es va organitzar inicialment segons els països participants. Les versions entre 1981 i 1987 s'organitzaren per analogies temàtiques proposades per Walter Zanini i Sheila Leirner. Des de 1989 fins al 2004 va tornar a organitzar-se en seccions nacionals.
Des del 1973 es realitza també la Biennal Internacional d'Arquitectura de São Paulo.

## Enllaços externs

* Fundació Biennal de São Paulo (portuguès) (anglès)
* Documentació tècnica sobre la XVI Biennal de São Paulo Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine. del curs «Història de les exposicions: Més enllà de la ideologia del cub blanc», MACBA. Barcelona, 2010
# Bettwiller

Bettwiller (en alsacià Bättwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 332 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 265 | 283 | 302 | 332 | 347 | 332 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilbert Holtzscherer | |
# Carrer Molinés

El carrer Molinés és un carrer del barri Centre de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès). El conjunt de les cases dels números 28 a 34 està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'unes casetes unifamiliars, entre mitgeres, en origen només de planta baixa, aixecades a partir d'un mateix projecte datat pels volts 1928. Algunes casetes tenen cossos afegits amb posterioritat. Estan enretirades respecte d'alineació del carrer i tenen jardí al davant. Les tanques tenen uns pilars d'obra on es recolza la reixa de forja. Les quatre casetes són idèntiques i disposen del mateix programa decoratiu: respiralls ovalats, rajoles vidriades als ampits de les finestres i a la tanca. La casa número 32 ha conegut la remunta d'un pis que ha trencat l'harmonia del conjunt.

## Referències

* «Conjunt del carrer Molinés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Šoporňa

Šoporňa és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1251.
# Calidó (desambiguació)

«Calidó» té aquests significats:
* Calidó (ciutat)
* Calidó (fill d'Etol)
* Calidó (fill d'Ares)
* Calidó (fill de Testi)
# Apadana

Una apadana (آپادانا en persa) era una sala hipòstila d'audiències en els palaus dels antics reis perses. Les tres grans apadanes perses són les dels palaus de Pasàrgada, Susa i Persèpolis. L'apadana més antiga és la de Pasagarda, obra de Cir II el Gran, però és potser més famosa la de Persèpolis, com a part del disseny original de Darios I el Gran però construïda per Xerxes I. L'apadana del palau d'hivern de Darios I el Gran a Susa té una extensió aproximada d'una hectàrea.
Hom considera que la precursora d'aquesta estructura persa es troba en la disposició dels edificis d'Urartu. Influí en altres estructures com els telesterion grecs.
L'apadana de Persèpolis té 112.000 metres quadrats. Setanta-dues columnes suportaven el sostre, cadascuna d'elles amb una alçada de 20 metres. Quedà destruïda l'any 331 aC per l'exèrcit d'Alexandre Magne, que deixà en peu només una columna. La pedra de les columnes s'utilitzà com a material de construcció per a assentaments propers, però després d'obres de reconstrucció dutes a terme en el segle xx, catorze estan novament en peu. A aquesta sala s'hi entra per dues escales monumentals, al nord i a l'est. Estan decorades amb relleus, que mostren els delegats de les 23 nacions sotmeses a l'Imperi Persa pagant un tribut a Darios I el Gran, que està representat en al centre, assegut. Els diversos delegats estan representats amb gran detall, cosa que permet conèixer els vestits i l'equipament dels diversos pobles de Pèrsia al segle v aC. Hi ha inscripcions en persa antic i elamita.

## Referències

* ↑ «Apadana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* persepolis3D Reconstrucció virtual de l'apadana de Persèpolis
* Enciclopèdia Irànica Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. PDF
* http://oi.uchicago.edu/OI/MUS/PA/IRAN/PAAI/PAAI_Apadana.html
* http://www.persepolis3d.com/control_structures/apadana.htm
* http://www.artarena.force9.co.uk/ma1.html
# Bienne

«Bienne» té aquests significats:
* Biel/Bienne (en francès Bienne, en alemany Biel), municipi del cantó de Berna, cap del districte de Bienne, Suïssa.
* Llac de Bienne, llacs al peu del massís del Jura.
* Districte de Bienne, un dels 26 districtes del Cantó de Berna, Suïssa.
* Districte administratiu de Bienne, un dels 10 Districtes administratius del Cantó de Berna a Suïssa.

## Vegeu també

* Vienne
# Bedford (Nou Hampshire)

Bedford és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 18.274 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bedford tenia 18.274 habitants, 6.251 habitatges, i 5.125 famílies. La densitat de població era de 214,9 habitants per km².
Dels 6.251 habitatges en un 41,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,9% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 18% no eren unitats familiars. En el 14,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 84.392$ i la renda mediana per família de 91.868$. Els homes tenien una renda mediana de 69.987$ mentre que les dones 39.507$. La renda per capita de la població era de 37.730$. Entorn de l'1,6% de les famílies i el 2,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bedford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bedford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carrer Mossèn Jaume Caelles de Sant Climenç

El carrer Mossèn Jaume Caelles de Sant Climenç és un carrer del nucli de Sant Climenç, al municipi de Pinell de Solsonès (Solsonès), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Carrer principal de Sant Climenç. L'accés al carrer es fa a través d'un portal situat a la part posterior de l'edificació que popularment es denomina "El Castell". Aquesta és l'única entrada al carrer. Les mateixes edificacions que el delimiten formen de cara a l'exterior un front de fortificació que és el primitiu nucli urbà de Sant Climenç.
La llargada aproximada del carrer és d'uns vint-i-cinc metres i la seva amplada de tres metres. Les façanes dels edificis són de pedra en tota la seva alçada, planta baixa i primer pis.
Tot el carrer és empedrat i està en molt bon estat de conservació.

## Referències

* 1 2 «Carrer Mossèn Jaume Caelles de Sant Climenç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 juliol 2015].
# .nl

.nl és l'actual domini de primer nivell territorial (ccTLD) dels Països Baixos.
Va ser donat d'alta el 25 d'abril de 1986, convertint-se en el primer domini de primer nivell territorial existent. També és un dels més estesos.
Els registres s'accepten directament a segon nivell, i tenen un cost aproximat d'entre 10 i 15 euros.
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
Viccionari
# Calidi

Calidi o Cal·lidi és el nom dels següents personatges:
* Quint Calidi o Quint Cal·lidi, tribú de la plebs el 99 aC i pretor el 79 aC
* Marc Calidi o Marc Cal·lidi, orador romà
# Andy Selva

Andrea "Andy" Selva (25 de maig de 1976) és un exfutbolista sanmarinès de la dècada de 2000.
Ha jugat a força equips de la lliga italiana, essent els més destacats Catanzaro, San Marino Calcio, Maceratese, Grosseto, SPAL, Calcio Padova, Sassuolo i Hellas Verona.
Fou internacional amb San Marino.
Un cop retirat esdevingué entrenador.

## Referències

* ↑ «Ziarno wśród plew - Andy Selva» (en polish). czasfutbolu.pl. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ «Najlepszy pośród najgorszych - historia Andy’ego Selvy» (en polish). piotrborkowski.worldpress.com. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ Andy Selva a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Le schede di HellaStory - Andy Selva» (en italià). hellastory.net. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ «San Marino - Record International Players». rsssf.com. [Consulta: 15 novembre 2014].
* ↑ «NFT Profile». National Football Teams. [Consulta: 18 març 2017].
* ↑ webit.it «San Marino. Calcio, Andy Selva allenerà U17, Pietro Rossi l'U19». Libertas [Consulta: 2 octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-08-18. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Zahret Medien

Zahret Medien (àrab: زهرة مدين, Zahrat Madyan), també anomenada Amdoun (àrab: عمدون, ʿAmdūn), és una vila de Tunísia, a la governació de Béja. És capital de la delegació o mutamadiyya d'Amdoun. Segons el cens, en 2004 tenia 4.960 habitants i en 2014 amb 5.204.

## Administració

És una municipalitat o baladiyya amb codi geogràfic 21 13 (ISO 3166-2:TN-21).
A nivell de delegacions o mutamadiyyes, pertany a la d'Amdoun (21 53).

## Referències

* 1 2 «التعداد العام للسكان والسكنى 2014» (pdf) (en àrab), 01-09-2015. Arxivat de l'original el 13 de juliol 2021. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «Recensement de 2004 (Institut national de la statistique)». Arxivat de l'original el 2016-01-22. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 142. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 60-64. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Zahret Medien - Lloc web oficial
# Bisbe de Gierow

El bisbe de Gierow (Euplectes gierowii) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb herba alta del sud-oest de República Democràtica del Congo i nord-oest i oest d'Angola, República Centreafricana, nord, nord-est i est de la República Democràtica del Congo, sud de Sudan del Sud, sud-oest d'Etiòpia i Uganda, sud-oest de Kenya i nord de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Bisbe de Gierow». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ Redman, N.; Stevenson, T.; Fanshawe, J. [et al.].. Birds of the Horn of Africa: Ethiopia, Eritrea, Djibouti, Somalia and Socotra. Bloomsbury Publishing, 2020, p. 471 (Helm Field Guides). ISBN 978-1-4081-2580-9.
* ↑ Taxonomy of the birds of the world: The complete checklist of all bird species and subspecies of the world. Books on Demand, 2018, p. 492. ISBN 978-3-7481-6560-6.
# Castell Dolbadarn

El Castell Dolbadarn —Dolbadarn Castle (anglès)— és una pintura a l'oli realitzada per J. M. W. Turner entre els anys 1798 i 1779 que representa el Castell Dolbadarn. L'obra va ser part d'un cos de treball complet realitzat per Turner durant una gira per la regió, que incloïa Dolbadarn, Llanberis i d'altres parts de Snowdonia. Molts dels estudis de suport es poden trobar en un llibre de dibuix conservats a la Tate Britain (registre: TB XLVI). Quan Turner va retornar al seu estudi de Londres, va desenvolupar aquests esbossos en una sèrie de pintures més reeixides de Gal·les del Nord, incloent aquesta pintura que ara es conserva en la Biblioteca Nacional de Gal·les.
Aquesta pintura és particularment coneguda per ser un dels dos quadres que Turner va presentar per aconseguir el seu diploma en la Royal Academy of Arts l'any 1800. L'abril del 2016, la pintura Castillo Dolbadarn va ser seleccionada com una de les deu més grans obres artístiques de Gal·les pel projecte Europeana.
La pintura és una representació d'un esdeveniment d'artistes del segle xiii d'una certa importància en la història de Gal·les. Representa Owain Goch, germà del príncep Llywelyn ap Gruffudd, sent capturat pels soldat a la presó del castell Dolbadarn. Owain va ser empresonat al castell entre el 1255 i el 1277, any en què va ser alliberat. L'empresonament d'Owain, -a la pintura vestit de vermell-, va ser un esdeveniment històric important, ja que va deixar el seu germà Llywelyn lliuri per concentrar-se a la Unión de Gal·les.
El marc del quadre va ser especialment encarregat pel pintor John Jones, de Londres, prop dels anys 1940. L'obra va ser adquirit per la Biblioteca Nacional de Gal·les amb l'ajut del National Art Collection Fund i la National Lottery. El mitjà empleat és l'oli sobre un plafó de fusta i l'àrea visible mesura 45,5 × 30 cm., amb el marc 62 × 50 cm.

## Referències

* ↑ «Dolbadarn Castle: Colour Study» (en anglès). tate.org.uk. [Consulta: el 9 maig 2016].
* ↑ National Library of Wales Website Arxivat 2021-06-02 a Wayback Machine.; consultat el 8 de maig de 2016
* ↑ «Europeana 280 Blog» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-05-01. [Consulta: 9 maig 2016].
* ↑ «Dolbadarn castillo [gráfico / JMW Turner]» (en anglès). National Library of Wales. Arxivat de l'original el 2016-04-15. [Consulta: el 6 maig 2016].
* ↑ «Turner paintings returned 'home'» (en anglès). BBC [Consulta: el 6 maig 2016].
# Can Saliné

Can Saliné és un edifici de Ventalló (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat dins del petit nucli de Montiró, a l'extrem nord-est del municipi de Ventalló al qual pertany. Està ubicada a l'extrem sud-est del nucli urbà del poble.

## Descripció

És un edifici aïllat de planta quadrada, format per tres crugies perpendiculars a la façana principal, amb jardí davanter. Presenta la coberta de teula de dues vessants, amb un badalot de planta quadrada a manera de torre, amb teulada de quatre vessants. Està distribuït en planta baixa i dos pisos, remarcats a les façanes amb cornises motllurades. Les obertures de l'edifici són rectangulars, amb l'emmarcament d'obra. A la planta baixa hi ha finestres i al primer pis balcons exempts amb baranes de ferro treballades.
De la façana principal destaca la galeria de set arcs de mig punt, amb baranes individuals bastides amb balustres. Les façanes principal i posterior estan coronades per una barana d'obra amb plafons decoratius de gelosia. Per contra, a les façanes de llevant i ponent sobresurt l'eix carener de la teulada. A l'interior de la casa hi ha estances amb forjats de biguetes metàl·liques i una gran sala central. La construcció està arrebossada i emblanquinada, amb els motius destacables en gris.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Saliné». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Amblyeleotris delicatulus

Amblyeleotris delicatulus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Tanzània.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Notice sur les genres Amblyeleotris, Valenciennesia et Brachyeleotris. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 8. 372-376.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Smith, J. L. B. 1958. The fishes of the family Eleotridae in the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 11: 137-163, 3 pls.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Zacatepec (desambiguació)

«Zacatepec» té aquests significats:
* Zacatepec, municipi de Morelos
* Club Atlético Zacatepec, club de futbol mexicà
* Chatino de Zacatepec, llengua ameríndia de Mesoamèrica
# Bomba d'ariet

* No s'ha de confondre amb Trompa d'aigua.
Una bomba d'ariet o ariet hidràulic és una bomba cíclica que utilitza l'energia cinètica d'un cop d'ariet en un fluid per a pujar una part d'aquest fluid a un nivell superior. No necessita per tant aportar una altra energia externa. Tal cosa i la seva senzillesa fa que només s'utilitzi en llocs rurals allunyats o pobres on no hi ha energia elèctrica o motors d'un altre tipus. Àrees remotes de Cuba n'és un exemple.

## Història

Amb el precedent probable d'una màquina de pulsació de John Whitehurst de Cheshire el 1772, la primera descripció d'un aparell d'aquest tipus va ser la de 1796 pel francès Joseph Michel Montgolfier. Durant el segle xix la bomba d'ariet es va popularitzar molt però amb l'arribada de l'electricitat i els motors barats va quedar amb un ús molt reduït.

## Funcionament

El principi de funcionament és el següent. El líquid, normalment aigua, procedent d'un dipòsit subministrador A s'accelera per un tub de càrrega inclinat B amb la qual cosa la seva energia potencial es converteix en energia cinètica. Quan la velocitat arriba a un valor determinat, la vàlvula de descàrrega C sobtadament tanca tallant el flux la qual cosa genera una sobrepressió en l'extrem inferior del tub de càrrega, un cop d'ariet, que força l'aigua a obrir la vàlvula anti-retorn D i a pujar pel tub de descàrrega F cap al nivell superior del dipòsit G. La vàlvula de descàrrega C es torna a obrir degut a la baixada de pressió del flux d'aigua i el cicle comença una altra vegada, tancant-se cada cop que el flux adquireix un cert valor.
A E es posa una campana o calderí ple d'un gas a pressió, normalment aire, que amorteix els cops d'ariet i manté un flux més constant de fluid pel tub F. Aquest gas s'acaba dissolent en l'aigua pel que cal reposar-lo o embolicar-lo en un globus de goma per a evitar que es dissolgui. Algunes bombes van proveïdes d'un sistema que injecta una bombolla d'aire en cada cicle. Aquest sistema consisteix que es dissenya el mecanisme perquè en tancar la vàlvula D permeti que s'inverteixi momentàniament el flux de l'aigua pel que en tancar sobtadament la vàlvula es produeix una depressió que força l'entrada d'una mica d'aire per la vàlvula K.
Si la bomba d'ariet tingués un rendiment energètic perfecte aleshores la massa d'aigua perduda per la vàlvula C, a la qual anomenarem Q, multiplicada per l'altura de subministrament h fóra igual a l'altura H multiplicada per la massa d'aigua aixecada, q. És a dir: q = Q*h/H. En la realitat el rendiment sempre és inferior i depèn en gran manera de la relació h/H. En el millor dels casos el rendiment pot arribar al 85% però decreix segons creix l'altura H i pot caure fins al 20% o menys en instal·lacions que bomben a gran altura.

## Vegeu també

* Cop d'ariet

## Enllaços externs

* Bomba d'ariet en funcionament
# Bisbe degollat

El bisbe degollat (Euplectes ardens) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones pastures al herba alta, a Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Burkina Faso, Ghana, Togo, Nigèria, sud de Camerun, el Gabon, República del Congo, República Centreafricana, sud i sud-est del Sudan, Etiòpia, Eritrea, República Democràtica del Congo, Uganda, Ruanda, Burundi, Kenya, Tanzània, Zàmbia, Malawi, Angola, oest de Zimbabwe, oest de Moçambic i l'est de Sud-àfrica.

## Taxonomia

Alguns autors consideren que la subespècie més septentrional és una espècie de ple dret:
* Euplectes laticauda (Lichtenstein, MHK, 1823) - bisbe encaputxat.

## Referències

* ↑ bisbe degollat«Bisbe degollat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ bisbe encaputxat«Bisbe degollat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)