OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Óscar Javier González Marcos

Óscar Javier González Marcos (Salamanca, 12 de novembre de 1982) conegut simplement com a Óscar González és un futbolista professional castellanolleonès que ocupa la posició de migcampista. Ha estat internacional espanyol en categories inferiors.

## Trajectòria

Comença a destacar al planter del Reial Valladolid. El 2001 debuta a la màxima categoria amb el primer equip, ja jugant 14 partits. A l'any següent es fa un lloc a l'onze titular. La temporada 03/04 aconsegueix 10 gols en 37 partits, però el Valladolid baixa a Segona.
Fitxa llavors pel Reial Saragossa. Al conjunt aragonès va disputar una mitjana de trenta partits en els quatre campanyes que hi va formar. Però, no va ser regular, tot alternant èpoques de titular amb altres de suplència.
El 2008, els aragonesos descendeixen a Segona Divisió i el migcampista marxa a l'Olympiakos FC de la Lliga grega.

## Palmarès
### Reial Saragossa

* Supercopa d'Espanya: 2004

### Olympiakos FC

* Lliga grega: 2008-09
* Copa grega: 2008-09

## Enllaços externs

* «Perfil i estadístiques d'Óscar González» (en alemany). transfermarkt.de. [Consulta: 3 maig 2011].
# César Santos Fontenla

César Santos Fontenla (Salamanca, 1931 - Madrid, 22 de març de 2001) va ser un crític i historiador cinematogràfic espanyol.

## Biografia

Santos va néixer a Salamanca el 1931. Va estudiar la carrera de Dret a Madrid, si bé mai va utilitzar el seu títol de llicenciat per a exercir. Va militar des de molt jove en la oposició antifranquista. El 1957 es va establir en París, on va residir durant dos anys. Allí, portat per la seva passió pel cinema, va visitar habitualment la Cinemateca i les sales del Barri Llatí. A la seva tornada a Madrid es va matricular a l'Institut d'Investigacions i Experiències Cinematogràfiques, si bé no va acabar els seus estudis. També va començar a realitzar la seva labor crítica en un cineclub.
Va començar la seva labor escrita en les revistes Cinema Universitario, Objetivo, Cuadernos de Arte y Pensamiento i Acento Cultural. Posteriorment passà a col·laborar a Nuestro cine, revista cinematogràfica de tendència esquerrana i rival de Film Ideal. A mitjans dels anys 1960 va abandonar aquesta publicació i va passar a ser durant set anys el crític cinematogràfic de la revista Triunfo. Col·laborà després amb altres publicacions, com Informaciones de las Artes y las Letras, suplement cultural del diari Informaciones, Cine en 7 días, Jano o Sábado Gráfico. Durant els seus últims vint anys de vida crític del diari madrileny ABC.
Va morir el 21 de març de 2001 a conseqüència d'un accident domèstic en un moment en què es trobava convalescent a causa d'un edema pulmonar.

## Obra

A més de les seves nombroses col·laboracions en premsa i participació en obres col·lectives, Santos va publicar diversos llibres destacats:
* Cine español en la encrucijada (1966).
* Josef von Sternberg (1969).
* El musical americano (1973).
* Luis Buñuel: Es peligroso asomarse al interior (2000).

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Labor premiada | Resultat |
| 1971 | Millor labor literària | Treballs a Informaciones | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1971». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 23 novembre 2018].

## Bibliografia

* Alonso de los Ríos, César «César Santos Fontenla». ABC [Madrid], 28-03-2018 [Consulta: 23 novembre 2018].
* Fernández-Santos, Ángel «César Santos Fontenla,crítico de cine». El País [Madrid], 27-03-2001 [Consulta: 23 novembre 2018].
* «Fallece en Madrid el crítico de cine César Santos Fontenla». ABC [Madrid], 23-03-2001 [Consulta: 23 novembre 2018].
# Zhao Zhifang

Zhao Zhifang (xinès tradicional: 趙誌芳, xinès simplificat: 赵志芳, pinyin: Zhào Zhìfāng; Langfang, Hebei, 11 d'agost de 1994) és una jugadora de bàsquet professional xinesa. Va representar la Xina als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016.

## Referències

* ↑ «Player Profile». FIBA.com. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2016. [Consulta: 20 agost 2016].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en xinès). [Consulta: 21 agost 2016].
# Conxa Sisquella i Planas

Conxa Sisquella i Planas (Centelles, 4 de desembre de 1920 - Barcelona, 14 de març de 1996), fou pintora i una artista destacada de la postguerra.
L'any 1945 ingressà a l'Escola Superior de Belles Arts Sant Jordi i al Conservatori de les Arts del Llibre de Barcelona (Bosch, 1991, p. 10). La seva obra desenvolupà les possibilitats expressives del color, jugant amb formes elementals, elements simbòlics i recursos tècnics.
El primer èxit obtingut fou el primer premi del Saló Femení de Madrid el 1947. En aquests anys i els successius participà en els Salons d'Octubre i en els Salons de Maig, moviments de renovació artística del país. Un viatge als Estats Units de 1969 a 1970 juntament amb el seu marit, el també pintor Francesc Fornells-Pla, li serví d'un gran estímul per a la creació, ja que la posà en contacte amb l'expressionisme abstracte i amb l'obra de Jackson Pollock. Als EUA exposà a la Blue Grass Art Center Gallery, de Filadèlfia i a Nova York. També conreà el gravat (treballà al taller de gravat de la Smithsonian Institution de Washington). Durant la dècada següent s'hi dedicaria amb èxit, obrí un taller propi, i paral·lelament explorà la pintura a través de l'expressionisme abstracte. El 1973 participà en l'Exposició Internacional de Grabat de Kobe i exposà en altres ciutats del Japó.
El 1977 rebé la Medalla al XX Salón del Grabado Español Contemporáneo a Madrid.
El 1993 creà, juntament amb el seu marit, la Fundació Francesc Fornells-Pla i Conxa Sisquella a La Garriga (Barcelona) per a la difusió de l'art i el pensament actuals.

## Exposicions

* 1969: Blue Grass Art Center Gallery, Filadèlfia
* 1972: Galeria Estriarte, Madrid
* 1973: Galeria II Fondaco, Mesina, Itàlia
* 1974: Galerie Charpentier, París i Galerie Max G. Bollag, Zuric, Suïssa
* 1976: Institut d'Estudis Nord-Americans, Barcelona
* 1977: Institut Britànic, Barcelona
* 1978: Institut Francès, Barcelona
* 1979: Palau Meca, Barcelona
* 1986: Galeria Athenea, Barcelona
* 1987: Fontana d'Or, Girona
* 1992: Exposició retrospectiva amb Fornells-Pla, a l'Art Museum Ginza de Tòquio, Japó
* 2004: Exposició amb Fornells-Pla, a la Sala Municipal d'Art de la Garriga i a la Sala d'Art Caixa Manlleu de Vic
* 2006: Exposició amb Fornells-Pla, Itineraris, a la Fundació Municipal Joan Abelló, Mollet

## Referències

* 1 2 «Fundadorsː Conxa Sisquella i Planas». Fundació Francesc Fornells-Pla i Conxa Sisquella. [Consulta: 15 gener 2021].
* 1 2 Diversos autors Fornells-Pla. Conxa Sisquella. Itineraris Mollet del Vallès: Fundació Municipal Joan Abelló, 2006
* ↑ «Conxa Sisquella i Planas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Falleció la pintora Conxa Sisquella». La Vanguardia, 26-03-1996. [Consulta: 15 gener 2021].
* 1 2 Muñoz de Imbert, Silvia. «Conxa Sisquella Planas» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 15 gener 2021].

## Bibliografia

* Bosch, Glòria. Conxa Sisquella. Àmbit Serveis Editorials Barcelona, 1991. ISBN 84-87342-04-3.

## Enllaços externs

* Web de la Fundació Fornells Pla i Conxa Sisquella, a la Garriga
# Can Sala (Sant Fruitós de Bages)

Can Sala és una masia a Sant Fruitós de Bages. Casal de planta rectangular, amb coberta a dues vessants i carener perpendicular a la façana, aquest edifici té dues parts ben diferenciades: un cos posterior, que era la part de la masia destinada a l'habitatge i que abasta la meitat de l'edifici, i el cos anterior, de dimensions similars.
A aquest darrer, es poden observar dos cossos allargassats que estan adossats a cada banda de la façana perpendicularment, deixant un espai per un pati central. Ambdós mòduls presenten galeries d'arc rebaixat a tots els murs que donen a migdia. D'aquesta manera, la part construïda, té una perfecta forma d'"U". El conjunt queda tancat per un portal. Part de les obertures de la casa -les del pis superior- han estat reconvertides en balcons.
El mas es consolidà al segle xviii, com molts altres de la contrada, amb els beneficis del conreu de la vinya. L'estructura de l'actual respon a una remodelació del mas que es feu al segle xix. Les àmplies galeries denoten la importància de l'activitat agrària del mas. Dins el recinte de finca però a 300 m. del mas, s'hi troba un pavelló d'esplai. Les formes actuals d'aquesta construcció són conseqüència de l'intent de fer unificar les alçades de l'edifici semblant, les noves construccions, un recreixement dels murs.

## Notes

* 1 2 3 «Mas Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2015].
# Xanadu (Tità)

Xanadu -sovint anomenada "Xanadu Regio" (llatí) tot i que no n'és el nom oficial-és una àrea altament reflexiva situada a l'hemisferi superior del satèl·lit de Saturn Tità. El nom li fou posat en referència a Xanadú, el palau llegendari descrit al poema Kubla Khan de Samuel Taylor Coleridge.
Aquest tret geogràfic fou identificat per primera vegada l'any 1994 per astrònoms que utilitzaven el Hubble a longituds d'ona infraroja, i recentment se n'han pres imatges molt més detallades per la sonda Cassini. Xanadu té una mida aproximada similar a la d'Austràlia. Observacions preliminars indiquen que Xanadu és una regió aplanada de gel d'aigua altament reflexiu, contrastant amb les regions més fosques situades a menys elevació. Alhora aquest contrasta acusadament amb la realment fosca Lunar mare, de la que es va creure que contenia mars líquids d'hidrocarburs, però ara se sap que són planícies.
Imatges recents de la Cassini preses durant els encontres a l'octubre i desembre de 2004 revelen uns patrons d'albedo complexos a la porció oest de Xanadu. Mentre els científics encara debaten el significat dels patrons d'albedo, un possible culpable el tectonisme. Proves d'això existeixen en models d'entrecreuaments d'alineaments foscos a prop del costat oest de Xanadu. Els científics també investiguen el límit entre Xanadu i Shangri-La, una regió fosca a l'oest.
Les imatges de radar preses per la Cassini han revelat la presència de dunes, turons, rius i valls a Xanadu. Les característiques són com esculpits al gel, com en el sòl sòlid, per metà o età líquid.

## Referències

* Map of Titan with Xanadu and Huygens landing site visible Arxivat 2008-09-29 a Wayback Machine. from the Cassini-Huygens mission homepage

## Enllaços externs

* Cassini troba terra a tità Lucy Sherriff ("The Register") dijous 20 de juliol 2006 13:36 GMT (anglès)
# César Sanmartín Abán

César Sanmartín Abán (Barcelona, 19 d'octubre de 1975 (19-10-1975)) és un exjugador de bàsquet. Amb 1.98 metres d'alçada, jugava en la posició aler.
Es forma com a jugador a la Cantera de l'Escola Safa Claror de Barcelona i en la del Joventut Badalona. Des de la temporada 1994-95 forma part de la primera plantilla del Joventut de Badalona, equip en el qual guanya la Copa del Rei de l'any 1997. Jugaria un total de 392 partits en la Lliga ACB durant 13 campanyes, fent una mitjana de 7,2 punts en 21 minuts de joc. A la recta final de la seva carrera jugaria en el Club Bàsquet Atapuerca de la Lliga LEB, jugant dues temporades, i també un breu pas pel CB Prat.
Des de la temporada 2017-2018, és el coordinador de les categories superiors del club Básquet SAFA Claror de Barcelona.

## Referències

* ↑ endesabasketlover Repaso a la trayectoria de Sanmartín Arxivat 2017-12-01 a Wayback Machine., consultat el maig de 2016

## Enllaços externs

* Fitxa de César Sanmartín al web de l'ACB Arxivat 2010-06-13 a Wayback Machine.
# Zhao Zhiqian

Zhao Zhiqian (en xinès tradicional: 趙之謙; en xinès simplificat: 赵之谦; en pinyin: Zhào Zhīqiān) fou un pintor, poeta, artesà de segells per a tinta i cal·lígraf xinès que va viure sota la dinastia Qing. Va néixer el 1829 a Kuaiji, actualment Shaoxing, província de Zhejiang i va morir el 1884 De família de comerciants va participar en els exàmens juren aconseguint superar-los i va compaginar la seva activitat dins l'administració Qing amb la seva tasca com a artista. La seva cal·ligrafia i els seus segells van influenciar a artistes posteriors. Es va casar dues vegades,
Va destacar com a pintor de paisatges i plantes. La pintura de les seves flors s'inspiraven en l'obra de Shen Chun, de Xu Wei i en la dels Vuit Excèntrics de Yangzhou. Lamentablement gran part de la seva obra va desaparèixer arran de la rebel·lió Taiping. De les seves pintures es poden mencionar les “Peònies”, realitzades amb tinta espessa i que destaquen pel seu colorit.

## Bibliografia

* “Betwen Two Cultures”, The Metropolitan Museum. Pàgs.18, 20-22, 25-33,35, 60,71.142, 163, 180, 262-263 275-276, 279 i 284.

## Enllaços externs

* http://www.ibiblio.org/chineseart/http://www.chinaonlinemuseum.com/calligraphy-zhao-zhiqian.php/arti/c01s01a10.htm
* http://www.metmuseum.org/toah/works-of-art/2000.345.1,2
* http://www.asiaartsphoenix.org/calligraphy/zhao-zhiqian-calligraphy-in-running-script Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine.
* http://arts.cultural-china.com/en/62A11105A14107.html Arxivat 2013-02-08 a Wayback Machine.
# Conxa Badia Mutlló

Conxa Badia Mutlló (Santa Coloma de Gramenet, 1927-1982) va ser una escultora catalana.
Va néixer a Santa Coloma de Gramenet el 1927 en una família on hi havia pràctica artística. Va iniciar-se en l'escultura als quinze anys al taller del seu mestre, el colomenc Joan Gironès. El 1944 entrà a l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Jordi. Les seves primeres creacions van ser d'estil figuratiu i molt academicistes.
En casar-se, la feina derivada de l'organització de la consulta privada del seu marit, la vida domèstica i la maternitat van fer que passés anys sense activitat escultòrica, sols va practicar dibuix i pintura. Amb els anys, va habilitar part del seu domicili com a taller d'escultura. A inicis dels anys 70 va iniciar una segona etapa de producció artística i es va fer sòcia del Reial Cercle Artístic de Barcelona, a més de participar en nombroses exposicions d'art, entre les quals va destacar la de Willebadessen.
En aquesta segona etapa va orientar-se a l'escultura abstracta, molt influenciada per Henry Moore. Les seves escultures van centrar-se sobretot en volums arrodonits que es van obrint i tancat, seguint les tendències del moment, i els seus temes predilectes van ser el nu femení o la parella. L'obra de la seva segona va destacar molt per la seva força, dinamisme, moviment i alegria. Paral·lelament va conrear abundantment tècniques de gravat (aiguafort i punta seca), que va generar una obra molt voluminosa.
Badia va morir de manera sobtada als 55 anys el 1982, en el moment de maduresa de la seva producció artística, a causa d'una malaltia greu, mentre estava executant la seva obra La Xitons.
És coneguda la seva obra A la sardana (1977), un bronze que va ser reproduït en grans dimensions per l'escultora Marta Solsona per ser ubicada al Parc Europa de Santa Coloma de Gramenet, amb motiu de la proclamació de la població com a Ciutat Pubilla de la Sardana el 2007.

## Referències

* ↑ Diccionario Ràfols de artistas contemporaneos de Cataluña y Baleares (en castellà). Barcelona: M.C. Ballester, 1985. ISBN 84-398-2898-5.
* 1 2 3 «Badia Mutlló, Conxa». Guia d'autors i autores. Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet. [Consulta: 23 desembre 2022].
* 1 2 3 «Conxa Badia Mutlló (1927-1982)». Infograma. [Consulta: 23 desembre 2022].
* 1 2 3 4 «Conxa Badia Mutlló. L'escultura no és altra cosa que forma i volum | Museu Torre Balldovina de Santa Coloma de Gramenet (1)». Patrimoni Cultural Diputació de Barcelona | Flickr. [Consulta: 23 desembre 2022].
* ↑ «Sardana. Conxa Badia Mutlló. L'escultura no és altra cosa que forma i volum | Museu Torre Balldovina de Santa Coloma de Gramenet (2)». Patrimoni Cultural Diputació de Barcelona. [Consulta: 23 desembre 2022].
* ↑ «A la sardana». Monuments commemoratius de Catalunya. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 23 desembre 2022].
# Cantó de Pena d'Agenés

El cantó de Pena d'Agenés és un cantó francès del departament d'Òlt i Garona, situat al districte de Vilanuèva d'Òlt. Té 10 municipis i el cap és Pena d'Agenés.

## Municipis

* Auradou
* Dausse
* Frespuèg
* Auta Faja e la Tor
* Massels
* Massoulès
* Pena d'Agenés
* Sant Silvestre d'Òlt
* Trémons
* Trentels

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1970-1976 | Jacques Bordeneuve | MRG |
| 1976-1982 | Marcel Garrouste | PS |
| 1982-2001 | René Lalbat | UDF |
| 2001- | Jean-Pierre Lorenzon | PR |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 5.786 | 6.214 | 6.290 | 6.808 | 7.404 | 7.441 | 8.015 |
# Darbhanga

Darbhanga (antigament s'escrivia Darbhangah) és una ciutat i corporació municipal de l'Índia, capital de la divisió de Darbhanga i del districte de Darbhanga a Bihar. El nom deriva de Dar Bhanga o "portes trencades" i li fou donat quan els musulmans van trencar les portes i la van conquerir el 1326. La seva població (2001) era de 266.834 habitants i actualment (2009) s'estima que passa àmpliament dels tres-cents mil habitants.
Vegeu també: Darbhanga Raj
# Bilgesu Aydın

Bilgesu Aydın, (Denizli, 8 de juny de 1994) és una jugadora de futbol turca. Aydın, portera de la selecció nacional sub-19 l'any 2012, actualment juga per Konak Belediyespor d'Esmirna. També ha jugat per al Bucaspor, on va iniciar la carrera futbolística, i després a Gazi Üniversitesi, i l'Ataşehir Belediyespor.

## Referències

* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/u19-kadin-milli-takimi-kampa-girdi-21165065
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/galler-macinin-aday-kadrosu-toplandi-21545509

## Enllaços externs

* Fitxa de Bilgesu Aydın a la TFF
* Fitxa de Bilgesu Aydın a l'UEFA
* Entrevista amb Bilgesu Aydın:" La meva mare m'obrí el camí" (turc)
# Zolwerknapp

El Zolwerknapp (en alemany: Zolver Knapp) és una muntanya de 422 metres d'altitud, que es troba a la vila de Soleuvre, del districte de Luxemburg al cantó d'Esch-sur-Alzette i al sud oest de Luxemburg.
# Zelénino

Zelénino (en rus: Зеленино) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2017 tenia 14 habitants. Pertany al districte municipal d'Aguínskoie.

## Referències

* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии. Вып. 5: Шуйский и Ковровский уезды/сост. В. Березин. Вязниковский и Гороховецкий уезды/сост. В. Добронравов. - 1898». Arxivat de l'original el 2018-10-26. [Consulta: 20 desembre 2018].
# Cor Petit

Cor Petit és el nom dels següents personatges:
* Cor Petit Jr, personatge de ficció del manga i anime Bola de Drac,
* Cor Petit, Gran Rei dels Dimonis, personatge de ficció del manga i anime Bola de Drac i pare de l'anterior.
# Canvis químics

Els canvis químics són aquells en què una substància es combina amb una altra per formar-ne una de nova (mitjançant la síntesi química) o per transformar-se en dues o més substàncies totalment diferents (mitjançant la descomposició química).
Per exemple, els canvis d'estat de l'aigua són exemples de canvis físics, ja que tant el gel, com l'aigua líquida com el vapor són la mateixa molècula d'aigua i podem tornar a l'estat inicial fàcilment (canvis reversibles). També són exemples de canvis físics les mescles, les dissolucions i la separació de substàncies en mescles o dissolucions.
En canvi, en els canvis químics desapareixen unes substàncies i se’n creen altres de noves amb propietats molt diferents. Aquest procés s'anomena reacció química: una o més substàncies, anomenades reactius, es transformen en una o més substàncies amb propietats diferents, anomenades productes. Aquest procés és difícilment reversible.
REFERENCIES:
https://ca.eferrit.com/exemples-de-canvis-fisics-i-canvis-quimics/
# Atacs amb cartes bombes a Espanya de 2022

Els atacs amb cartes bombes a Espanya de 2022 fan referència a sis cartes bombes que es van enviar a diverses autoritats i empreses localitzades a Espanya en els dies 24 i 30 de novembre i l'1 de desembre del 2022. Han deixat un ferit lleu.

## Fets

El 24 de novembre de 2022 va arribar al Palau de la Moncloa, a Madrid, Espanya, una carta bomba dirigida al president del Govern d'Espanya, Pedro Sánchez. La bomba va ser destruïda en una explosió controlada, sense que es registressin ferits.
El 30 de novembre de 2022 es van enviar altres cartes bomba. La primera va ser enviada a l'ambaixada d'Ucraïna a Madrid, i va explotar quan un vigilant de seguretat la va obrir al jardí de l'ambaixada, deixant una «ferida molt petita» en un dit. L'empresa armamentística Instalaza, ubicat a Saragossa (Aragó), va rebre un paquet similar hores després.
L'1 de desembre de 2022, abans del començar el dia, una altra carta bomba va ser interceptada després de ser detectada per un escàner, en la base aèria de Torrejón de Ardoz, prop de Madrid. El paquet anava dirigit al Centre de Satèl·lits de la Unió Europea en la base. Aquest mateix dia, es va rebre una altra carta bomba en el Ministeri de Defensa, que va ser desactivada, i l'ambaixada estatunidenca a Madrid.

## Condemna

Pompeyo González Pascual fou condemnat pels fets a un total de 18 anys de presó, deu per un delicte de terrorisme i a vuit anys per delicte de fabricació, tinença, col·locació i ús d'explosius, inflamables o incendiaris amb finalitat terrorista.

## Referències

* ↑ «Detectat un sisè paquet explosiu a l'ambaixada dels EUA a Madrid». VilaWeb, 01-12-2022. [Consulta: 1r desembre 2022].
* 1 2 3 4 5 324cat. «6 cartes bomba: una a l'ambaixada dels EUA s'afegeix a l'enviada a Pedro Sánchez», 01-12-2022. [Consulta: 1r desembre 2022].
* ↑ «18 anys de presó per a l’home que va enviar cartes amb explosius a Sánchez i a ambaixades». Segre, 23-07-2024. [Consulta: 23 juliol 2024].
# Zacco platypus

Zacco platypus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del nord de la Xina fins al nord del Vietnam.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Man, S.H. i I.J. Hodgkiss 1981 Hong Kong freshwater fishes. Urban Council, Wishing Printing Company, Hong Kong, 75 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.