OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Revolta de Bernat de Septimània

La Revolta de Bernat de Septimània fou un conflicte armat entre el duc Bernat de Septimània, aliat de Pipí II d'Aquitània contra Carles el Calb durant el segle ix.

## Antecedents

L'any 840, a la mort de Lluís I de França, la guerra entre els seus fills va fer que la partició del vast imperi de Carlemany comencés immediatament. Lluís el Germànic es va aliar amb Carles el Calb en contra del fill primogènit, Lotari I i Pipí II d'Aquitània, que foren derrotats a la batalla de Fontenoy-en-Puisaye el 25 de juny de 841 però va poder replegar-se cap al sud amb el seu exèrcit.
Bernat de Septimània, amic de Pipí II d'Aquitània es va estar pels voltants del camp de batalla sense combatre perquè Lotari I havia mort els seus germans Gaucelm i Gerberga. Després de la batalla va enviar el seu fill Guillem a oferir homenatge a Carles, i a prometre-li que el seu pare aconseguiria la submissió de Pipí II d'Aquitània, que continuava la revolta iniciada pel seu pare.

## La revolta

Bernat de Septimània no va complir el que havia promès i el 842, durant una campanya per Aquitània, Carles el Calb decidí castigar Bernat desposseint-lo del comtat de Tolosa, que va entregar juliol del 842 al comte Acfred, però Bernat va refusar acceptar la decisió i aliat amb Pipí II d'Aquitània es va rebel·lar obertament i va expulsar Acfred el 843. Guerí de Provença, que el 842 va dirigir la campanya a Aquitània, va passar a combatre a Septimània però la invasió normanda i la rebel·lió bretona obligaren a parar les lluites civils.
L'agost del 843 es va firmar el Tractat de Verdun, que repartia l'Imperi, quedant Septimània i Gòtia al paquet de Carles el Calb, menys el comtat d'Usès, on Bernat tenia béns patrimonials, que va ésser assignat a Lotari I. El comtat d'Autun, reclamat pel seu fill Guillem, fou confiat a Guerí, rival de Bernat.
El 844, Carles el Calb va tornar a Aquitània amb l'objectiu de sotmetre Pipí II i conquerir Tolosa. Sembla que en un cop de sort Bernat de Septimània fou capturat per les forces imperials, potser durant l'atac a Tolosa. El maig del 844 Bernat va ser presentat davant Carles. Aquest va ordenar la seva execució i Bernat va ser decapitat. No obstant això, Pipí II i Guillem infligiren una severa derrota a Carles a la batalla d'Angumois, el 14 de juny del 844, i així els seguidors de Bernat no foren totalment eliminats.

## Referències

* ↑ Pierre Andoque manté que Bernat fou capturat avançat l'any 843 per Guerí a Usès
# Ornithion

Ornithion és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per tres espècies:
* Ornithion semiflavum - tiranet ventregroc.
* Ornithion brunneicapillus - tiranet capbrú.
* Ornithion inerme - tiranet tacat.
# RedOne

Nadir Khayat (àrab: نادر خياط, Nādir Ḫayyāṭ) (Tetuan, 9 d'abril de 1972), més conegut pel nom artístic RedOne, és un cantant, compositor, productor discogràfic i executiu discogràfic marroquí-suec.
RedOne ha establert el seu propi segell discogràfic anomenat RedOne Records. Normalment produeix cançons de pop, rock, R&B, house, hip hop i dance. Com a productor discogràfic i compositor, ha treballat amb molts artistes de gran renom, sobretot Lady Gaga, Akon, Michael Jackson, RBD, Now United, U2, Nicki Minaj, Jennifer Lopez, Nicole Scherzinger, Gru, Sergio Ramos, Cross Gene, MIKA, Pitbull, Enrique Iglesias, Shakira, Wyclef Jean, Mariah Carey, Paulina Rubio, Mylène Farmer, Mohombi, Inna, Alexandra Burke, Austin Mahone, One Direction, Marc Anthony, The Band Perry, Prince Royce, Rod Stewart i Usher, entre molts altres.
La seva discografia com a productor compta amb molts èxits de Billboard i internacionals.
RedOne ha estat nominat a deu premis Grammy, guanyant-ne tres. També se li va atorgar el premi Grammis al productor de l'any, que és l'equivalent suec als premis Grammy. El 2009, va ser el productor número u del Billboard Hot 100, classificant-se com a número tres com a compositor i BMI Songwriter of the Year.

## Referències

* ↑ «Music producer RedOne achieves monster fame». , 25-01-2011 [Consulta: 30 setembre 2011].
* ↑ «Nominees And Winners». Grammy.com. [Consulta: 30 setembre 2011].
* ↑ «RedOne's BMI Artist Roster». Broadcast Music, Inc., 2006–2011. [Consulta: 15 octubre 2008].
* ↑ «Universal Music Announces Label Deal with Super Producer RedOne». Universal Music Group, 01-08-2010. [Consulta: 30 setembre 2011].
* ↑ Warner, Kara. «Hit Maker RedOne Introduces New Artists, 'DWTS' Tracks». MTV Newsroom. Arxivat de l'original el 1 d’octubre 2011. [Consulta: 1r octubre 2011].
* ↑ Levine, Mike (2010-04-09). RedOne | International Hitman.
* ↑ «Grammy Award® Winning Producer-Songwriter RedOne Wins BMI Latin Award For Spanish Version of Jennifer Lopez's "On The Floor" ("Ven a Bailer") Feat. Pitbull». PR Newswire Association LLC. [Consulta: 8 juny 2016].
# Pteragogus guttatus

Pteragogus guttatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia, les Filipines, Salomó, Nova Guinea i Palau.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Muntanya del Precipici

Muntanya del Precipici o Muntanya Kedumim (en hebreu: הר הקפיצה) també coneguda com a Muntanya de la precipitació o Muntanya del Salt del Senyor, està situat en la Baixa Galilea, prop de les ciutats de Natzaret Illit i Natzaret, a Israel.
Els cristians creuen que va ser el lloc del rebuig de Jesús que es descriu en Lluc 4.29-30: el poble de Natzaret, no va acceptar Jesús com el Messies i va tractar d'empènyer-ho muntanya avall, però "ell va passar pel mig d'ells i se'n va anar".
Les excavacions arqueològiques en la cova Qafzehen de la muntanya van localitzar restes humanes, l'antiguitat estimada de les quals és de 90000 anys d'antiguitat. La ceràmica trobada en el jaciment i altres troballes indiquen que el lloc va ser utilitzat com a residència, així com per a enterraments.

## Referències

* ↑ http://news.bbc.co.uk/2/hi/science/nature/3310233.stm
# Orono (Maine)

Orono és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 9.114 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Orono tenia 9.112 habitants, 2.691 habitatges, i 1.291 famílies. La densitat de població era de 193,2 habitants/km².
Dels 2.691 habitatges en un 21,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,6% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 52% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,9% tenia menys de 18 anys, un 47,9% entre 18 i 24, un 17,1% entre 25 i 44, un 13,8% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.619$ i la renda mediana per família de 52.714$. Els homes tenien una renda mediana de 35.923$ mentre que les dones 24.943$. La renda per capita de la població era de 14.813$. Entorn del 10,3% de les famílies i el 25% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Orono». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Orono». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Problemàtica

«Problemàtica» té aquests significats:
# Pteragogus

Pteragogus és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Pteragogus aurigarius (Richardson, 1845)
* Pteragogus cryptus (Randall, 1981)
* Pteragogus enneacanthus (Bleeker, 1853)
* Pteragogus flagellifer (Valenciennes, 1839)
* Pteragogus guttatus (Fowler & Bean, 1928)
* Pteragogus pelycus (Randall, 1981)
* Pteragogus taeniops (Peters, 1855)

## Referències

* ↑ Richardson, J. 1845. Ichthyology.--Part 2. In R. B. Hinds (ed.) The zoology of the voyage of H. M. S. Sulphur, under the command of Captain Sir Edward Belcher, R. N., C. B., F. R. G. S., etc., during the years 1836-1842, Núm. 9. London: Smith, Elder & Co. Ichthy. Voyage Sulphur 2: 71-98, Pls. 45-54.
* 1 2 Randall, J. E. 1981. Two new species and six new records of labrid fishes from the Red Sea. Senckenbergiana Maritima v. 13 (no. 1/3): 79-109, Pls. 1-3.
* ↑ Bleeker, P. 1853. Derde bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Amboina. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlands Indië v. 4: 91-130.
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1839. Histoire naturelle des poissons. Tome treizième. Livre seizième. Des Labroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 13: i-xix + 1-505 + 1 p., Pls. 369-388.
* ↑ Fowler, H. W. & B. A. Bean. 1928. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. The fishes of the families Pomacentridae, Labridae, and Callyodontidae, collected by the ... steamer "Albatross," chiefly in Philippine seas and adjacent waters. Bulletin of the United States National Museum No. 100, v. 7: i-viii + 1-525, Pls. 1-49.
* ↑ Peters, W. (C. H.). 1855. Übersicht der in Mossambique beobachteten Seefische. Monatsberichte der Akademie der Wissenschaft zu Berlin 1855: 428-466.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Peters W. (C. H.) 1855. Übersicht der in Mossambique beobachteten Seefische. Monatsb. Akad. Wiss. Berlín, 1855. 428-466.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Revolta dels canuts

La revolta dels canuts va ser una de les primeres protestes obreres de la revolució industrial, quan els treballadors francesos del sector de la seda es van aixecar en 1831 per reclamar el manteniment dels seus salaris, abaixats per la caiguda del preu de la seda. El conflicte es va repetir en 1834 i 1848.

## Causes

El tèxtil era el sector hegemònic en la primera revolució industrial i malgrat la mecanització, a França mantenia una estructura pròpia de l'Antic Règim, amb una piràmides social molt marcada. Els canuts eren els treballadors de la seda lionesos, que rebien un preu per cada peça que podien manufacturar i que tenien al seu càrrec els aprenents (sovint vivint a casa seva). La fluctuació en el preu de la seda feia que les condicions de vida dels canuts i els seus aprenents fossin molt precàries. Una baixada de la demanda de productes de luxe durant uns anys seguits va provocar l'esclat de la revolta.

## Aixecaments

En 1831 els canuts van intentar pactar un preu fix per peça produïda que no depengués del seu preu de venda i quan van fracassar, van començar marxes per tota la ciutat de Lió, forçant el tancament de fàbriques i tallers. El moviment anarquista es va unir a les protestes al carrer. Posteriorment van agafar armes de la policia, amb el suport de la guàrdia, formada en gran part per membres de la classe obrera. Van fer fugir l'alcalde i van ocupar l'ajuntament. Des de París els governants van enviar l'exèrcit per reprimir la revolta i restablir l'alcalde al seu lloc.
En 1834 un seguit de vagues va culminar en un segon aixecament. Aquest cop l'exèrcit va intervenir més ràpidament, mentre s'acusava públicament els republicans d'afavorir el descontentament obrer. En 1848 es van repetir els aldarulls però la situació general al país, immers en la Revolució de 1848 va fer que la revolta quedés absorbida per demandes majors que el tema laboral.

## Conseqüències

Gairebé mil persones van ser les víctimes dels enfrontaments violents entre treballadors i militars. Si bé els obrers no van reeixir en canviar les normes de producció, van inspirar altres aixecaments posteriors i van situar Lió com una de les ciutats clau en el moviment obrer, per la quantitat de debats que s'hi celebraven i la consciència de classe dels canuts.

## Referències

* ↑ Maurice Moissonnier, Les Canuts, Paris, Ed. sociales Messidor, 1988.
* ↑ Streten Maritch, Histoire du mouvement social sous le second empire à Lyon, Rousseau, Paris, 1931.
# P-Cimè

El para-cimè, p-cimè, cimè (també cimé) o cimol és un compost orgànic aromàtic que es troba a la natura per exemple en olis essencials com el de farigola. És un líquid incolor. Es classifica com un hidrocarbur pertanyent als monoterpens. En la seva estructura hi ha un anell de benzè. És insoluble en aigua però soluble en etanol i dietilèter. Hi ha isòmers: o-Cimè i m-cimè. El p-cimè és l'únic que es troba de manera natural.
El cimè és un lligand comú pel ruteni també es coneix el complex amb l'osmi.

## Plantes amb p-cimè

El p-cimè no té cap funció biològica provada, però, està present en moltes plantes. Les tres espècies de plantes amb més contingut de p-cimè són: Chenopodium ambrosioides (te bord) (730-8000 ppm a la planta), Peumus boldus (Boldo) (des de 6000-7500 ppm en les fulles) i Satureja hortensis (sajolida de jardí) (300-6000 ppm a la planta).

## Toxicologia

Irrita els ulls i la pell.

## Referències

* ↑ Cimé segons la pronúncia occidental i cimè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil
* ↑ Bennett, M. A.; Huang, T. N.; Matheson, T. W. and Smith, A. K. «(h6-Hexamethylbenzene)ruthenium complexes». Inorganic Syntheses, 21, 1982, pàg. 74–8. DOI: 10.1002/9780470132524.ch16.
* ↑ http://www.grupoprevenir.es/fichas-seguridad-sustancias-quimicas/0617.htm Arxivat 2010-11-05 a Wayback Machine.
# Ožďany

Ožďany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.
# Sikianes

Els sikianes són un poble indígena, que viu al Brasil, Surinam i Veneçuela.
Els Sikiana al Brasil viuen entre el riu Cafuini i les capçaleres del Turuna i Itapi, prop de la frontera amb Surinam. El grup de Surinam viu a Kwamalasamutu. El grup a Veneçuela probablement s'ha extingit.
La 1916 Encyclopaedia of the Dutch West Indies situa els sikianes als marges del riu Trombetas al Brasil, va dir que tenien una estreta relació amb els sanumá i els tiriyó.

## Nom

Els sikianes també són anomenats Chikena, Chiquena, Chiquiana, Shikiana, Sikiâna, Sikiyana, Sikiána, Sikïiyana, Tshikiana, Xikiyana, o Xikujana.

## Idioma

El sikiana pertany a la família de les llengües carib. Els que viuen a Surinam parlen tiriyó com a segona llengua. Alguns sikianes a Veneçuela parlen tiriyó.

## Notes

* 1 2 3 4 5 6 "Sikiana." Ethnologue. 2009. Retrieved 1 April 2012.
* ↑ «Sikiana in Brazil». Joshua Project. [Consulta: 23 juliol 2020].
* ↑ «Sikiana in Suriname». Joshua Project. [Consulta: 23 juliol 2020].
* 1 2 «Sikiana». Caribbean Indigenous and Endangered Languages at the University of the West Indies, Jamaica. Arxivat de l'original el 29 d’octubre 2021. [Consulta: 23 juliol 2020].
* ↑ «Encyclopaedie van Nederlandsch West-Indië - Page 175 - Sikiana» (en neerlandès). Biblioteca digital de la literatura neerlandesa, 1916. [Consulta: 23 juliol 2020].
Pobles indígenes del Brasil :
Pobles indígenes de la Regió Nord :
Pobles indígenes de la Regió Nord-est :
Pobles indígenes de la Regió Centre-Oest :
Pobles indígenes de les regions Sud i Sud-est :
Articles relacionats :
# Província de Sufruy

La província de Sufruy (en àrab إقليم صفرو, iqlīm Ṣufrū; en amazic ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⵚⴼⵕⵓ, tasga n Sefru) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Fès-Boulemane i actualment de la de Fes-Meknès. Té una superfície de 3.462 km² i 286.489 habitants censats en 2014. La capital és Sufruy.

## Divisió administrativa

La província de Séfrou consta de 5 municipis i 17 comunes:
| Nom | Codi geogràfic | Tipus | Habitatges | Població | Estrangers | Locals | Notes |
| Bhalil | 451.01.01. | Municipi | 2815 | 11638 | 6 | 11632 | |
| El Menzel | 451.01.03. | Municipi | 2476 | 11484 | 3 | 11481 | |
| Imouzzer Kandar | 451.01.05. | Municipi | 3025 | 13745 | 18 | 13727 | |
| Ribate El Kheir | 451.01.07. | Municipi | 2619 | 12654 | 0 | 12654 | |
| Sufruy | 451.01.09. | Municipi | 14344 | 64006 | 28 | 63978 | |
| Adrej | 451.03.01. | Comuna rural | 479 | 2236 | 0 | 2236 | |
| Ain Timguenai | 451.03.03. | Comuna rural | 1087 | 5778 | 1 | 5777 | 3570 residents viuen al centre, anomenat Zaouiat Bougrine; 2208 residents viuen en zones rurals. |
| Bir Tam Tam | 451.03.05. | Comuna rural | 1818 | 9714 | 1 | 9713 | |
| Dar El Hamra | 451.03.07. | Comuna rural | 841 | 4022 | 1 | 4021 | |
| Ighzrane | 451.03.09. | Comuna rural | 2064 | 11050 | 0 | 11050 | |
| Mtarnagha | 451.03.11. | Comuna rural | 982 | 5284 | 0 | 5284 | |
| Oulad Mkoudou | 451.03.13. | Comuna rural | 1523 | 7821 | 0 | 7821 | |
| Ras Tabouda | 451.03.15. | Comuna rural | 1202 | 6516 | 2 | 6514 | |
| Tafajight | 451.03.17. | Comuna rural | 330 | 2047 | 0 | 2047 | |
| Ain Cheggag | 451.05.01. | Comuna rural | 2737 | 15475 | 21 | 15454 | 4436 residents viuen al centre, anomenat Ain Cheggag; 11039 residents viuen en zones rurals. |
| Ait Sebaa Lajrouf | 451.05.03. | Comuna rural | 3138 | 17400 | 0 | 17400 | |
| Aghbalou Aqorar | 451.07.01. | Comuna rural | 3044 | 15835 | 1 | 15834 | |
| Ahl Sidi Lahcen | 451.07.03. | Comuna rural | 993 | 5290 | 0 | 5290 | |
| Azzaba | 451.07.05. | Comuna rural | 515 | 2493 | 1 | 2492 | |
| Kandar Sidi Khiar | 451.07.07. | Comuna rural | 1429 | 8709 | 0 | 8709 | |
| Laanoussar | 451.07.09. | Comuna rural | 1721 | 9343 | 0 | 9343 | |
| Sidi Youssef Ben Ahmed | 451.07.11. | Comuna rural | 2218 | 11292 | 0 | 11292 | |
| Tazouta | 451.07.13. | Comuna rural | 1098 | 5745 | 0 | 5745 | |

## Referències

* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 16 juliol 2016].
# Riu Xiliao

El riu Xiliao (Xiliao He), és un riu del nord-est de la Xina. El seu curs té una llargada de 1.450 km. Neix al sud-est de l'Ich Chingan, a la Mongòlia Interior, flueix en direcció oest-est fins a prop de Changchun, on es dirigeix cap al sud, després d'haver rebut, per la dreta, el Sar Hörën, travessa la província de Liaoning i deseguassa a la badia de Liaodong. A la seva desembocadura hi ha el port de Yingkou.
# Oritia

* Per a altres significats, vegeu «Oritia (amazona)».
Segons la mitologia grega, Oritia (en grec antic Ὠρείθυια), va ser una princesa atenenca, filla d'Erecteu, rei d'Atenes, i de la nimfa Praxítea.
Va ser raptada pel Bòreas, que la convertí en la seua esposa, i d'aquesta unió varen néixer Càlais, Zetes, Clèopatra i Quíone.
Una altra tradició diu que Oritia era filla de Cècrops i esposa de Macèdon, a qui va donar un fill anomenat Europos (Εὐρωπός).

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 164. ISBN 8429741461.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 401. ISBN 9788496061972.
# P&TLuxembourg

Entreprise des Postes et Télécommunications, comercialitzada com a P&TLuxembourg i abreujada com a P&T, és una corporació postal i de telecomunicacions propietat de l'Estat amb base a Luxemburg. També comercialitza serveis financers i manté el monopoli en l'emissió segells postals al Gran Ducat de Luxemburg. Depèn del Ministeri de les Comunicacions, i actualment és competència del Primer Ministre de Luxemburg en la seva qualitat de Ministre d'Estat. P&T posseeix accions en altres setze companyies, incloent participacions de control a eBRC (100%), Editus (51%), Infomail (45%), LuxGSM (100%), Michel Greco (60%), Netcore (75%), P&T Consulting (100%) i Visual Online (51%).

## Referències

* ↑ (en francès) «Statut». Entreprise des Postes et Télécommunications. Arxivat de l'original el 2011-07-18. [Consulta: 28 març 2008].
* ↑ (en francès) «Ministère d'Etat». Service Information et Presse. Arxivat de l'original el 2008-03-20. [Consulta: 28 març 2008].
* ↑ «Subsidiaries». Entreprise des Postes et Télécommunications. Arxivat de l'original el 2012-07-05. [Consulta: 13 juliol 2012].
# Soviet Suprem (Kazakhstan)

El Soviet Suprem de l'RSS de Kazakh (rus: Верховный Совет Казахской ССР), també conegut com a Consell Suprem era l'única branca legislativa de la SSR kazakh, una de les repúbliques que integrava la Unió Soviètica. El soviètic tenia molt poc poder i va dur a terme ordres donades pel Partit Comunista del Kazakhstan (CPK).

## President
### Presidents del Presidium del Soviet Suprem del Kazakh SSR

Els Presidents d'oficina del Presidium del Suprem soviètic és el cap d'estat de facto del Kazakh SSR.
* Abdisamet Kazakpaev (17 de juliol de 1938 - gener de 1947)
* Ivan Lukyanets (gener de 1947 - 20 de març de 1947)
* Daniyal Kerimbaev (20 de març de 1947 - 23 de gener de 1954)
* Nurtas Undasynov (23 de gener de 1954 - 19 d'abril de 1955)
* Zhumabek Tashenev (19 d'abril de 1955 - 20 de gener de 1960)
* Fazyl Karibzhanov (20 de gener de 1960 - 25 d'agost de 1960)
* Kapitolina Kryukova (25 d'agost de 1960 - 3 de gener de 1961)
* Isagali Sharipov (3 de gener de 1961 - 5 d'abril de 1965)
* Sabir Niyazbekov (5 d'abril de 1965 - 20 de desembre de 1978)
* Isatai Abdukarimov (20 de desembre de 1978 - 14 de desembre de 1979)
* Sattar Imashev (14 de desembre de 1979 - 22 de febrer de 1984)
* Andrei Plotnikov (22 de febrer de 1984 - 22 de març de 1984)
* Baiken Ashimov (22 de març de 1984 - 27 de setembre de 1985)
* Salamat Mukashev (27 de setembre de 1985 - 9 de febrer de 1988)
* Zakash Kamalidenov (9 de febrer de 1988 - desembre de 1988)
* Vera Sidorova (desembre de 1988 - 10 de març de 1989)
* Mahtay Sagdiev (10 de març de 1989 - 22 de febrer de 1990)

### Presidents del Soviet Suprem de l'RSS de Kazakh

* Kiylybay Medeubekov (13 de desembre de 1979 - 22 de febrer de 1990)
* Nursultan Nazarbayev (22 de febrer - 24 d'abril de 1990)
* Erik Asanbayev (24 d'abril de 1990 - 16 d'octubre de 1991)
* Serikbolsyn Abdildin (16 d'octubre de 1991 - 28 de gener de 1993)

## Convocacions

* 1a convocatòria (1938–1946)
* 2a convocatòria (1947–1950)
* 3a convocatòria (1951–1954)
* 4a convocatòria (1955–1959)
* 5a convocatòria (1959–1962)
* 6a convocatòria (1963–1966)
* 7a convocatòria (1967–1970)
* 8a convocatòria (1971-1974)
* 9a convocatòria (1975–1979)
* 10a convocatòria (1980–1984)
* 11a convocatòria (1985–1989)
* 12a convocatòria (1990–1993)
* 13a convocatòria (1994–1995)

## Referències

* ↑ «03485». www.knowbysight.info.
* ↑ «03480». www.knowbysight.info.
* ↑ «RELP. Демократия выборов в Казахстане :». www.law.edu.ru. Arxivat de l'original el 2016-03-07. [Consulta: 25 novembre 2019].