OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ricardo Montero Hernández

Ricardo Montero Hernández (Gemuño, 9 de juliol de 1902 - Valladolid, 19 de desembre de 1974) va ser un ciclista espanyol que fou professional entre 1924 i 1940, durant els quals va aconseguir més de 100 victòries.
Tot i néixer a la província d'Àvila es va criar a Ordizia. El seu germà, Luciano i el seu fill, Luciano Montero Rechou, també foren ciclistes. Els seus principals èxits els aconseguí en guanyar la primera edició de la Volta a Andalusia, el 1925, dues edicions de la Volta a Astúries (1926, 1928) i una de la Volta a Llevant (1932).

## Palmarès

* 1924
** Campió de Gipuzkoa
* 1925
** Campió d'Espanya en ruta
** Campió de Gipuzkoa
** 1r a la Volta a Andalusia i vencedor d'una etapa
** 1r a la Volta a Tolosa
* 1926
** Campió de Gipuzkoa
** 1r a la Volta a Astúries i vencedor de 3 etapes
** 1r al Gran Premi de Biscaia
** 1r al Gran Premi de Beasain
* 1927
** Campió de Gipuzkoa
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Astúries
** 1r al Gran Premi Pascuas
** 1r al Gran Premi de Biscaia
* 1928
** 1r a la Volta a Astúries i vencedor de 2 etapes
** 1r a la Gran Prova Eibarresa
** 1r al Gran Premi Pascuas
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Euskadi
* 1929
** 1r a la Prova de Legazpi
* 1930
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** 1r a la Prova de Legazpi
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Euskadi
* 1931
** 1r a la Pujada a Urkiola
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** 1r a la Gran Prova Eibarresa
** 1r al Gran Premi de Biscaia
** 1r a la Pujada a l'Escudo
** 1r a les Festes de Vitòria
* 1932
** 1r a la Vuelta a los Puertos
** 1r a la Gran Prova Eibarresa
** 1r a la Volta a Llevant i vencedor de 2 etapes
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** 1r a la Prova de Legazpi
* 1935
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
* 1937
** 1r a la Bordeaux-Angoulême

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1931. Abandona

## Referències

* 1 2 «MONTERO HERNÁNDEZ Ricardo». [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ «[URTEKARIA]», 16-05-2005. Arxivat de l'original el 2005-05-16. [Consulta: 4 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Ricardo MONTERO HERNANDEZ» (en italià). [Consulta: 4 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès de Ricardo Montero a siteducyclisme.net Arxivat 2005-05-16 a Wayback Machine.
# Regalèssia de muntanya

La regalèssia de muntanya (Trifolium alpinum) és una planta herbàcia rastrera i hemicriptòfita de la família de les fabàcies.
És una herba que pot atènyer fins a 20 centímetres d'altura. Les tiges són curtes i provenen d'un rizoma reptant molt gruix. La fulla està formada per tres folíols, agrupats en la base de la tija, acabats en punta amb dos estípules foliars estretes i punxegudes. La flor és d'uns 2 centímetres, molt aromàtiques i situades al final d'un peduncle floral d'uns 10 centímetres de longitud, amb una tonalitat que va des del rosa al porpra encara que de vegades són de color crema o blanques. Normalment si són joves creixen verticalment, però es van penjant a mesura que maduren. La seua etapa de floració és a l'estiu (juny a agost). L'arrel és comestible i té un gust dolç similar al de la regalèssia
Creix a les zones de muntanya a partir dels 1500 metres, arribant a gairebé els 3000 metres, sent molt característic a Europa en les muntanyes dels Pirineus i Alps fins als Carpats. Habita en les pastures, preferint els substrats silícics.

## Referències

* ↑ «Trifolium alpinum L.». [Consulta: 17 gener 2022].
# Resistència vacunal

La resistència vacunal o resistència vaccinal és l'adaptació evolutiva dels patògens per infectar i propagar-se a través d'individus vacunats, anàloga a la resistència antimicrobiana. Es refereix tant a vacunes humanes com animals. Tot i que l'aparició d'una sèrie de patògens resistents a les vacunes ha estat ben documentada, aquest fenomen és, tanmateix, molt més rar i menys preocupant que la resistència als antimicrobians.
La resistència vacunal es pot considerar un cas especial d'escapament antigènic, a partir de la immunitat que confereix la vacuna. La immunitat conferida per una vacuna pot ser diferent de la induïda per la infecció produïda pel patogen. Parlem de resistència a la vacuna només si l'escapament antigènic és el resultat de l'adaptació evolutiva del patogen (i no una característica del patogen que tenia abans de qualsevol adaptació evolutiva a la vacuna) i l'adaptació és impulsada per la pressió selectiva induïda per la vacuna (no seria el cas d'una evasió antigènica fruit d'una deriva genètica que estaria present fins i tot sense vacunar la població).
Per a les malalties que confereixen una immunitat duradora després de l'exposició, normalment malalties infantils, es va argumentar que una vacuna pot proporcionar la mateixa resposta immunitària que la infecció natural, per la qual cosa s'espera que no hi hagi resistència a la vacuna.
I si apareix resistència a la vacuna, la vacuna pot haver conferit algun nivell de protecció contra la forma greu de la infecció.

## Referències

* ↑ McLean, Angela Ruth «Vaccination, evolution and changes in the efficacy of vaccines: a theoretical framework». Proceedings of the Royal Society of London. Series B: Biological Sciences, vol. 261, 1362, 22-09-1995, pàg. 389–393. Bibcode: 1995RSPSB.261..389M. DOI: 10.1098/rspb.1995.0164. PMID: 8587880.
* ↑ Mclean, A. R «Vaccines and their impact on the control of disease». British Medical Bulletin, vol. 54, 3, 01-01-1998, pàg. 545–556. DOI: 10.1093/oxfordjournals.bmb.a011709. ISSN: 0007-1420. PMID: 10326283.
* ↑ Graham, Andrea L.; Allen, Judith E.; Read, Andrew F. «Evolutionary Causes and Consequences of Immunopathology». Annual Review of Ecology, Evolution, and Systematics, vol. 36, 1, 10-11-2005, pàg. 373–397. DOI: 10.1146/annurev.ecolsys.36.102003.152622. ISSN: 1543-592X. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-12-01. [Consulta: 9 desembre 2021].

## Vegeu també

* Eficàcia d'una vacuna
# Sovetski (Penza)

* Per a altres significats, vegeu «Sovetski».
Sovetski - Советский (rus) és un poble (possiólok) de l'óblast de Penza (Rússia). El 2011 tenia 186 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Пензенской области от 9 марта 2005 года № 774-ЗПО «Об административно-территориальном устройстве Пензенской области»». Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Šentjur pri Celju

Šentjur pri Celju és un municipi d'Eslovènia situat prop de les ciutats de Celje i de Slovenske Konice. El seu nom és la traducció de "Sant Jordi prop de Celje", a causa de llegendari guerrer que lluità contra el drac, Sant Jordi. A l'escut de la ciutat hi apareix un drac i un cavaller.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'escut de la ciutat Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
# Terrari

Un terrari és una instal·lació adequada per a mantenir-hi vius i en les millors condicions certs animals com rèptils, amfibis o artròpodes.
De la mateixa manera que els aquaris, solen ésser de vidre i contenir elements calefactors.

## Enllaços externs

* Informació sobre la Terraristika Hamm, la principal fira mundial sobre animals de terraris (alemany)
# Torre Pujol (Cardedeu)

* Per a altres significats, vegeu «Torre Pujol».
La Torre Pujol és un habitatge a la vila de Cardedeu (Vallès Oriental) protegit com a bé cultural d'interès local. Construïda a la fi del segle xix en el marc del desenvolupament econòmic especialment notable de la vila a la dècada de 1880-1890, constatable, entre altres coses, per una intensa activitat constructiva a tota la vila. L'any 1877 es feu un pla d'urbanització per la part occidental de Cardedeu, la que va de la Plaça Sant Joan a la Riera, on s'ha d'incloure el planejament d'aquesta part del carrer. El pla el va fer l'arquitecte Manuel Gispert l'any 1885. L'arquitecte municipal Sr. Samsó va fer un pla definitiu per tot Cardedeu.
Edifici d'habitatge, aïllat alineat a dos carrers, de tipologia entre mitgeres. Consta de planta baixa i pis, amb coberta plana acabada en balustrada de pedra. La decoració de la façana està composta d'elements clàssics: frontó de les finestres de la planta baixa i porta principal. Al primer pis hi ha finestres de llinda plana amb relleus de pedra a la llinda i balustres de pedra. Un fris decorat separa la planta baixa del primer pis. En conjunt presenta un caràcter eclèctic. En l'extracte de Joan Artigues consta que Josep Pujol i Costa edifica l'any 1890 a la cantonada del carrer molí una casa de planta baixa i un pis.

## Notes

* 1 2 «Torre Pujol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Ribulosa

La ribulosa és un monosacàrid cetopentosa que conté cinc àtoms de carboni i inclou un grup funcional cetona. Té la fórmula química C₅H$_{10}$O₅. Són possiles dos enantiòmers, D-ribulosa (D-eritro-pentulosa) i L-ribulosa (L-eritro-pentulosa). D-Ribulosa és el diastereòmer de la D-xilulosa. Els sucres ribulosa es formen en la via pentosa-fosfat. Són importants en la formació de moltes substàncies bioactives. Per exemple la D-ribulosa és producte intermedi en la via de produir D-arabitol mitjançant fongs. També la 1,5-bisfosfat, D-ribulosa combina amb diòxid de carboni al principi del procés de fotosíntesi. Una forma sintètica de la ribulosa (sucroribulosa) és present en alguns edulcorants.

## Referències

* ↑ Parada Puig, Raquel. «Ribulosa: características, estructura y funciones», 12-04-2019. [Consulta: 17 gener 2022].
* ↑ «Ribulosa», 23-05-2017. [Consulta: 17 gener 2022].
# Resmetrina

La resmetrina és un insecticida piretroide utilitzat en el control de la població del mosquits adults.
La molècula de l'resmetrina té quatre estereoisòmers. És una barreja dels isòmers (1R,trans)-, (1R,cis)-, (1S,trans)-, (1S,cis)-, normalment en una relació de 4:1:4:1. Els isòmers 1R (tant el trans com el cis) presenten una forta activitat insecticida, mentre que els isòmers 1S no. L'isòmer (1R,trans)- és també conegut com a Bioresmetrina,(+)-trans-Resmetrina, o d-trans-Resmetrina; encara que la bioresmetrina ha estat utilitzada únicament com a ingredient actiu (AI) per a pesticides, no està registrada actualment com a ingredient actiu separat per la U.S. EPA. L'isòmer (1R,cis)- és conegut com a Cismetrina, però tampoc está registrat a la U.S. per ús únicament com a pesticida AI.

## Referències

* ↑ Thomas A. Unger. Pesticide Synthesis Handbook. William Andrew, 1996, p. 956. ISBN 0-81551853-6.
* ↑ Pesticide Information Profiles, Extension Toxicology Network (EXTOXNET). Resmethrin

## Enllaços externs

* Resmethrin Technical Fact Sheet - National Pesticide Information Center
* Resmethrin Pesticide Information Profile - Extension Toxicology Network
* Reregistration Eligibility Decision for Resmethrin (2006) - U.S. Environmental Protection Agency
# Sovetski (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Sovetski».
Sovetski (en rus: Советский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 23 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс деревня Александровка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-02. [Consulta: 2 gener 2015].
# Óscar Salamanca Sanz

Óscar Salamanca Sanz (Valladolid, 1 de setembre de 1973) és un exfutbolista castellanolleonès que jugava com a migcampista.
Va jugar en Primera Divisió a les temporades 94/95 i 95/96 amb el Reial Valladolid, tot disputant dos partits.
# Vyšné nad Hronom

Vyšné nad Hronom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1264.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «O obci :: Vyšné nad Hronom». [Consulta: 19 desembre 2021].
# Teixidor del Cap

El teixidor del Cap (Anthoscopus minutus) és una espècie d'ocell de la família dels remízids (Remizidae).

## Hàbitat i distribució

Habita matollars xèrics del sud-oest d'Angola, Namíbia, Botswana i oest de Zimbabwe fins al sud i sud-oest de Sud-àfrica cap a l'est fins al centre de Transvaal, Estat Lliure d'Orange i l'est de la Província del Cap.

## Referències

* ↑ «Teixidor del Cap». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021 (català)
# Tribunal Constitucional d'Andorra

El Tribunal Constitucional d'Andorra és un òrgan jurisdiccional que, d'acord amb la Constitució d'Andorra (Títol VIII) és l'intèrpret suprem de la Constitució (article 95.1). Disposa d'autonomia reglamentària (article 95.2), sotmesa a la Constitució i a la Llei del Tribunal Constitucional.
És integrat per quatre magistrats, amb un mandat de vuit anys, no renovable per períodes consecutius. Aquests magistrats són designats, entre persones de reconeguda experiència jurídica o institucional, pels Coprínceps (1 magistrat cadascú) i pel Consell General (2 magistrats). La renovació dels magistrats es fa per parts. Actualment, el Tribunal està compost pel Sr. Isidre Molas i Batllori, (president), pel Sr. Dominique Rousseau (vicepresident), per la Sra. Laurence Burgorgue-Larsen, i, des del mes de desembre del 2017, pel Sr. Josep Delfí Guàrdia i Canela.
Les decisions del Tribunal Constitucional s'adopten per majoria de vots i, en cas d'empat, té vot de qualitat el ponent (designat per sorteig en cada causa).

## Referències

* ↑ Títol VIII. Del Tribunal Constitucional
* ↑ El ple del Tribunal Constitucional nomena Isidre Molas com a president de la sala, Diari d'Andorra, 26 de setembre de 2016
* ↑ Dominique Rousseau jura com a nou magistrat del Tribunal Constitucional al web del consell

## Enllaços externs

* Tribunal Constitucional d'Andorra
# Roc del Solà de la Llaguna

El Roc del Solà de la Llaguna és una muntanya de 1.918,7 metres d'altitud del límit dels termes comunals d'Aiguatèbia i Talau, Caudiers de Conflent i la Llaguna, totes tres de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a l'extrem sud-oest del terme de Caudiers de Conflent, al nord-oest del d'Aiguatèbia i Talau i al nord-est del de la Llaguna. És a l'extrem de llevant del Bosc Comunal de la Llaguna i al sud-oest del Puig de la Socarrada d'en Felip.

## Referències

* ↑ El Roc del Solà de la Llaguna en els ortofotomapes de l'IGN
# Roderich Mojsisovics von Mojsvar

Roderich Mojsisovics von Mojsvar (alemany: Roderich Edmund Ladislaus Anton Julius) (Graz, 10 de maig de 1877 - Bruck an der Mur, 30 de març de 1953) també es diu Roderick Mojsisovics, Roderich Edler von Mojsvár Mojsisovics, Roderich von Mojsisovics-Mojsvár. Fou un compositor austríac que va fundar i es responsabilitzà a Graz, de l'escola del "Musikverein für Steiermark".
Durant la seva direcció, la "Schule des Musikverein für Steiermark" es va transformar el 1920 en un conservatori. El 1939 el Conservatori es va dividir en dues parts, ara anomenades Kunst Universität Graz i el Konservatorium de Johann-Joseph-Fux Graz.
Les seves obres s'anomenarien romàntic tardà i mostren la influència de Max Reger. Durant la seva vida, les seves obres no van aconseguir gran popularitat. Com a professor Mojsisiovics va influir en Otto Siegl, Hans Holenia, Max Schönherr, Alois Pachernegg Waldemar Bloch, Alfons Vodosek i Grete von Zieritz.

## Referències

* ↑ "Història del KUG". Sobre el KUG. Universitat d'Art de Graz. Recuperat el 25/07/2013.
* ↑ Inici
* ↑ "Història de KUG". Recuperat el 25/07/2013.
* ↑ Benvingut al Conservatori Johann Joseph Fux! - Administració - Estat de l'Estíria
* ↑ SUPPAN, Wolfgang (2009). Lèxic de música estiriana. Graz: Akad- Druck i Verlagsanstalt. pp. 467-468. ISBN 978-3-201-01888-3,
* ↑ Levi., Erik. "Mojsisovics, de Roderich Edler de". Grove Music Online. Oxford University Press. Oxford Music Online. Recuperat el 25 de juliol de 2013
* ↑ Levi, Erik. "Mojsisovics, de Roderich Edler de". Oxford University Press. Oxford Music Online. Recuperat el 25 de juliol de 2013.
* ↑ "Artista Retrata Alois Pachernegg". Editors de música Bohne & Schulz. Recuperat el 25/07/2013.
* ↑ Lloc web de Bach Cantatas: Waldemar Bloch (Compositor) consultat el 2 d'agost de 2013 disponible a http://www.bach-cantatas.com/Lib/Bloch-Waldemar.htm
* ↑ Suppan, Wolfgang; Op. citat pàg.739
# Sinobatis filicauda

Sinobatis filicauda és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 55 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical (17°S-25°S, 149°E-156°E) i demersal que viu entre 606-880 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic occidental: Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Hulley, P. A., 1973. Interrelationships within the Anacanthobatidae (Chondrichthyes, Rajoidea), with a description of the lectotype of Anacanthobatis marmoratus (von Bonde & Swart, 1923). Ann. S. Afr. Mus. v. 62 (pt 4): 131-158.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Last P.R. & Séret B., 2008. Three new legskates of the genus Sinobatis (Rajoidei: Anacanthobatidae) from the Indo–West Pacific. Zootaxa 1671: 33–58.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ḷḷuarca

Ḷḷuarca (en castellà Luarca) és una parròquia i vila del conceyu de Valdés, en el Principat d'Astúries. Té una població de 4.118 habitants (INE 2013) repartits 5,84 km² i gairebé íntegrament en la vila homònima, excepte 892 hab. que poblen la resta de barris de la parròquia. En aquesta parròquia es troba la vila de Ḷḷuarca, cabdal del concejo de Valdés. Està situat a 90 km d'Oviedo, capital del Principat. El seu temple parroquial està dedicat a Santa Eulalia. És la població natal del metge i bioquímic Severo Ochoa, Premi Nobel de Medicina l'any 1959.

## Poblacions

* Almuña
* Fontouria
* Ḷḷuarca
* Portizuelu
* Barceḷḷina

## Referències

* ↑ «Expedient amb els topònims oficials de Valdés». BOPA.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Ajuntament de Valdés
* Federació Asturiana de Concejos
* Pàgina amb notícies sobre Ḷḷuarca i el conceyu de Valdés
* Luarca. La Vila Blanca de la Costa Verda.
# Vyšné Ružbachy

Vyšné Ružbachy és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1329.
# Teixidor del Sahel

El teixidor del Sahel (Anthoscopus punctifrons) és una espècie d'ocell de la família dels remízids (Remizidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes i boscos del nord de l'Àfrica subsahariana, al Senegal, Gàmbia, sud de Mauritània, de Mali i de Níger, Nigèria, Camerun, àrea del Llac Txad, centre del Sudan, nord-oest d'Etiòpia i Eritrea.

## Referències

* ↑ «Teixidor del Sahel». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021 (català)
# Tribunal Constitucional d'Eslovàquia

El Tribunal constitucional de la República s'Eslovàquia (en eslovac: Ústavný súd Slovenskej republiky) és un tribunal especial establert per la Constitució d'Eslovàquia. La seva seu és a Košice a Eslovàquia oriental.

## Jutges

Originàriament, el Tribunal tenia deu jutges nomenats per set anys pel President de la República, qui els selecciona des del doble nombre de candidats escollits pel Consell Nacional. Després d'una esmena constitucional de l'any 2001, el tribunal consta de tretze jutges designats per dotze anys, seleccionats com es feia anteriorment. Un candidat -elegible al Consell Nacional- per a jutge constitucional ha de ser d'almenys 40 anys, ser un graduat de la facultat de dret i haver exercit l'advocacia durant un mínim de 15 anys. Com és el cas dels membres del Consell Nacional, els jutges gaudeixen d'immunitat.

## Tasques

Els deures del Tribunal i els seus jutges estan regits per la Constitució -més precisament, el capítol set, primera part-. Decideix sobre la compatibilitat de les lleis, decrets i els reglaments jurídics -lliurats per l'administració de l'estat, les administracions locals o resultant de tractats internacionals- amb la Constitució.
El Tribunal es pronuncia igualment sobre els litigis entre els òrgans de l'administració pública, llevat de si la llei necessita que aquests litigis siguin tractas per un altre cos de l'estat, les queixes contra les decisions jurídicament dels organismes d'Estat, les eleccions, els referèndums, etc.
El Tribunal constitucional és l'únic tribunal que pot dictar persecució contra el president de la República en exercici.

## Referències

* ↑ «Constitution of Slovakia (without amendments) at theconstitutional.org». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 13 desembre 2016].
* ↑ «Constitution at the Slovak Government page (Eslovac)». Arxivat de l'original el 2008-01-12. [Consulta: 13 desembre 2016].
# Roc del Quir (Meranges)

Roc del Quir és una obra de Meranges (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Roc clavat al terra a forma d'antic menhir. Es tracta d'una fita que assenyalava els límits d'una àrea, molt probablement relacionada amb els límits d'usos ramaders comunals. La mateixa toponímia de l'àrea (Pleta de Cadell), i els seus usos històrics com a zona de pastura, semblen apuntar en aquesta línia. La pedra de tres cares, conserva una creu gravada a la part inferior d'una d'elles.

## Referències

* ↑ «Roc del Quir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Remagen

Remagen és una població d'Alemanya en l'estat federal de Renània-Palatinat, dins el districte d'Ahrweiler. Es troba al sud de Bonn. Està a la riba esquerra del riu Rhin. Hi ha l'església Apollinariskirche. Té 15.887 habitants (2012)

## Història

L'Imperi Romà construí el fort de Rigomagus (o Ricomagus), a l'oest del Rin. Està a uns 15 km del primer pont que es va fer al riu Rin (a Neuwied), que es va fer de fusta i en només tres setmanes, per evitar les incursions de les tribus germàniques.
El fort de Remagen era un dels construïts per Drus al llarg del Rin.
Segons la llegenda, l'any 1164, unes relíquies de sant Apol·linar, portades des de Milà cap a Colònia, van ser misteriosament aturades pel riu. Les relíquies de sant Apol·linar, aleshores, van ser dipositades allà mateix, en les restes del fort romà i van ser la base per a construir una església dedicada a aquest sant.

### El pont de Remagen

El Pont de Ludendorff es va construir durant la Primera Guerra Mundial per facilitar el moviment de les tropes. El pont va ser dissenyat per Karl Wiener, un arquitecte de Mannheim. Feia 325 m de llargada. Va ser capturat per les forces dels Estats Units el 7 de març de 1945.
El 1968 David L. Wolper produí la pel·lícula, en art de ficció, The Bridge at Remagen.

### Camp de presoners

L'any 1945, els Estats Units hi van construir un dels principals camps de presoners de l'oest del Rin, l'anomenat Rheinwiesenlager—prop de Remagen. S'estima que hi van morir milers de soldats alemanys en tots aquests camps.

## Personalitats relacionades

* Peter Maech, 23è abat de Maria Laach (1512–1552)
* Henriette Jügel (1778 a Remagen), pintor
* Thomas Gottschalk
* Rudolf Caracciola

## Notes i referències

* ↑ Alan Heath - Friedhof an Bad Bodendorf http://www.youtube.com/watch?v=dy8TFyn8wxw

## Enllaços externs

* Official Website