OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tribulus

Tribulus és un gènere de plantes amb flors originàries de zones càlides. Són plantes perennes però algunes són anuals en climes més freds. Les fulles són compostes i de disposició oposada. Les flors són hermafrodites. L'ovari està dividit en lòculs i en "falsos septa" (això darrer distingeix Tribulus d'altres gèneres de la seva família). Algunes espècies es cultiven com ornamentals en zones càlides. I, especialment T. cistoides, T. longipetalus, T. micrococcus, T. terrestris, T. zeyheri, són males herbes. Als Països Catalans està representat per Tribulus terrestris.
L'espècie més coneguda és T. terrestris que és una mala herba i que suposadament també incrementaria els nivells de testosterona.

## Taxonomia

* Tribulus adscendens
* Tribulus alacranensis
* Tribulus alatus
* Tribulus bimucronatus
* Tribulus brachystylis
* Tribulus brasiliensis
* Tribulus californicus
* Tribulus caribaea
* Tribulus cistoides
* Tribulus cristatus
* Tribulus decolor
* Tribulus dimidiatus
* Tribulus excrucians
* Tribulus fisheri
* Tribulus glabrata
* Tribulus grandiflorus
* Tribulus hirsutus
* Tribulus humifusus
* Tribulus hystrix
* Tribulus longipes
* Tribulus longipetalus
* Tribulus macranthus
* Tribulus macrocarpus
* Tribulus macropterus
* Tribulus maximus
* Tribulus minutus
* Tribulus micrococcus
* Tribulus moluccanus
* Tribulus parvispinus
* Tribulus pechuelii
* Tribulus pentandrus
* Tribulus pentandrus
* Tribulus platypterus
* Tribulus pterophorus
* Tribulus pubescens
* Tribulus rajasthanensis
* Tribulus ranunculiflorus
* Tribulus saharae
* Tribulus sericeus
* Tribulus taiwanense
* Tribulus terrestris
* Tribulus trijugatus
* Tribulus trijugus
* Tribulus tuberculatus
* Tribulus zeyheri

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Vegeu també

* Obriülls, en llatí en deien "tribulus" dels obriülls en el sentit d'arma.

## Enllaços externs

* Descripció, hàbitat i fotografies de Tribulus terrestris Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Tribulus en BoDD – Botanical Dermatology Database
* Technical description of Zygophyllaceae Arxivat 2010-12-13 a Wayback Machine. from The Families of Flowering Plants, L. Watson and M. J. Dallw
* Tribulus Terrestris : Ancient hormone plant article from Thetlab.com
# Protis

Protis (en llatí Protys, en grec antic Πρωτύς) fou un artista del període grecollatí el nom del qual és conegut per una inscripció al peu d'una escultura representant quatre figures col·locades d'espatlla una a l'altre, trobades a Egipte i avui al Museu de Torí.
La inscripció diu ΠΡΩΤΎΤΟΞ ΤΕΧΝΗ ΕΡΓΑΞΤΗΡΙΑΡΧΟΨ que vol dir "l'obra de Protis, cap del taller dels artistes".

## Referències

* ↑ Protys a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 556-557
# Tania Díaz

Tania Díaz (Caracas, 18 de juny de 1963) és una periodista i política veneçolana. És diputada a l'Assemblea Nacional de Veneçuela pel Partit Socialista Unit de Veneçuela (PSUV) en el Districte Capital, a més de exercir-se com constituent i primera vicepresidenta de l'Assemblea Nacional Constituent de Veneçuela.

## Biografia

Tania Díaz va ser redactora en cap de l'agència Venpres, conductora d'espais d'opinió a Ràdio Nacional de Veneçuela, periodista del diari El Correo, i el 2012 conductora de canal de televisió estatal Venezolana de Televisión.
El 2010 va ser nomenada com a ministra de comunicació i informació de Veneçuela per substituir Blanca Eekhout, però és elegida com a diputada a l'Assemblea Nacional el juny. És succeïda per Mauricio Rodríguez.
El 2 de febrer de 2012 és juramentada com a diputada principal a l'Assemblea Nacional per substituir Cilia Flores, quan Flores és designada com a Procuradora General.
El 5 de gener de 2018, Tania Díaz és nomenada com a primera vicepresidenta de l'Assemblea Nacional Constituent.

## Referències

* ↑ «Periodista Tania Díaz: El canal 8 resalta los logros de comunidades que no hacen los privados» (en castellà). 6 to poder.
* ↑ «Designado Andrés Izarra como ministro de Información» (en castellà). El Universal.
* ↑ «Adiós, Aristóbulo: Juramentaron a Tania Díaz como primera vicepresidenta de ANC» (en castellà). El Cooperante, 05-01-2018. Arxivat de l'original el 2019-04-26. [Consulta: 29 agost 2020].
# Qüestió Romana

La Qüestió Romana fou el conjunt de fets que conduïren a l'ocupació i desaparició dels Estats Pontificis en 1870 durant el procés d'unificació italiana. Aquesta desaparició de facto mai no fou acceptada pel Papa regnant, Pius IX. Aquest es negà a reconèixer el nou govern italià, excomunicà el rei Victor Manuel II i va prohibir als italians participar en la vida política italiana. Durant els anys posteriors els Papes que van succeir Pius IX, Lleó XIII (1878-1903), Pius X (1903-1914) i Benet XV (1914-1922), van considerar-se presoners als palaus del Vaticà i no van restablir les relacions amb Itàlia. Pius XI (1922-1939) va solucionar la polèmica firmant amb el govern italià de Mussolini, els anomenats Pactes del Laterà, l'11 de febrer del 1929, on el Papa reconeixia Itàlia com a estat i els italians reconeixien al Papa la sobirania sobre el Vaticà, que quedava establert com a estat independent gràcies a aquests acords.

## Referències

* ↑ Mario Musumeci, Sergio Toffetti. Da la presa di Roma a Il piccolo garibaldino: Risorgimento, massoneria e istituzioni : l'immagine della nazione nel cinema muto, 1905-1909 (en italià). Gangemi, 2007, p. 99. ISBN 9788849213201.
* ↑ Kertzer, David I. Prisoner of the Vatican: The Popes' Secret Plot To Capture Rome From The New Italian State (en anglès). Houghton Mifflin Harcourt, 2006, p.292. ISBN 0618619194.
* ↑ «Qüestió Romana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Presoner al Vaticà

## Enllaços externs

* «Qüestió Romana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* De Cesare, Raffaele. The Last Days of Papal Rome. Londres: Archibald Constable & Co., 1909.
# Ochelata

Ochelata és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 494 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ochelata tenia 494 habitants, 175 habitatges, i 131 famílies. La densitat de població era de 794,7 habitants per km².
Dels 175 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 25,1% no eren unitats familiars. En el 23,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 40.781 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 14.365 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ochelata». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ochelata». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Roberto Pampín López

Roberto Pampín López (Barakaldo, 5 de gener de 1984) és un futbolista basc, que ocupa la posició de porter.

## Trajectòria esportiva

Format al planter de l'Athletic Club, hi va debutar a primera divisió amb el conjunt de San Mamés, disputant dos partits de la màxima categoria a la campanya 04/05, en la qual va ser el suplent d'Aranzubia. També ha disputat la Segona Divisió amb la SD Eibar.

## Clubs

* 02/03 CD Baskonia
* 02/05 Athletic B
* 04/07 Athletic Club
* 05/06 Real Unión de Irun (cedit)
* 06/07 Sestao River (cedit)
* 07/08 Sestao River
* 08/... SD Eibar
# Nadia Fingall

Nadia Fingall (Estats Units, 1998) és una pivot de bàsquet, que juga per al València Basket.
Formada a la Universitat de Standford, Fingall va fitxar pel Nou Basket Paterna, equip vinculat al València Basket per a la temporada 2020-21. La temporada següent va fer el salt a la Lliga Femenina al fitxar pel Movistar Estudiantes, renovant per un any més.
El 22 de maig del 2023 va fitxar pel València Basket, vigent campió de lliga.

## Referències

* 1 2 Valero, Jorge. «Nadia Fingall, fichaje top para el Valencia Basket». Superdeporte, 22-05-2023. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «#VBC | Nadia Fingall, nuevo refuerzo para Valencia Basket». Plaza deportiva. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «Nadia Fingall seguirá la próxima temporada en el Movistar Estudiantes» (en castellà). [Consulta: 22 maig 2023].
# Otó de Lotaríngia

Otó de Verdun, mort el 944, va ser comte de Verdun i duc de Lotaríngia.
No se saben gaires coses d'aquest comte i duc. Sembla ser fill de Ricuí de Verdun i d'una primera esposa. La seva mare podria ser de la família dels Liudolfings, el que explicaria el seu nom i per què, els reis de Germània li van confiar la Lotaríngia. Hauria succeït al seu pare al comtat de Verdun vers el 923.
Entre 940 i 942, Otó I, rei de Germània li va donar el ducat de Lotaríngia, així com la custòdia d'Enric, fill de l'antic duc Gislebert de Lotaríngia. Va morir el 944, poc abans d'Enric.

## Referències

* http://www.genealogie-mittelalter.de/lotharingien/otto_von_verdun_herzog_von_lothringen_944/barth.html Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
# Time (Unix)

L'ordre time s'utilitza en sistemes operatius Unix o UNIX-like per a obtenir estadístiques sobre el temps d'execució d'una aplicació.

## Exemples d'ús

Per tal d'utilitzar aquesta ordre, només cal posar-la davant de qualsevol altra comanda o aplicació de la qual vulguem obtenir les estadístiques sobre els seus temps d'execució:
Quan l'ordre o aplicació finalitzi, time mostrarà un informe del temps que ha tardat a executar la comanda ls. El format de sortida pot variar, però una possible sortida pot ser:

## Temps d'usuari versus temps de sistema

El temps user pot ser una mica confós d'entendre inicialment. El temps total (real time) és la combinació de la quantitat de temps que la CPU gasta realitzant accions per a una aplicació més els temps que gasta realitzant crides de sistema per al nucli demanades pel programa més el temps que fa servir la CPU.
Si executeu:
Veureu com la comanda sleep 10 tarda més de 10 segons en executar-se però només utilitza 0.004s de temps de CPU (en espai d'usuari) per executar-se.

## Enllaços externs

* time man page (anglès)
Viccionari
# Sultan Baiazid

Sultan Baiazid ibn Mubariz al-Din Muhammad fou un príncep muzaffàrida (+1393), fill de Mubariz al-Din Muhàmmad i de la seva segona esposa Badi al-Jamal. No era per tant germà de pare i mare dels altres fills mascles (Shah Muzaffar, Shah Shuja, Shah Mahmud i Sultan Ahmad).
És esmentat per primer cop el 1358 o 1359 quan el pare Mubariz al-Din, presoner dels seus fills Shah Shuja i Shah Mahmud, va arribar a un acord amb aquests pel qual podria tornar a Shiraz i estar amb la seva esposa Badi al-Jamal i el seu jove fill Sultan Baiazid, junt amb els seus servidors i el govern seria portat en el seu nom amb la seva aprovació. Aquesta situació no va durar gaires mesos (2 o 3) doncs Mubariz va preparar un complot amb els seus fidels per capturar i matar a Shah Shuja quan l'anés a veure; Shah Shuja en va ser informat i va ordenar la mort dels participants al complot i el trasllat de Mubariz al castell de Tabar, a la comarca del Garmsir, una regió calorosa al sud-est de Fars; no s'informa de que allí fos acompanyat per la esposa i fill que probablement van restar a Xiraz. En aquest temps en tot cas Sultan Baiazid devia ser un infant de pocs anys.
Torna a ser esmentat el 1387, quan Sultan Ahmad tornava a Kirman des de Shiraz on havia estat a retre homenatge a Tamerlà, i anava acompanyat del seu germà (germanastre) Sultan Baiazid. De la ciutat de Kirman Sultan Ahmad es va dirigir poc després a Sirjan en una expedició de cacera enviant al seu germà Baiazid a Manujan (o Manugan) per interessar-se pels impostos del regne d'Ormuz. Ahmad va tornar a Kirman on també va tornar pel mateix temps Sultan Baiazid que ja havia complert l'encàrrec i havia obtingut la submissió de Manujan i el pagament del tribut.
Seguia al costat del seu germanastre el 1390 quan Mubariz al-Din Shah Yahyade Yadz va atacar Kirman amb el suport de Sultan Abu Ishaq de Sirjan i fou derrotat per Sultan Ahmad en la batalla de Baft el 23 d'abril de 1390.
No s'esmenta en 1393 quan els prínceps van anar a rebre a Tamerlà i foren empresonats al arribar a Shiraz. Però fos a Shiraz pocs dies després, o a un altre lloc una mica més tard, Sultan Baiazid va morir executat per ordre de Tamerlà el 1393, quan probablement rondava els 40 anys.

## Bibliografia

* Capítol addicional del manuscrit Ta'ríkh-i-guzída; or, "Select history" de Hamdulláh Mustawfí-i-Qazwíní, compilat el 730 de l'hègira (1330) i reproduit en un facsimil d'un manuscrit datat el 857 de l'hègira (1453), pàgs 151 a 207
# Oches

Oches és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 31 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Oches era de 31 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 21 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 21 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 12 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 3 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Oches el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 23 persones, 16 eren actives i 7 eren inactives. De les 16 persones actives 15 estaven ocupades (9 homes i 6 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Oches hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Oches a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Oches a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Roca Regina

La Roca Regina és un cingle i cim de 727,1 metres d'altitud situat en el terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic municipi de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà.
Es tracta d'una espectacular paret de pedra rogenca visible al costat de ponent del congost de Terradets. És molt a prop del congost de Terradets, damunt del barranc del Bosc en el seu darrer tros, just abans d'afluir a la Noguera Pallaresa. Al vessant nord de la Roca Regina hi ha la cova de Grabiel, a la part occidental. El serrat de Pena s'estén cap al nord des del punt més alt de la Roca Regina, i les Feixes del Serrat de Pena ho fan cap al nord-est. De la mateixa Roca Regina flueix cap al nord-est la llau de Sant Pere, que va a abocar-se a la Noguera Pallaresa a prop del pont Nou de Monares. El Corral de Corçà és al sector oriental de la Roca Regina, ja en el mateix congost de Terradets.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Natore

Natore, Nator o Nattor és una ciutat i municipi de Bangladesh, capital del districte de Natore a 24° 26′ N, 89° 01′ E﻿ / ﻿24.433°N,89.017°E﻿ / 24.433; 89.017 a la riba nord del riu Narad. Està formada per 9 seccions (wards) i 33 mahalles (mahalla). Els barris més poblats són Alaipur, Kanaikhali, Nichabazar i Lalbazar. Fou la residència dels rages de Nator, el zamindari dels quals va quedar reduït al segle XIX.
La ciutat va créixer a l'entorn del palau dels rages de Nator que van accedir al poder a la primera meitat del segle XVIII i van obtenir gradualment possessió de tot el districte. El 1765 el diwan de Bengala va passar a la Companyia Britànica de les Índies Orientals i del 1769 al 1825 fou capital del districte de Rajshahi, però a causa de ser poc saludable (a causa de les maresmes properes) la capitalitat fou traslladada a Rampur Boalia. Els rages zamindaris, aleshores poderosos, van perdre progressivament influència i la segona meitat del segle XIX eren considerats de tercera o quarta classe dins la noblesa. La municipalitat fou creada el 1869 però fou rebaixada a comitè urbà el 1959; era capital d'una subdivisió fins al 1984 quan fou declarada capital del nou districte de Natore; va ser elevada altre cop a municipalitat el 1993 amb una superfície de 15,05 km²; té una població de 72.615 habitants (probablement del cens de 1991). La població el 1881 era de 9.094 habitants i el 1901 de 8.654.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Ocuilan

Ocuilan és un municipi de l'estat de Mèxic. Ocuilan de Artega és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Joquicingo i Capulhuac, al sud amb Ocuilan, a l'oest amb Malinalco i a l'est amb Morelos.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ocuilan Arxivat 2016-10-24 a Wayback Machine. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Time (disc)

Time és el cinquè disc en solitari i d'estudi del cantant nord-americà de R&B Lionel Richie, va eixir el 23 de juny de 1998.

## Llista de temes

* «Zoomin» – 4:23
* «I Hear Your Voice» – 4:00
* «Touch» – 5:08
* «Forever» – 6:13
* «Everytime» – 4:15
* «Time» – 6:11
* «To The Rhythm» – 5:14
* «Stay» – 4:09
* «The Way I Feel» – 3:07
* «Closest Thing to Heaven» – 4:00
* «Someday» – 4:23
* «Lady» – 4:26

## ViccionariReferències

* ↑ Johnson, Connie «Lionel Richie Time Mercury». Los Angeles Times, 06-07-1998.
# Premis Literaris de Roda de Ter

Els Premis Literaris de Roda de Ter són uns guardons de literatura en català creats l'any 1985, com a reconeixement i homenatge al poeta Miquel Martí i Pol i als escriptors Emili Teixidor i Jaume Salés i Sanjaume. Són convocats cada any per la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Roda de Ter, a Osona, dins del marc de les Jornades Miquel Martí i Pol. Tot i així, no totes les seves categories tenen una periodicitat anual. Des de l'any 2004, el veredicte es fa públic el cap de setmana immediatament després de l'11 de novembre, data de la mort de Miquel Martí i Pol.

## Categories

* Premi Miquel Martí i Pol de poesia
* Premi Emili Teixidor a projectes pedagògics (biennal)
* Premi Jaume Salés i Sanjaume de teatre (biennal)
* Premi Associació Roda de Comerciants de narrativa infantil i juvenil (per a nois i noies fins a 18 anys).

## Referències

* ↑ «Premis literaris». RodadeTer.cat. Arxivat de l'original el 2017-10-02. [Consulta: 20 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial dels Premis Literaris de Roda de Ter Arxivat 2017-10-02 a Wayback Machine.
# Sultan Husayn II

Sultan Husayn II (? — 1753) fou un xa safàvida. En les lluites dels primers anys després de la mort de Nàdir-Xah Afxar, el 1753 fou proclamat per Ali Mardan Khan Bakhtiyari com a xa rival de Ismail III, que tenia el suport de Karim Khan Zand, però fou eliminat al mes de juny quan Ali Mardam, que era el seu tutor (wakil) fou assassinat.

## Referències

* ↑ List of Rulers of the Islamic World Met Museum
* ↑ «Iran». [Consulta: 11 octubre 2022].
# Pēteris Juraševskis

Peteris Juraševskis (Municipalitat de Jelgava, 23 de març de 1872 − 10 de gener de 1945) va ser un polític letó que va ocupar el càrrec de Primer Ministre de Letònia des del 24 de gener de 1928 fins al 30 de novembre 1928. Juraševskis va formar part del Partit del Centre Democràtic.

## Referències

* ↑ Treijs, Rihards. Prezidenti : Latvijas valsts un ministru prezidenti (1918-1940). Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2004. ISBN 9984-731-47-2.
* ↑ «Pēteris Juraševskis» (en anglès). Latvijas Nacionālā bibliotēka. [Consulta: 22 maig 2022].
# Robert Somercotes

Robert Somercotes o Ummarcote (Lincolnshire, ? - Roma, 26 de setembre de 1241) va ser un eclesiàstic catòlic anglès.
Estudiant de las universitats de París i Bolonya, on es va doctorar en teologia, l'arquebisbe de Canterbury, Stephen Langton, el va apadrinar i li va atorgar alguns beneficis de les esglésies de Croydon, Kent i Norfolk. Als voltants de 1235 fou nomenat capellà i confessor del rei Enric III; poc després va traslladar-se a Roma, on va viure la resta de la seva vida.
En el consell celebrat l'any 1239 Gregori IX, el va fer titular del Cardenalat-diaca de Sant Eustaqui, nomenant-lo cardenal, encara que aquell mateix any va optar pel títol de Cardenal-presbiteral de Sant Crisógono; fou un dels pocs que van mantenir-se al costat del papa durant l'enfrontament amb l'emperador Feredic II.
Va morir el 1241, sota les sospites d'enverinament durant la seva participació al conclave d'elecció papal, que va acabar amb el nomenament com a papa Celestí IV, i va ser enterrat a la basílica de Sant Crisógono de Roma.

## Referències

* ↑ «Somercotes, Robert». The Cardinals of the Holy Roman Church Biographical Dictionary Pope Gregory IX (1227-1241) Consistory of 1239 (V) Celebrated in Rome. [Consulta: 14 octubre 2020].