OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dai

«Dai» o «DAI» té aquests significats:
* Dai o tais ètnia del Yunnan, a la Xina
* Daï, títol musulmà
* DAI o Divisió d'Afers Interns, òrgan policial que controla els agents del cos de Mossos d'Esquadra
* DAI o Desfibril·lador automàtic implantable
# Dansillos

Dansillos és un indret i partida del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situat al vessant meridional de la Serra de Carreu, a l'esquerra del barranc de Caborriu, al sud-sud-est del Tossal Forner. És al sud-oest del Coll de Pi Socarrat i del Turó de l'Espluga Redona, al sud-est de Moixa i a ponent dels Canals del Pau.
Antigament eren en part unes feixes de conreu, escalonades en un pendís entre zones rocalloses, i actualment abandonades.

## Enllaços externs

* Dansillos en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Franz Seraph Stirnbrand

Franz Seraph Stirnbrand (Croàcia i Linz, 1788 - Stuttgart, 2 d'agost de 1882) fou un retratista alemany. Va rebre el seu cognom per una cremada al front,que va patir quan era nen a la casa del seu pare d'acollida a Zellhof, prop de Linz. Va rebre el seu nom després de la data del seu bateig, el 2 d'abril de 1808.
Va ser abandonat en una séquia, es va considerar que era el fill il·legítim d'un soldat croat d'una unitat estacionada a prop, i va ser criat com un fill d'acolliment per un funcionari fiscal local anomenat Johann Baptist Röser. Les seves primeres lliçons d'art van venir de Philipp Friedrich von Hetsch, que descansava a Enns a la llar d'un dels parents de Rösers, a la tornada a Alemanya des d'Itàlia. El 1805, va ser aprenent de pintor d'una casa decorativa a Linz, on va poder prendre lliçons de dibuix els diumenges. Se li va oferir un lloc a l'Acadèmia de Belles Arts de Viena, però no va poder acceptar per falta d'un suport financer adequat. Va romandre amb el pintor de la casa fins que es va convertir en viatger.
El 1813 es traslladà a Frankfurt amb objecte de copiar els retrats dels mestres antics. El 1820 va estar a Bèlgica, després passà a París, al Luxemburg i Karlsruhe, on restà per espai de quatre anys, després dels quals marxà a Itàlia, romanent a Roma prop d'un any. Més tard passà a Ludwigsburg, on pintà el retrat de la reina Carlota, i el 1830 s'establí definitivament a Stuttgart.
Fou un hàbil retratista i el Museu de Stuttgart conserva els Retrat de la princesa Paulina de Nassau; Retrat de Seydelmann, i Retrat del compositor Lindpaintner, i entre els seus quadres més famosos s'hi troba Retrat d'una jove (1827).

## Referències

* Enciclopèdia Espasa, vol. 57, pàg. 1179. (ISBN-84-239-4557-X)
* ↑ Stirnbrand vol dir justament "cremada al front" en alemany
* 1 2 August Wintterlin (1893), "Stirnbrand, Franz Seraph", Allgemeine Deutsche Biographie (ADB) (en alemany), 36, Leipzig: Duncker & Humblot, pp. 256–258
* ↑ Constantin von Wurzbach: Stirnbrand, Franz. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. Vol. 39, Verlag L. C. Zamarski, Wien 1879, pgs.57–59.
# Deimos-2

El Deimos-2, és un satèl·lit d'observació terrestre espanyol operat per Deimos Imaging.
Ha estat integrat per l'empresa Elecnor Deimos a les seves instal·lacions de Puertollano, on també està emplaçat el centre de control i una antena de seguiment. Addicionalment, la missió utilitza antenes de seguiment en Kiruna (Suècia) i Svalbard (Noruega). El satèl·lit va ser llançat el 19 de juny de 2014, juntament amb altres dos satèl·lits, a una òrbita terrestre baixa, a 620 quilòmetres d'altitud, per ISC Kosmotras (que ja va realitzar el llançament del seu predecessor, el Deimos-1 utilitzant un coet Dnepr-1).
El satèl·lit incorpora una càmera multi-espectral d'alta resolució composta per un telescopi TMA-Korsch i un plànol focal amb canals pancromàtic, visible i infraroig proper (NIR). Proporciona una resolució de 1m GSD @ 620 km. La vida útil del satèl·lit és de set anys.

## Referències

* ↑ «Se lanzará al espacio el primer satélite español de muy alta resolución». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ Deimos-2 Arxivat 2020-07-29 a Wayback Machine. a Elecnor Deimos
* ↑ «DEIMOS-2». Arxivat de l'original el 2018-06-24. [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ Deimos 2 a space.skyrocket.de
# El concurso del año

El concurso del año és un concurs de televisió espanyol presentat per Dani Martínez. El programa s'emet de dilluns a divendres a les 13:25 hores, des del 27 d'agost de 2018 a la Cuatro.
El concurs de l'any és l'adaptació del concurs francès Guess My Age: Saurez-vous deviner mon âge? En cada episodi, una parella de concursants (amics, parents, companys de treball, etc.) competeixen per guanyar un premi de 50.000 euros. Per això han d'endevinar l'edat exacta de set persones anònimes. En la primera fase del concurs, els participants reben sis indicacions sobre l'edat de cada desconegut.
* La cançó: una peça musical llançada en l'any de naixement del desconegut.
* L'esdeveniment: un fet ocorregut en l'any de naixement del desconegut.
* La foto personal: una fotografia del passat del desconegut.
* La dada familiar: una dada sobre la vida del desconegut, relacionada amb l'edat que té, l'any en què va néixer o un període precís de la seva vida.
* El famós: una persona famosa nascuda en el mateix any que el desconegut.
* El zoom: en el qual els concursants tenen l'oportunitat d'examinar més a fons el desconegut.

## Format

Inicialment, els competidors han de fer una estimació provisional sobre l'edat del desconegut. Després, una vegada escoltat les indicacions, els jugadors han de decidir en 15 segons si confirmen o canvien l'edat estimat anteriorment. Si la parella endevina l'edat correcte del desconegut, rep el premi. Si no, és penalitzat per cada any de diferència entre l'estimació i l'edat real: de 500€ per any per al primer desconegut fins a 3.000€ de penalització per al sisè.
Ja a la ronda final, els competidors, per guanyar el premi acumulat fins aleshores, han d'endevinar l'edat del setè desconegut, que és el més misteriós i enigmàtic. Els jugadors, per tenir èxit en endevinar l'edat exacta, poden descartar dues de les sis indicacions disponibles en quatre intents. A més, per cada intent, es revelarà una de les indicacions triades a l'atzar. Per cada error, el premi obtingut a la primera fase del joc es divideix per dos. Si en el quart intent dels competidors no endevinen l'edat, no guanyen res.
A més, en el concurs participen també els desconeguts, que poden guanyar un premi de 500 €, si aconsegueixen despistar els concursants en més de deu anys de diferència entre l'aposta i la realitat.
# Christophe Porcu

Christophe Porcu és un jugador de rugbi a 15 francès, nascut el 5 de maig de 1971 a Mauvesin. Juga al lloc de segona línia amb l'USAP (1,92 m, 118 kg).
# Francesc Llobet i Serra

Francesc Llobet i Serra (Sabadell, 5 de desembre de 1940 - Benidorm, 14 de maig de 2015) va ser un jugador de bàsquet català.
Va començant a jugar a bàsquet la temporada 1954-55 a l'Orillo Verde, de la seva ciutat natal, Sabadell, arribant a ser jugador del primer equip a la 59-60, amb Fernando Font com a entrenador. Aquella temporada van ser tercers al campionat de lliga, i a l'any següent van quedar sub-campions, sent Llobet el màxim anotador de la competició. Després que el patrocinador Manufactures Carol dissolgués l'equip, Llobet i Julià, juntament amb els germans Martínez, Alfonso i Josep Lluis, que provenien de la desapareguda secció del FC Barcelona, van passar a ingressar al Joventut de Badalona la temporada 1961-62, sent subcampions de lliga. Després d'un any a la Penya es retiraria de la pràctica activa del bàsquet a causa de la tremenda desil·lusió que li va suposar el fet de no poder acudir a l'Eurobasket de 1961 perquè no va obtenir un permís militar, permís que sí havien concedit a un jugador madrileny.
Va ser internacional tres vegades amb la selecció espanyola, sent el primer jugador sabadellenc en ser internacional amb la selecció de bàsquet. El 30 de juny de 1968 la Federació Espanyola li va lliurar la Placa de Bronze per la seva condició d'internacional. Va morir a Benidorm l'any 2015 als 74 anys, després d'una llarga malaltia.

## Referències

* ↑ Espín, Manuel «FRANCISCO LLOBET: UNA PROMESA ROTA» (en castellà). Mundo Deportivo, 14-11-1986 [Consulta: 13 maig 2018].
* 1 2 «Adiós, a la desconocida 'metralleta' Paco Llobet» (en castellà). Solobasket, 26-05-2015 [Consulta: 13 maig 2018].
* ↑ «57 años de selección» (en castellà). FEB. [Consulta: 13 maig 2018].
# Centre de Tecnificació d'Esquí de Muntanya de Catalunya

El Centre de Tecnificació d'Esquí de Muntanya de Catalunya (CTEMC) depèn de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC) i va ser fundat a juliol de 1997, previ acord entre la FEEC i la Federación Española de Deportes de Montaña y Escalada (FEDME). El CTEMC és un centre de tecnificació reconegut pel Consell Català de l'Esport i els esportistes que en formen part són reconeguts dins del Pla de Tecnificació Esportiva de Catalunya i del programa d'Alt Rendiment Català (ARC).
El seu objectiu principal és formar joves, no només en els aspectes de l'esport, sinó també en el vessant humà, amb la missió que una vegada formats i experimentats en el món de la competició, puguin incorporar-se a la Selecció Catalana, nodrint-la per a garantir la continuïtat de la presència de Catalunya en les diferents competicions estatals i internacionals. Els esportistes segueixen un programa d'entrenament planificat i orientat a obtenir el rendiment més òptim, en funció de les seves característiques i del calendari de competicions de cada temporada, on es té cura de la seva preparació no sols a nivell físic i tècnic, sinó també a nivell mèdic i psicològic.

## Objectius generals

* Detectar i seleccionar, entre la població en edat escolar, esportistes amb qualitats específiques que permetin preveure la seva projecció futura dintre de l'esport d'elit català.
* Millorar el nivell tècnic i competitiu dels joves esportistes seleccionats.
* Vetllar perquè els esportistes, durant el procés de permanència en el programa, obtinguin una formació integral.
* Promoure que el màxim nombre d'esportistes incorporats al programa es puguin classificar i entrar en el programa ARC.

## Referències

* ↑ «FEEC/Centre de tecnificació d'alt nivell». FEEC. [Consulta: 23 gener 2016].
* ↑ La Selecció Catalana i el Centre de Tecnificació d'Esquí de Muntanya enceten temporada a La Molina, nacional.cat, 8 de gener de 2017
* ↑ Estratègia a nivell d'activitat
* ↑ EL CENTRE DE TECNIFICACIÓ DE CURSES DE MUNTANYA DE LA FEEC ES CONCENTRA A BERGA RESORT Arxivat 2017-04-15 a Wayback Machine., bergaresort.com, 2013
# Helena Villar Ortega

Helena Villar Ortega és una periodista, presentadora i escriptora espanyola. És llicenciada en periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona i té un màster en Televisió per la Universitat Rei Joan Carles. Va treballar a Televisió Espanyola i actualment treballa a la RT.
L'abril del 2016, el documental dirigit per ella, Sumud. 40 años de resistencia, va ser guardonat al New York Festivals. El 2017, el seu documental España. La memoria enterrada, produït per Ángela Gallardo Bernal, va ser guardonat al US International Film & Video Festival.

## Obra publicada

* Esclavos Unidos: la otra cara del American Dream. Ediciones Akal, 2021. ISBN 978-84-460-5118-3. OCLC 1342051675.

## Referències

* ↑ RT. «Helena Villar Ortega». Arxivat de l'original el 13 de març de 2023. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ RT. «Un documental de RT en español premiado en el New York Festivals», 20-04-2019. Arxivat de l'original el 13 de març de 2023. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ filmstawards. «US International Film & Video Festival Award Winners» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-04-18. [Consulta: 13 març 2023].
# Carles I de Baden

Carles I de Baden (Karl I von Baden) (1427 - Pforzheim, 24 de febrer de 1475) va ser marcgravi de Baden entre 1454 i 1475. Fill del també marcgravi Jacob I i de Caterina de Lorena.
El 1462 es va involucrat en la Guerra de Baviera contra l'elector palatí Frederic I. Aquesta guerra va acabar el mateix any amb la derrota i captura de Carles a la batalla de Seckenheim.

## Núpcies i descendents

Es va casar amb Caterina d'Àustria, filla del duc Ernest d'Àustria i de Cimburga de Mazòvia, de la qual tingué sis fills:
* Caterina, (1449-1484). Casada amb el comte Jordi de Werdenberg
* Cimburga, (1450-1501). Casada amb el comte Engelbert II de Nassau
* Margareta, (1452-1495). Abadessa a Lichtenthal
* Cristòfol (1453-1524). Marcgravi de Baden
* Albert (1453-1524). Marcgravi de Baden-Hachberg
* Frederic (1458-1517). Bisbe d'Utrecht

## Bibliografia

* Arthur Kleinschmidt: s:de:ADB:Karl I. (Markgraf von Baden). In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 15, Duncker & Humblot, Leipzig 1882, S. 228–233.
* Konrad Krimm: s:de:NDB:Karl, Markgraf von Baden. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 11, Duncker & Humblot, Berlin 1977.
* Johann Christian Sachs: Einleitung in die Geschichte der Marggravschaft und des marggrävlichen altfürstlichen Hauses Baden, Carlsruhe 1767, Zweyter Theil, S. 379–508
# Eleccions regionals de Friül-Venècia Júlia de 1973

Les eleccions per a renova el consell regional del Friül – Venècia Júlia se celebraren el 17 de juny de 1973. La participació fou del 89,7%
← Eleccions regionals de Friül-Venècia Júlia, 1973 → :
| Partits | vots | (%) | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 315.198 | 39,7% | 26 |
| Partit Comunista Italià (PCI) | 166.108 | 20,9% | 13 |
| Partit Socialista Italià (PSI) | 97.259 | 12,2% | 8 |
| Partit Socialista Democràtic Italià (PSDI) | 64.259 | 8,2% | 4 |
| Moviment Social Italià-Dreta Nacional (MSI-DN) | 59.585 | 7,5% | 4 |
| Moviment Friül (MF) | 23.648 | 3,0% | 2 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 28.883 | 3,6% | 2 |
| Partit Republicà Italià (PRI) | 21.306 | 2,7% | 1 |
| Slovenska Skupnost - Unione Slovena (SSK-US) | 10.185 | 1,3% | 1 |
| Moviment Independentista Triestí (MIT) | 4.864 | 0,6% | - |
| altres | | 0,3% | |
| Total | | 100,00 | 60 |
# Christophe Prémont

Christophe Prémont (Uccle, 22 de novembre de 1989) és un ciclista belga, professional des del 2009. Actualment corre a l'equip Vérandas Willems-Crelan. Del seu palmarès destaca el Gran Premi del 1r de maig de 2012.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa al Tour de Faso
* 2012
** 1r al Gran Premi del 1r de maig - Premi d'honor Vic de Bruyne
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Giro del Friül-Venècia Júlia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Frederic III de Dinamarca

Frederic III (Haderslev, 18 de març de 1609 - Copenhaguen, 9 de febrer de 1670) va ser rei de Dinamarca i de Noruega de 1648 a 1670. Era fill de Cristià IV i d'Anna Caterina de Brandenburg.
Durant el seu regnat, Dinamarca va cedir definitivament el paper de potència escandinava a Suècia, després de dues guerres que van arribar a posar en perill la mateixa existència del regne. Amb el Tractat de Roskilde Dinamarca va perdre grans extensions de territori així com el control sobre l'accés al Mar Bàltic. Tot i això, la defensa que el rei va fer del seu país li donà gran popularitat i li va permetre proclamar la monarquia absoluta hereditària l'any 1665.

## Família

Frederic III va estar casat amb Sofia Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1628-1685), filla de Jordi de Brunsvic-Lüneburg. Amb ella va tenir vuit fills:
* Cristià (1646-1699). Rei de Dinamarca i Noruega. casat amb Carlota Amàlia de Hessen-Kassel (1650-1714).
* Anna Sofia (1647-1717). Casada amb el príncep elector Joan Jordi III de Saxònia.
* Frederica Amàlia (1649-1704). Casada amb el duc Cristià Albert de Holstein-Gottorp (1641-1695).
* Guillermina Ernestina (1650-1706). Casada amb el príncep Carles II, elector palatí.
* Frederic (1651-1652).
* Jordi (1653-1708). Príncep consort de Gran Bretanya, casat amb la reina Anna I de la Gran Bretanya.
* Ulrica Elionor (1656-1693). Reina de Suècia, casada amb el rei Carles XI de Suècia (1655-1697).
* Dorotea (1657-1658).
A banda, de la seva relació amb Margarida Pape, va tenir un fill il·legítim:
* Ulric Frederic Gyldenlove (1638-1704), casat primer amb Sofia Urne (1625-1714), després amb Maria Grubbe (1643-1718), i finalment amb Antonieta Augusta d'Aldenburg (1660-1701).
# Castell de Barcaldine

Barcaldine Castle és un castell del segle xvii situat a Barcaldine, prop d'Oban, Escòcia. El castell va ser construït per Sir Duncan Campbell, de Glenorchy, entre 1601 i 1609. El castell va sortir de la seva deterioració a la fi del segle xix, quan la Casa de Barcaldine el va convertir en la residència principal de la família. Va ser restaurat entre 1897 i 1911 i ara funciona com un hotel de luxe.

## Fantasma

Es diu que el fantasma de Sir Duncan Campbell passeja per Barcaldine buscant a l'home que el va assassinar.

## Referències

* ↑ Francis H. Groome, editor. Ordnance Gazetteer of Scotland. Londres: William Mackenzie, c. 1895.
* ↑ http://www.barcaldinecastle.co.uk
* ↑ «Ten of Scotland's most haunted hotels - Arts», 29-07-2010. [Consulta: 7 maig 2012].
* ↑ «Scotland's specters: Haunted castles, part 1 - Heritage». [Consulta: 7 maig 2012].

## Enllaços externs

* CANMORE Royal Commission on the Ancient and Historical Monuments of Scotland listing - Barcaldine Castle Arxivat 2014-02-22 a Wayback Machine.
* Barcaldine Castle website
# Hivern (Tamburini)

Hivern és el títol d'una pintura sobre tela feta per Josep Maria Tamburini i Dalmau el 1881, conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú.
La tela conserva el número de registre 794 d'ençà que va ingressar l'any 1890, donada pel mateix artista.
Es tracta d'una pintura a l'oli que mostra el retrat d'una velleta de mig cos asseguda amb un mocador al cap i un paraigua al braç, escalfant-se les mans en un petit braser de fang que aguanta amb els genolls. El tractament de les arrugues de les faccions i de les mans mostren el gran realisme de la figura. L'artista transmet la vellesa, la memòria i el cansament propi de l'edat a través de la mirada i l'expressió de la dona. La figura vestida de negre contrasta enormement amb el fons, una paret llisa i austera d'un color neutre.

## Notes

* ↑ Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.
Viccionari
# Delfino Codazzi

Delfino Codazzi (1824-1873) va ser un matemàtic italià.

## Vida i Obra

Va estudiar a la universitat de Pavia on va ser alumne d'Antonio Bordoni. Després de donar classes per diferents escoles de secundària a Lodi i a Pavia, va ser nomenat catedràtic d'àlgebra i geometria analítica de la universitat de Pavia el 1865. Malauradament, va morir pocs anys més tard.
Codazzi és conegut per algunes aportacions importants a la geometria diferencial. En la geometria riemanniana, el tensor de Codazzi estableix les condicions del tensor de curvatura d'una varietat. El 1859, Codazzi va guanyar un premi de l'Acadèmia de Ciències de París, per un treball en el que plantejava per primer cop les avui denominades equacions de Gauss-Codazzi-Mainardi (també anomenades de Mainardi-Codazzi o de Peterson-Codazzi),. Aquest treball va ser desenvolupat per Codazzi en una sèrie d'articles, titulats Sulle coordinate curvilinee d'una superficie e dello spacio, publicats entre 1868 i 1869, en els que establia la condició necessària i suficient per a posar en correspondència dues varietats.

## Referències

* ↑ Botazzini, pàgina 1499.
* ↑ Caprino, Dizionario Biografico.
* ↑ Espinar García, pàgina XVI.
* ↑ Calvaruso, pàgina 261.
* ↑ Espinar García, pàgines 9-12.
* ↑ Reich, pàgina 335.
* ↑ Phillips, pàgina 139.

## Bibliografia

* Botazzini, Ugo. «The Italian States». A: Ivo Grattan-Guinness (ed.). Companion Encyclopedia os the History and Philosophy of the Mathematical Sciences (en (anglès)). Londres: Routledge, 1994, p. 1495-1504. ISBN 4-415-09238-8.
* Calvaruso, Giovanni «Riemannian 3-metrics with a generic Codazzi Ricci tensor» (en (anglès)). Geometriae Dedicata, Vol. 151, Num. 1, 2011, pàg. 259-267. DOI: 10.1007/s10711-010-9532-5. ISSN: 0046-5755.
* Espinar García, José María. La ecuación de Codazzi en superficies (en (castellà)). Universidad de Granada, 2008. ISBN 9788433847256.
* Phillips, Esther R. «Karl M. Peterson: The earliest derivation of the Mainardi-Codazzi equations and the fundamental theorem of surface theory» (en (anglès)). Historia Mathematica, Vol. 6, Num. 2, 1979, pàg. 137-163. DOI: 10.1016/0315-0860(79)90075-2. ISSN: 0315-0860.
* Reich, Karin. «Differential Geometry». A: Ivo Grattan-Guinness (ed.). Companion Encyclopedia os the History and Philosophy of the Mathematical Sciences (en (anglès)). Londres: Routledge, 1994, p. 331-341. ISBN 4-415-09238-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Delfino Codazzi» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Caprino, Silvia. «Codazzi, Delfino». Dizionario Biografico degli Italiani, 1982. [Consulta: 11 març 2017].
# Castell de Banat

Castell de Banat és un monument del municipi d'Alàs i Cerc (Alt Urgell) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Les restes del castell de Banat es troben al costat de Cal Perot, a mitjan camí entre Banat i Vilanova, damunt mateix de la carretera Ortedó-Vilanova.
Les considerables restes del que fou castell de Banat ocupen la part superior d'un serrat, entre dos barrancs.
L'estructura de l'edifici ha estat molt modificada, però és ben visible el perímetre quadrangular de la planta, d'uns 20 m de llargada per 10 d'amplada. L'aparell és força regular, en filades de carreus ben treballats, units amb un morter de calç molt deteriorat. En alguns llocs dels murs exteriors es poden veure fragments de filades d'opus spicatum.
No és visible la distribució de l'espai interior del castell a causa de la gran quantitat d'enderroc i vegetació.

## Història

El topònim Banat apareix esmentat en l'acta de consagració de la Seu d'Urgell i la vila de Banat Sobirà és documentada des del segle ix.
Abans del segle xiii hi havia un castell al lloc de Banat Sobirà, aquest fou traslladat l'any 1255 al puig de Calbell per Galceran de Pinós, on ja s'estava construint un nou castell. A redós del nou castell s'inicià el poblament, el baró de Pinós atorgà una carta de franqueses als pobladors d'aquesta vila nova, inicialment anomenada Calbell de Banat, però que ja el 1290 és documentada com a Vilanova de Banat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Castell de Banat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 maig 2012].
* ↑ «Castell de Banat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Hrádok

Hrádok és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1246.
# Cant de Zaboi

El cant de Zaboi és un poema eslau del segle ix que descriu els costums a l'època dels bois (txecs) quan encara eren pagans. Zaboi era cap d'una tribu i unit al cap Slavoi, va enfrontar als alemanys dirigits per Ludick al que va matar i els va rebutjar. La identificació que s'ha fet algun cop de Zabloi amb Samo no es pot sostenir.

## Referències

Enciclopedia Hispano-Americana (en castellà), 1909. «editada entre 1909 i 2004 en 72 volums originals i 34 apèndixs.»
# Fukusaburo Harada

Fukusaburo Harada (原田 福三郎, Harada Fukusaburo) és un exfutbolista japonès que jugava de porter.

## Selecció japonesa

Fukusaburo Harada va disputar dos partits amb la selecció japonesa.

## Referències

* ↑ Japan National Football Team Database
# Diemeringen

Diemeringen (en alsacià Deemeringe) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.654 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.133 | 1.216 | 1.294 | 1.407 | 1.542 | 1.654 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Charles Mathie | |