OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carl Neuberg

Carl Neuberg (Hannover, 29 de juliol de 1877 - Nova York, 30 de maig de 1956) fou un químic alemany, pioner en la Bioquímica —pel que se'l anomena sovint el «pare de la bioquímica»— i un dels bioquímics més destacats de la dècada de 1920, en la que fou proposat al Premi Nobel.
Doctorat en Química a la Universitat de Berlín el 1900, el 1906 va fundar la publicació Biochemische Zeitschrift —reanomenada més tard com a FEBS Journal— i a partir de 1925 passà a ser director de l'Institut de Bioquímica i Teràpia Experimental de l'Institut Kaiser Wilhelm — posterior Institut für Biochemie de la Universitat Lliure de Berlín—, on exercí fins a 1934, en què fou expulsat pels nazis. Des de l'ascensió de Hitler al poder el 1933 fins al 1939 va patir persecucions per la seva condició de jueu; va continuar la seva feina primer als Països Baixos, fins al 1938 que va emigrar a Palestina i finalment es va establir als Estats Units el 1940, on va morir el 1956.
Al llarg de la seva carrera Neuberg va descobrir, el 1911, un enzim que catalitzava la descarboxilació de l'àcid pirúvic —la carboxilasa—, i va introduir mètodes per a la captura dels metabòlits intermedis que li van permetre interpretar les fases i mecanismes de la fermentació alcohòlica de la glucosa, d'entre altres investigacions.

## Referències

* 1 2 Nord, 1961, p. I.
* ↑ Nordwig 1984, p. 499 ; Nord 1961, p. I.
* ↑ Gottschalk 1956, pp. 722-723 ; Nord 1961, pp. I-IV; Nordwig 1984, pp. 498-499.
* ↑ Brealey, 2012, p. 29,30.
* 1 2 Heim, Sachse i Walker, 2009, p. 401.
* 1 2 Nordwig, 1984, p. 498.
* ↑ Nachmansohn, 2012, p. 312.
* ↑ Cornish-Bowden, 2014, p. 333.
* ↑ Nordwig 1984, p. 498 ; Nord 1961, p. I.
* 1 2 3 Wolfrom, 1958, p. 2.
* ↑ Nordwig, 1984, p. 498-499.
* ↑ Nordwig, 1984, p. 499.

## Bibliografia

* Brealey, L. Analytical Geochemistry. Elsevier, 2012. ISBN 9780444601384.
* Cornish-Bowden, Athel «Enzyme catalysis and allostery: a century of advances in molecular understanding». FEBS Journal, 281, 2, 09-01-2014, pàg. 333-334. DOI: 10.1111.
* Gottschalk, Alfred «Obituary. Prof. Carl Neuberg» (en anglès). Nature, 178, 06-10-1956, pàg. 722-723. DOI: 10.1038/178722a0.
* Heim, Susanne; Sachse, Carola; Walker, Mark. The Kaiser Wilhelm Society Under National Socialism. Cambridge University Press, 2009. ISBN 9780521879064.
* Nachmansohn, D. German-Jewish Pioneers in Science 1900–1933. Springer Science & Business Media, 2012. ISBN 9781461299707.
* Nord, F. F. «Obituary. Carl Neuberg 1877–1956» (en alemany). Chemische Berichte, 94, 7, 01-07-1961, pàg. I–VI. DOI: 10.1002/cber.19610940737.
* Nordwig, Arnold «Carl Neuberg: fate of a Jewish biochemist in the Third Reich» (en anglès). Trends in Biochemical Sciences, 9, 11, 01-11-1984, pàg. 498-499. DOI: 10.1016/0968-0004(84)90322-0. ISSN: 0968-0004.
* Wolfrom, Melville. ADVANCES IN CARBOHYDRATE CHEMISTRY. Academic Press, 1958. ISBN 9780080562728.
# Helena Valley Southeast

Helena Valley Southeast és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 7.141 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Helena Valley Southeast tenia 7.141 habitants, 2.495 habitatges, i 1.941 famílies. La densitat de població era de 170,4 habitants per km².
Dels 2.495 habitatges en un 47,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 16,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 5,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.147 $ i la renda mediana per família de 41.993 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.343 $ mentre que les dones 21.112 $. La renda per capita de la població era de 14.349 $. Aproximadament el 5,6% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Helena Valley Southeast». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Helena Valley Southeast». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cecili Calactí

Cecili Calactí (en llatí: Caecilius Calactinus, en grec antic: Καικίλιος Καλακτῖνος) antigament anomenat per error Calantià (Calantianus) va ser un retòric grec que va viure a Roma en temps d'August.
Era nadiu de Cale Acte a Sicília (d'on el seu nom Calactí). Segons Suides els seus pares eren esclaus i de religió jueva. Abans d'obtenir la ciutadania romana el seu nom era Arcagat.
Quintilià el menciona, juntament amb Dionís d'Halicarnàs, com un distingit retòric i gramàtic. Va ensenyar retòrica a Roma, però no es coneixen detalls de la seva activitat. Pel títol d'una de les seves obres sabem que va estudiar oratòria romana i grega. Va escriure un gran nombre d'obres de retòrica, gramàtica i història totes perdudes actualment, però tenien alta reputació al seu temps i durant l'Imperi. Algunes de les seves obres eren teòriques, altres eren comentaris sobre els oradors grecs, i unes altres eren de contingut gramatical o històric.
Suides dona aquesta relació de les seves obres:
* Περὶ ῥητορικῆς.
* Περἰ σχημάτων.
* Περὶ χαρακτῆρος τῶν δέκα ῥητόρων.
* Πεπὶ Δυσίου σύγγραμμα
* Περ. Ἀντιφῶντος σύνταγμα.
* Σύγκρισις Δημοσθένους καὶ Αἰσχίνου
* Σύγκριδις Δημοσθένους καὶ Κικερῶνος.
* Περὶ ἱδτορίας.
* Τίνι διαφέρει ὁ Ἀττικός ζῆλος τοῦ Ἀσιανοῦ
* Περὶ Δημοσθένους, ποῖοι αὐτοῦ γνήσιοι λόγοι καὶ ποῖοι νόθοι
* Πεπὶ τῶν καθ᾽ ἱστορίαν ἢ παρ᾽ ἱστορίαν εἰρημένων τοῖς ῥήτορσι.
* Περὶ δουλικῶν πολέμων
* Κατὰ Φρυγῶν δύο
* Ἐκλογὴ λέξεων κατὰ στοιχεῖον
* Περὶ ὕψους

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 528.
# Francesc Mariner

Francesc Mariner (gener del 1720 – Barcelona, 10 de desembre del 1789) va ser un organista i compositor català.

## Biografia

Francesc Mariner va ser organista de la Catedral de Barcelona des de 1742 fins a la seva mort; hi va ésser enterrat. El seu deixeble més important va ser el seu nebot, Carles Baguer, que el 1786 esdevingué organista suplent de la Catedral de Barcelona succeint-lo; mort Mariner tres anys més tard, obtingué la plaça en propietat.
Com a compositor, la producció de Mariner per a clavicèmbal i orgue uneix la tradició contrapuntística barroca ibèrica amb els nous corrents d'estil galant. Com altres organistes catalans coetanis, conreà la sonata per a teclat en forma binària, un model que estava de moda a Itàlia, Portugal i Espanya i que ens ha arribat especialment per les obres de Domenico Scarlatti i d'Antoni Soler. Es conserven obres de Francesc Mariner a l'Arxiu Musical de la Seu de Manresa, a l'Arxiu Històric Comarcal de Puigcerdà, a l'Arxiu de l'església de Santa Maria de la Geltrú, a l'Arxiu Diocesà de Girona (procedent de la Parròquia de Santa Pau i del fons de Sant Feliu), a l'Arxiu Històric Comarcal de la Garrotxa (fons de la parròquia de Sant Esteve), al Centre de Documentació de l' Orfeó Català, a la Biblioteca de Catalunya.
Més de la meitat del fons conservat, però, es troba a l'Abadia de Montserrat.

## Obres

* Obra de ple sobre la Salve de segon to, per a orgue
* Salmodies para todos los tonos (1759, 1762, 1767)
* Sonates i Tocates, per a "clarins" (orgue)
* ´9 obres més, per a orgue (Tientos partits, fugues)
* 11 Tocates Pastorils
* Diverses sèries de versets per a orgue

## Referències

* ↑ «Música manuscrita d'autors catalans, universals i anònims, al web del Centre de Documentació de l'Orfeó Català». [Consulta: 22 setembre 2017].

## Bibliografia

* Obra por la Salve de segundo tono inclosa a Organistes de Barcelona del s. XVIII Barcelona: Tritó 2002
* Francesc Mariner. Revisió i estudi de Martin Voortman Obres per a clave Barcelona: Tritó, 1997
* Francesc Mariner. Edició de Maria Ester-Sala Tocata Sabadell: La mà de guido, 1988
* ESTER-SALA, Maria. <<Mariner, Francesc>>, Diccionario de la música Española e Hispanoamericana, Madrid: SGAE,1999-2002, vol.6, p.189-190.

## Enllaços externs

* https://voortman-musik.hpage.com/Francesc_Mariner_1720-1789
* Resum biogràfic (català)(anglès)(castellà)
* Breus notes biogràfiques Arxivat 2006-01-18 a Wayback Machine.
# Franz Kullak

Franz Kullak (Berlín, 12 d'abril de 1844 - idem. 9 de desembre de 1913) fou un pianista i compositor alemany.
Franz, era fill de Theodor Kullak, va estudiar a la Nova Acadèmia del seu pare a Berlín, que ell va continuar després de la mort de Theodor el 1882, i el 1890 es va dissoldre. En aquesta acadèmia va tenir molts alumnes entre ells l'eslovac Leo Kestenberg.
Com a llibres d'ensenyança va publicar:
* Les primeres lliçons de piano
* El progrés en el piano
* L'harmonia al piano.
Va compondre la gran òpera en 5 actes Inés de Castro (Berlin 1877), un obertura d'aniversari, peces de piano i cançons. A més, va arranjar nombroses obres orquestrals (incloent Mozart i Beethoven) per a piano i va treballar com a crític i editor de música.

## Publicacions

* https://archive.org/details/dervortraginderm00kull/page/n5/mode/2up?view=theater/ Editorial: F. E. C. Leuckart, Leipzig 1898. Nova edició Editorial: Kessinger Pub Co. 2010. ISBN 978-1-1677-5604-7
* https://archive.org/details/beethovenspianop00kull/page/n5/mode/2up?view=theater/Traduït de l'alemany per Theodore Baker. Publicat per G. Schirmer, Nova York 1901
* Concert op.19, si bemoll major, núm.2, amb digitació i l'acompanyament orquestral complet transcrit per a piano. Editorial: Steingräber, Leipzig 1885
* Concert per a piano en re menor. Editorial: Steingräber, Leipzig 1888
* Concerts per a piano / Beethoven; amb digitació i l'acompanyament orquestral complet transcrit per a piano. Editorial: Steingräber, Leipzig 1889
* Wolfgang Amadeus Mozart: Concerts per a piano. (Dos pianos, quatre mans) Verlag: G. Schirmer, Nova York, 1986. ISBN 978-0-7935-6499-6

## Enllaços externs

* https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=116607092/ al Catàleg de la Biblioteca nacional Alemanya
# Frederic III d'Àustria

Frederic III d'Àustria (1347 - 1362), fou un arxiduc d'Àustria, duc d'Estíria, Caríntia i Carniola de la casa d'Habsburg.
Frederic III va néixer a Viena, sent el segon fill del duc Albert II d'Àustria i de Joana de Pfirt. Encara que el seu pare havia determinat que el fill més gran havia de ser l'únic successor, a la mort del pare el 1358 va pujar al tron el gran Rodolf IV però va decidir associar el seu germà Frederic III, cosa que no fou efectiva, ja que va morir el 1362 amb només quinze anys, solter i sense fills. Així Rodolf IV va restar sol fins a la seva mort (1365).

## Referències

* ↑ von Wurzbach, Constantin. «Albrecht III. von Oesterreich». A: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich, 1860.

## Bibliografia

* Alfons Huber: Albrecht III., Herzog von Oesterreich, a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB), Leipzig 1875.
* Albrecht III, a: Meyers Konversations-Lexikon, Leipzig 1885–1892
* Franz Kurz: Österreich unter Herzog Albrecht III. Haslinger, Linz 1827
* Richard Reifenscheid: Die Habsburger in Lebensbildern. Von Rudolf I. bis Karl I. Verlag Styria 1982, ISBN 3-222-11431-5
* Otto Brunner: Albrecht III, a: Neue Deutsche Biographie (NDB), Berlin 1953
# Frederica Amàlia de Dinamarca

Frederica Amàlia de Dinamarca (en danès Frederikke Amalie af Danmark) va néixer a Copenhaguen l'11 d'abril de 1649 i va morir a la ciutat alemanya de Kiel el 30 d'octubre de 1704. Era una princesa de la casa d'Oldenburg, la segona filla del rei Frederic III de Dinamarca (1609-1670) i de Sofia Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1628-1685).

## Matrimoni i fills

El 24 d'octubre de 1667 es va casar al palau de Glücksburg amb Cristià Albert de Holstein-Gottorp (1641-1695), fill de Frederic III de Schleswig-Holstein-Gottorp (1597-1659) i de Maria Elisabet de Saxònia (1610-1684). El casament es va concertar en un intent de cercar, sense èxit, la pau entre el regne de Dinamarca i la casa de Holstein-Gottorp. El matrimoni va ser infeliç, havent de suportar Frederica Amàlia el menysteniment i el maltractament del seu marit. Amb tot, la parella va tenir quatre fills:
* Sofia Amàlia (1670-1710), casada amb el príncep August Guillem de Brunsvic-Wolfenbüttel (1662-1731).
* Frederic IV (1671-1702), casat amb Hedwig Sofia de Suècia (1681-1708).
* Cristià August (1673-1726), casat amb Albertina Frederica de Baden-Durlach (1682-1755).
* Maria Elisabet (1678-1755), abadessa de Quedlingburg.

## Bibliografia

* Article a Dansk biografisk Lexicon
# Front Unit d'Alliberament d'Oròmia

«Front Unit d'Alliberament d'Oròmia» té aquests significats:

## Partit polític d'Etiòpia, pot referir-se al

o a les:
# Dar Gai

Dar Gai (en ucraïnès: Дар Гай) és una directora, guionista i productora ucraïnesa instal·lada a l'Índia. És coneguda pel seu treball a les pel·lícules Teen Aur Aadha i Namdev Bhau: In Search of Silence.

## Biografia

Dar va nàixer a Kíiv, Ucraïna el 1989. Té un BFA i un MFA en Filosofia amb una menció en cinema i teatre per la NaUKMA. Més tard, va ser convidada a l'Índia per a dirigir obres de teatre a la Scindia School, a Gwalior. També va ensenyar guió i apreciació cinematogràfica al Whistling Woods International Institute, a Mumbai.

## Referències

* ↑ «Ukrainian filmmaker Dar Gai to make Bollywood debut». timesofindia.indiatimes.com. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «‘In Search of Silence’ Filmmaker Dar Gai Finds Home in India». variety.com. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «Ukrainian Director Dar Gai On Making Her Film About A 65-Year-Old Mumbai Chauffeur’s Search For Silence». filmcompanion.in. Arxivat de l'original el 2019-07-17. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ «'Namdev Bhau: In Search of Silence': Film Review - Mumbai 2018». hollywoodreporter.com. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «TEEN AUR AADHA [2018: ‘PIFF’ REVIEW — OF STORIES UNTOLD AND SECRETS UNGUARDED]». highonfilms.com. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «Dar Gai». indisches-filmfestival.de. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «India is home, a part of me, says Ukrainian filmmaker Dar Gai with two Bollywood films in kitty». indianexpress.com. [Consulta: 2 setembre 2019].
# Fumando espero

Fumando espero és un tango compost l'any 1923 amb música de Joan Viladomat i lletra de Félix Garzo. Estrenat el mateix 1923 dins la revista musical La nueva España al Teatre Victòria serà recordada i interpretada per nombroses cantants d'arreu del món, com ara Ignacio Corsini, Bella Dorita o Carlos Gardel, tot i que al Paral·lel no cridés gaire l'atenció. En canvi, en aquesta mateixa època, al Paral·lel sí que triomfarà el Tango de la cocaína, estrenat el 1926 per Pepe Amich; un guinyol líric sobre la moda de la cocaïna.
La versió més coneguda a Espanya de Fumando espero és la que va enregistrar Sara Montiel a la pel·lícula El último cuplé, dirigida per Juan de Orduña l'any 1957.

## Context

Els anys 20 a Catalunya va ser una època on s'alternaren la repressió social i nacional amb el progrés urbanístic i una revifalla de la cultura, i on va tenir lloc un augment de la població de les ciutats a causa del moviment migratori del camp a les zones industrials. Als anys 20 a Barcelona, trobem a l'avinguda del Paral·lel una zona d'oci, art i entreteniment com a resposta a la demanda d'una cultura de masses, que reclamava tota mena de diversions populars. És en aquesta ubicació on les noves classes socials troben el seu espai i una relació amb la cultura que fins llavors no tenien.

## Versions

És probable que la versió de la Sara Montiel sota el dictamen de la censura franquista veiés exclosa una estrofa que van interpretar com una al·lusió a la cigarreta que moltes persones solien fumar després de fer l'amor.
(…) Tras la batalla
en que el amor estalla,
un cigarrillo
es siempre un descansillo
y aunque parece
que el cuerpo languidece,
tras el cigarro crece
su fuerza, su vigor. (…)

## Enllaços externs

* Fumando espero - Sara Montiel
* Fumando espero - Bella Dorita

## Referències

* ↑ «Fumando espero» (en espanyol). [Consulta: 13 maig 2016].
* ↑ Barranco, Justo «Tango, "puros" i cocaïna». La Vanguardia, 09-06-2013, pàg. 59.
* ↑ Collell, Jaume. El músic de l'americana vermella. Barcelona: RBA La Magrana, 2013, pàg. 77. ISBN 9788482643502.

## Bibliografia

* Barranco, Just «Tango, 'puros' i cocaïna». La Vanguardia, 09-06-2013.
* Collel, Jaume. El músic de l'americana vermella. Barcelona: RBA La Magrana, 2013. ISBN 9788482643502.
# Ceng-ceng

Ceng-ceng, pronunciat /t͡ʃeŋ t͡ʃeŋ/, és un instrument que forma part de l'orquestra gamelan, de la família dels idiòfons percudits. Aquest instrument consisteix en un conjunt de platerets petits, fixats en un suport que sovint té forma o representa un animal, normalment una tortuga, que forma part de la mitologia que explica que porta l'illa de Bali damunt la closca. L'intèrpret agafa amb les mans dos platerets que tenen corretges de tela o bambú i els fa xocar amb els platerets fixats al suport amb un ritme ràpid que promou accents simètrics amb el "kendang" o el "reyong".

## Referències

* ↑ «Ceng-cent». The New Grove Dictionary of Musical Instruments, 1984, pàg. 323 [Consulta: 11 desembre 2015].
* ↑ «Ceng-ceng». University of Whashington. [Consulta: 11 desembre 2015].

## Vegeu també

* Címbal
* Kecer
# Fumana procumbens

Fumana procumbens és una planta de la família de les cistàcies que habita a gran part d'Europa excepte Europa septentrional, Irlanda, Gran Bretanya, Holanda i Polònia. Prolifera en prats calcaris secs i vessants pedregosos. Creix també en terrenys de matolls i timonedes esclarissades. Forma un arbust nan estès de fins a 40 cm, de fulles alternes de punta fina, lineals, i amb pèls marginals estesos; estípules absents. Les flors són grogues, d'1,5-2 cm de diàmetre, solitàries a les axiles foliars i sense formar inflorescència. Els peduncles són aproximadament igual de llargs que les fulles adjacents, recorbades des de la base. Floreix a la primavera.

## Referències

* ↑ García Muñoz, B. Plantas de Ávila, mi ciudad. Ávila:Obra Social Caja de Ávila, 2004. ISBN 84-96264-09-2.
* ↑ Polunin, O. Guía fotográfica de las Flores Silvestres de España y de Europa. Barcelona:Omega, 1989. ISBN 84-282-0857-3.
# David Friedman

David Friedman (1945), és un economista i un dels principals teòrics de l'anarcocapitalisme, encara que es distingeix per la seva actitud crítica en relació als postulats liberals tradicionals.
A "The Machinery of Freedom" (La maquinària de la llibertat), la seva obra més famosa, David Friedman defensa una societat lliure sense Estat públic des d'un punt de vista fonamentalment utilitarista.
També és autor, entre d'altres, d'un aclamat manual d'economia: La teoria dels preus.
És el fill del conegut economista Milton Friedman.

## Obres

* The Machinery of Freedom, 1973
* Price Theory: An Intermediate Text, 1986
* Hidden Order: The Economics of Everyday Life, 1996
* Law's Order: What Economics Has to Do with Law and Why It Matters, 2000
* Harald, 2006
* Future Imperfect: Technology and Freedom in an Uncertain World, 2008

## Enllaços externs

* David Friedman - Lloc web oficial
* Blog oficial
# Carlos Zambrano

Carlos Augusto Zambrano Ochandarte (nascut el 10 de juliol de 1989 a Callao, Perú) és un futbolista peruà que juga actualment com a defensa a l'Alianza Lima. És internacional amb la selecció peruana.
# Cèrç

Cèrç (en francès Cers) és un municipi occità del Llenguadoc, francès situat al departament de l'Erau, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Frigărui

El Frigărui és un tipus de kebab típic de la gastronomia romanesa que s'elabora amb trossos de carn marinada, generalment de pollastre, tot i que també de porc o de vedella, que s'enfila en una broqueta amb verdures, com ara pebrot i tomàquet, i que es cou a la graella.

## Referències

* ↑ «Frigărui | Traditional Meat Dish From Romania | TasteAtlas». [Consulta: 18 novembre 2020].
# Fundulus persimilis

Fundulus persimilis és una espècie de peix de la família dels fundúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yucatán (Mèxic).

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Fundulus persimilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Casa J.F. Coris

La Casa J.F. Coris de Llagostera és un edifici urbà unifamiliar de planta rectangular inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Té una estructura de murs portants i estances al voltant de l'escala. La façana presenta composició simètrica i es destaquen els elements decoratius de les obertures, amb imitació de carreus encoixinats i guardapols amb acroteris de capcer i cantoneres. També destaca un fris amb una cornisa volada amb mènsules i balustrada. És interessant el cancell d'entrada amb porta de fusta i reixa de ferro forjat d'inspiració modernista. Edifici eclecticista, està situat al número 10 del carrer de la Glorieta.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Llagostera

## Referències

* ↑ «Casa J.F. Coris». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Dehlingen

Dehlingen (en alsacià Dählinge) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 388 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 404 | 405 | 378 | 390 | 356 | 388 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Herbert Staebler | |
# Decapterus macrosoma

Decapterus macrosoma és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 35 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes de l'Àfrica oriental fins a Malàisia, Indonèsia i la Mar d'Arafura. També des del Golf de Califòrnia fins al Perú, incloent-hi les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Decapterus maruadsi

Decapterus maruadsi és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 25 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Mar de la Xina Meridional fins a les de les Illes Mariannes.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fundulus majalis

Fundulus majalis és una espècie de peix de la família dels fundúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes que es troba a Nord-amèrica: Estats Units i el nord del Golf de Mèxic.
Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Fundulus majalis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).