OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tres Tombs de Sant Antoni Abat de Valls

Els Tres Tombs de Sant Antoni Abat de Valls són la celebració que enceta tant el calendari festiu anual de la capital de l'Alt Camp com el de les diferents festivitats dedicades a Sant Antoni Abat -17 de gener- a Catalunya. Són els més matiners del país, ja que tenen lloc diumenge següent a la diada dels Reis Mags de l'Orient. Ofereixen la millor col·lecció de carros de treball que es pot veure desfilar en aquesta festa en el conjunt de Catalunya, així com un dels itineraris de major bellesa plàstica en travessar el barri antic de la ciutat de Valls que obliga als carreters i traginers a desplegar totes les seves habilitats. El punt neuràlgic del recorregut arriba quan els carros enfilen des del carrer de la Cort la plaça del Blat i després el carrer Major, espais coneguts popularment com els tombs de l'ajuntament. Els Tres Tombs vallencs són també dels més participats del país pel que fa al nombre de cavalleries que hi prenen part, que supera les tres-centes cinquanta. A la plaça de la Font de la Manxa es fa una descripció detallada de tots els carros participants. En el segon tomb, al pas per davant de l'església de Sant Antoni, l'arxipreste de Valls beneeix les cavalleries.

## Història

La notícia més antiga que s'ha documentat és publicada al Diario de Valls, el 17 de gener de 1879, i testimonia que la celebració ja era anterior, així com el seu horari matinal i la benedicció realitzada vora l'església de Sant Antoni: “Entre nueve y diez de esta mañana tiene lugar en esta villa la corrida o curso de las caballerías mayores y menores que pasan a la iglesia de San Antonio a recibir la bendición que se les da cada año. De desear sería, que los que cuidan de tales caballerías, pusiesen sumo cuidado en moderar la velocidad de su carrera para no atropellar a algunas criaturas, como ha sucedido algunos años; y los padres o madres de las criaturas en no dejarlas sueltas y abandonadas en tal sitio, y así se evitará el que tengamos que lamentar desgracias”.
La celebració va tenir llarga continuïtat i s'arriben a conservar documents fotogràfics dels anys seixanta i setanta del segle xx. Seria en aquests moments quan desapareixeria enmig d'un clima social i polític molt complex.
Els Tres Tombs foren recuperats l'any 1980.
El Govern de la Generalitat de Catalunya els declarà Festa tradicional d'interès nacional el 2010.

## Referències

* BERTRAN, Jordi: Festes de Catalunya. Una mostra de la diversitat del patrimoni cultural, Lunwerg, Barcelona, 2001.
* CUBILLA, Joan M.; ROVIRA, Joan J.: Els Tres Tombs (La festa dels cavalls i els traginers), vol. I, Cinctorres Club Llibres, Cinctorres, 2003.
# Teatre Goya (Barcelona)

El Teatre Goya és una sala d'espectacles de Barcelona, ubicada a l'edifici del Centre Aragonès.

## Història

Fundat el 1914, el teatre no començà la seva activitat fins al 1916, com a sala d'actes i espectacles del Centre Aragonès de Barcelona. La sala tenia cabuda per a 1.500 butaques, amb platea, llotges a la platea i dos pisos en ferradura.
Obrí el 15 de setembre del 1916 amb La dicha ajena d'Antoni Torner. Ha acollit primeres figures de l'escena, com Margarita Xirgu, la companyia de la qual hi va actuar sovint. El 1921 s'hi va estrenar Dama Isaura (després coneguda com La dama de l'amor feréstec) de Joan Puig i Ferreter. El 20 de març del 1925 va estrenar-s'hi La cabeza del Bautista, de Ramón María del Valle-Inclán, i el 1927 s'hi va fer l'estrena absoluta de Mariana Pineda de Federico García Lorca, amb la Xirgu. També aquesta actriu va actuar a l'estrena absoluta de La corona, obra de Manuel Azaña, el 1931. En els primers anys, era molt freqüentat per companyies de Madrid, que hi representaven les novetats. També hi va actuar Carlos Gardel.
Des dels primers anys, va alternar el teatre amb projeccions cinematogràfiques. Des del 7 d'octubre del 1932 va esdevenir exclusivament sala de cinema, amb el nom de Cine Goya. El 1939 van començar-hi obres de reforma i no va tornar a obrir, com a cinema, el 1947.
El juny de 1986 va tancar com a cinema (l'última pel·lícula va ser Jaws) i l'octubre va recuperar l'activitat teatral després de ser reformat, reduint-ne la capacitat a 716 seients. Des de llavors, pel Goya han passat grans èxits de la cartellera barcelonina com els protagonitzats per Paco Morán, les germanes Gutiérrez Caba, Núria Espert, Maria Jesús Valdés, Àngels Gonyalons, Pepe Rubianes, etc.
El 2004 va tancar i va estar a punt de desaparèixer. El Grup Focus va arrendar-lo i va obrir-lo de nou el 2008, sota la direcció artística de Josep Maria Pou. Des d'aleshores té cabuda per a 520 espectadors, en una graderia inclinada i llotges laterals.

## Referències

* ↑ «Teatre Goya (Barcelona)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Centre Aragonés. Merletti, testigo de la inauguración del Centro Aragonés de Barcelona.
# Pteraichnus

Pteraichnus (en grec : "empremta alada") és un icnogènere que ha estat atribuït a pterosaures. S'ha trobat, entre altres unitats, en la formació Aztec Sandstone als Estats Units. Les petjades de Pteraichnus apareixen en estrats del Juràssic Inferior.

## Referències

* ↑ Lockley, M.; Harris, J.D.; and Mitchell, L. 2008. "A global overview of pterosaur ichnology: tracksite distribution in space and time." Zitteliana. B28. p. 187-198. ISSN 1612-4138
# Província de São Tomé

La província de São Tomé Province és una de les dues províncies de São Tomé i Príncipe. La seva extensió i població coincideixen amb la de l'illa de São Tomé.

## Divisió administrativa

* Água Grande (São Tomé)
* Cantagalo (Santana)
* Caué (São João dos Angolares)
* Lembá (Neves)
* Lobata (Guadalupe)
* Mé-Zóchi (Trindade)

## Illes

Endemés de l'illa de São Tomé hi ha uns quants illots:
* Ilhéu das Cabras
* Ilhéu do Coco
* Ilhéu São Miguel
* Ilhéu Gabado
* Ilhéu dos Cocos
* Ilhéu Jalé
* Ilhéu das Rolas

## Referències

* ↑ Municipalities of Sao Tome and Principe(anglès),2011-02-14。
# Primera batalla de Doiran

La Primera batalla de Doiran va ser una batalla entre les forces de Bulgària contra l'Imperi Britànic i França, com a part de la Campanya de Sèrbia de la Primera Guerra Mundial, entre el 9 i el 18 d'agost de 1916.
En el començament d'agost de 1916, tres divisions franceses i una britànica, amb 45.000 homes i 400 canons, van llançar una ofensiva contra les posicions búlgares al llac Doiran, defensat per la 2a Divisió d'Infanteria «Tràcia».

## Batalla

L'atac va començar el 9 d'agost, amb foc d'artilleria pesant sobre les posicions del 27è Regiment «Chepino» i del 9è Regiment «Plovdiv».
Els quatre atacs que van seguir (els dies 10, 15, 16 i 18 d'agost) van ser rebutjats per la 2a Divisió d'Infanteria «Tràcia», i els aliats es van veure obligats a retirar-se cap a les seves posicions originals amb moltes baixes.
Altres fonts afirmen que els francesos van prendre la Tortoise Hill (Turó de la tortuga) i Doldzeli, un total de 30 km², però a un cost molt alt.
El 7è Batalló d'Infanteria Lleugera britànica de l'Oxfordshire & Buckinghamshire Light Infantry, va prendre Horseshoe Hill (Turó de la ferradura).

## Referències

* ↑ The Doldzeli fight
* ↑ «G. Ward Price. The Story of the Salonica Army. 1918. Chapters X-XIII.».
* ↑ «Worcestershire Regiment (29th/36th of Foot)».
* ↑ «2nd Lieut. JTS Hoey - Croix de Guerre».

## Bibliografia

* Korsun, Nikołaj Georgiejewicz. Балканский фронт мировой войны 1914–1918 гг. (El front dels Balcans de la Guerra Mundial, 1914-1918. (en rus). Rússia: Воениздат НКО СССР, 1939.

## Vegeu també

* Bulgària durant la Primera Guerra Mundial
# Pukas Surf

Pukas Surf és una empresa familiar amb base al País Basc, dedicada a la fabricació de taules de surf d'alt rendiment i de bikinis fets a mà. Pukas Surf Eskola és l'escola de surf més gran i important d'Espanya des del 1982. Les escoles estan situades a San Sebastian, Zarautz, Getaria, Sopela i Barcelona. Esponsoritzen surfistes professionals en les principals competicions surferes.

## Història

Van obrir la primera fàbrica de taules de surf als anys 80 i estan dissenyades pensant en els requeriments de surfistes professionals, amb la diferència que aquestes poden ser utilitzades per tots els perfils de surfistes. Cada una de les taules són fetes a mida. Els preus de les taules varien molt segons els requeriments de cada persona, tot i això aquestes oscil·len entre els 300 € i els 800 €. També venen roba i complements a un preu d'entre 12 € i 165 €.
L'any 1977, la marca va obrir la seva primera botiga a la localitat basca de Zarautz, en la qual es distribuïen tota mena de productes relacionats amb el surf. Van ser els primers espanyols d'aquest àmbit en viatjar a Califòrnia i portar roba i articles de surf a Espanya. Actualment la marca disposa de 5 botigues físiques i botiga online.

## Referències

* https://www.expansion.com/fueradeserie/cuerpo/2018/08/16/5b6d7bf646163f23a48b4632.html
* https://www.eleconomista.es/status/noticias/9721916/02/19/La-historia-de-superacion-de-Pukas-aprovechar-un-incendio-para-volver-al-origen.html
* https://www.eitb.eus/es/noticias/sociedad/detalle/6180966/respuesta-pukas-surf-polemica-sus-fotos-mujer-desnuda/
* https://www.noticiasdegipuzkoa.eus/gipuzkoa/ecos-sociedad/2022/06/10/gross-x-pukas-colaboracion-artesana-5750731.html
* https://www.elperiodico.com/es/extra/20190206/ropa-pukas-surf-criticas-publicidad-sexista-mujer-desnuda-catalogo-otono-invierno-7288938
* https://www.diariovasco.com/deportes/mas-deportes/natxo-gonzalez-pukas-surf-nazare-20181117011630-ntvo.html
* https://www.diariovasco.com/san-sebastian/201706/22/almacenes-arenzana-pukas-surf-20170622174904.html?ref=https%3A%2F%2Fwww.diariovasco.com%2Fsan-sebastian%2F201706%2F22%2Falmacenes-arenzana-pukas-surf-20170622174904.html
* https://www.lavanguardia.com/local/paisvasco/20190206/46254205546/tabla-de-surf-vasca-aspira-mejor-del-mundo-pukas.html
# Pukwana

Pukwana és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 287 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pukwana tenia 287 habitants, 116 habitatges, i 78 famílies. La densitat de població era de 142,1 habitants per km².
Dels 116 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 29,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 31.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 15.208 $. La renda per capita de la població era d'11.978 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 12,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pukwana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pukwana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Qun Quran

Qun Quran (Kun Kuran, Kunkrat, Qun-Qiran, Kun Kiran) (+ vers 1280) fou kan de l'Horda Oriental (Horda Blava a les fonts turcomongoles i russes i Horda Blanca a les fonts perses) coneguda com a ulus d'Orda. Era el quart fill d'Orda Khan i vers el 1251 fou designat com a hereu de l'ulus patern.
El seu germà gran Kuli fou enviat el 1256 a ajudar a Hulagu a Pèrsia i va participar en la conquesta de Bagdad el 1258 però el 1259 un cosí, Bulghai, fill de Xiban, va morir en una festa, i un altre príncep de nom Kutar, net de Tevel (un altre fill de Joci), sospitós d'haver-lo enverinat, fou enviat a Berke Khan per ser jutjat; fou considerat culpable i enviat a Hulagu per a ser castigat per aquest, i Hulagu el va fer matar; però poc després va morir Kuli, i Berke va sospitar d'un nou enverinament; les famílies dels tres prínceps es van retirar de Pèrsia i van embarcar a Derbent cap al nord. Tot això va agreujar les relacions entre Hulagu i Berke ja complicades després de la destrucció del califat el 1258, al qual Berke, com a musulmà, defensava, i les matances de musulmans a Síria. Qun Quran va donar suport a Arigh Boke en contra de Kubilai Khan vers 1265.
Va morir vers 1280 i no va deixar hereus mascles; el va succeir Köchü que alguns suposen el seu nebot i altres el seu germà que seria el mateix personatge que Kubinji (Rashid al-Din que diu que era nebot), Kapchi o Kapge (Abu l-Fida que diu que era fill) o Kochi Oghul
Qun Quran Casa de Borjigin (Боржигин) (1206-1635) :
| Precedit per: Orda Khan | Khan de l'Horda Blava vers 1251-vers 1280 | Succeït per: Köchü |

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Publi Corneli Escipió (mestre de la cavalleria 350 aC)

Publi Corneli Escipió (llatí: Publius Cornelius Scipio) va ser un magistrat romà. Era fill del mestre de la cavalleria del 396 aC Publi Corneli Escipió.
Va ser un dels primers edils curuls nomenat l'any 366 aC quan un dels cònsols va passar a ser plebeu. Probablement és el mateix personatge que va ser magister equitum del dictador Luci Furi Camil l'any 350 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VII,1,24
# Quercus wutaishanica

Quercus wutaishanica, és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins de la secció dels roures blancs, que són els roures blancs d'Europa, Àsia i Amèrica del Nord.

## Descripció

Quercus wutaishanica és un arbre caducifoli. Les seves tiges són llenyoses i l'escorça del tronc és de color grisenc i esquerdada.

## Distribució

Quercus wutaishanica és nativa de Mongòlia i de Corea, la Xina (centre-nord, centre-sud i sud-est), Manxúria i el Tibet. És l'espècie dominant al bosc de l'altiplà de Loess.

## Taxonomia

Quercus wutaishanica va ser descrita per Heinrich Mayr i publicat a Fremdl. Wald. u. Parkbaume Eur. 504, a l'any 1906.

### Etimologia

Quercus: Nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
wutaishanica: epítet

### Sinonímia

* Quercus funebris H.Lév. ex-Nakai
* Quercus liaotungensis Koidz.
* Quercus liaotungensis f. capillata Kozlov
* Quercus liaotungensis f. funebris Nakai
* Quercus liaotungensis f. glabra Nakai
* Quercus liaotungensis var. heterophylla A.Camus
* Quercus liaotungensis f. undulatifolia Nakai
* Quercus mongolica var. liaotungensis (Koidz.) Nakai
* Quercus undulatifolia H.Lév. ex-Nakai
* Quercus liaotungensis f. capillata Kozlov
* Quercus liaotungensis var. heterophylla A.Camus

## Referències

* 1 2 «Quercus wutaishanica» (en anglès). JC Raulston Arboretum, 2020. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Quercus wutaishanica Mayr». Plants of the World Online. Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew, 2017. [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ Guo, H.; Wang, X. A.; Zhu, Z. H.; Wang, S. X.; Guo, J. C. «Seed and microsite limitation for seedling recruitment of Quercus wutaishanica on Mt. Ziwuling, Loess Plateau, China» (en anglès). New Forests, 41, 2011, pàg. 127–137. DOI: 10.1007/s11056-010-9215-y [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Quercus wutaishanica». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 15 novembre 2020].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Quercus wutaishanica». The Plant List, 2013. [Consulta: 15 novembre 2020].
* 1 2 3 4 5 6 «Quercus wutaishanica» (en anglès). www.asianfagaceae.com. [Consulta: 15 novembre 2020].
# Tres Tombs d'Anglesola

Els Tres Tombs d'Anglesola és un dels Tres Tombs de Catalunya. L'esdeveniment aplega carros amb bèsties de diversa procedència i se celebra conjuntament amb una fira medieval anualment a mitjans d'abril, abans de la festivitat de Sant Jordi.
Organitzada per la Societat de Sant Antoni Abat d'Anglesola, es duen a terme diverses activitats relacionades amb el món equí i el passat, com la cercavila dels Tres Tombs, les exhibicions amb bèsties de càrrega, els concursos i les curses d'animals, la fira d'oficis tradicionals i els sopars medievals. Aquests Tres Tombs se celebren des del 1983, mentre que la Fira Medieval va començar a celebrar-se l'any 1996. El 2008 es recuperà la Processó de la Peste, basada en una obra de l'escriptor local Jaume Ballborda.

## Referències

* ↑ Redacció. «Tres Tombs i fira medieval a Anglesola». FestaCatalunya. [Consulta: 14 juny 2014].
* ↑ Redacció. «29a Festa dels Tres Tombs d'Anglesola». Descobrir.cat. [Consulta: 14 juny 2014].
* ↑ Redacció. «Festa dels Tres Tombs i Fira Medieval». festes.org. [Consulta: 14 juny 2014].
* ↑ Redacció «La Festa dels Tres Tombs d'Anglesola recupera la Processó de la Pesta». 324, 20-04-2008 [Consulta: 14 juny 2014].
# Tatiana Kuzovleva

Tatiana Kuzovleva (Moscou, 10 de novembre de 1939) és una poetessa i traductora russa. Entre els temes que tracta la seva obra s'hi troba el treball, l'amor, la inspiració i la pàtria, així com els contrastos entre el món tradicional i la societat moderna. Ha traduït diverses obres clàssiques de la literatura oriental al rus.

## Obres destacades

* Golos (‘Veu’, 1970)
* Slog (‘Síl·laba’, 1973)
* Dve zari (‘Dues matinades', 1978)
* Ten jabloni (‘L'ombra del pomer’, 1979)

## Referències

* ↑ «Tatiana Kuzovleva». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Seth C. Kalichman

Seth C. Kalichman és un psicòleg comunitàri i professor de psicologia social a la Universitat de Connecticut, que investiga VIH / SIDA prevenció i cura.
Kalichman és el director del projecte de recerca i educació sud-est del VIH / SIDA a Atlanta, Geòrgia i Ciutat del Cap, Sud-àfrica; l'editor de la revista AIDS and Behavior ; i l'autor de "la negació de la SIDA: Teories de la conspiració, Pseudociència, and Tragedia humana", un examen del negacionisme del VIH / SIDA.
Kalichman va passar un any infiltrant-se en els grups de negacionisme del VIH. Argumenta que el negacionisme sol ser una estratègia d'afrontament i que els seguidors sovint són anti-governs, antiestabliment i propensos a la distorsió cognitiva; diu que els líders del negacionisme presenten un trastorn paranoic de la personalitat. Va començar a investigar el denialisme després de llegir el treball de Nicoli Nattrass.

## Referències

* ↑ «[http: //www.springerlink.com/content/q200136174h37253/ Seth Kalichman, denegant la sida: teories de la conspiració, pseudosciència i tragèdia humana]». Journal of African American Studies. Springer New York, 13, 3, 01-09-2009, pàg. 361-364. DOI: 10.1007 / s12111-009-9098- 1. ISSN: 1936-4741.
* ↑ «[http: //www.nature.com/ Nature / journal / v459 / n7244 / full / 459168a.html Els perills de negar el VIH]». Nature, 459, 7244, 14-05-2009, pàg. 168. Bibcode: 2009Natur.459..168M. DOI: 10.1038 / 459168a.
* 1 2 3 Wortman, James «[http: //www.poz.com/ articles / seth_kalichman_aids_denialism_401_17024.shtml Debunking el "rusc" del denialisme de la SIDA]». POZ, 03-08-2009 [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «[http : //miller-mccune.com/culture_society/looking-back-in-anger-1552 Mirant enrere en ira]». Miller-McCune, 03-11-2009 [Consulta: 10 novembre 2009].
* ↑ MacKenzie, Deborah «[https: //www.newscientist.com/article/mg20627606.100-living- in-denial-why-sensible-people-reject-the-truth.html Viure en la negació: Per què persones sensibles rebutgen la veritat]». New Scientist, 19-05-2010 [Consulta: 17 juliol 2010].
# Rahlau

El Rahlau és un riu de l‘estat d'Hamburg a Alemanya. Neix al Rahlaukamp al nucli de Tonndorf i desemboca a Wandsbek al Wandse que desguassa via l'Alster a l'Elba.
A mapes i documents antics, i pels habitants de Rahlstedt, el nom Rahlau també s'utilitza per al Wandse. Una hipòtesi seria que moliners haurien escindit el riu en dues parts per desviar l'aigua on calia. El darrere tram, paral·lel al riu Wandse va ser rectificat i canalitzat i no quedava molt del biòtop ric que va ser antany. Des del 2001 es parlava de tornar la vida al riu. El 2004 un consorci de voluntaris va treballar per a renaturalitzar-lo i transformar-lo en bypass per permetre als peixos de vèncer l'obstacle dels pantans al Wandse. L‘associació per a la protecció de la natura NABU continua la feina i treballa al tram entre el conducte secondari i el carrer Ahrenburger Weg, força ensorrat.

## Referències

* ↑ Josef Nyáry, Die Rahlau gibt Rätsel auf a l'Hamburger Abendblatt, 17 d'octubre de 2006
* ↑ Die Rahlau - Stadtbach als Lebensraum, a l'Hamburger Abendblatt, 6 de febrer 2001, pàgina14
* ↑ Christian Rasch, Stadtfluss Wandse Projekt / Position Bypass Hamburg, 2004
* ↑ Rahlau retten - so machen Sie mit, (Salvem el Rahlau, participeu), Hamburger Abendblatt, 26 de febrer de 2009
* Prop del naixement a l'Auerhahnweg
* Prop del carrer Ellerneck
* Més avall a Ellerneck
* Estany al Rahlau
* Aiguabarreig del Rahlau i del Wandse
* El Rahlau passa sota el ferrocarril R10 Hamburg-Rahlstedt
* El Rahlau desapareix sota el carrer Ahrensburger Weg
* El Rahlau sec a prop de la confluència a la vall del Wandse
* Ibidem
# Rathbunella hypoplecta

Rathbunella hypoplecta és una espècie de peix de la família dels batimastèrids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

* Fa 16 cm de llargària màxima.

## Reproducció

Els mascles custodien els ous.

## Alimentació

Menja invertebrats.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal i de clima subtropical (entre 6,1 i 91 m de fondària), el qual viu al Pacífic oriental: les àrees rocalloses i sorrenques costaneres des de prop de San Francisco (Califòrnia, els Estats Units) fins al nord de Baixa Califòrnia (Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N., E. S. Herald i H. Hammann, 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p.
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Fitch, J. E. i R. J. Lavenberg, 1975. Tidepool and nearshore fishes of California. California Natural History Guides:38. University of California Press, Berkeley and Los Angeles, Califòrnia. 156 p.
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W.E., H.R. Axelrod i R.E. Hunziker III, 1990. Dr. Burgess's atlas of marine aquarium fishes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 768 p.
* Mecklenburg, C.W., 2003. Family Bathymasteridae (Jordan & Gilbert, 1883) - ronquils. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (6):17.
* Springer, V. G. i M. E. Anderson, 1997. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 8: Suborder Zoarcoidei (Anarhichadidae, Bathymasteridae, Pholidae, Ptilichthyidae, Scytalinidae, Stichaeidae, Zoarcidae). Smithsonian Contributions to Zoology. Núm. 589: i-iii + 1-27.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)