OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pandaka pusilla

Pandaka pusilla és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,7 cm de longitud total i les femelles 1,55.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Indonèsia i les Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1927. Gobies of the Philippines and the China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila Monogr. 23. 1-352.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Herre, A. W. C. T., 1927. Gobies of the Philippines and the China Sea. Monographs, Bureau of Science Manila Monogr. 23: 1-352, frontispiece + Pls. 1-30.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1927. The Philippine Bureau of Science monographic publications on fishes: gobies of the Philippines and China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila 23:1-352.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Miner de la puna

El miner de la puna (Geositta punensis) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Descripció

* Fa 14 - 15 cm de llargària. Potes negres. Bec fi i una mica corbat.
* Parts superiors de color terrós. Parts inferiors blanquinoses. Taca rogenca a les ales.

## Hàbitat i distribució

Zones obertes amb vegetació escassa del sud del Perú, oest de Bolívia, nord-oest de l'Argentina i nord de Xile.

## Referències

* ↑ «Miner de la puna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Reserva marina

Una reserva marina és una figura internacional de protecció de la natura adreçada al medi marí. Amb aquesta finalitat, normalment s'hi impedeix o limita la pesca i altres activitats humanes.

## Història

Durant la First World Conference on National Parks (I Conferència Mundial sobre Parcs Nacionals) celebrada a Seattle del 30 de juny al 7 de juliol de 1962, l'objectiu de la qual era fomentar el desenvolupament dels parcs nacionals a escala mundial, es va arribar a la primera resolució internacional a favor de protegir el medi marí. L'any 1987, al IV Congrés Mundial de la Natura que se celebrà a Colorado Springs, s'acordà la definició del terme "àrea marina protegida" i s'establiren les bases de la conservació del medi marí. Tot i això, el 4 de gener de 1935 el president Roosevelt ja havia declarat la primera àrea marina protegida del món, el Fort Jefferson National Monument, a la costa de Florida, que el 1992 esdevingué Parc Nacional. Pel que fa a Europa, la primera reserva marina va ser el Parc Nacional Marítim-Terrestre de Port-Cros, a Ieras, França), creat el 1963.

## Països Catalans

Des de l'any 1986 existeix la reserva marina de Tabarca, a Alacant. Des d'aleshores s'han declarat les reserves marines següents:
* El parc natural de les Illes Columbretes, a la costa de la Plana Alta (1988)
* La reserva marina de les Illes Medes, a L'Estartit (1990)
* El parc nacional de l'arxipèlag de Cabrera, al sud de Mallorca (1991)
* La reserva marina del Cap de Sant Antoni, a la Marina Alta (1993)
* La reserva pesquera de Ses Negres (1993)
* Les illes d'Es Freus i Ses Salines de Formentera (1995)
* El parc natural del Cap de Creus (1998)
* Les reserves pesqueres de Menorca, la de S'Arenal Regana i la de la Masia Blanca (1999)
* El Parc natural de ses Salines, a Eivissa (2001)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Catalana

## Referències

* ↑ First World Conference on National Parks- Seattle (USA) 1962 Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Manuel Salas Palmer

Manuel Salas Palmer (mort el 13 de juliol de 1898) fou un empresari i polític eivissenc, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica

## Biografia

El 1870 era propietari de dos vaixells i poc després esdevingué un dels empresaris naviliers més pròspers de Mallorca, així com president de la Salinera Española, fundada el 1871. Fou elegit diputat del Partit Liberal pel districte d'Eivissa a les eleccions generals espanyoles de 1898, però morí poc després. Fou el pare de Manuel Salas i Sureda i el besavi de Pere Salas Garau.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Diputat Arxivat 2010-04-02 a Wayback Machine. a Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera.
# Parliament Square

Parliament Square és una plaça de Londres, situada enfront de l'ala nord-oest del Palau de Westminster. Està composta per una gran esplanada d'herba al centre, amb un grup d'arbres al costat oest de la plaça.

## Localització

Alguns dels edificis que donen a la plaça són l'Abadia de Westminster i l'Església de Santa Margarida, el Middlesex Guildhall (que es va convertir en seu de la Cort Suprema del Regne Unit), i la Casa Portcullis, entre d'altres.
La plaça està plena d'estàtues de personatges famosos, entre els quals destaquen: Winston Churchill, Abraham Lincoln (davant del Middlesex Guildhall), Robert Peel, Lord Palmerston, Jan Christian Smuts i George Canning.
El 29 d'agost de 2007, una estàtua de bronze en honor de Nelson Mandela va ser erigida a la plaça. Va ser inaugurada pel Primer Ministre del Regne Unit, Gordon Brown, en presència de Wendy Woods, la vídua de Donald Woods, el difunt militant anti-apartheid, i de l'antic actor i vell amic de Woods, Lord Attenborough.
# Miner gorja-roig

El miner gorja-roig (Sclerurus rufigularis) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).
Habita el sotabosc de la selva pluvial i vegetació secundària de les terres baixes, per l'est dels Andes, des de l'est de Colòmbia, sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través del Brasil amazònic i nord-est del Perú fins al nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Miner gorja-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021(català)
# Riuet d'Estany Negre

El Riuet d'Estany Negre, és un petit riu que discorre del tot dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici o de la seva zona perifèrica.
Té el naixement a 2.134 metres, en l'extrem occidental de l'Estany Negre. En el seu primer tram es precipita, direcció ponent, cap a l'extrem nord-oriental del Pletiu de Riumalo. En aquesta zona planera i de pastures, on rep pel nord-est les aportacions del Barranc de les Llastres i pel nord-nord-oest de l'Estany Cloto, el seu curs conforma meandres i gira sud-est. Abans d'abandonar el pletiu i virar al sud, procedent de l'oest-nord-oest, se l'hi afegeix el Barranc de Malavesina. En el seu tram final, flanquejant per ponent el Pletiu de l'Obaga, torna a agafar l'energia del seu naixement fins a desembocar, a 1.783 metres, a l'Embassament de Cavallers.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Riuet d'Estany Negre. [Consulta: 22/09/2013]

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Negre (desguas). [Consulta: 22/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Embassament de Cavallers (N). [Consulta: 22/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Namansilita

La namansilita és un mineral silicat del grup dels piroxens i del subgrup dels clinopiroxens. El seu nom és degut als seus components principals: sodi (natrum), manganès i silici. Va ser acceptada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1989.
Les localitats tipus del mineral són dues, localitzades a les àrees de Dzhavodi i Zaoblachnyi, al krai de Khabàrovsk, Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia.

## Referències

* ↑ «Namansilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 maig 2015].
# Llista de guerres catalanes

Els catalans, al llarg de la història, han viscut diferents conflictes bèl·lics que han configurat la seva identitat i els seus lligams polítics:
* Croada contra els càtars (1209 - 1229)
* Conquesta de Mallorca (1229 - 1230)
* Conquesta de València (1229 - 1245)
* Conquesta del Regne de Múrcia (1265-1266)
* Guerra de Sicília (1282-1289)
* Conquesta d'Albarrasí (1283 - 1284)
* Croada contra la Corona d'Aragó (1284 - 1285)
* Companyia Catalana d'Orient (1303 - 1318)
* Guerra dels Dos Peres (1356 - 1375)
* Guerra civil catalana (1462 - 1472)
* Guerra dels remences (segona meitat del segle xv)
* Guerra dels Segadors (1640 - 1652)
* Guerra dels Nou Anys (1688 - 1697)
* Guerra de successió (1700 - 1714)
* Guerra Gran (1793 - 1795)
* Guerra del Francès (1808 - 1814)
* Primera guerra carlina (1833 - 1840)
* Guerra dels Malcontents (1827)
* Guerra dels Matiners o Segona Guerra Carlina (1846 - 1849)
* Tercera guerra carlina (1872 - 1876)
* Guerra de Cuba (1868 - 1898)
* Guerra del Rif o d'Àfrica (1921 - 1925)
* Guerra civil espanyola (1936 - 1939)

## Bibliografia

* Calpena, Enric; Junqueres, Oriol. Guerres dels catalans.
# Mantotta

Mahatittha (Matotta o Mattottam en tàmil) fou un gran port de Ceilan, en front de l'illa de Mannar.
Abans del segle xiii Mahatittha fou el gran port de la costa nord-oest i de tota l'illa i el principal port comercial. Per aquí es rebien articles d'importació i a les excavacions s'han trobat objectes de procedència exterior incloent monedes i porcellanes. A les inscripcions singaleses i les cròniques en pali, Mahatittha s'esmenta com Mahavoti, Mahaputu, Mahavatu, Mahavatutota, Mahapattana i Matota, mentre en tàmil apareix com Mattottam o Matottam.
Era el port principal per vaixells que venien del sud de l'Índia i la població tenia un fort component del sud de l'Índia, principalment tàmil.
Mahatittha es trobava a la boca del riu Malvatu i des de allí s'accedia fàcilment a la capital Anuradhapura, a la riba del mateix riu. Però amb l'expansió comercial de l'imperi de Sri Vijaya la seva importància va anar disminuint després del segle VII i quan al segle xi la capital es va traslladar a Polonnaruwa el port va perdre importància i va entrar en decadència al segle xiii. La seva posició la va ocupar el port de Gokanna.

## Referències

* Ports in ancient Sri Lanka, pel Prof. W. I. Siriweera, Vicecanceller, Rajarata University
* Locating Mahatittha - The real site of the great emporium of ancient Tambapanni, per D. G. A. Perera, Journal of the Royal Asiatic Society of Sri Lanka, New Series, Vol. 35 (1990/1991), pàgs. 110-130
# Peto (armadura)

El peto o pitral és la peça de l'armadura que defensa el pit i que amb el dorsal compon la cuirassa. El peto de l'arnès complet es feia d'acer, i era corbat, per a desviar millor els cops i els projectils.
Hi havia diferents menes de petos:
* D'(h)alecret o d'infant. Petos tallats que es col·locaven sobre la cuera d'armes.
* Doble. El peto reforçat amb sobrepeto o peto volant.
* Trenat. Peto o espatller trenat, es deia del que en la part inferior portava la peça anomenada trance en castellà.
* Tresdoblat.
* Volant. Sobrepeto.

## Referències

* Riquer, Martí de. L'arnès del cavaller: armes i armadures catalanes medievals. Barcelona: Ariel, 1968. Reedició: Barcelona: La Magrana, 2011.
* Voces de armería, Joaquín de Leguina, 1912
Viccionari
# Ministeri de Defensa

«Ministeri de Defensa» té aquests significats:
* Ministeri de Defensa d'Espanya
* Ministeri de Defensa Nacional de Grècia
* Ministeri de Defensa de Letònia
* Ministeri de Defensa Nacional de Lituània
* Ministeri de Defensa del Regne Unit
* Ministeri de Defensa Iraquià
* Ministeri de Defensa d'Israel
# Riulàs

Riulàs (francès Riolas) és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Montpellier Business School

Montpellier Business School és una escola de negocis europea amb seus a Montpeller. Va ser fundada el 1897. MBS se situa entre les escoles de negocis més ben valorades del món: el 2019 va ocupar la seixanta-novena posició a la llista de les millors escoles de negocis europees publicada pel Financial Times. MBS imparteix també un programa de doctorat i diferents programes de màster d'administració especialitzats en màrqueting, finances, emprenedoria i altres disciplines. Actualment té formalitzats més de 180 acords amb escoles associades arreu del món. Els programes de l'escola compten amb una triple acreditació, a càrrec dels organismes AMBA, EQUIS i AACSB. Per l'escola hi han passat més de 17.700 estudiants que després han ocupat llocs de responsabilitat en el món dels negocis i la política, com ara Eric Besson (Ex-ministre francès).

## Referències

* ↑ (anglès)European Business School Rankings 2019
* ↑ admin_16322. «The foreign partner universities of MBS» (en anglès), 15-09-2021. [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ (anglès)Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS)
* ↑ (francès)L'ex-ministre français Eric Besson va conduire l'ancrage de SICPA en Afrique de l'Ouest

## Enllaços externs

* Montpellier Business School - Lloc web oficial
# Llei-marc Defferre

L'anomenada Llei-marc (francès Loi Cadre) és una llei aprovada el 23 de juny de 1956 per iniciativa de Gaston Defferre, ministre francès d'Ultramar i alcalde de Marsella, i Félix Houphouët-Boigny, primer president de Costa d'Ivori i l'alcalde d'Abidjan. Rep el nom de "llei marc" perquè faculta el govern a concedir estatuts per decret en un domini reservat en principi a la llei.
Mercè a aquesta llei foren creats per als territoris d'ultramar francès (Nova Caledònia, Polinèsia Francesa) els consells de govern elegits per sufragi universal, que permet a les autoritats executives locals ser més autònoms respecte a la metròpoli (encara que el vot continua sent desfavorable als residents locals). També crea un col·legi electoral únic, mentre que abans els habitants eren dividits en dos col·legis en funció del seu estatut civil (dret comú o dret local). La llei-marc fou complementarà amb diversos decrets d'aplicació relatius als territoris d'ultramar. També fou el primer pas en la creació de la Comunitat Francesa, similar a la Commonwealth britànica, amb Madagascar, Àfrica Equatorial Francesa i Àfrica Occidental Francesa

## Enllaços externs

* Modern History Sourcebook: France: The "Loi-Cadre" of June 23, 1956: Internet Modern History Sourcebook a fordham.edu
# Sant Sebastià de la Bastida de Bellera

Sant Sebastià de la Bastida de Bellera és una església de Sarroca de Bellera (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església amb torre campanar i cementiri davant de la façana. La planta consta de tres naus separades pers arcs torals i coberta de volta de canó. Els arcs torals arrenquen d'unes mènsules en forma de voluta situades al nivell de la cornisa sobre els arcs de separació de les naus laterals. Aquestes estan cobertes també per volta de canó. Tribuna als peus. El campanar és una torre quadrada de dos cossos separats per cornisa de pedra i amb finestres d'arc de mig punt. La façana té una porta d'arc de mig punt adovellada i a sobre un petit rosetó. Sobre l'altar, hi ha una creu datada del 1984.

## Història

Sembla que han estat profanades les tombes, ja que s'observen ossos i una ovella sacrificada, a l'interior de l'església. Sobre la capella d'aquesta església s'explica que enredà l'hereu d'Erdo per menjar-se-li l'ovella més grassa que tenia, i aquest per venjar-se el feu anar a la Seu, davant de bisbe (vegeu Coll, P., "Muntanyes maleïdes", Empúries ed., Barcelona: 1993; pàg.- 185-1887).

## Referències

* 1 2 «Sant Sebastià de la Bastida de Bellera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Pellegrino Aretusi

Pellegrino Aretusi (Mòdena, ca. 1460 - 20 de novembre de 1523), també conegut com a Pellegrino de Modena i com a Pellegrino Munari, va ser un pintor italià del Renaixement.
Va aprendre pintura de la mà de son pare, Giovanni Munari. Al voltant de 1509 va traslladar-se a Roma com a ajudant de Rafael al Vaticà. Va rebre encàrrecs per a pintar frescos a les esglésies de Sant'Eustachio i Nostra Signora del Sacro Cuore, ambdues a Roma. Va morir assassinat pels parents d'un jove a qui el seu fill havia donat mort.

## Referències

* Davidson, Bernice F., Pellegrino da Modena, The Burlington Magazine, Vol. 112, No. 803, Italian Sixteenth-Century Art outside Venice (Feb., 1970), 78-86.
* Vasari, Giorgio, Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, ed architettori, diverses edicions i traduccions.
# Miroslav Pospíšil

Miroslav Pospíšil (Praga, 27 de setembre de 1890 - 1964) és un exfutbolista txec de la dècada de 1920.
Fou cinc cops internacional amb la selecció txecoslovaca amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1920.
Pel que fa a clubs, defensà els colors d'AC Sparta Praga.

## Referències

* 1 2 «Miroslav Pospíšil Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 1r octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 5 novembre 2018].
* ↑ Profile at Fotbal.cz
# Ricard Cabot i Montalt

Ricard Cabot i Montalt (Barcelona, 4 d'abril de 1885 - Barcelona, 2 de maig de 1958) fou un futbolista, periodista i dirigent esportiu català.

## Biografia

Ricard Cabot va néixer al carrer Vidal de Barcelona, fill de Joaquim Cabot i Casanovas, natural de Barcelona, i d'Anna Montalt i Inglada, també de Barcelona.
Advocat de professió, se'l considera el legislador del futbol a Espanya i un dels personatges més importants de la història del futbol català. Fou jugador del Catalònia, club fundat per ell mateix l'any 1901, del Salut Sport Club (1905-1907) i del Club X (1907). Fou també promotor i publicista esportiu: el 1906 fundà i dirigí el setmanari Sports, el 1908 dirigí Los Deportes, el 1911, Stadium, i també participà en la publicació La Rambla. El 1914 esdevingué president del Sindicat de Periodistes Esportius de Catalunya i president de la Federació Catalana de Futbol, càrrec del qual dimití el 1915 i que tornà a ocupar posteriorment en el període 1923-26. L'any 1924, en contacte amb la FIFA, dugué a terme una gran tasca organitzadora i de reglamentació del futbol professional. L'any 1926 fou nomenat secretari general de la Federació Espanyola de Futbol, de la qual redactà el reglament i estructurà el sistema competitiu que desembocaria en la creació del Campionat de Lliga. Abans, el 1921, fou vicepresident del Barça, on col·laborà amb el president Joan Gamper en el projecte del camp de les Corts. Durant un curt període exercí de seleccionador espanyol. Fou membre de la Confederació Esportiva de Catalunya i del Comitè Olímpic Espanyol, president honorari de la Federació Espanyola de Futbol i soci de mèrit del Barça.
Es va casar amb Anna Boix i Mestres (1894-1965). Els seus fills Joaquim i Ricard foren jugadors d'hoquei sobre herba, coneguts, respectivament com a Cabot I i Cabot II.
En morir, Ricard Cabot i Montalt era Comanador de l'Orde de Crist de Portugal i president honori de la Federació Catalana de Futbol.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ «Ricard Cabot Montalt». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ La inscripció del naixement indica aquest carrer, sent el jutjat el de Sant Pere.
* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1885, número de registre 1903.
* ↑ Closa, A.; Rius, J.; Vidal, J. Un segle de futbol català. Barcelona: FC de Futbol, 2001.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives Catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Berasategui, M. Lluïsa «Futbol i cultura a Catalunya durant el període d'entreguerres». Revista d'història de l'educació, 7, 2004, pàg. 217-228.
# Moviment dels Treballadors Rurals Sense Terra (Namíbia)

El Moviment dels Treballadors Rurals Sense Terra (MST) és un partit polític de Namíbia. Està dirigit per l'antic viceministre de Terres i Reassentament Bernadus Swartbooi, és el seu president i cap de la campanya pel canvi, i per Henny Seibeb, líder adjunt del partit. El partit té quatre escons al parlament.

## Història

El Moviment dels Pobles Sense Terra es va formar després que Bernadus Swartbooi, viceministre de reforma agrària, fos acomiadat pel president Hage Geingob el desembre de 2016 després de negar-se a demanar disculpes a l'aleshores ministre de Reforma Agraria Utoni Nujoma, a qui va acusar de reassentar persones d'altres regions al sud del país per davant dels Nama.

## Polítiques

Swartbooi ha estat un defensor vocal de la restitució de terres i la justícia restaurativa per als namíbis sense terra que van ser desposseïts de les seves terres, incloses les comunitats indígenes. El partit també afavoreix els drets LGBT i té previst abordar els problemes de l'avortament i la legalització de la marihuana. L'ala juvenil del partit és la LPM Youth and Student Command Element.

## Història electoral
### Eleccions a l'Assemblea Nacional

| Eleccions | Líder | Vots | % | Escons | +/– | Posició | Govern |
| 2019 | Bernadus Swartbooi | 38,956 | 4.75% | 4 / 104 | 4 | 3r | Oposició |

## Referències

* ↑ , 08-05-2018.
* ↑ «LAND OWNERSHIP LOBBY GROUP FORMS POLITICAL PARTY». Saba-news.org, 13-09-2018. Arxivat de l'original el 9 de gener 2019. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Landless People's Movement seeking restorative justice». Lelamobile.com. Arxivat de l'original el 4 de maig 2019. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Geingob fires Swartbooi» (en anglès). The Namibian. Arxivat de l'original el 2019-03-27. [Consulta: 24 octubre 2021].
* ↑ «I was fired by thieves - Swartbooi - Politics». Namibiansun.com. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «The Villager Newspaper Namibia». www.thevillager.com.na. Arxivat de l'original el 2021-10-24. [Consulta: 24 desembre 2020].
* ↑ «Swartbooi slams Govt's resettlement programme». Lelamobile.com. Arxivat de l'original el 27 de març 2019. [Consulta: 8 gener 2019].
# Llei

«Llei» té aquests significats:
* Ètica: precepte moral.
* Ciència: llei experimental, relació matemàtica entre observables físics que descriuen l'estat i propietats de la matèria.
* Orfebreria: metall de llei, proporció en pes de metall fi que entra en un aliatge.