OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista d'ocells de Niue

Aquesta llista d'ocells de Niue inclou les 31 espècies d'ocells que hi ha a l'illa de Niue ordenades per ordres i famílies, de les quals dues es troben globalment amenaçades d'extinció i 1 hi fou introduïda.
| Ordre | Família | Nom científic | Nom català | Observacions |
| Anseriformes | Anatidae | Anas superciliosa | | Rar/Accidental |
| Galliformes | Phasianidae | Gallus gallus | | Introduït |
| Procellariiformes | Procellariidae | Macronectes giganteus | Petrell gegant | Rar/Accidental i a prop de l'amenaça |
| Procellariiformes | Procellariidae | Puffinus pacificus | | |
| Phaethontiformes | Phaethontidae | Phaethon lepturus | Cuajonc becgroc | |
| Suliformes | Fregatidae | Fregata minor | Fregata gran | Rar/Accidental |
| Pelecaniformes | Ardeidae | Egretta novaehollandiae | Martinet carablanc | Rar/Accidental |
| Pelecaniformes | Ardeidae | Egretta sacra | Martinet sagrat | Rar/Accidental |
| Gruiformes | Rallidae | Gallirallus philippensis | | |
| Gruiformes | Rallidae | Porzana tabuensis | | |
| Gruiformes | Rallidae | Porphyrio porphyrio | Polla blava | |
| Charadriiformes | Charadriidae | Pluvialis fulva | Daurada petita del Pacífic | |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Tringa incana | | |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Numenius tahitiensis | | Rar/Accidental i vulnerable |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Numenius arquata | Becut | Rar/Accidental i a prop de l'amenaça |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Limosa lapponica | Tètol cuabarrat | Rar/Accidental |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Arenaria interpres | Remena-rocs | |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Calidris alba | Territ de tres dits | |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Calidris melanotos | Territ pectoral | Rar/Accidental |
| Charadriiformes | Laridae | Larus dominicanus | Gavià dominicà | Rar/Accidental |
| Charadriiformes | Laridae | Anous stolidus | Nodi comú | |
| Charadriiformes | Laridae | Gygis alba | Xatrac blanc | |
| Columbiformes | Columbidae | Ptilinopus perousii | | |
| Columbiformes | Columbidae | Ptilinopus porphyraceus | | |
| Columbiformes | Columbidae | Ducula pacifica | | |
| Psittaciformes | Psittacidae | Vini australis | | |
| Cuculiformes | Cuculidae | Eudynamys taitensis | | |
| Strigiformes | Tytonidae | Tyto alba | Òliba | |
| Apodiformes | Apodidae | Aerodramus spodiopygius | | |
| Passeriformes | Campephagidae | Lalage maculosa | | |
| Passeriformes | Sturnidae | Aplonis tabuensis | | |

## Referències

* ↑ Avibase (actualitzat el 9 de febrer del 20102) (català)

## Bibliografia

* Watling, Dick, 2001. A Guide to the Birds of Fiji & Western Polynesia. Environmental Consultants (Fiji), Suva.
* Worthy T. H.; Walter, R. & Anderson A. J., 1998. Fossil and archaeological avifauna of Niue Island, Pacific Ocean. Notornis, 45: 177-190.
* Clements, James F., 2000. Birds of the World: a Checklist. Cornell University Press. pp. 880. ISBN 0934797161.

## Enllaços externs

* Pacific Birds (anglès)
* 2012 New Zealand Post - Niue Birds 2011 (anglès)
# Manuel Torres Caturla

Manuel Torres Caturla (Torremolinos, 14 d'agost de 1989) és un futbolista que juga com a defensa.

## Biografia

Aquest jugador del planter malagueny va destacar molt a l'Atlètic Malagueny (llavors Màlaga B) en la temporada 2008-09 i Antonio Tàpia el va convocar per primera vegada a un partit de primera aquell mateix any encara que no va arribar a debutar. Va anar a la temporada següent, amb Juan Ramón López Muñiz d'entrenador quan va jugar el seu primer partit de Lliga en la primera jornada del curs 2009-10 contra l'Atlètic de Madrid. En aquest partit va sortir per Mtiliga a la primera mitja hora (a causa que el jugador substituït tenia un trau al cap) en el qual també va marcar. Va acabar en 3-0.
El 20 de juny de 2011, Torres va fitxar amb el FC Cartagena de Segona Divisió. Va marcar el seu únic gol com a professional el 31 de març de 2012 en una derrota per 2-1 fora del Reial Múrcia, en un eventual descens com a tercer final.
En els anys següents, juga una breu etapa a la Lliga Romanesa I amb l'ACS Poli Timișoara (febrer-juny de 2016), Torres va continuar competint a la tercera categoria, representant una sèrie d'equips.

## Clubs

| Club | Any |
| Málaga B | 2008- 2009 |
| Màlaga CF | 2009-2011 |
| Fútbol Club Cartagena | 2011-2012 |
| Getafe B | 2012-2014 |

## Referències

* 1 2 3 «Manu Torres». BDFutbol. Base de Dades Històrica de Futbol. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Manu, Iván, Toribio y Javi López, con la Sub-21 española» (en castellà). Málaga CF, 16-02-2010. [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ «Málaga 3–0 Atlético de Madrid». ESPN Soccernet, 30-08-2009. Arxivat de l'original el 26 d'octubre 2012. [Consulta: 11 agost 2011].
* ↑ «El Cartagena anuncia cuatro fichajes» (en castellà). , 20-06-2011.
* ↑ «El Real Murcia hunde al Cartagena en el derbi» (en castellà). , 31-03-2012.
* ↑ «El Córdoba condena al Cartagena al descenso» (en castellà). , 22-05-2012.
* ↑ «BURSA TRANSFERURILOR | Toate mutările din această iarnă, cine pleacă şi pe cine transferă echipele din Liga 1!» (en romanès). Telekom TV, 18-02-2016. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «Un Jumilla repleto de viejos conocidos» (en castellà). Sport Cartagena, 29-09-2015. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «El ex malaguista Manu Torres ficha por el Sabadell» (en castellà). Be Soccer, 01-07-2016. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «Bienvenido, Manu Torres» (en castellà). UE Cornellà, 23-07-2018. [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «Manu Torres se pierde lo que resta de temporada por lesión» (en castellà). Badajoz Deportes, 10-01-2019. [Consulta: 12 gener 2022].

## Enllaços externs

* en Futbol-talentos.es Manuel Torres Caturla
# Mas Olivet (Maçanet de Cabrenys)

Mas Olivet és un mas a un quilòmetre del poble de Maçanet de Cabrenys (l'Alt Empordà). Està protegit com a bé cultural d'interès local.
És un mas de planta irregular, ja que s'han anat creant construccions que s'hi han anat adossant. La façana principal destaca per tenir dues alçades amb una coberta a dues aigües. L'aparell de la construcció és de pedruscall, però l'element més destacat és la porta d'accés, una porta d'arc de mig punt amb gran dovellatge a l'arc i grans carreus a la base. Les obertures que sorgeixen tant a la planta baixa com al pis, són carreuades amb grans carreus ben tallats. Les façanes laterals també mantenen el mateix tipus d'obertures, carreuades, però la façana posterior manté diverses construccions d'etapes diferents, com diverses estances utilitzades com a estables.

## Referències

* ↑ Text importat de: «Mas Olivet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 25 agost 2014] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Juana Inés de la Cruz

Juana Inés de Asbaje y Ramírez de Santillana, més coneguda a Mèxic com a sor Juana Inés de la Cruz (San Miguel Nepantla (Mèxic), 12 de novembre de 1651? –Ciutat de Mèxic, 17 d'abril de 1695) va ser una escriptora de poesia i teatre en castellà. Va ser monja de l'orde de Sant Jeroni. El seu estil literari és barroc. A Mèxic els bitllets de dos-cents pesos estan il·lustrats amb una imatge d'aquesta escriptora.
El sard José Zatrilla y Vico Dedoni y Manca va escriure un poema en castellà dedicat a sor Juana Inés de la Cruz.

## Actualitat

Científics del Centre de Recerca i Estudis Avançats (Cinvestav) tractaran d'extreure ADN d'ossos descoberts a la Universitat del Claustre de la Ciutat de Mèxic el 1978. Al març de 2011, el Cinvestav tenia mostres d'ADN dels membres vius de la família, Espanya Ramírez i Iliana Troncoso, descendents de la germana de sor Juana, que viu a Mèxic. "El procediment de seqüenciació genètica de sor Juana i dels seus descendents es repetirà almenys tres vegades per tal d'assegurar resultats correctes. Al final, la comparació es farà per determinar si hi existeix una relació", va dir María de Lourdes Muñoz, que estudia la genètica i la biologia molecular en el Cinvestav.

## Notes i referències

* ↑ «17 d'abril de 1695 - Muere la poetisa y escritora Sor Juana Inés de la Cruz». Universidad de Guadalajara. Red Universitaria de Jalisco. Arxivat de l'original el 2020-06-04. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Poema heroico al merecido aplauso del el único Oraculo de las Musas, glorioso assombro de los Ingenios, y Célebre Phenix de la Poesía, la Esclarecida y Venerable Señora, Sor Juana Inés de la Cruz, Religiosa Profesa en el Monasterio de San Gerónimo de la Imperial Ciudad de Méjico, dit Poema heroico, publicat a Barcelona l'any 1.696

## Vegeu també

* Literatura llatinoamericana
# Pont d'Orniu

El Pont d'Orniu (dit també Pont d'Oroniu) és un pont de pedra sobre el riu Llobregat, al municipi berguedà d'Avià. Es troba a l'antic camí que comunicava Berga amb la plana d'Osona per Prats de Lluçanés, a 700 m aigües amunt d'Obiols, on el Llobregat divideix els termes d'Avià i Olvan.

## Pont vell d'Orniu

Pont construït amb carreus de pedra al segle xiv, amb tres arcs de mig punt i 66 m de llargària, i destruït durant la guerra de Successió (1702-1714). Només es conserven, al marge d'Olvan, un arc sencer i l'estrep d'un altre, i al marge d'Avià, el mur frontal d'un altre arc, els quals van ser restaurats el 2001 i el 2013 pel Servei de Patrimoni Arquitectònic Local de la Diputació de Barcelona. A prop hi ha uns forats a la roca, que poden correspondre a un pont de fusta anterior.

## Pont nou d'Orniu

A 60 metres amunt del Pont Vell es va construir, el 1840, el Pont Nou d'Orniu, l'actual pont, també de pedra, d'un sol arc i lleugerament amb esquena d'ase. que recolza sobre un arc apuntat i rebaixat de 13,25 m de llum. Fou utilitzat per anar a Berga després de la guerra en què fou volat el pont de la carretera de Gironella a Berga.

## Referències

* 1 2 López Mullor, Albert i Lacuesta, Raquel. «Avià. Església de Sant Vicenç d'Obiols. (Segles VIII-XX)». Gabinet de Premsa i Comunicació de la Diputació de Barcelona. Arxivat de l'original el 2 de febrer 2016. [Consulta: 26 gener 2016].
* 1 2 Diversos Autors. El Berguedà. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Direcció General de Patrimoni Cultural, 1994, p. 144. ISBN 8439326718.
* ↑ «Restes del pont d'Oroniu». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
* ↑ «Pont d'Oroniu». Pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
* ↑ «Pont d'Orniu». Patrimoni.gencat Arquitectura. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
# Nemunas

El riu Nemunas (en lituà: Nemunas; rus: Не́ман, Néman; belarús: Нёман, Nióman; alemany: Memel en el seu tram a Prússia i Niemen a la resta; polonès: Niemen) és un dels principals rius de l'Europa de l'Est.
Neix a Belarús i flueix a través de Lituània abans de desembocar a la llacuna de Curlàndia i després al mar Bàltic a Klaipeda.
És la frontera nord entre Lituània i la Província russa de Kaliningrad en el seu curs inferior. També molt breument forma part de la frontera entre Lituània i Belarús.
És el més gran riu de Lituània i el tercer més gran de Belarús, que és navegable en la major part dels seus 900 quilòmetres de longitud.
# Mugronera (bijuteria)

Una mugronera o protector de mugró és una peça corporal de joieria o bijuteria que s'usa en el mugró, que cobreix parcialment o totalment l'arèola. El protector envolta el mugró, i pot ser enganxat per diversos mitjans, entre ells la succió, la fricció i l'acció d'adhesius, però més sovint es manté en el seu lloc per una perforació del mugró.
En general, la intenció primària de la mugronera és aixecar, ressaltar i ornamentar del mugró, així com a tota la mamella, de la mateixa forma que ho fan altres peces de joieria en altres parts del cos.
Un protector, en particular del tipus conegut com a «pètal de mama», també es pot usar per suavitzar la transició entre el mugró i la mamella, per tal de dissimular la protuberància característica i presentar un perfil més suau sobre el vestit. Com el pètal de mama cobreix tot el mugró i l'arèola, es pot considerat millor que un pasty, una peça dissenyada per fer això.
Al 2004, es va mostrar accidentalment una mugronera per la televisió als Estats Units i a tot el món, com a part d'una falla del vestuari de Janet Jackson durant l'espectacle de la mitja part de la Super Bowl XXXVIII, provocant l'escàndol del nipplegate.

## Referències

* ↑ Nipplegate: The Legacy of Janet Jackson's Boob at Super Bowl halftime show (video)
* ↑ «Excuses provide no cover». Cox News Service. Chicago Tribune, 03-02-2004 [Consulta: 15 agost 2011]. Arxivat 2012-10-05 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Estimulació del mugró
* Mugronera (lactància materna)
* Pasties
* Protector de mugrons
# MASH

«MASH» té aquests significats:
* MASH, acrònim de Mobile Army Surgical Hospital, hospital quirúrgic mòbil de l'exèrcit dels Estats Units
* M*A*S*H (novel·les), sèrie de 15 novel·les escrites per Richard Hooker entre 1968 i 1977
* M*A*S*H (pel·lícula), pel·lícula de 1970 dirigida per Robert Altman i basada en la primera novel·la M*A*S*H
* M*A*S*H (sèrie de televisió), sèrie estatunidenca emesa originalment per la CBS entre 1972 i 1983
# Mas dels Frares

«Mas dels Frares» té aquests significats:
* Mas dels Frares (Pau), masia del municipi de Pau (Alt Empordà)
* Mas dels Frares (Vilamarxant)
* Mas dels Frares (Aiòder)
* Mas dels Frares (Santa Eugènia de Berga)
* Mas dels Frares (la Febró), mas al terme municipal de la Febró (Baix Camp)
# Juana Guare

Juana Guare o Juana de Guare va ser una cacic daulenya que va lluitar contra l'explotació indígena.

## Biografia

Va heretar el cacicat en el segle XVII i cap a 1690 era propietària del lloc que es coneixia com el Junquillal, a l'Equador.
Com a cacic va defensar els drets dels seus germans de raça. Les seves fermes protestes s'aixecaven en contra dels abusos que cometien els membres del clergat espanyol que explotaven, pel seu benefici i enriquiment personal, als indígenes. A causa de les decidides gestions de Juana Guare, les autoritats van emetre una ordre que impedia a tots els alcaldes i cacics de província l'explotació dels indis.

## Reconeixements

A la província de Los Ríos es va denominar una parròquia amb el nom "Guare" en honor a Juana per la seva influència del caciquisme indígena.
La Fundación María Guare, que va ser creada per a lluitar per la igualtat de gènere i fer costat la dona en casos de violència i abús sexual, psicològic, etc; va ser nomenada en el seu honor. La fundació té una trajectòria de més de 25 anys i està conformada per dones professionals i mestresses de casa.

## Referències

* ↑ «Con show, fundación celebra 27 años de lucha por la mujer» (en castellà), 24-09-2017. [Consulta: 6 març 2021].
* ↑ Cuadernos del idioma. Editorial Codex S.A..
* ↑ Vientos de ría. Banco Central del Ecuador, 2006.
* ↑ Pérez Pimentel, Rodolfo. «Guare Juana» (en castellà). [Consulta: 6 març 2021].
* ↑ GoRaymi. «Parroquia Guare».
* ↑ «Con show, fundación celebra 27 años de lucha por la mujer». , 24-09-2017 [Consulta: 6 març 2021].
* ↑ «María Guare, dos décadas de lucha contra la violencia». , .
# Monument a la Cobla

El Monument a la Cobla és una escultura situada al passeig Lluís Albert de l'Escala (Alt Empordà). Obra del doctor i escultor Francesc Anglès i Garcia, es va inaugurar el 2 de juny de 2007 a la plaça de la Sardana, a tocar de la Platja, però complint les indicacions de la Direcció General de Costes, el 2009 es va traslladar a l'emplaçament actual. L'escultura de bronze representa una cobla sardanista, amb les figures de mida natural d'onze músics i els seus instruments. L'obra està dedicada a Pere Ros i Salart. El 2011 l'artista Josep Maria Simon va restaurar la tenora que havia estat destruïda en un acte de vandalisme.

## Referències

* ↑ «L'Escala traslladarà el monument dedicat a la cobla». Diari de Girona, 23-05-2009.
* ↑ «Monument a la Cobla». Web oficial de Turisme de l'Escala-Empúries.
* ↑ «Reparat el monument de la cobla de bronze». Canal 10 Empordà, 15-07-2011.
# Nemtxa

Nemtxa (en rus: Немча) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 220 habitants.

## Referències

* ↑ «Климат Курской области». trasa.ru. [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «о.п. 25 км». railwayz.info. [Consulta: 30 maig 2021].
* ↑ «Постановление Администрации Курской области от 28.07.2006 N 76 (ред. от 16.09.2020) "Об утверждении Перечня автомобильных дорог общего пользования регионального и межмуниципального значения Курской области" (дата сохранения: 23.01.2021)». openstreetmap.org. [Consulta: 30 maig 2021].
# Major Tom (Coming Home)

Major Tom (Coming Home), originalment en alemany: Major Tom (völlig losgelöst), i traduït: Major Tom (desacoblat del tot), és una cançó de Peter Schilling, del seu àlbum Error in the System.
De forma no oficial es relaciona amb la cançó Space Oddity, de David Bowie de 1969, i tracta sobre un personatge que està atrapat en un accident a l'espai. La cançó fou gravada originalment en alemany, i llançada a Alemanya Occidental el 3 de gener de 1983. Va aconseguir el número 1 a l'Alemanya Federal, Àustria i Suïssa. La versió en anglès fou llançada per primera vegada als Estats Units el 24 de setembre de 1983. Va arribar al número 1 al Canadà, el 14 als Estats Units i el 4 a Sud-àfrica. El 1994 Schilling va publicar una versió remesclada juntament amb Boombastic, titulat "Major Tom 94". Una altra remescla va ser publicada el 2000, titulat "Major Tom 2000", i l'altra el 2003 titulada "Major Tom 2003". L'any 2015 la cançó es va emprar com a banda sonora de la sèrie Deutschland 83.

## Vegeu també

* Major Tom

## Referències

* ↑ "Major Tom (Coming Home)" by Peter Schilling (Hot 100) – Billboard.
* ↑ Whitburn, Joel. Hot Dance/Disco: 1974-2003. Record Research, 2004, p. 228.
* ↑ Song-database.com
# Martil

Martil (en àrab مرتيل, Martīl; en amazic ⵎⴰⵔⵜⵉⵍ) és un municipi de la prefectura de M'diq-Fnideq, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 64.355 persones. Durant el protectorat espanyol del Marroc va rebre el nom de Río Martín. Al nord hi ha la platja i resort de Cabo Negro.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Nicòmac d'Alexandria

Nicòmac d'Alexandria (en llatí Nicomachus, en grec antic Νικόμαχος "Nikómakhos") fou un poeta tràgic nascut a Alexandria Troas o Alexandria de la Tròade segons l'enciclopèdia Suides.
Va ser contemporani d'Eurípides i Teognis d'Atenes (425 aC) amb els quals va competir amb èxit, i va guanyar el premi amb una obra sobre Edip, segons es pot deduir de Suides, que també diu que va escriure onze tragèdies, però en la seva llista inclou dues comèdies.
Els títols coneguts de les seves obres, de les que es conserven alguns fragments esparsos, van ser:
* Alexander.
* Eriphyle.
* Geryones.
* Aletides.
* Neoptolemus.
* Mysi.
* Oedipus.
* Hii Excidium sive Polyxena.
* Tyndareus.
* Alcmaeon.
* Teucer.

## Referències

* ↑ 1.Nicomachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1194
# Pla de Palau (Talarn)

El Pla de Palau és una plana al·luvial dels termes municipals de Talarn i de Tremp, en el seu terme primigeni i a l'antic terme de Vilamitjana, al Pallars Jussà.
Està situat al sud-est de la ciutat de Tremp, a banda i banda de la Noguera Pallaresa, però sobretot en la seva riba dreta, a llevant de la carretera C-13.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Monument a la Família Pagesa i a Francesc Verntallat

El Monument a la Família Pagesa i a Francesc Verntallat és una escultura pública de la Vall d'en Bas (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El monument a la família pagesa es troba emplaçat a la carretera d'Olot a Vic i la d'Hostalets. El grup escultòric representa un matrimoni pagès amb el seu fill i al costat una al·legoria agrícola. És una obra original de l'escultor Modest Fluvià i data de 1972.
En el mateix entorn es troba el monument dedicat a Francesc de Verntallat. És obra de Rosa Serra. Es va inaugurar el maig de 1999, té 7,5 m d'alçada i es va realitzar amb pedra de pòrtland. Consta d'una base el·líptica en la que hi figuren a part de la inscripció commemorativa, els símbols de pagès, polític i guerrer; elements bàsics en la trajectòria de la vida del cabdill remença.
Sobre aquesta base s'enlairen dues columnes de 6 metres d'alt com a referència a la fermesa del seu procedir, unides per una zona horitzontal on hi ha un retrat imaginari de Francesc Verntallat, junt amb els escuts d'armes que posseïa.

## Referències

* 1 2 3 «Monument a la Família Pagesa i a Francesc Verntallat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Malik Mohammad Jayasi

Malik Mohammad Jayasi (1477 - 1542) fou un poeta i mestre sufí indi, que va escriure en la llengua awadhi i en l'escriptura persa Nastaliq. La seva obra més coneguda és el poema èpic Padmavat, obra que va compondre probablement durant la primera meitat del segle XVI.
Gran part de la informació sobre Jayasi prové de llegendes i la seva data i lloc de naixement són qüestions de debat. Com suggereix el nisba "Jayasi", es va associar a Jayas, un important centre sufí de l'Índia medieval, a l'actual Uttar Pradesh. No obstant això, hi ha debat sobre si va néixer a Jayas o va emigrar-hi per a l'educació religiosa. Més d'un segle després de la seva mort, però, el nom de Jayasi va començar a aparèixer en hagiografies que el retrataven com un carismàtic mestre sufí.
Va escriure vint-i-cinc obres. L'obra més famosa de Jayasi és Padmavat (aprox. 1540), un poema que descriu la història del setge històric de Chittor per Alauddin Khalji el 1303. Altres obres seves importants són Akhrawat i Akhiri Kalaam. També va escriure Kanhavat, basat en Krixna.

## Referències

* 1 2 3 Onial, Devyani «Padmini’s poet: The man behind the first known narrative of Rani Padmavati is known more as a peer. Miles from Chittor, Malik Muhammad Jayasi, the man behind the first known narrative of Padmini, is known more as a peer». The Indian Express, 26-11-2017 [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ Shirreff, A.G. «The Padmavat of Malik Muhammad Jayasi. Ed. by V. S. Agrawala. Sahityasadan, Chirgaon, Jhansi, 1955. Rs. 15.». Journal of the Royal Asiatic Society, Vol. 89, Núm. 1-2, 1957, pàg. 120–121. DOI: 10.1017/S0035869X00107592 [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ Sreenivasan, 2007, p. pàg. 30.
* ↑ Garg, Gaṅgā Rām. Encyclopaedia of the Hindu world. New Delhi: Concept Publishing Company, 1992, p. 73. ISBN 978-81-7022-374-0 [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ Sreenivasan, 2007, p. pàg. 29.
* ↑ Behl, 2012, p. pàg. 166-176.

## Bibliografia

* Behl, Aditya. Love's Subtle Magic: An Indian Islamic Literary Tradition, 1379–1545. Oxford University Press, 2012. ISBN 978-0-19-514670-7.
* Sreenivasan, Ramya. The Many Lives of a Rajput Queen: Heroic Pasts in India C. 1500–1900. University of Washington Press, 2007. ISBN 978-0-295-98760-6.
# Mühlviertel

Mühlviertel (en alemany, quart de Mühl) o Mühlkreis és una de les quatre regions històriques de l'Alta Àustria. Les altres regions que constitueixen aquest bundesland d'Àustria són Hausruckviertel, Innviertel i Traunviertel.
S'anomena així pels rius Große Mühl i Kleine Mühl que recorren la regió, i el Danubi estableix el límit sud d'aquesta regió.
Mühlviertel inclou els districtes de Freistadt, Perg, Rohrbach, Urfahr-Umgebung, i el nord de la ciutat Linz.

## Referències

* ↑ «Viertelgrenzen» (pdf), 2021. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Ulm, Benno. Das Mühlviertel Seine Kunstwerke, hist. Lebens- u. Siedlungsformen, 1971. ISBN 3-900173-05-2.
* ↑ «Über uns». Arxivat de l'original el 2022-01-02. [Consulta: 2 gener 2022].