OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iván Cepeda Castro

Iván Cepeda Castro (Bogotà, 24 d'octubre de 1962) és un polític, defensor dels drets humans i filòsof colombià. Fou representant al Parlament entre 2010 i 2014 i actualment és senador pel Pol Democràtic Alternatiu. És el portaveu oficial de el Moviment de Víctimes de Crims d'Estat (MOVICE), organització fundada el 2003 amb la finalitat d'agrupar als familiars de víctimes de crims de lesa humanitat i les organitzacions que treballen pels drets humans. La seva tasca en el camp dels drets humans el va fer mereixedor del Premi Medalla de la Llibertat Roger Baldwin el 2007.

## Biografia

És el fill gran de l'activista Yira Castro i del dirigent del Partit Comunista Colombià i congressista pel partit Unió Patriòtica, Manuel Cepeda Vargas, que va ser assassinat als carrers de Bogotà el 9 d'agost de 1994 en el marc dels atacs de paramilitars contra la Unió Patriòtica, en els quals dos candidats presidencials, 8 congressistes, 13 diputats, 70 regidors, 11 alcaldes i milers dels seus militants van ser assassinats.
El gener de 2021, fou una de les 50 personalitats que signar el manifest «Dialogue for Catalonia», promogut per Òmnium Cultural i publicat a The Washington Post i The Guardian, a favor de l'amnistia dels presos polítics catalans i del dret d'autodeterminació en el context del procés independentista català. Els signants lamentaren la judicialització del conflicte polític català i conclogueren que aquesta via, lluny de resoldre'l, l'agreuja: «ha comportat una repressió creixent i cap solució». Alhora, feren una crida al «diàleg sense condicions» de les parts «que permeti a la ciutadania de Catalunya decidir el seu futur polític» i exigiren la fi de la repressió i l'amnistia per als represaliats.

## Referències

* ↑ Líder de derechos humanos Colombiano, Iván Cepeda, Gana el Premio Medalla de la Libertad Roger Baldwin. Consultado el 27 de mayo de 2008
* ↑ «Representante Iván Cepeda Castro». Congreso Visible. Arxivat de l'original el 2012-06-07. [Consulta: 4 juliol 2012].
* ↑ «Yoko Ono, Dilma Rousseff i 5 Nobels, en un manifest d'Òmnium per l'amnistia dels presos». 324cat, 04-01-2021. [Consulta: 4 gener 2021].
# Papaghni

Papaghni és un riu del sud de l'Índia que neix a Karnataka i entra a Tamil Nadu; gira una mica al nord cap a les muntanyes Palkonda on és conegut amb el nom de Gandairu (Riu de la Gorga) i després segueix avançant fins que troba al riu Penner en el que desaigua sent la confluència a 14° 37′ N, 78° 47′ E﻿ / ﻿14.617°N,78.783°E﻿ / 14.617; 78.783. És considerat un riu sagrat i té una gran pagoda a la riba prop de Palinendla.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Josep Boldú

Josep Boldú fou organista d'Igualada a partir del 1682. El seu primer rebut, amb data del 29 d'agost de 1682, mostra les dues funcions intrínseques en el seu càrrec en el magisteri parroquial de la vila: mestre de capella i organista, que es va veure reﬂectit en el seu salari, que fou de 30 lliures. Josep Boldú guanyà la plaça igualadina el 20 de març de 1682, davant d'un tribunal d'oposicions format per Pere Ramanja de Piera, i Tomàs Rossell i Pere Joan Calvet, beneﬁciats de Santa Maria d'Igualada. Durant el mestratge de Boldú apareixen també les primeres despeses relacionades amb la presència dels escolans –infants cantors o corers–, encarregats d'interpretar les veus superiors de la polifonia eclesiàstica. Com els seus predecessors, Boldú, cobrava el sou anual de l'organistia repartit en dues nòmines, la primera el febrer i la segona durant el novembre, a banda dels 16 sous «de censal per lo beneﬁci del orgue». Segons una acta notarial del 8 de febrer de 1683, Josep Boldú prengué possessió del beneﬁci de Santa Anna de la parroquial i posteriorment el 29 d'octubre de 1684, la comunitat de preveres admeté Boldú en qualitat d'obtentor del beneﬁci de Santa Anna, a les tasques quotidianes de la parròquia.
En aquella mateixa data, la comunitat de preveres determinà que el mestre Boldú havia de fer-se responsable de l'entonació del cant pla de les antífones del cor comunitari, tant de les misses conventuals i matinals com dels diferents oﬁcis de l'any litúrgic.
Sabem que Boldú era a Igualada l'abril de 1685 i que a ﬁnals d'aquell mes formà part del tribunal que examinà de cant pla el nou beneﬁciat Pere Ros, que és la darrera intervenció documentada de Boldú en la vida musical de la parroquial. El 5 d'octubre de 1688 apareixeria en la inauguració del nou orgue a l'església de Sant Nicolau de la vila de Bellpuig. Es desconeix el moment exacte de la marxa de Boldú d'Igualada. Tanmateix, és molt probable que es produís abans del Nadal de 1687, que és quan apareix documentat un nou organista: Josep March.

## Obra

El Fons Musical de Santa Maria de Verdú (BNC) conté 8 obres de Josep Boldú, sis de les quals estan datades entre 1688 i 1694, posteriors, doncs, al seu pas per Igualada:
* 1688: Completes a 9 v, (BNC: M 1168)
* 1690: Completes a 9 v, (BNC: M 1168)
* 1690: Completes a 9 v, (BNC: M 1637-IV-V-VI)
* 1694: Magniﬁcat a 9 v, (BNC: M 1637-II-IV-V-VI)
* Sense data: Salve Regina a 9 v (BNC: M 1637-V) i dos villancets amb el mateix íncipit literari, Clarines al festín a 8 v, dedicats a la Mare de Déu del Roser i a Sant Francesc Xavier (BNC: M 1637-III i II, respectivament).

## Referències

* GREGORI I CIFRÉ, Josep Maria – ROMEU I SOLÀ, Anna. Inventaris del fons musicals de Catalunya. Volum 9: Fons de la basílica de Santa Maria d'Igualada de l'Arxiu Comarcal de l'Anoia. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2016. ISBN 9788449066337
# Metroid Prime 3: Corruption

Metroid Prime 3: Corruption és la tercera entrega de la saga Metroid Prime. És un videojoc creat exclusivament per a la consola Wii, desenvolupat per Retro Studios i publicat per Nintendo. El gran canvi respecte als seus predecessors és que introdueix el control Comandament de la Wii + Nunchuck, que li dona un toc de realisme, ja que el jugador es pot sentir dintre de la història. Per primera vegada es pot controlar de manera activa la nau de la Samus per a dirigir-se a qualsevol planeta que es vulgui de l'univers Metroid.

## Història

L'ordinador principal de la Federació Galàctica, Aurora Unit, apareix absolutament corrupte per res semblant a un virus. La Federació pensa que els Pirates de l'Espai poden estar darrere del problema i aquests ataquen a la Federació. La Samus i d'altres caça-recompenses defensen la Federació, conscients que l'enemic al què s'enfronten és la Dark Samus (equipada amb poders molt superiors als seus). La Samus s'infecta amb el virus Phazon, que li atorga habilitats molt poderoses, però que la pot acabar matant si es descontrola. Alguns dels caça-recompenses són:
* Samus Aran
* Rundus
* Gandrayda
* Ghor

## Controls

La tecnologia de la consola Wii ha permès canviar els controls de manera que sigui més adaptable a qualsevol jugador:
* Disparar: S'apunta assenyalant amb el comandament i es dispara prement el botó A. Es pot carregar mantenint-lo premut.
* Enganxar: El vestit de la Samus incorpora un ganxo de plasma que permet enganxar objectes i desprendre'ls del lloc on són. S'ha de prémer el botó 'Z i fer el moviment d'arrancar amb el Nunchuck.
* Analitzar: Prement el botó - es poden analitzar certs objectes que ajuden en el transcurs de la història.
* Interacció: En certs moments de la història es pot prémer el botó A i accionar alguns botons i palanques.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la sèrie Metroid (anglès)
* Metroid Prime 3: Corruption perfil a Nintendo.com (anglès)
* Lloc web oficial de Retro Studios (anglès)
# Lutzelhouse

Lutzelhouse (en alsacià Lítzelhüse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.544 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Vall de la Bruche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 975 | 980 | 1.063 | 1.150 | 1.257 | 1.544 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Henri Gerard | |
# On és la màgia?

On és la màgia? és el segon disc d'estudi de La Iaia. Produït per l'asturià Paco Loco. En el disc anterior "Les ratlles del banyador" les lletres estaven centrades en la vida quotidiana i el dia a dia. En aquest disc les cançons són més intangibles i etèries, fantasioses. També en el disc anterior el ritme girava al voltant del folck i en aquest disc ha evolucionat cap a la bateria, electrònica i teclats.
La publicació del disc es va enrederir diversos cops. El disc ja estava llest al novembre, però a l'última part de la producció es va plantejar la possibilitat de realitzar una coedició amb la discogràfica Sony. La Iaia té un contracte amb Música Global per a 2 discs, per això les dues discogràfiques van començar les negociacions. Les negociacions es van allargar i finalment La Iaia va decidir continuar amb Música Global.
La gira d'On és la màgia? acabarà el 7 de febrer de 2015 a la Sala Apolo (Barcelona).

## Llista de cançons

* "L'accident" (3:21)
* "El meu gos se'n va" (2:06)
* "L'arbre que vol ser humà" (4:11)
* "On ets Matilda?" (3:37)
* "On és el meu cap?" (2:49)
* "L'ós" (6:14)
* "Assassí en sèrie" (3:49)
* "El cicle" (4:52)
* "Totes les promeses" (3:24)
* "El nen de les estrelles" (5:54)

## Les influències

En aquest disc hi ha influència de diversos estils i grups musicals. Una influència prové del grup de música estatunidenc The Flaming Lips en la primera i última cançó del disc ("L'accident" i "El nen de les estrelles"). I la semblança entre la introducció de "L'accident" i de "The Yeah Yeah Yeah Song" són molt clara.

## Referències

* ↑ Palà, Roger «La iaia qüestió de màgia». Enderrock, 217, 01-11-2013, pàg. 43-47 [Consulta: 4 març 2014].
* ↑ VIDAL, Guillem, Entrevista a La iaia, El Punt Avui, 17/3/2014
* ↑ «Enderrock».
* ↑ Vidal, Guillem «Iaia i cobla, declaració de principis». Cultura (El Punt Avui), 12-12-2014, p. 17.
* ↑ Entrevista a Catalunya Ràdio. http://catradio.cat/icat/programes/Lentrevista/1448/audios/El-cantant-de-la-Iaia-ens-presenta-On-es-la-magia/799357 Arxivat 2014-05-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Reportatge del TN a TV3
# Lias

«Lias» té aquests significats:
* Lias (estratigrafia), seqüència d'estrats rocosos que aflora en bona part de l'oest d'Europa
* Lias (Alts Pirineus), municipi francès al departament dels Alts Pirineus (regió de Migdia-Pirineus)
* Lias (Occitània), municipi francès al departament del Gers (regió de Migdia-Pirineus)
* Lias-d'Armagnac municipi francès, situat al departament del Gers (regió de Migdia-Pirineus)
* Berberust e Liàs, municipi francès al departament dels Alts Pirineus (regió de Migdia-Pirineus)
# Jealousy (Loudness)

Jealousy és el setè àlbum d'estudi del grup de heavy metal japonès Loudness. Es va llançar el 1988, per la discogràfica Warner Bros. Records. La versió europea es va publicar per Wonded Bird Records amb la cançó Slap in the face del 1991 que no hi ha versió japonesa original.

## Cançons

* Jealousy - (en directe)
* Long Distance Love
* Good Things Going
* Die Of Hunger
* Heavier Than Hell
* Dreamer And Screamer
De la versió europea i americana:
* Slap In The Face - (versió d'estudi)
* Down 'N' Dirty - (en directe)
* Playin' Games - (en directe)
* Find A Way - (en directe)
Viccionari
# Perxe Fosc

El Perxe Fosc és una obra de la Fatarella (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Perxe situat a l'encreuament entre el c/ Alt i el c/ Sant Andreu. L'edifici situat a sobre el perxe està en mal estat de conservació i conserva al c/ Sant Andreu un balcó a la primera planta i una finestra, simètrics respecte el pas del porxo. Per la part posterior hi ha una petita finestra asimètrica a la dreta i queda vist un arc rebaixat de descàrrega de maó massís. El c/ Alt té pendent ascendent cap al c/ Dant Andreu. El cobert del porxo es fa mitjançant embigat amb cabirons de fusta en un sol tram, de costat a costat.
Els paraments laterals estan arrebossats.
Molt a prop hi ha Cal Sant.

## Referències

* 1 2 3 «Perxe Fosc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 març 2019].
# Josep Mas i Gomeri

Josep Mas i Gomeri (Barcelona, 1890 - Barcelona, 1940) fou una persona que exercí com a poeta, dibuixant i pintor. Va col·laborar com a dibuixant a la revista En Titella, publicada entre 1913 i 1914 i en altres setmanaris barcelonins. Moltes vegades utilitzava pseudònims com "Niel" o "Daniel". Els seus dibuixos també van il·lustrar l'obra de Joan Usó Dos-cents aforismes. Com a pintor, s'han destacat els seus bodegons i composicions florals més d'unes escenes costumistes barcelonines que solia plasmar en tauletes de petit format. Fou membre del Centre Fraternal de Cultura i redactor d'Avenir, que portava el subtítol de publicació setmanal de nous horitzons, que va dirigir Felip Cortiella. També va participar en les tasques teatrals de l'Agrupació Vetllades Avenir, que també dirigia Cortiella. “Masgomeri”, així signava els seus escrits, és autor de l'assaig amb títol de ¡E pur si mouve!...: refutación al libro La Razón contra la Anarquía (Impremta J. Ortega, Barcelona, 1906), llibre que va tenir una important ressonància en els mitjans llibertaris del seu temps i que, actualment, és un clàssic “introbable” de l'anarquisme ibèric. “Masgomeri” fou col·laborador assidu de la premsa llibertària: El Productor, La Revista Blanca, etc. En el camp sindical fou militant al Sindicat de l'Art d'Imprimir, des d'aquesta societat va participar en la constitució de “Solidaridad Obrera”. El juliol del 1909 va ésser un dels membres actius de l'organització obrera barcelonina en la lluita a les barricades de l'anomenada Setmana Tràgica. L'any següent prengué part en la fundació de la CNT, al Congrés del Palau de Belles Arts de Barcelona. “Masgomeri”, igual que Felip Cortiella, va ser un gran promotor de la llengua catalana dins de l'anarquisme, i, no únicament això, sinó que va defensar la idea de la catalanització de l'anarquisme. Les seves tasques periodístiques les va desenvolupar a Tierra y Libertad i a Solidaridad Obrera; i, durant la guerra, va escriure alguns articles al periòdic confederal Catalunya. És l'autor de la versió catalana de "La Varsoviana" més coneguda per la seva estrofa inicial de "A les barricades", així com la traducció i versió catalana del popular himne anarquista Hijos del pueblo, del mestre Rafael Carratalà i Ramos, que n'havia estat premiat en el Segon Certamen Socialista celebrat a Barcelona l'any 1889.
L'himne àcrata Fills del poble fou interpretat i enregistrat per l'Orfeó Català, en un àlbum de cançons revolucionàries que s'hi presentà, al Palau de la Música Catalana, el setembre del 1936.

## Obres

* "¡E pur si mouve!...: refutación al libro La Razón contra la Anarquía" (Impremta J. Ortega, Barcelona, 1906)

## Referències

* ↑ Sabat, Antoni. El Palau de la Música Catalana. Els anys de la repressió franquista (1936-1975). Barcelona: 1984, 2010. ISBN 978-8492440467. , pp. 54-57
* ↑ «¡E pur si mouve!...: refutación al libro La Razón contra la Anarquía». CCUC. [Consulta: 9 gener 2017].
# Metrojet

Metrojet, nom comercial de Kogalimàvia (en rus: Авиакомпания Когалымавиа), és una aerolínia russa amb seu a Kogàlim, Khàntia-Mànsia.

## Història

Kogalimàvia va començar a operar el maig de 1993. Des de 2005, la línia aèria oferia, bàsicament, vols xàrter cap a destinacions turístiques sota el nom de marca Kolavia.
El maig de 2012, Kogalimàvia va canviar el seu nom comercial de Kolavia a Metrojet com a part del seu tracte amb TUI Russia & CIS, una empresa subsidiària de la firma de turisme alemanya TUI Travel. Fins a l'agost de 2014, quan el tracte es va trencar, Metrojet operava en nom de TUI; a partir d'aquesta data va començar a operar independentment.
El 31 d'octubre de 2015, el vol 7K9268 de Metrojet es va estavellar a Egipte, morint les 224 persones a bord. Aquest accident va conduir a l'aerolínia a suspendre totes les operacions de vol fins a nou avís.

## Flota

El 31 d'octubre de 2015 la flota de Kogalimàvia era la següent:

## Accidents

* 1 de gener de 2011: El vol 348, un Tu-154B-2 que rodava cap a la pista d'enlairament, va patir una explosió i posterior incendi en una de les turbines. L'avió portava 116 passatgers, 3 dels quals van morir i 43 van resultar ferits. L'avió cobria la ruta Surgut-Moscou.
* 31 d'octubre de 2015: El vol 9268, un Airbus A321, després de destruir-se en l'aire es va estavellar a la península del Sinaí amb 224 persones a bord. Els 217 passatgers i els 7 tripulants van morir.

## Referències

* ↑ «Metrojet Crash In Egypt Is Third Airbus A321-200 Hull Loss» (en anglès). Aviation Week Network. [Consulta: 1r novembre 2015].
* ↑ ch-aviation.com – Kolavia Consulta: 1 novembre 2015
* ↑ «Russia pop group Na-Na describe plane fire 'panic'» (en anglès). BBC, 01-01-2011. [Consulta: 1r novembre 2015].
* ↑ «Accident al Sinaí: El Govern rus diu que l'avió "es va destruir a l'aire"». el Periodico, 01-11-2015 [Consulta: 2 novembre 2015].
# Ocean Grove (Nova Jersey)

Ocean Grove és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 4.256 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ocean Grove tenia 4.256 habitants, 2.331 habitatges, i 785 famílies. La densitat de població era de 4.564,6 habitants/km².
Dels 2.331 habitatges en un 10% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 23,6% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 66,3% no eren unitats familiars. En el 56,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 9,9% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 24,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.935 $ i la renda mediana per família de 58.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.389 $ mentre que les dones 31.886 $. La renda per capita de la població era de 26.232 $. Aproximadament el 5,1% de les famílies i el 13,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ocean Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ocean Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lipophrys velifer

Lipophrys velifer és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,8 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Senegal i Cap Verd fins al riu Cunene (Angola).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bath, H. i P. Wirtz, 1992. On a collection of blenniid fishes from Mauritania, with a redescription of Spaniblennius riodourensis (Metzelaar, 1919). Zool. Meded. 66(13):265-276.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Penrith, M.J., 1978. An annotated check-list of the inshore fishes of southern Angola. Cimbebasia (A)4(11):179-190.
* ↑ Afonso, P., F.M. Porteiro, R.S. Santos, J.P. Barreiros, J. Worms i P. Wirtz, 1999. Coastal marine fishes of São Tomé Island (Gulf of Guinea). Arquipélago 17(A):65-92.
* ↑ Almada, V.C., R.F. Oliveira, E.J. Gonçalves, A.J. Almeida, R.S. Santos i P. Wirtz, 2001. Patterns of diversity of the north-eastern Atlantic blenniid fish fauna (Pisces: Blenniidae). Global Ecol. Biogeogr. 10:411-422.
* ↑ Wirtz, P., 1980. A revision of the eastern Atlantic Tripterygiidae (Pisces, Blennioidei) and notes on some west African blennioid fish. Cybium 4(4):83-101.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hyalinobatrachium talamancae

Hyalinobatrachium talamancae és una espècie de granota que viu a Costa Rica.

## Referències

* Kubicki, B., Bolaños, F. & Chaves, G. 2004. Hyalinobatrachium talamancae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 26 d'abril del 2008.
# Jingle

«Jingle» té aquests significats:
* Jingle (protocol), extensió veu sobre IP del protocol XMPP usat per Google Talk
* Música:
** Jingle (música), curt eslògan i melodia emprats en màrqueting
** Jingle Bells, popular nadala (publicada el 1857)
** Jingle Bell Rock, popular nadala als Estats Units (estrenada el 1957)
# Josep Mas i Vila

Josep Mas i Vila (Barcelona, 1779 - 31 de març de 1856) fou un arquitecte català.

## Biografia

Fill de Pau Mas i Dordal, mestre de cases de Barcelona, i d'Antònia Vila, i nebot de l'arquitecte Josep Mas i Dordal. Va col·laborar amb el seu pare com a mestre d'obres municipal de Barcelona, com a adjunt, a partir de 1803, i el va succeir com mestre d'obres-arquitecte municipal l'any 1808.
va projectar la façana neoclàssica de la Casa de la Ciutat de Barcelona (1830-1847). Va ser molt discutit el projecte inicial, que incloïa l'enderrocament de la façana anterior gòtica, i que a causa de les pressions de l'Acadèmia de les Bones Lletres i la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi no es va arribar a efectuar. Fou autor també de la portada del Cementiri Vell o del Poblenou (1840), any en què també va construir la plaça porxada de Sant Josep.
El 1833 va ser nomenat comandant i primer cap de la companyia de bombers de Barcelona, fins al 1835, que va ser substituïda per una companyia de sapadors depenent de la Milícia. El 1844, l'Ajuntament de Barcelona va tornar a encomanar a Mas la reorganització de la companyia, fins al 1848, en què va ser rellevat pel mestre d'obres Pere Codina.
En el moment de la seva defunció tenia 75 anys i era vidu de Marianna Molet. Vivia al carrer Nou de la Rambla, 41 1er.

## Referències

* 1 2 3 «Defuncions.1856.Llibre 1.Registre núm.1112». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 31-03-1856. [Consulta: 25 juliol 2019].
* 1 2 «Josep Mas i Vila». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mestre i Campi, Jesús. Bombers de Barcelona. Segona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 31 desembre 2005, p. 24-27. ISBN 84-7609-525-2.