OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# White Plains (Nova York)

White Plains és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 57.300 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, White Plains tenia 53.077 habitants, 20.921 habitatges, i 12.699 famílies. La densitat de població era de 2.091,1 habitants per km².
Dels 20.921 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,7% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 33,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 58.545 $ i la renda mitjana per família de 71.891 $. Els homes tenien una renda mitjana de 47.742 $ mentre que les dones 36.917 $. La renda per capita de la població era de 33.825 $. Entorn del 6,5% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges notables

* James Whitmore. Actor.
* George E. Smith, físic, Premi Nobel de Física de 2009.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- White Plains». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- White Plains». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Roxane Knetemann

Roxane Knetemann (Alkmaar, Holanda Septentrional, 1 d'abril de 1987) és una ciclista neerlandesa professional des del 2006 i actualment a l'equip FDJ Nouvelle Aquitaine Futuroscope. Ha obtingut diverses medalles als Campionats del Món en Contrarellotge per equips. També competeix en el ciclisme en pista on ha obtingut alguns campionats nacionals.
És filla dels també ciclistes Gerrie Knetemann i Gre Donker.

## Palmarès en pista

* 2009
** Campiona dels Països Baixos en Puntuació
* 2010
** Campiona dels Països Baixos en Madison (amb Amy Pieters)
* 2012
** Campiona dels Països Baixos en Madison (amb Marianne Vos)
** Campiona dels Països Baixos en Puntuació

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Atilia

La lex Atilia va ser una llei romana que regulava la manca de tutor testamentari: en aquest cas el pretor urbà assistit pels tribuns de la plebs, havia de nomenar un tutor.
Es va establir l'any 443 de la fundació de Roma (311 aC) per una rogatio del tribú de la plebs Luci Atili. Sota l'emperador Claudi la potestat de nomenar tutors va passar als cònsols i sota Marc Aureli a uns pretors especials anomenats pretors tutelars. A les províncies el nomenament era fet pels governadors d'acord amb la llei Julia et Titia.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 19-20 [Consulta: 27 abril 2022].
# Salceda de Caselas

Salceda de Caselas és un municipi de la Província de Pontevedra a Galícia. Pertany a la Comarca de Vigo. Limita al nord amb Ponteareas, a l'oest amb Salvaterra de Miño, al sud i a l'est amb Tui, i al nord-oest amb O Porriño. Francisco Estévez, pare de l'actor nord-americà Martin Sheen, va néixer en la pedania de Parderrubias, pertanyent a Salceda de Caselas.

## Parròquies

Entenza (Santos Xusto e Pastor), Parderrubias (San Tomé), A Picoña (San Martiño), San Xurxo de Salceda (San Xurxo), Santa María de Salceda (Santa María), Santo Estevo de Budiño (Santo Estevo) i Soutelo (San Vicente).
# Takahiro Yamashita

Takahiro Yamashita (en japonès: 山下 貴宏, Takarazuka, prefectura de Hyōgo, 20 de novembre de 1985) és un ciclista japonès, professional del 2006 al 2016.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hokkaidō

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Sennori

Sennori (en sard Sènnaru) és un municipi italià, situat a la regió de Sardenya i a la província de Sàsser. L'any 2007 tenia 7.365 habitants. Es troba a la regió de Romangia. Limita amb els municipis d'Osilo, Sàsser, Sorso i Tergu.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Antonio Canu | Llista cívica |
# Torena

* Per a altres significats, vegeu «Torena (Occitània)».
Torena és un despoblat al terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà. Fins al 1970 formà part del terme de Llessui. Torena és a prop i al nord de Llessui, en el vessant sud-oest del Tossal de Torena, on hi hagué el Castell de Torena. El novel·lista Jaume Cabré ha situat la seva novel·la Les veus del Pamano al poble de Torena, aprofitant aquest topònim per tal de no identificar excessivament cap dels pobles existents actualment amb l'escenari de la novel·la. Joan Coromines considera diverses hipòtesis, per a l'origen de Torena, entre les quals que procedís del nom propi d'un cavaller procedent de la regió francesa de la Torena. Ara bé, a l'edat mitjana, el nom de la Touraine (francès actual) no tenia aquesta forma, sinó la de Touroine, amb l'oi pronunciada ua. Per tant, es pot descartar que donés en català la forma de Torena. L'únic que gosa afirmar l'eminent filòleg és que el topònim és preromà, potser procedent d'un basc Atorena o Otorena, o d'origen ibèric.

## Referències

* ↑ Coromines 1997.

## Bibliografia

* Coromines, Joan. «Saurí i Savarís». A: Onomasticon cataloniae. VI Sal - Ve. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona La Caixa, 1997. ISBN 84-7256-854-7.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Sort - Llessui». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Torena en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Wiener Neustadt

Wiener Neustadt (pronunciat [ˈviːnɐ ˈnɔʏʃtat]) és una ciutat austríaca situada a l'estat de Baixa Àustria, al nord-est del país. Es troba a 45 quilòmetres de la capital, Viena. Té l'estatus de ciutat estatutària i és la seu de l'administració de Wiener Neustadt-Land.

## Història

L'àrea pertanyé al comtat de Pitten, que havia estat heretat pel marcgravi Ottokar III d'Estíria el 1158. Quan la dinastia dels Ottokar desaparegué amb la mort del seu fill Ottokar IV, el Ducat d'Estíria passà a pertànyer a la casa austríaca dels Babenberg, tal com s'havia acordat en el Pacte de Georgenberg. El duc Leopold V d'Àustria fundà la ciutat el 1194 i finançà la construcció d'una fortalesa a prop del límit amb Hongria amb el rescat que havia rebut per l'alliberament del rei anglès Ricard I, a qui havia capturat i tancat al castell de Dürnstein prèviament. El 1241, un petit esquadró mongol atacà Neustadt durant la invasió mongola d'Europa.
Wiener Neustadt, que significa "Nova Viena", obtingué importants privilegis perquè pogués prosperar. Continuà formant part d'Estíria, que a la batalla de Marchfeld de 1278 caigué en mans dels Habsburg i el 1379 es convertí en un ducat de l'Àustria interna. El segle xv, la ciutat experimentà un creixement de la població, a causa de la instal·lació de Frederic III i la posterior fundació de la diòcesi de Wiener Neustadt el 1469.

## Ciutats agermanades

* Desenzano del Garda, Itàlia
* Sopron, Hongria
* Harbin, Xina

## Referències

* ↑ «Wiener Neustadt, Niederösterreich, Österreich - Städte und Dörfer der Welt». DB City. [Consulta: 4 octubre 2014].
* ↑ Gerhartl, Gertrud. «Wiener Neustadt: Geschichtem, Kunst, Kultur, Wirtschaft».
# Annegret Soltau

Annegret Soltau (Lüneburg, Alemanya, 16 de gener de 1946) és una artista alemanya.
Temes com l'experiència personal, la maternitat i l'edat són recurrents en les obres d'Annegret Soltau, la majoria de les quals exploren conceptes del jo femení malmès, però buscant i transformant.
Per a la seva sèrie de fotografies titulades Selbst (Jo, 1975), es va lligar al voltant de la cara un fil negre molt prim. Mentre que les primeres fases de filar aquest «capoll» no generen més que un impacte subtil, l'efecte del cap completament embolcallat és molt més pertorbador. En les dues últimes de les catorze fotografies, l'artista talla els fils amb unes tisores i així allibera el seu rostre. Soltau compara el procés d'embolicar-se e en una mena de capoll amb la metamorfosi que es produeix en el món natural en passar un insecte de larva a pupa, que també culmina en una destrucció que permet que sorgeixi una cosa nova.
En el dibuix Umschlossene (Tancada, 1973), el fil és tan gruixut que embolcalla la part superior del cos com una peça de roba pesant. La cara de la dona és tranquil·la i inexpressiva, malgrat que la robusta espiral que serpenteja vigorosament al voltant del seu cos li impedeix els moviments i la fixa en una postura immòbil.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
# Roxanna (cràter)

Roxanna és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 9,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim persa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Roxanna». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Baquiari

Baquiari, en llatí Bachiarius, fou un eclesiàstic i escriptor llatí del segle v.
| « | Bachiarius, un filòsof cristià, llest pel què disposés Déu, nu i llest, viatjà a l'estranger per preservar la integritat de la vida que ha triat. Es diu que havia publicat obres de petita grandària: un petit llibre que he llegit sobre la fe, en el qual satisfà el Pontífex de la ciutat, contra els gemegosos i difamadors del seu pelegrinatge, i indica que no tenia por dels homes, sinó de Déu, i que havia pres en un viatge a l'estranger, i sortint del seu propi país seria cohereu del Patriarca Abraham | » |
| — Gennadi de Marsella, De Viris Illustribus |||
És anomenat Bachiarius Maccaeus, i segons el bisbe Bale era nadiu de Britànnia i deixeble de Patrici d'Irlanda. Joan Pitzeu segueix a Bale. Aubert Mireu (Aubert Lemire) en canvi el fa irlandès i contemporani de Agustí d'Hipona.
La seva única obra segura coneguda, "de Fide" (a part d'una carta a un cert Januari per la readmissió d'un monjo que havia estat expulsat per haver seduït a una monja). Per Florius se li atribueixen també "Objurgatio in Evagrium" (suposada obra de Jeroni d'Estridó) i "Libri Duo de Deitate et Incarnatione Verbi ad Januarium" (suposada obra d'Agustí).

## Referències

* ↑ Bachiarius, vir Christianae philosophiae, nudus et expeditus vacare Deo disponens, etiam peregrinationem propter conservandam vitae integritatem elegit. Edidisse dicitur grata opuscula: sed ego ex illis unum tantum de fide libellum legi, in quo satisfacit Pontifici urbis, adversus querulos et infamatores peregrinationis suae, et indicat, se non timore hominum, sed Dei, peregrinationem suscepisse, et exiens de terra sua cohaeres fieret Abrahamae patriarchae
* ↑ Herbert, Algernon. (en anglès). H.G. Bohn, 1836, p.144.
# Salcedo

«Salcedo» té aquests significats:
* Espanya:
** Salcedo (Quirós), parròquia del municipi de Quirós, a Astúries
** Salcedo (Valderredible), localitat del municipi de Valderredible, a Cantàbria
** Salcedo (Pontevedra), parròquia del municipi de Pontevedra
** Salcedo (A Pobra do Brollón), parròquia del municipi d'A Pobra do Brollón, a la província de Lugo
* Itàlia: Salcedo (Itàlia), municipi de la província de Vicenza, al Vèneto
* República Dominicana: Salcedo (República Dominicana), capital de la província d'Hermanas Mirabal
# Theodor de Witt

Theodor de Witt (Wesel, 9 de novembre de 1823 - Roma, 1 de desembre de 1855) fou un músic alemany.
Va estudiar a Berlín amb el professor Siegfried Wilhelm Dehn, i es distingí especialment com investigador de música religiosa antiga, que estudià a fons en els arxius i biblioteques del Vaticà. Fruit d'aquests estudis foren els tres primers volums de la gran edició de Palestrina publicada per Breitkopf i Haertel de Leipzig.
Va compondre sis Salms a 3, 4 i 6 veus; un Agnus Dei; un Tantum ergo; lieder; Cors, per a veus femenines, i una Sonata de piano.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 70, pàg. 361. (ISBN-84-239-4570-7)
# Sarayan

Sarayan és un riu d'Uttar Pradesh que neix al districte de Kheri a 27° 46′ N, 80° 32′ E﻿ / ﻿27.767°N,80.533°E﻿ / 27.767; 80.533 i després d'un curs de 79 km em direcció sud-est entra al districte de Sitapur on rep al Jamwdri per l'esquerra i corre llavors uns 5 km en direcció nord-oest per recuperar tot seguit la seva direcció anterior, fins a trobar al Gumti al que desaigua. El curs totals del riu és d'aproximadament uns 153 km.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Terrerola oriental

La terrerola oriental (Calandrella dukhunensis) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae)

## Hàbitat i distribució

Habita àrides praderies obertes, zones de terra nua i àrees rocoses, des de l'est de Mongòlia fins Xina septentrional. Arriba fins l'Índia en hivern.

## Taxonomia

Considerada durat molt de temps una subespècie de la terrerola comuna (C. brachydactyla), avui es considera una espècie de ple dret.

## Referències

* ↑ «Terrerola oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
* ↑ M Stervander, P Alström, U Olsson, U Ottosson, B Hansson et S Bensch. 2016. Multiple instances of paraphyletic species and cryptic taxa revealed by mitochondrial and nuclear RAD data for Calandrella larks (Aves: Alaudidae). Molecular Phylogenetics and Evolution 102: 233–245.
# Watertown (Minnesota)

Watertown és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 3.029 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Watertown tenia 3.029 habitants, 1.078 habitatges, i 775 famílies. La densitat de població era de 696,1 habitants per km².
Dels 1.078 habitatges en un 40,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.500 $ i la renda mediana per família de 56.136 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.277 $ mentre que les dones 27.083 $. La renda per capita de la població era de 18.918 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Watertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Watertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Antena de Oro 1967

L'Edició dels Premis Antena de Oro, concedits per l'Agrupació Sindical de Ràdio i Televisió sota la presidència de Luis Arranz el 15 de març de 1968 però corresponents als anys 1966 i 1967, va guardonar:

## Ràdio

* Enrique Mariñas Romero
* Jacinto Ismael Pérez García
* Enrique Gil de la Vega
* Francisco Narbona Sánchez;
* Eduardo Vázquez Carrasco (guionista)
* José Mallorquí;
* Juan Martín Navas
* Joaquín Prat
* Sara Salgado Boo
* Josefina Rizo
* Teófilo Martínez
* Emilio Segura
* Elena Espejo
* Matilde Fernández Vilariño
* Jesús Galindo
* Alfonso Prieto
* Emilio Olabarrieta
* Eugenio Vigueras
* Julio Camarero
* Luis Puig Estévez
* Aníbal Arias (especial)
* Manuel Rodríguez Cano

## Televisió

* Ramon Solanes Pinyol (directiu)
* Adolfo Suárez González (directiu)
* Juan José Castillo (presentador)
* Miguel de la Quadra-Salcedo
* Víctor Ruiz Iriarte (guionista)
* Jaime de Armiñán (guionista)
* Daniel Vindel
* Julio Rico
* Marisa Medina
* Elena Martí
* Agustín González (actor)
* Pablo Sanz (actor)
* María Luisa Merlo (actriu)
* Irene Gutiérrez Caba (actriu)
* José Alvarez Pérez (tècnic)
* Mariano Villaverde (tècnic)
* Eugenio Pena (realitzador)
* Alfredo Castellón (realitzador)
* Matías Manero Gutiérrez
* Emilio Exeres Martínez,
* Luis Ezcurra.
* José de las Casas Acevedo
* Juan José Mayor de la Torre
* Enrique Ramos (president del Sindicat)
* Luis Coronel de Palma

## Referències

* ↑ Concesión de los Premios Antena de Oro y Antena de Honor, ABC, 16 de març de 1968
# Barri del Poble Vell

El barri del Poble Vell és una obra del municipi de Súria (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El barri del poble vell és el nucli originari de Súria. Està situat al cim d'un turó des d'on es pot albirar la resta del poble. La seva tipologia està vinculada al món medieval; s'han respectat els carrers estrets, el terra empedrat, i les cases giren entorn d'una plaça on van a parar tots els carrerons. Recentment, es va dur a terme una restauració, que ha respectat la tipologia original.
S'ha intentat de recuperar les façanes de l'època; algunes conserven llindes molt antigues. La construcció de nous edificis no ha afectat el seu estil original.

## Història

Totes les notícies històriques estan vinculades al castell que engloba, i del qual se'n té coneixement des del s.X.

## Referències

* 1 2 3 «Barri del Poble Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ «Barri Poble Vell. Sant Jaume. Súria» (en castellà). INCASÒL. Institut Català del Sòl, gener 2011. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Sant Corneli de Buira

Sant Corneli de Buira és l'església romànica del poble de Buira, pertanyent a l'antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça, actualment dins del municipi de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà.
Està situada en el lloc més alt del poble de Buira, damunt d'una roca.
No es tenen notícies documentals d'aquesta església, malgrat que, pel seu aparell constructiu, és obra del segle xii.
L'edifici és d'una sola nau, capçada a llevant per un absis semicircular. La unió de l'absis amb la nau es resol amb un arc presbiteral. Tenia una porta original, ara paredada, a la faça meridional, als peus de la nau. L'arc que la corona és apuntat. La porta actual és a la façana de ponent, i està aixoplugada per un porxo que s'obre només pel costat sud. A prop de la porta hi ha també una finestra de doble esqueixada acabada en arc apuntat, cosa que fa veure l'acabament sota la influència gòtica d'aquesta església.
En general, l'aparell és irregular, rústec, propi d'una obra popular, rural. És molt tardana, possiblement del segle xiii.
En èpoques posteriors, a més, es feren reformes importants: sobrealçat de la nau, construcció de capelles al nord i al sud, redecoració interior i construcció d'un cor, que modificaren substancialment l'obra medieval.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i BOIX I POCIELLO, Jordi. "Sant Corneli de Buira", a El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Timoulay

Timoulay (en àrab تمولاي, Timūlāy; en amazic ⵜⵉⵎⵓⵍⴰⵢ) és una comuna rural de la província de Guelmim, a la regió de Guelmim-Oued Noun, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.325 persones

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Senia R7

El FAW Senia R7 és un CUV subcompacte produït a Jilin pel fabricant d'automòbils xinès Senia, filial de FAW Group.
El crossover de cinc places Senia R7 va ser fabricat per FAW-Jilin, una filial de FAW amb seu a la província de Jilin. El CUV és gairebé idèntic al Besturn X40 introduït posteriorment, ja que es basa en la mateixa plataforma.
El FAW Senia R7 ha tingut quatre noms de diferents marques de FAW durant el seu procés de desenvolupament, que són FAW R020, FAW R20 i Junpai D80.
El sistema de propulsió del Senia R7 ofereix una opció de motors turbo de 1,6 litres i 1,5 litres, amb una potència màxima de 116 CV i 150 CV, respectivament. Els motors estan acoblats a una transmissió manual de 5 velocitats o una transmissió automàtica de 6 velocitats.

## Referències

* ↑ «FAW Senya R7 SUV is Ready for China».
* ↑ «Spy Shots: this is the new FAW Senya R7 SUV for China».
* ↑ «FAW Senia R8 Is Ready in China Market, A facelift of Senia R7».
# Torrent del Traver

El Torrent del Traver, o Torrent de Can Saloma, és un torrent que discorre pels termes de Sant Quirze Safaja, en territori del poble de Bertí, al Moianès, i de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, dins del territori del poble de Riells del Fai.
Es forma al nord de la Baga del Traver, a l'extrem oriental del Solell de Cal Magre, a prop i al sud-est de les restes de la masia de la Serra i al nord-est d'on hi havia hagut Can Niolda, als peus, sud-est, de la Serra del Magre. Des d'aquell lloc davalla cap a l'oest-sud-oest, i aviat torç encara més cap al sud-oest, fins que assoleix el capdamunt dels Cingles de Bertí al nord del Turó de les Onze Hores i al sud del Séc dels Ducs. En aquell lloc salta la cinglera formant el Salt de Llòbrega i al cap de poc, ja al fons de la vall, s'ajunta amb el torrent de l'Ullar per tal de formar el torrent de Llòbrega.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic de caràcter descriptiu: pren el nom de la masia del Traver, prop de la qual passa.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Antoni Crespo

Antoni Crespo Sanjuán va ser un ciclista català, que va córrer durant la dècada del 1910. Durant la seva carrera esportiva destaquen dues victòries d'etapa de la Volta a Catalunya de 1913.

## Palmarès

* 1912
** 3r de la Volta a Catalunya
* 1913
** 2n de la Volta a Catalunya i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa de la Sant Sebastià-Madrid
* 1914
** 1r de la Sant Sebastià-Madrid i vencedor de 2 etapes
** 2n al Campionat d'Espanya de ciclisme en ruta
* 1919
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Tarragona

## Referències

* ↑ Participants de la Volta a Catalunya de 1913 i procedència a El Mundo Deportivo (4 de setembre de 1913, p.1)

## Enllaços externs

* Fitxa d'Antoni Crespo a sitiodeciclismo.net