OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cultura d'Ansilta

Es coneix amb el nom de Cultura d'Ansilta, a un poble aborigen que va habitar des del 1800 a.C. fins al 500, la zona de la serralada d'Ansilta (a l'actual província de San Juan, Argentina), des dels alts cims andins fins a les valls a l'orient d'ells. La continuïtat per més de 2000 anys fa d'aquesta cultura un dels períodes més extensos que es coneixen en la història dels pobles precolombins.
Les grutes trobades fan suposar que aquest grup humà va arribar a la zona des del nord, probablement des del Perú, passant per Xile.
Eren pobles caçadors i recol·lectors que caçaven guanacs i animals menors, recol·lectaven ous i els fruits del garrofer i del chañar. L'agricultura era escassa a causa de les condicions climàtiques i a les zones àrides que van habitar, tot i que cap a l'any 500 van començar a rebre influències d'altres cultures agrícoles veïnes, sembrant blat de moro, quinoa, carabassa (zapallo) i fesols (porotos).
La mòmia trobada a la gruta de Los Morrillos a San Juan, permet veure que el color de la seva pell era fosca i el cabell laci, tenien el front ampli, els pòmuls sortints, les mandíbules fermes però no exageradament desenvolupades, nas aguilenc moderat i ulls de grandària mitjana, no oblics. La seva talla era baixa, de no més de 160 cm d'alçada en els homes.
Se suposa que habitaven en cavernes naturals o en barraques còniques. Enterraven els seus morts en grutes o en túmuls coberts de grans pedres.

## Vegeu també

* Història precolombina de l'Argentina

## Referències

* 1 2 3 Michieli, Catalina Teresa «Población prehistórica e histórica de Iglesia (provincia de San Juan)» (en castellà). Revista Tefros, publicación de la Facultad de Ciencias Humanas de la Universidad Nacional de Río Cuarto, 5, 1, 2007. Arxivat de l'original el 2018-05-15 [Consulta: 3 abril 2019]. Arxivat 2018-05-15 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Gambier, Mariano. La cultura de Ansilta (en castellà). Instituto de Investigaciones Arqueológicas y Museo, Universidad Nacional de San Juan, 1977.

## Enllaços externs

* La cultura de Ansilta (castellà)
# Carlos Jiménez Canito

Carlos Jiménez Canito (Ceuta, c. 1891- Múrcia, 1939) va ser un militar espanyol.

## Biografia

Nascut en el si d'una família militar, va ingressar a l'Exèrcit el 1910. Durant el primer bienni de la Segona República va ser governador civil de Segòvia, entre 1931 i 1933. Des d'aquest càrrec hauria mantingut diversos conflictes amb les forces conservadores locals. En la primavera de 1936 va ser objectiu de pistolers dretans, i fou víctima d'algun atemptat.
Després de l'esclat de la Guerra civil es va mantenir fidel a la República i va arribar a exercir com a governador civil de Múrcia, entre agost i octubre de 1936. En els primers mesos de la guerra va manar diverses unitats de milícies. Posteriorment manaria la 23a Divisió, ostentant el rang de tinent coronel. Cap al final de la contesa exercia el càrrec de governador militar de Múrcia; detingut pels franquistes, va ser jutjat i executat pels vencedors.

## Referències

* ↑ Ferrer Benimeli, 1996, p. 883.
* 1 2 Alpert, 2013, p. 338.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 58.
* ↑ Martínez Bande, 1985, p. 22.
* ↑ Chacón, Segado del Olmo i et al., 1982, p. 104.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939. Cambridge University Press, 2013.
* Chacón, Francisco. Historia de la región murciana. IX. Ediciones Mediterráneo, 1982.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. ISBN 84-922644-7-0.
* Ferrer Benimeli, José Antonio. La masonería en la España del siglo XX. II. Universidad de Castilla La Mancha, 1996. ISBN 9788489492479.
* Martínez Bande, José Manuel. El Final de la guerra civil. Madrid: Ed. San Martín, 1985.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# Candidoni

Candidoni és un municipi de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 60 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 60 km al nord-est de Reggio de Calàbria. L'1 de gener de 2019 la seva població era de 412 habitants.
Candidoni limita amb els municipis següents: Laureana di Borrello, Limbadi, Mileto, Nicotera, Rosarno, San Calogero i Serrata.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 1r febrer 2020].
# Baieta

Una baieta és un drap confeccionat amb determinats teixits (generalment cotó o microfibres) que tenen la propietat d'absorbir líquids. Les baietes són estris que s'utilitzen per netejar determinades superfícies llises. S'empren bé afegint un producte netejador o desinfectant, bé per si soles per recollir l'aigua sobrant.
Les baietes s'usen per netejar plaques de cocció, piques, les diverses peces de la vaixella, sanitaris, taulells, rajoles, taules, etc. En general, es tracta de baietes multiusos que serveixen per a gran varietat de materials: plàstic, metall, ceràmica, etc. Tanmateix, hi ha models específics per a determinades superfícies com les destinades a vidres o carrosseries d'automòbils.
Es poden distingir els següents tipus de baietes:
* Baietes teixides. S'han d'humitejar lleugerament abans d'afegir-los el producte netejador. Poden utilitzar-se repetidament sempre que s'aclareixin convenientment després del seu ús.
* Baietes prehumitejades. No necessiten impregnar-se d'aigua, ja que ja la porten incorporada. Són d'un sol ús.
* Baietes de cel·lulosa no teixides. És necessari impregnar-les amb aigua abans d'utilitzar-les. Llisquen amb molta facilitat gràcies a la seva composició i són d'un sol ús.
* Baietes de microfibres. Es consideren ecològiques perquè no necessiten detergent per realitzar la seva funció. Netegen en una passada la pols i el greix. Són més cares que les tradicionals.

## Vegeu també

* Pala de rentar
* Washboard
* Pal de fregar
* Cubell escorredor domèstic

## Enllaços externs

* «Baieta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cotyora

«Cotyora» té aquests significats:
# Borodaevita

La borodaevita és un mineral de la classe dels minerals sulfurs. Rep el nom en honor del mineralogista rus, Yurii Sergeevich Borodaev.

## Característiques

La borodaevita és una sulfosal de fórmula química Ag₅(Bi,Pb,Fe)₈(Sb,Bi)₂S$_{17}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1991. Tot i això el seu estatus és qüestionable, i pot ser considerada com un homòleg de la pavonita. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'estany i tungstè d'Alyaskitovoye, a Ust'-Nera, a la conca del riu Indigirka (Sakhà, Rússia). Posteriorment també ha estat descrita al comtat de Liptovský Mikuláš (Regió de Žilina, Eslovàquia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Borodaevite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 abril 2019].
# Danilo Ángel Astori Saragosa

Danilo Ángel Astori Saragosa (castellà: Danilo Astori) (Montevideo, 23 d'abril de 1940 - Montevideo, 10 de novembre de 2023) va ser un polític uruguaià, ministre d'Economia i Finances del seu país des de l'1 de març de 2005 fins al 18 de setembre de 2008 i des del 4 de març de 2015 fins a l'1 de març de 2020.
Va ser vicepresident de la República entre 2010 i 2015 durant la presidència de José Mujica. Va ser membre del partit polític d'esquerra Front Ampli i va ser precandidat a les eleccions presidencials del 2009 pel sector d'Assemblea Uruguai.

## Referències

* ↑ «Danilo Astori, una de las figuras más influyentes de la política y la economía en las últimas décadas» (en castellà). [Consulta: 15 novembre 2023].
* ↑ "Danilo Astori deja el Ministerio de Economía"
* ↑ Campodónico, Miguel Ángel. Radicales y moderados: Vida y pensamiento político de Danilo Astori. Linardi y Risso, Montevideo, 2004. ISBN 9974-559-50-2
* ↑ Pàgina web oficial d'Assemblea Uruguai (en castellà)

## Vegeu també

* Eleccions generals de l'Uruguai de 1989
* Partit per la Victòria del Poble
# Danilo Pallares Echeverría

Danilo Pallares Echeverría (Trinidad, ?) és un escriptor i músic uruguaià, autor de Himno a Flores, considerat actualment com l'himne oficial del departament de Flores. L'himne té tres estrofes. Descriuen i celebren els valors de Flores i els assoliments de la seva gent, en concordança amb els valors propis de l'Uruguai. També s'evoquen valors universals de la humanitat.
És també director del grup musical Danilo Pallares y sus Solistas de Tango.

## Referències

* ↑ «Pàgina web de l'IMF: Lletra de Himno a Flores, per Danilo Pallares». Arxivat de l'original el 2008-09-16. [Consulta: 7 maig 2009].
* ↑ «Places to listen tango». Arxivat de l'original el 2009-03-15. [Consulta: 10 abril 2011].
# Bouchfaa

Bouchfaa (àrab بوشفاعة) és una comuna rural de la província de Taza de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.724 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Covarrubias (desambiguació)

«Covarrubias» té aquests significats:
* Covarrubias, municipi de la província de Burgos, Espanya
* Covarrubias (Almazán), localitat pertanyent al municipi d'Almazán a la província de Sòria, Espanya
* Biografies:
** Alonso de Covarrubias (1488- 1570) arquitecte i escultor espanyol
** Diego de Covarrubias y Leyva (1512 - 1577), jurista, polític i eclesiàstic espanyol
** Sebastián de Covarrubias (1539 - 1613), lexicògraf, criptògraf i escriptor espanyol
** Miguel Covarrubias (1904 - 1957), pintor i artista mexicà
** Marita Covarrubias, personatge fictici de la sèrie The X-Files
** Víctor Covarrubias, actor mexicà de doblatge
** Juan Covarrubias, futbolista xilè
# Bruel de Taiwan

El bruel de Taiwan (Regulus goodfellowi) és un ocell de la família dels regúlids (Regulidae). El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de coníferes i mixtos, a les muntanyes per damunt dels 2000 m a Taiwan.

## Referències

* ↑ «Bruel de Taiwan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021(català)
* ↑ «Dapple-throats, sugarbirds, fairy-bluebirds, kinglets, Elachura, hyliotas, wrens, gnatcatchers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 714. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Flamecrest. Regulus goodfellowi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Ana García D'Atri

Ana García D'Atri (Madrid, 28 d'octubre de 1967) és una editora, periodista i política espanyola.
Es va llicenciar en Ciències de la Informació per la Universitat Complutense de Madrid. Periodista emprada en OTR/Press, Colpisa, La Gaceta de los Negocios i La Voz de Almería, el 1995 va passar a treballar d'editora a Ediciones B i Planeta.
Va entrar en política el 2011, quan es va presentar dins de la llista del PSOE encapçalada per Jaime Lissavetzky per a les eleccions municipals de maig a Madrid. Va ser la regidora portaveu de les Arts, Turisme i Esports del Grup Municipal Socialista a l'Ajuntament de Madrid a la corporació 2011-2015.
El 2015 es va presentar en la candidatura del PSOE per a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de 2015, i va resultar escollida diputada de la desena legislatura del parlament regional, en la qual va exercir el càrrec de portaveu del PSM-PSOE a la comissió de Cultura. Va renunciar a la seva acta de diputada regional al desembre de 2016, disposada a reprendre la seva activitat professional com a editora.

## Referències

* ↑ «Ilma. Sra. Dª Ana García D'Atri». Assemblea de Madrid. Arxivat de l'original el 2018-06-18. [Consulta: 15 abril 2018].
* ↑ «La editora Ana García D'Atri integrará la candidatura de Lissavetzky». El Diario Vasco, 16-02-2011. Arxivat de l'original el 2018-06-18 [Consulta: 15 abril 2018].
* ↑ «La editora Ana García D'Atri nuevo fichaje de la lista de Lissavetzky». La Razón, 16-02-2011.
* ↑ «Los integrantes del 'gobierno del cambio' del PSOE». Levante-EMV, 15-05-2016.
* ↑ Corroto, Paula «Cifuentes y la Cultura: ¿interés o puro márketing?». El Confidencial, 21-03-2016.
* ↑ «Altas y bajas de diputados en la X legislatura». Assemblea de Madrid. Arxivat de l'original el 2019-02-04. [Consulta: 16 abril 2018].
* ↑ «Ana García D'Atri, diputada del PSOE en la Asamblea, renuncia a su escaño». Madridiario, 04-01-2017.
* ↑ «La diputada socialista Ana García D'Atri renuncia a su escaño en la Asamblea». La Vanguardia, 04-01-2017.
# Candies

Candies (キャンディーズ) fou un grup musical japonès de noies actiu entre 1973 i 1978. Els seus membres eren Ran Ito (伊藤蘭) anomenada Ran, Yoshiko Tanaka (田中好子) anomenada Sue i Miki Fujimura (藤村美樹) anomenada Miki. El 1977, tot i la forta popularitat, sobtadament van anunciar que es retiraven. Al Japó, el concert final del 4 d'abril de 1978 a l'Estadi Korakuen va ser una gran notícia i es va presentar a la televisió. L'índex d'audiència va ser del 32%. Sue va morir de càncer de pulmó l'abril de 2011. Encara avui són considerades un dels principals grups musicals japonesos de tots els temps.

## Discografia
### Senzills

Aquestes cançons es poden veure a Youtube.
Lead vocal : Sue (1,2,3,4) Ran (5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,17,18) Miki (16)
| | Títol | Any |
| 1 | Anata ni Muchū (あなたに夢中) | 1973 |
| 2 | Soyokaze no Kuchizuke (そよ風のくちづけ) | 1974 |
| 3 | Abunai Doyōbi (危い土曜日) | 1974 |
| 4 | Namida no Kisetsu (なみだの季節) | 1974 |
| 5 | Toshishita no Otoko no Ko (年下の男の子) | 1975 |
| 6 | Uchiki na Aitsu (内気なあいつ) | 1975 |
| 7 | Sono Ki ni Sasenaide (その気にさせないで) | 1975 |
| 8 | Heart no Ace ga Detekonai (ハートのエースが出てこない) | 1975 |
| 9 | Haru Ichiban (春一番) | 1976 |
| 10 | Natsu ga Kita! (夏が来た!) | 1976 |
| 11 | Heart Dorobō (ハート泥棒) | 1976 |
| 12 | Aishū no Symphony (哀愁のシンフォニー) | 1976 |
| 13 | Yasashii Akuma (やさしい悪魔) | 1977 |
| 14 | Shochū Omimai Mōshiagemasu (暑中お見舞い申し上げます) | 1977 |
| 15 | Un Deux Trois (アン・ドゥ・トロワ) | 1977 |
| 16 | Wana (わな) | 1977 |
| 17 | Hohoemi Gaeshi (微笑がえし) | 1978 |
| 18 | Tsubasa (つばさ) | 1978 |

### Vídeo

| | Títol | Mode |
| 1 | Candies Forever (1978 Final Carnival) | DVD |
| 2 | Candies Treasure (1977-1978 Live) | DVD |
| 3 | Candies Treasure VOL.1 (1977 Live) | Blu-ray |
| 4 | Candies Treasure VOL.2 (1977 Live) | Blu-ray |
| 5 | Candies Treasure VOL.3 (1978 Live) | Blu-ray |
| 6 | Candies Treasure VOL.4 (TV Live) | Blu-ray |
| 7 | The Final Carnival (The Complete Version) | DVD |

## Referències

* ↑ Oricon
* ↑ Candies a pinkladyamerica.com
* ↑ Japan Today
* ↑ «Music Station announces their Top 50 Idols of All time». Tokyo Hive. [Consulta: 28 juliol 2011].
* ↑ Discografia de Candies a discogs

## Enllaços externs

* Candies - Lloc web oficial (japonès)
* Candies - Discografia (japonès)
Viccionari
# Casa Mitjans i Robert

La Casa Mitjans i Robert és un edifici del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici entre mitgeres, de planta baixa i un pis. Té coberta de teula àrab amagada en una gran cornisa. Cal destacar les baranes de balustres i l'emmarcament de les obertures. Hi ha ús d'elements de llenguatge clàssic corresponent a l'estètica noucentista.
L'obra data del 1922. El projecte, conservat a l'arxiu de l'Ajuntament de Vilafranca, va ser realitzat per l'arquitecte Antoni Pons i Domínguez. Es va presentar el 6 de març de 1922 i es va aprovar el 12 d'abril del mateix any.

## Referències

* 1 2 «Casa Mitjans i Robert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# Crossodactylus trachystomus

Crossodactylus trachystomus és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Pimenta, B. & Nascimento, L.B. 2004. Crossodactylus trachystomus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Associació de Veïns de Torre Baró

Associació de Veïns de Torre Baró és una associació veïnal que agrupa els habitants del barri de Torre Baró, al districte de Nou Barris de Barcelona. El 2002 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* ↑ «L’associació de Gent Gran Torre Baró i l’AV Prosperitat, Medalles d’Honor de la Ciutat». NouBarris.Net., 01-12-2019.
# Covarrubias

* Per a altres significats, vegeu «Covarrubias (desambiguació)».
Covarrubias és un municipi de la Província de Burgos al dus de la ciutat homònima. Hi passa el riu Arlanza (afluent de l'Arlanzón). Prop de Covarrubias es troben el Monestir de Silos i Lerma.

## Història

A Covarrubias hi fou enterrada (1032), sota l'altar major de la Col·legiata de Sant Cosme i Sant Damià, Na Urraca, (Benedictina), filla de Garcia I de Castella fundador de la mencionada Col·legiata i també hi ha soterrada la princesa Cristina de Noruega, muller de l'Infant Don Felip (s. XIII).
El 1524 neix a la vila el Divino Vallés, metge de cambra del rei Felip II i exponent espanyol de la medicina renaixentista.

## Llocs d'interès

* Torreón
* Arxivo (Arxiu)
* Plaza de Doña Sancha (Plaça de Doña Sancha)
* el Piélago

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1842 | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 |
| 879 | 1558 | 1622 | 1763 | 1747 | 1767 | 1685 | 1691 | 1403 | 1503 | 1541 | 1381 | 1161 | 978 | 663 | 629 | 618 |

## Personatges il·lustres

* Juan Núñez Casado (1908-1936), religiós de la Congregació dels Germans Maristes, amb el nom de Germà Vivencio, beatificat amb 498 Víctimes de la persecució religiosa durant la Guerra Civil Espanyola, el 28 d'octubre de 2007 a Roma

## Referències

* ↑ «Burgos - 55 mártires». Arxivat de l'original el 2008-06-03. [Consulta: 18 octubre 2008].
* ↑ «Revista ARBIL, nº 68. Los mártires beatificados y canonizados por el Papa Juan Pablo II. Una reflexión española».
# Bruel americà

El bruel americà,reietó de corona daurada (Regulus satrapa) és una espècie d'ocell de la família dels regúlids (Regulidae). Habita els boscos d'Amèrica del Nord, des del sud d'Alaska, cap a l'est, a través del centre i sud del Canadà fins a Terranova i Nova Escòcia i cap al sud, a través de les muntanyes occidentals dels Estats Units fins a Califòrnia i Nevada i a través dels Apalatxes fins a Tennessee i Carolina del Nord. En hivern arriba fins al nord de Mèxic. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Bruel americà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021(català)
* ↑ Fitxa del reietó de corona daurada a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 08/01/2013 (anglès)
* ↑ «Dapple-throats, sugarbirds, fairy-bluebirds, kinglets, Elachura, hyliotas, wrens, gnatcatchers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 714. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Golden-crowned Kinglet. Regulus satrapa» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 29 agost 2022].
# Ariaramneia

Ariaramneia va ser una ciutat de Capadòcia esmentada en una inscripció en grec i arameu on s'indica que era la seu d'un comandant militar del regne de Capadòcia al segle ii aC.
Va rebre el seu nom molt probablement d'Ariaramnes I, el pare d'Ariarates II, reis de Capadòcia. Se suposa que Ariaramnes la va fundar i li va posar el seu nom propi.

## Referències

* ↑ Shahbazi, A. S. «Ariaramneia». Encyclopaedia Iranica. [Consulta: 31 agost 2022].
# Ancoratge

«Ancoratge» té aquests significats:
* Ancoratge (construcció), sistema emprat en construcció per a donar estabilitat a murs pantalles (de formigó) amb grans fondàries d'excavació
* Ancoratge o fondejador, paratge on troben bona subjecció les àncores dels vaixells
* Ancoratge (nàutica) tasca de deixar anar l'àncora d'un vaixell per fixar una nau en una posició geogràfica
* Ancoratge (tribut), impost aplicat antigament a les naus en arribar a un port
* Ancoratge (fixació), en mecànica o indústria, la subjecció mitjançant eines o elements a un altre element fix
* Ancoratge químic químic, per a fixar components a una estructura sòlida
* Pern d'ancoratge, en mecànica o indústria, per a fixar components a una estructura sòlida
* Punt d'ancoratge, en aeronàutica, per a la subjecció d'elements pesants en un avió
* Ancoratge (escalada), en escalada, usat per assegurar posicions en una activitat
* Ancoratge per a bicicletes, element per amarrar bicicletes a la via pública per evitar robatoris
* Ancoratge a xarxa o tethering, en xarxes sense fil, procés pel qual un dispositiu mòbil amb connexió a Internet actua com a passarel·la per oferir accés a la xarxa a altres dispositius
* Ancoratge psicològic
# Can Badó

Can Badó és una obra de Montseny (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici gran, de planta allargada amb un cos afegit. Consta de planta baixa, un pis i un soterrani que fa de quadra. La teulada és a dues aigües. La façana està arrebossada i pintada, té un portal d'accés de mig punt i finestres petites. Hi ha un finestral a sobre la porta principal amb escultures, realitzades d'una manera molt primitiva, de figures animals i figures humanes, així com representacions geomètriques.

## Història

És una masia de les típiques del Montseny, cosa que fa que es pugui datar cap al segle xvi o xvii. Hi ha un fet contradictori: el finestral que hi ha a sobre la porta presenta unes escultures molt tosques per a ser d'aquest segle, que semblen fetes molt abans o per un escultor novell.

## Referències

* 1 2 «Can Badó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 juliol 2018].