OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Macclesfield (Carolina del Nord)

Macclesfield és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 458 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Macclesfield tenia 458 habitants, 209 habitatges i 142 famílies. La densitat de població era de 346,7 habitants per km².
Dels 209 habitatges en un 22% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 14,8% dones solteres, i en un 31,6% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.412 $ i la renda mediana per família de 36.806 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.750 $ mentre que les dones 22.188 $. La renda per capita de la població era de 17.042 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Macclesfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Macclesfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Ibn Abi-Dínar al-Qayrawaní

Abu-Abd-Allah Muhàmmad ibn Abi-l-Qàssim ar-Ruayní al-Qayrawaní, més conegut com a Ibn Abi-Dínar al-Qayrawaní, fou un historiador tunisià, que va escriure una història de Tunísia el 1681 o 1698.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Abī Dīnār al-Ḳayrawānī".
# Picotet de Castelnau

El picotet de Castelnau (Picumnus castelnau), és un ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita les clarianes del bosc, terres de conreu, zones humides, boscos de ribera i vegetació secundària fins als 1000 m als Andes del sud-est de Colòmbia, est de l'Equador i est del Perú.
# Katja von Garnier

Katja von Garnier (nascuda el 15 de desembre de 1966 a Wiesbaden) és una directora de cinema alemanya.

## Biografia

De 1989 a 1994, va estudiar a la Universitat de la Televisió i Cinema de Munic. La seva pel·lícula pràctica de 1993 Abgeschminkt! es va projectar als cinemes de tot Alemanya i va atreure 1,2 milions d'espectadprs. El projecte havia estat rebutjat per diversos productors que no creien que una pel·lícula d'una hora pogués convertir-se en un èxit comercial.
La pel·lícula de 1997 Bandits protagonitzada per Katja Riemann també va ser un èxit comercial i va ser la guanyadora del Gran Premi al 10è Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Yubari celebrat el febrer de 1999.
El 1999, va ser membre del jurat del 49è Festival Internacional de Cinema de Berlín.
El 2002, va dirigir per primera vegada als Estats Units. La pel·lícula resultant Iron Jawed Angels sobre el moviment del sufragi femení va ser produïda per HBO Films i estrenada el 2004.

## Filmografia

* 1989: Tagtrauma (curt)
* 1991: Lautlos (curt)
* 1993: Abgeschminkt!
* 1997: Denk ich an Deutschland …} – Kix? (documental de televisió)
* 1997: Bandits
* 2004: Iron Jawed Angels (telefilm)
* 2007: La marca del llop
* 2013: Lliures com el vent
* 2015: Ostwind 2
* 2015: Forever and a Day (retrat del grup alemany Scorpions)
* 2017: Ostwind – Aufbruch nach Ora

## Premis

* 1993 Bayerischer Filmpreis, Millor director novell

## Vida personal

Juntament amb el seu marit, el director Markus Goller, i el seu fill Merlí, Katja von Garnier viu a Los Angeles.

## Referències

* ↑ «Katja von Garnier at Filmportal». Arxivat de l'original el 2011-01-05. [Consulta: 25 abril 2008].
* ↑ «YUBARI INTERNATIONAL FANTASTIC ADVENTURE FILM FESTIVAL'99». yubarifanta.com. Arxivat de l'original el 2004-04-07. [Consulta: 20 setembre 2009].
* ↑ «Berlinale: 1999 Juries». berlinale.de. [Consulta: 28 gener 2012].
* ↑ Biography on Katja von Garnier at katja-von-garnier.com
* ↑ Bayern.de Arxivat 2009-03-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina de fans alemanya
# Mammea

Mammea és un gènere de plantes amb flors dins la família Calophyllaceae. Els seus membres són arbres perennifolis amb les flors polígames i les fulles coriàcies.
l'espècie Mammea americana es troba a Amèrica tropical i les Antilles, hi ha una espècie a Àfrica tropical, 20 a Madagascar i 27 a la regió Indomalaia

## Algunes espècies

* Mammea africana – African mammee apple
* Mammea americana - Albercoquer de les Antilles
* Mammea asiatica
* Mammea cerera
* Mammea coumarins
* Mammea emarginata
* Mammea grandifolia
* Mammea immansueta
* Mammea longifolia
* Mammea malayana
* Mammea novoguineensis
* Mammea odorata – chopak
* Mammea papuana
* Mammea papyracea
* Mammea siamensis
* Mammea suriga
* Mammea timorensis
* Mammea touriga
* Mammea usambarensis
* Mammea veimauriensis

### Sinònims d'aquest gènere

* Ochrocarpos Noronha ex Thouars
* Paramammea J.-F.Leroy

## Referències

* ↑ Stephens, P.F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 9, June 2008. http://www.mobot.org/MOBOT/Research/APweb/
# Partit Autonomista Lleonès - Unitat Lleonesista

El Partit Autonomista Lleonès - Unitat Leonesista (també conegut per les seves sigles PAL-UL o simplement PAL) és un partit polític espanyol d'ideologia leonesista que propugna la creació d'una autonomia lleonesa, igual que els partits de similar ideologia. Va ser fundat per un dels fundadors de la UPL, Jose María Rodríguez de Francisco.
A les eleccions autonòmiques i municipals de 2007, a les quals va concórrer només en la circumscripció de Lleó i en alguns ajuntaments d'aquesta província va obtenir respectivament 4.982 vots (1,68%) i 4.546 (10 regidors)

## Referències

* ↑ «Resultats de les eleccions autonòmiques de 2007 a Castella i Lleó». Arxivat de l'original el 2007-06-01. [Consulta: 11 setembre 2008].
* ↑ Resultats de les municipals de 2007 en la província de León

## Enllaços externs

* Partit Autonomista Lleonès - Unitat Leonesista Arxivat 2007-05-13 a Wayback Machine.
# Macclenny

Macclenny és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 4.459 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Macclenny tenia 4.459 habitants, 1.548 habitatges, i 1.140 famílies. La densitat de població era de 523,3 habitants/km².
Dels 1.548 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 20,5% dones solteres, i en un 26,3% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 12,4% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.895 $ i la renda mediana per família de 37.091 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.775 $ mentre que les dones 19.573 $. La renda per capita de la població era de 14.909 $. Entorn del 17,1% de les famílies i el 20,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Macclenny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Macclenny». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ibn Abi-Hassina

Abu-l-Fat·h al-Hàssan ibn Abd-Al·lah ibn Àhmad ibn Abd-al-Jabbar ibn al-Hassina as-Sulamí (àrab: أبو الفتح الحسن بن عبدالله بن أحمد بن عبدالجبار بن حسينة السلمي, Abū l-Fatḥ al-Ḥasan b. ʿAbd Allāh b. Aḥmad b. ʿAbd al-Jabbār b. Ḥasīna as-Sulamī), més conegut simplement com a Ibn Abi-Hassina, fou un poeta i emir àrab de la tribu dels Banu Sulaym, nascut a Maarrat a Síria el 998. Fou nomenat governador d'Alep i dependències (del 1023 al 1065) i els mirdàsides el van tenir com el seu poeta preferit. L'emir mirdàsida Thimal ibn Mirdàs el va enviar en missió diplomàtica al califa al-Mustànsir que vers el 1058 li va concedir el títol d'emir o príncep d'Alep. Fou sempre fidel als mirdàsides i va morir el 22 de juliol de 1065. Va escriure panegírics, poesia amorosa, poesia elegíaca i descripció, però els elogis eren la seva especialitat.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Abī Ḥaṣīna".
* Ibn Abi-Hassina, Diwan, Damasc 1956
# Joan Rodó (organista)

Joan Rodó (Terrassa, 1770 - El Escorial, 1848), fou un monjo i organista català.
Monjo i organista d'El Escorial i molt apreciat pel rei Ferran VII. Avantatjat organista i contrabaixista, va compondre a cant pla l'ofici propi de la Festivitat de Sant Ferran. Mori el 1848 a El Escorial als 78 anys.
Deixà un Método del arte del canto llano del padre Ramoneda (Madrid, 1827)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 51, pàg. 1219. (ISBN 84-239-4551-0)
# Peracamps

Peracamps és una de les tres entitats de població del municipi de Llobera (Solsonès). No té cap nucli de poblament agrupat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 0 | 0 | 0 | 80 | 79 | 159 | 159 |
| 2001 | 0 | 0 | 0 | 81 | 77 | 158 | 158 |
| 2002 | 0 | 0 | 0 | 74 | 74 | 148 | 148 |
| 2003 | 0 | 0 | 0 | 78 | 71 | 149 | 149 |
| 2004 | 0 | 0 | 0 | 77 | 73 | 150 | 150 |
| 2005 | 0 | 0 | 0 | 76 | 78 | 154 | 154 |
| 2006 | 0 | 0 | 0 | 77 | 76 | 153 | 153 |
| 2007 | 0 | 0 | 0 | 74 | 76 | 150 | 150 |
| 2008 | 0 | 0 | 0 | 72 | 71 | 143 | 143 |
| Font: INE ||||||||

## Vegeu també

* Torre de Peracamps
* Fets de Peracamps

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
# Mandara

«Mandara» té aquests significats:
* Mandara, llengua
* Mandarawa, poble
* Regne de Mandara, al Camerun
* Muntanyes de Mandara, regió natural
# Partit Autòcton Negre

El Partit Autòcton Negre (PAN) fou un partit polític de l'Uruguai, l'objectiu del qual era reivindicar els drets de la col·lectivitat afrouruguaiana. Va ser fundat el 1936 i es va dissoldre el 1944, participant de les eleccions nacionals uruguaianes del 1938.
El PAN va escriure setmanalment una revista coneguda com a Nuestra raza (1933-1948), que s'encarregava, entre altres coses, de defensar els drets civils de la població afrodescendent i de difondre missatges d'activitats relacionades amb el col·lectiu negre. Els seus principals escriptors i periodistes van ser els germans Ventura (1896-1952) i Pilar Barrios (1899-1974).
Quan Itàlia va envair Etiòpia, el PAN va formar part del Comitè de la Raça Negra contra la Guerra i el Feixisme. Betervide, al costat d'Isabelino Gares, van ser els editors d'un periòdic de similar contingut, Vanguardia (1928-1929).
El programa polític del PAN consistia, bàsicament, en: denunciar la discriminació ocupacional; la unitat d'interessos comuns amb els sectors més desposseïts de la societat; suport a les iniciatives que afavorissin el país; obtenció de representació parlamentària de la col·lectivitat.
Després de les eleccions de 1938, el PAN va entrar en un període de crisi i es va dividir fins a la seva dissolució definitiva com a partit, el 1944.

## Referències

* 1 2 (castellà) El moviment negre a l'Uruguai (1988-1998)
* ↑ (anglès) Afro-Latin America

## Bibliografia

* Gascue, Álvaro (1988). Un intento de organización política de la raza negra en Uruguay, a Hoy es historia, nom. 27, Montevideo.
# ISO 3166-2:DM

ISO 3166-2:DM és el subconjunt per a Dominica de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Dominica l'estàndard ISO 3166-2 està format per 10 parròquies.
Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és DM, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Dominica. La segona part són dos dígits (02–11).

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA).
| Codi | Nom de la subdivisió (en) |
| DM-02 | Saint Andrew |
| DM-03 | Saint David |
| DM-04 | Saint George |
| DM-05 | Saint John |
| DM-06 | Saint Joseph |
| DM-07 | Saint Luke |
| DM-08 | Saint Mark |
| DM-09 | Saint Patrick |
| DM-10 | Saint Paul |
| DM-11 | Saint Peter |

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: DM (Plataforma Online d'Exploració ISO: DM) (anglès)
* Parròquies de Dominica, Statoids.com (anglès)
# Peradalta

Peradalta és un mas al terme municipal de Sant Martí de Llémena (Gironès) declarat bé cultural d'interès nacional. A les llindes de diversos finestral de la masia, hi ha inscrits els anys següents: 1600-1611-1769-1770. Tot i així, és possible que hi hagués una construcció anterior a aquests anys
Masia, formada per un conjunt d'edificis, un dels quals és una pallissa, i que presenten trets arquitectònics i aparells constructius diferents, demostrant que possiblement es tracta d'una composició heterogènia formada des d'època medieval i fins a reformes recents en els tancaments. El cos principal és de planta rectangular. És de planta baixa i dos pisos, cobert amb teula àrab a dues aigües. Destaquen especialment les diverses finestres gòtiques, de permòdols i d'arc conopial, algunes d'elles espitllerades. Dos de les finestres de llinda plana tenen els anys inscrits: 1769 i 1770. I la porta de principal d'arc de mig punt obrada amb grans dovelles. Hi ha dues llindes que duen inscrites les dates de 1600 i 1611, i té un motiu decoratiu goticitzant.
La torre se situa entre els dos cossos rectangulars d'una masia, que l'envolten, a la meitat nord del conjunt. Vist el conjunt des de la façana nord, la torre se situa al centre de la masia, lleugerament sobre-elevada respecte els altres dos cossos que la flanquegen, adossats. La torre possiblement estava exempta en origen, o si més no s'exemptava parcialment i s'adossava a un extrem del cos antic de la masia. És de planta quadrada i mesura uns 5,5 metres de costat. Per la cara visible, la nord, manté actualment l'aspecte original, escassament reformat en algun punt. És de planta baixa, dos pisos i sota-coberta o golfes; és probable que disposi d'una planta semi-soterrada, d'acord amb un petita finestra situada pràcticament al rasant del terreny actual. En aquesta façana, al primer pis, hi ha una finestra gòtica de permòdols espitllerada, a la banda occidental, i tres espitlleres, de dubtosa correspondència amb l'origen de la torre, a la banda oriental. Al segon pis hi ha una segona finestra gòtica de permòdols, al mateix plom que la primera, amb una tronera espitllerada. Al l'actual sota-coberta hi ha dues petites finestres que permeten pensar que ocupen les obertures dels antics merlets.

## Referències

* 1 2 3 «Can Peradalta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Mia Rose

Mia Rose (portuguès: Maria Antónia Sampaio Rosa) (Wimbledon, 26 de gener de 1988) és el nom artístic de Maria Antònia Teixeira Rosa, una cantautora lusitana-anglesa.

## Biografia

Mia Rose va néixer a Wimbledon, Londres. La Rose va obrir el seu compte de YouTube el 29 de desembre de 2006 durant les vacances de Nadal a la universitat. Va publicar vídeos diaris cantant diverses cançons de portada i en un mes va establir un nombre rècord de subscripcions per a un músic. El novembre de 2010, tenia més de 265.000 subscriptors de YouTube. El 2008, després del seu èxit a YouTube, va aparèixer a Google Zeitgeist i va ser ponent a la conferència SIME a Suècia.
Ella i el músic jordà, Hanna Gargour van interpretar la cançó "Waiting on the World to Change". La reina Rania de Jordània va assenyalar que aquesta cançó era un exemple de com l'art pot promoure una reducció de la bretxa cultural internacional.

## Resposta crítica

Alexa Baracaia, de l'Evening Standard, va informar el 30 de gener de 2007 que la seva pàgina de YouTube atreia més de 3 milions d'espectadors al mes, però que hi havia denúncies de "comentaris falsos" publicats per inflar la seva apel·lació. El març de 2008, Forbes va anunciar que estava entre les nominades als Premis de Vídeo de YouTube de 2008.[20] Elizabeth Goodman, de Rolling Stone, va assenyalar que estava "pertorbadorament ben empaquetada" i va assenyalar el vídeo d'un altre membre de YouTube que identificava nombrosos comptes falsos que podrien haver inflat artificialment les puntuacions de YouTube de Rose.

## Singles

| Single | Any | Chart Portuguès |
| Let Go (Deixa'm anar) | 2009 | 2 |

## Referències

* ↑ Metro Portugal «Mia Rose blev stjärna på Youtube (Mia Rose became a star on YouTube)» (en swedish). Metro, 26-10-2007 [Consulta: 5 desembre 2009].
* ↑ «YouTube Idol». Chicago Tribune, 19-01-2007 [Consulta: 6 maig 2009].
* ↑ Coyle, Jake «Examining the Path to YouTube Stardom». The Washington Post, 26-01-2007 [Consulta: 6 maig 2009].
* ↑ Participation Marketing » Musings from Google Zeitgeist 2008 Arxivat 6 March 2012 a Wayback Machine.
* ↑ SIME Talks 11: Mia Rose, the youtube sensation says its all about being honest at SIME Arxivat 22 December 2010 a Wayback Machine.
* ↑ «Queen Rania highlights importance of moderation and understanding». The Jordan Times. Embassy of Jordan in Washington, D.C., 17-03-2009. Arxivat de l'original el 9 març 2010. [Consulta: 5 desembre 2009].
* ↑ «Will the Obama Girl win a YouTube award?». Forbes, 20-03-2008. Arxivat de l'original el 29 març 2010. [Consulta: 7 maig 2009].
* ↑ Goodman, Elizabeth (25 January 2007). «YouTube Phenom Mia Rose Has Her Thorns?». Rolling Stone. Arxivat de l'original el 4 February 2007. Consulta: 6 May 2009.
# Pakistan International Airlines

Pakistan International Airlines (codi IATA: PK; codi OACI: PIA; indicatiu: PAKISTAN) i sovint coneguda com a PIA, és l'aerolínia nacional del Pakistan. El centre de connexions de l'aerolínia és l'Aeroport Internacional Jinnah, situat a Karachi però també disposa de bases a Lahore, Peshawar, Faisalabad, Quetta, Sialkot i Multan. Actualment és una de les companyies aèries més destacades del continent asiàtic i ofereix vols a 24 destinacions domèstiques i 30 d'internacionals repartides per Àsia, Europa i l'Amèrica del Nord. La seva flota consta de 40 avions incloent-hi 12 Airbus A310, 7 ATR 42-500, 6 Boeing 737, 6 Boeing 747 i 9 Boeing 777.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Pakistan International Airlines Arxivat 2011-01-23 a Wayback Machine.
# Lovinobaňa

Lovinobaňa és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1336.

## Referències

* ↑ «Banskobystrický kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ webex.digital. «História | Lovinobaňa | Oficiálne stránky obce» (en eslovac). [Consulta: 6 gener 2022].
# Inside Jennifer Welles

Inside Jennifer Welles és una pel·lícula pornogràfica estatunidenca del 1977 protagonitzada per Jennifer Welles, una estrella del porno americana principalment activa als gèneres soft i hard de la dècada de 1970, tot i que va començar la seva carrera d'actriu a finals de la dècada de 1960 en el gènere sexplotació. La pel·lícula suposadament autobiogràfica és un dels clàssics de l'Edat d'Or del Porno.
Els crèdits de Inside Jennifer Welles (1977) atribueixen a Welles ser la directora, encara que la pel·lícula va ser en realitat dirigida de manera anònima pel veterà de sexplotació Joseph W. Sarno.

## Sinopsi

La pel·lícula explica la història d'una actriu porno madura i té el seu clímax en dues escenes/moments concrets: quan respon a l'interès que mostren dues joves de 20 anys mantenint relacions sexuals amb tots dos alhora (responent a la fantasies eròtiques de tenir sexe amb una dona gran) i quan té sexe amb 9/10 homes aconseguint apassionadament satisfer-los a tots (escena final)

## Repartiment

* Jennifer Welles com ella mateixa
* Ken Anderson com el Dr. Ward
* Peter Andrews com a company d'habitació de Bert
* Cheri Baines com Miss Haskell
* Robert Kerman com a projeccionista

## Referències

* ↑ «Jennifer Welles: The Lady Vanishes». The Rialto Report, 18-03-2013. [Consulta: 16 gener 2016].
* ↑ Wiktor Ericsson (director) (2013). A Life in Dirty Movies (Motion picture). Anagram Produktion. Consulta: 2016-01-16.

## Enllaços externs

* Inside Jennifer Welles a Internet Adult Film Database
* Inside Jennifer Welles a l'Adult Film Database
# Juan Saavedra Ruiz

Juan Saavedra Ruiz (Madrid; 1944) és jutge magistrat espanyol.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Universitat Complutense de Madrid, va ingressar en la carrera judicial el 1973. Nomenat magistrat en 1981, va ser President durant 14 anys de l'Audiència Provincial d'Àlaba. El 1999 va ser designat magistrat del Tribunal Suprem. Al desembre de 2004 va presentar sol·licitud per presidir la Sala penal del Tribunal Suprem (sala encarregada de jutjar als diputats, senadors i membres del Govern, en la seva qualitat d'aforats), al costat dels també magistrats Joaquín Delgado García i José Antonio Martín Pallín, en substitució de Luis Román Puerta, que es jubilava. Al juliol de 2005 va ser nomenat pel CGPJ president de la Sala Segona del Tribunal Suprem. L'abril de 2010 va prendre part en el procés obert contra el jutge Baltasar Garzón. Pertany a l'associació "Francisco de Vitoria", de tendència moderada.

## Obres

* Jurisprudencia penal (2005-2007):análisis crítico, Consejo General del Poder Judicial, Madrid, 2009.
* Artículos en Dialnet

## Enllaços externs

* Toman posesión tres presidentes de Sala del Tribunal Supremo, en Lexur Editorial.com
* Juan Saavedra: "Los jueces no tienen derecho a la huelga", en Canarias7.com Arxivat 2009-02-16 a Wayback Machine.
* La Sala de Saavedra y Bacigalupo da la vuelta al "caso Bono", en Libertad Digital
* Los jueces del punto final, en EL PAÍS.com
* Entrevista, en CGPE.es Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.