OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riccardo Paletti

Riccardo Paletti (Milà, 15 de juny de 1958 - Mont-real, Canadà, 13 de juny de 1982) fou un pilot italià dels anys 80 que va participar en la fórmula 1.

## Carrera

Va arribar a la F2 l'any 1981, de la mà de l'equip Onyx on destacà un tercer lloc a Silverstone. L'any 1982 passa a les files del modest equip Osella, de la mà d'un patrocinador, on fou segon pilot, darrere de Jean-Pierre Jarier. Paletti va començar malament la temporada, car no va classificar-se en les tres primeres curses de l'any, però en el polèmic Gran Premi de San Marino de 1982, on només van participar 14 cotxes, hi va participar automàticament, però va haver d'abandonar pel motor. En el setè gran premi, a Detroit, es classificà per primer cop esportivament, però a la cursa va haver d'abandonar de nou, aquest cop a la volta d'escalfament.
Al Gran Premi del Canadà de 1982 es va classificar de nou per prendre per tercer cop una sortida. En aquesta cursa sortia des de la pole position el pilot francès Didier Pironi, qui no va aconseguir arrencar el seu Ferrari per problemes tècnics, quedant-se totalment clavat. La majoria de pilots van aconseguir esquivar-lo, desafortunadament l'italià Ricardo Paletti, de 23 anys (li faltaven 2 dies per a complir 24), no va poder esquivar-lo i es va estavellar contra la part del darrere del seu cotxe. Malgrat l'ajuda de les assistències mèdiques, el tanc de gasolina de l'Osella es va acabar d'obrir, començat un foc que faria impossible el seu rescat durant uns llargs minuts. Paletti en el moment del xoc va perdre el coneixement, ja que tenia el tòrax destrossat. Finalment va ser traslladat a un hospital on va morir poc després. Aquesta mateixa temporada va morir Gilles Villeneuve, només un mes abans de la seva mort. Riccardo Paletti no va morir per les cremades, sinó a causa del xoc a més de 200 km/h amb el cotxe de Pironi.
No tornaria a morir un pilot a la fórmula 1 fins 12 anys després, amb les morts a San Marino de Roland Ratzenberger i Ayrton Senna. Quan va morir, un autòdrom d'Itàlia, amb seu a Varano, va ser reanomenat amb el seu nom Autódromo Riccardo Paletti. Riccardo Paletti és enterrat en un cementiri als afores de Milà.

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Riccardo PALETTI • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].
# Michaël Gillon

Michaël Gillon (1974, Lieja, Bèlgica) és un astrofísic belga, professor de la Universitat de Lieja, especialitzat en la identificació i caracterització de planetes extrasolars, dels quals n'ha descobert tretze, entre els quals en destaquen els set semblants a la Terra del sistema TRAPPIST-1, primer sistema descobert amb tants d'exoplanetes que poden presentar aigua líquida a la seva superfície.

## Vida

Gillon completà els seus estudis secundaris als 17 anys a Athénée Royal d'Aywaille i s'allistà a l'exèrcit belga, on hi serví durant 7 anys a l'infantaria. Als 24 anys abandonà l'exèrcit per matricular-se a la Universitat de Lieja on, després de cinc anys s'hi llicencià en bioquímica i completà el primer cicle de física. La seva tesi de llicenciatura fou premiada el 2002 per la fundació Marcel-Florkin de la Universitat de Lieja. El 2003 inicià la seva tesi doctoral en astrofísica, després de descartar altes opcions com genètica i bioquímica. En la seva tesi treballà amb les dades del satèl·lit CoRoT, on descobrí la seva passió pels exoplanetes. Completà la seva tesi doctoral el 2006 sota la direcció de Pierre Magain. A continuació realitzà una estada post-doctoral a la Universitat de Ginebra amb Michael Mayor, descobridor del primer exoplaneta el 1995. El 2009 retornà a la Universitat de Lieja on hi segueix com investigador.

## Obra

És l'investigador en cap del projecte TRAPPIST (TRAnsiting Planets and PlanetesImals Small Telescope) i ha dissenyat el projecte SPECULOOS Arxivat 2016-08-08 a Wayback Machine. (Search for Planets EClipsing ULtra-cOOl Stars) que té per objectiu l'estudi de les nanes ultra fredes per tal de detectar els sistemes planetaris habitables que estan a prop de la Terra.
Ha descobert, com a primer autor dels articles, els següents exoplanetes pel mètode del trànsit: WASP-6 b (2009), CoRoT-12 b (2010), WASP-50 b (2011), WASP-72 b, WASP-64 b (2013), WASP-103 b (2014), i el primer sistema de set exoplanetes semblants a la Terra (TRAPPIST-1) amb temperatures que permeten la presència d'aigua líquida a la seva superfície: TRAPPIST-1 b, TRAPPIST-1 c i TRAPPIST-1 d (2016), TRAPPIST-1 e, TRAPPIST-1 f, TRAPPIST-1 g i TRAPPIST-1 h (2017).

## Referències

* 1 2 «Exoplanets Data Explorer» (en anglès). Exoplanets.org. [Consulta: 27 desembre 2016].
* 1 2 Gillon, M «Seven temperate terrestrial planets around the nearby ultracool dwarf star TRAPPIST-1». Nature, 542, 23-02-2017, pàg. 456-460. DOI: 10.1038/nature21360.
* 1 2 «Michaël Gillon» (en anglès). Université de Liège. [Consulta: 27 desembre 2016].
* ↑ Gillon, M; Jehin, E. et al. «Temperate Earth-sized planets transiting a nearby ultracool dwarf star». Nature, 533, 12-05-2016, pàg. 221-224. DOI: 10.1038/nature17448.
* ↑ «NASA Telescope Reveals Largest Batch of Earth-Size, Habitable-Zone Planets Around Single Star» (en anglès). NASA/JPL, 22-02-2017. [Consulta: 22 febrer 2017].
# Mezalocha

Mezalocha és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarcar del Camp de Carinyena.
# Província de Chapare

La província de Chapare és una de les 16 províncies del Departament de Cochabamba, a Bolívia. La seva capital és Sacaba.
# Llibre de l'edifici

Un Llibre de l'edifici és un recull les principals dades d'un edifici. Entre altres, inclou les dades d'identificació i construcció de l'edifici, els materials emprats i les tasques de manteniment, les incidències que es produeixin i les reformes o rehabilitacions efectuades.
El Llibre de l'Edifici està format per un conjunt de documents que donen informació sobre les característiques tècniques de l'edifici (solucions constructives, instal·lacions, qualitats, garanties, etc.), i que doten la propietat de les instruccions d'ús i manteniment necessàries per allargar la vida útil de l'edifici i evitar-ne la degradació.
Aquest conjunt de documents poden ser en format paper o fitxers digitals, on s'hi ha de registrar les operacions de manteniment preventiu que es vagin fent i les actuacions de rehabilitació o millora que es produeixen al llarg dels anys, així com les incidències que puguin aparèixer.

## Obligacions

És recomanable i necessari disposar del Llibre de l'Edifici per a poder-ne gestionar el manteniment de l'edifici, i és obligatori per a tots els edificis d'habitatges construïts a Catalunya després del 7 d'abril de 1993 i per a tots els edificis existents de més de 45 anys d'antiguitat, a partir del moment que hagin passat la Inspecció Tècnica de l'Edifici

## Referències

* ↑ Institut Català del Sòl. Generalitat de Catalunya. . Institut Català del Sòl. Generalitat de Catalunya, 2012 [Consulta: 24 novembre 2012].
* ↑ «LLEI 18/2007, de 28 de desembre, del dret a l'habitatge».
* ↑ «DECRET 67/2015, de 5 de maig, per al foment del deure de conservació, manteniment i rehabilitació dels edificis d'habitatges, mitjançant les inspeccions tècniques i el llibre de l'edifici.».

## Enllaços externs

* El Llibre de l'edifici. Tècnic de capçalera.
# Paruan

Paruan o Parwan és un riu de Bihar al districte de Bhagalpur, Índia, que neix prop del maixement del Dhasan; els dos rius segueixen diferents cursos a uns 5 km un de l'altra fins que s'uneixen a Singheswarsthan, on hi ha un temple considerat molt sagrat, on el Dhasan perd el seu nom i el riu unit conserva el de Paruan; corre cap al sud i després d'un curs tortuós de 45 km forma la llacuna de Sahsal on acaba. És navegable per bots de fins a dues tones.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Riu Würm

* Per a altres significats, vegeu «Glaciació de Würm».
El riu Würm es troba a Baviera, Alemanya, és un afluent per la dreta del riu Amper. Fa de drenatge del Llac Starnberg i discorre per les poblacions de Gauting, Krailling, Planegg, Gräfelfing i Lochham i per una part de Múnic (en el barri de Pasing) abans d'unir-se, prop de Dachau, amb el riu Amper, el qual poc després conflueix amb l'Isar i finalment amb el Danubi. Encara que el Würm no sigui un riu molt gran —només fa 35 km de llargada— el seu nom és molt conegut perquè dona nom a una glaciació.
Hi ha un altre riu petit amb el mateix nom a Baden-Württemberg, el Würm (Nagold).
# No quiero dormir sola

No quiero dormir sola és una pel·lícula de 2012, dirigida per Natalia Beristáin. Protagonitzada per Adriana Roel i Mariana Gajá. Basat en una anècdota de la directora amb la seva àvia l'actriu Dolores Beristain. Va guanyar el premi a la millor pel·lícula al Festival Internacional de Cinema de Morelia de 2012.

## Argument

Amanda (Mariana Gajá) és una jove solitària que passa les nits amb un home només per a cobrir la seva solitud. La seva vida canvia quan l'informen que s'ha de fer càrrec de la seva àvia Dolores (Adriana Roel), una actriu retirada amb problemes d'alcoholisme i records de les seves velles glòries.

## Elenc

* Adriana Roel - Dolores
* Mariana Gajá - Amanda
* Leonardo Ortizgriz - Pablo
* Arturo Beristain - Pare d'Amanda

## Premios i reconeixements
### Premi Ariel (2014)

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor Pel·lícula | Millor Pel·lícula | Nominada |
| Millor Actriu | Adriana Roel | Guanyadora |
| Millor Coactuació Femenina | Mariana Gajá | Nominada |
| Millor Guió Original | Natalia Beristáin Gabriela Vidal | Nominades |
| Millor Òpera Prima | Natalia Beristáin | Nominada |

## Referències

* ↑ ‘No quiero dormir sola’, la película mexicana que aborda el alzhéimer, El País, 3 de juliol de 2013
* ↑ Los ganadores de los premios Ariel 2014 al web del Festival de Morelia

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Nová Polhora

Nová Polhora és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1954.
# Oficial

Un oficial és aquell membre d'una força armada que dirigeix les operacions militars i l'organització. Inclou els graus de major responsabilitat dins de les forces armades d'un estat, gaudint d'un major poder de decisió que els sotsoficials i la tropa (o marineria). Per norma general els graus d'oficial s'adquireixen en finalitzar els estudis en les respectives escoles d'oficials, o bé en ascendir per mèrit (ja siga en combat o en temps de pau). Els oficials es diferencien entre si pel grau, és a dir, pel rang que ocupen dins l'escalafó jeràrquic. L'oficial rep una formació orientada al comandament; per això té una posició superior en l'escalafó de comandament. Els oficials tenen com a tasca guiar, donar les ordres i instruir al si de l'exèrcit, l'armada o la força aèria.,
El català oficial equival a l'espanyol oficial; al francès officier; a l'italià ufficiale; al portuguès oficial; al romanès ofițer; a l'anglès officer; a l'alemany Offizier; al rus oфицер (ofitsier); etc.
Existeixen tres categories d'oficial:
* oficials generals o, simplement, generals (a l'armada, almiralls);
* oficials superiors o, simplement, caps: usualment constitueixen aquesta categoria (per ordre decreixent de rang) els graus de coronel, tinent coronel i major (o "comandant");
* oficials subalterns, o oficials per antonomàsia: usualment es tracta (per ordre decreixent de rang) dels graus de capità, tinent i sotstinent.
Històricament els oficials constituïen una casta privilegiada, reclutada exclusivament entre les classes altes. La promoció a l'oficialitat començà a obrir-se a les classes populars a partir de la Revolució Francesa, però molt lentament i amb grans diferències d'Estat en Estat; el classisme dels oficials encara era palpable pels volts de 1900.
Anàlogament hi ha oficials als cossos policials.
També existeixen els sotsoficials, que pertanyen a un altre nivell jeràrquic i tenen escalafó jeràrquic propi, diferent del dels oficials, encara que açò no sempre ha estat així, i això està pendent de resolució en els tribunals (?).

## Referències

* ↑ «UK Armed Forces Annual Personnel Report». Ministry of Defence, 01-04-2013. [Consulta: 25 desembre 2015].
* ↑ http://www.latribune.fr/entreprises-finance/industrie/aeronautique-defense/20121231trib000739964/defense-jean-yves-le-drian-supprime-580-postes-d-officiers-de-l-armee-francaise-en-2013.html
* ↑ http://www.globalsecurity.org/military/world/europe/de-personnel.htm
* ↑ «10 U.S.C. § 101». US Congress, 05-01-2009.

## Bibliografia

* Jörg Muth: Command culture. Officer education in the U.S. Army and the German Armed Forces, 1901–1940, and the consequences for World War II. University of North Texas Press, Denton 2011, ISBN 978-1-57441-303-8.
# Morella (desambiguació)

«Morella» té aquests significats:
* Morella roquera (Parietaria officinalis)
* Morella vera (Solanum nigrum)
* Morella amargant o dolçamara (Solanum dulcamara)

## Vegeu també

* La Morella
# Mont-ros (els Omellons)

El Mont-ros és una muntanya de 492 metres que es troba entre els municipis de la Floresta i dels Omellons, a la comarca catalana de les Garrigues. A la solana s'hi explota una pedrera de calcarenita.

## Referències

* ↑ «Mont-ros (els Omellons)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Puigjaner, Josep-Maria. Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Dept. de la Presidència, Entitat Autònoma del Diari Oficial i de Publicacions, 2003, p. 1341. ISBN 84-393-6189-0.
* ↑ «Calcarenita (Floresta)». Minerals i roques industrials. Universitat de Barcelona, 2012. [Consulta: 11 juliol 2020].
# Projecció azimutal equidistant

La projecció azimutal equidistant és una projecció cartogràfica azimutal que manté l'escala de les distàncies respecte al centre del mapa. Aquesta projecció no és equivalent (distorsiona les àrees relatives), i no és conforme (distorsiona les formes i els angles).
Aquesta projecció és un artefacte matemàtic, no una representació d'una construcció geomètrica. Amb aquesta projecció, un mapa del món sencer és un cercle amb el centre de projecció (el punt de l'esfera tangent al pla de projecció) al centre del mapa. La distorsió d'àrees i angles creix com més lluny estan del centre del mapa. Com que es manté l'escala de les distàncies respecte al centre, la circumferència externa del mapa representa el punt més allunyat possible, a 180 graus de distància, l'antípoda del centre.
Si el centre del mapa és un dels pols, els meridians apareixen representats rectes i els paral·lels com cercles concèntrics. Si el centre del mapa és qualsevol altre punt, els meridians i els paral·lels apareixen representats com corbes complexes.
Suposant una escala escala i un centre de projecció amb longitud long0 i latitud lat0, aquestes són les equacions generals per a obtenir les coordenades cartesianes x, y en el pla per al lloc amb longitud long i latitud lat:
# Parumu no Ki

A Tree of Palme (パルムの樹, Parumu no Ki) és una pel·lícula anime japonesa de 2002, escrita i dirigida per Takashi Nakamura. Va ser una selecció oficial del 52è Festival Internacional de Cinema de Berlín de 2002.

## Argument

Un arbre de palma es pot veure com una al·lusió llunyana de la novel·la de 1883 Les aventures de Pinotxo de Carlo Collodi. Es tracta d'un petit titella, Palme, a qui el seu creador va encarregar de revisar la seva dona malalta, Xian. Després de la seva mort, Palme rep la visita d'una dona misteriosa a la qual creu erròniament que és Xian. Sorpresa per la seva tristesa, Palme accepta la seva petició de lliurar alguna cosa especial a un lloc llunyà conegut com Tama. Això fa que Palme emprengui un viatge per descobrir les seves pròpies emocions i el que realment significa ser humà.

## Repartiment de veu

Personatges i repartiment :
| Personatge | Veu en japonès | Veu en anglès |
| Palme | Akiko Hiramatsu | Kira Vincent-Davis |
| Popo | Megumi Toyoguchi | Jessica Boone |
| Shatta | Daisuke Sakaguchi | Chris Patton |
| Koram | Yurika Hino | Allison Sumrall |
| Fou | Motomu Kiyokawa | Andy McAvin |
| Xian | Kouka | Christine Auten |
| Pu | Mika Kanai | Tiffany Grant |
| Mu | Etsuko Kozakura | Monica Rial |
| Barron | Rikako Aikawa | N/A |
| Roualt | Kappei Yamaguchi | Michael Coleman |
| Daruyama | Mari Yokoo | Luci Christian |
| Gus | Unshou Ishizuka | John Swasey |
| Hota | Katsuhisa Houki | David Born |
| Baku | Takashi Nagasako | Mike Vance |
| Gyariko | Masashi Ebara | Chris Patton |
| Jamji | Ichirô Nagai | Jay Hickman |
| Zakuro | Isamu Tanonaka | John Swasey |
| Sawadust | Ryuuji Saikachi | Chris Ayres |

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Tele-manga.info». Voice Artist Database. Arxivat de l'original el July 11, 2020. [Consulta: October 6, 2016].
* ↑ «パルムの樹キャスト紹介». www.palm-net.co.jp. Arxivat de l'original el 22 December 2005. [Consulta: 12 gener 2022].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
* Making off de la pel·lícula a YouTube
* Parumu no Ki a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Plantilla

Un model o patró, a vegades també referit amb l'hispanisme plantilla és un dispositiu d'interfície que sol proporcionar una separació entre la forma o estructura i el contingut, és un mitjà o aparell o sistema, que permet guiar, portar, o construir un disseny o esquema predefinit.
Un model agilitza el treball de reproducció o de moltes còpies idèntiques o gairebé idèntiques (que no ha de ser tan elaborat, sofisticat o personal). Si es vol un treball més refinat, més creatiu, el model no és sinó un punt de partida, un exemple, una idea aproximada del que es vol fer.
Els models, com a norma general, poden ser utilitzats per persones o per sistemes automatitzats. Es fan servir models en tots els terrenys de la indústria i de la tecnologia. Un model pot servir com a mostra base d'una diversitat sobre la qual comparteixen elements comuns (patró) i que en si és el que constitueix el model.
En relació amb l'edició o composició de textos o d'imatges, es compon de caixes i de línies, amb unes mides i uns marges, per a facilitar l'escriptura d'articles o cartes, amb títols, fotos i diagrames.
En relació amb la mecànica, pot tenir una forma específica quant als angles i a les mesures, tal que col·locant les parts constituents a lloc permet un acoblament calibrat i uniforme i identificar-ne la manca d'elements.

## Informàtica

Quant als sistema computacionals, com els paquets de programes basats en la web, fan servir un sistema de models per a separar la lògica del programa del format visualitzat. Típicament, aquests models inclouran variables (freqüentment denotades com {VARIABLE}), i possiblement uns pocs operadors lògics per a permetre una adaptabilitat més bona del model.

## Vegeu també

* Disseny gràfic
Viccionari
# Saint-Jean-Brévelay

Saint-Jean-Brévelay (en bretó Sant-Yann-Brevele) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.683 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.784 | 1.873 | 2.132 | 2.287 | 2.354 | 2.368 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Rémi Adelis | |
| 2008- | Guénaël Robin | |
# Mont Ardu

El Mont Ardu és una muntanya situada al departament de l'Aude (França), i concretament al terme municipal de la Pradella-Puillorenç, a la Vall de Santa Creu, a la Fenolleda històrica. A la cimera de la muntanya, hi ha el Castell de Puillorenç. Té uns 650 metres d'altura.
# Microplana

Microplana és un gènere de planària terrestre. Normalment es troben properes a arbres caducifolis o rius.

## Taxonomia

* Microplana aixandrei Vila-Farré, Mateos, Sluys & Romero, 2008
* Microplana gadesensis Vila-Farré, Mateos, Sluys & Romero, 2008
* Microplana grazalemica Vila-Farré, Mateos, Sluys & Romero, 2008
* Microplana groga Jones, Webster, Littlewood & McDonald, 2008
* Microplana humicola Vejdovsky, 1889
* Microplana hyalina Vila-Farré & Sluys, 2011
* Microplana kwiskea Jones, Webster, Littlewood & McDonald, 2008
* Microplana monacensis (Heinzel, 1929)
* Microplana nana Mateos, Giribet & Carranza, 1998
* Microplana plurioculata Sluys, Mateos & Álvarez-Presas, 2016
* Microplana polyopsis Sluys, Álvarez-Presas & Mateos, 2016
* Microplana robusta Vila-Farré & Sluys, 2011
* Microplana scharffi (Graff, 1896)
* Microplana termitophaga Jones, Darlington & Newson, 1990
* Microplana terrestris (Müller, 1774)

## Referències

* ↑ Miquel Vila-Farré, Ronald Sluys, Eduardo Mateos, Hugh D. Jones and Rafael Romero, 2011. "Land planarians (Platyhelminthes: Tricladida: Geoplanidae) from the Iberian Peninsula: new records and description of two new species, with a discussion on ecology". Journal of Natural History, vol. 45: 869–891.
# Província de Loja

Loja és una de les 22 províncies de l'Equador, a l'extrem sud dels Andes equatorians. Té 440.000 habitants, 220.000 urbans i 220.000 rurals. La superfície de la província de Loja és d'11.000 km² i la seva capital és Loja. Dins d'aquesta província és especialment coneguda la vall de Vilcabamba, a 50 km de Loja, famosa per la suposada longevitat dels seus habitants. Pel que fa a l'ecologia cal destacar l'important Parc Nacional Podocarpus. La província consta de 16 cantons (capital entre parèntesis):
* Calvas (Cariamanga)
* Catamayo (Catamayo)
* Célica (Célica)
* Chaguarpamba (Chaguarpamba)
* Espíndola (Amaluza)
* Gonzanamá (Gonzanamá)
* Loja (Loja)
* Macará (Macará)
* Olmedo (Olmedo)
* Paltas (Catacocha)
* Pindal (Pindal)
* Puyango (Alamor)
* Quilanga (Quilanga)
* Saraguro (Saraguro)
* Sozoranga (Sozoranga)
* Zapotillo (Zapotillo)
# Olimpiodor (fill de Lampó)

Olimpiodor (grec antic: Ὀλυμπιόδωρος, llatí: Olympiodorus), fill de Lampó, fou un militar (estrateg) atenès que va dirigir un cos de tres-cents infants escollits a la batalla de Platea lliurada l'any 479 aC.
Els megaresos eren atacats per un cos de cavalleria persa abans de l'inici de la batalla principal, i aquestos atenencs van aconseguir ajudar-los i fer retirar als perses, cosa en la qual altres grecs havien fracassat.

## Referències

* ↑ 1.Olympiodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 23