OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barbus macedonicus

Barbus macedonicus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Grècia i Macedònia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus macrotaenia

Barbus macrotaenia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Malawi (Àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Abdullahi Issa

Abdullahi Issa Mohamud (somali: Cabdullahi Ciise Maxamuud) (Afgooye 1922-1988) fou primer ministre de Somàlia, i la persona que va exercir aquest càrrec per primera vegada (1956-1960). Era membre del subclan habar gedir dels hawiye.
Estudiava quan es va produir la II Guerra Mundial i fou un dels fundadors de la Lliga de la Joventut Somali (el 1943 es va fundar com a Club de la Joventut Somali i va esdevenir partit el 1947). Va pujar dins el partit i va esdevenir secretari general. Va anar a Paris i Nova York per proclamar el dret dels somalis a la independència.
El 1956 fou elegit diputat a l'assemblea legislativa del mandat italià, a les llistes del seu partit. El 29 de febrer de 1956 fou nomenat primer ministre del mandat. El 1959 fou reelegit com a diputat i com a primer ministre, i a més va exercir algun temps les cartes d'Afers Exteriors, d'Interior i de Justícia. L'1 de juliol de 1960 l'assemblea va nomenar Aden Abdullah Osman Daar com a president i Issa va deixar el càrrec de primer ministre que va exercir de facto fins al dia 12 de juliol al mateix temps que el seu col·lega Muhammad Haji Ibrahim Egal ho exercia a l'antiga Somàlia Britànica, quan fou nomenat primer ministre únic Abdirashid Ali Shermarke.
Issa fou nomenat ministre d'Afers Exteriors en el primer govern de la indepedència i va participar en nombrosos actes internacionals, incloent l'assemblea general de les Nacions Unides, i les conferències africanes de Lagos, Addis Abeba, Dakar i altres. El 1964 fou reelegit diputat per Beledweyne. El 1969 va quedar sota arrest domiciliari que va durar fins al 1973. Després va poder marxar exiliat a Suècia.
Va morir el 24 de març de 1988.

## Referències

* ↑ la Lliga va obtenir 43 dels 60 escons en joc, i tres s partits més els altres 17; 10 escons més eren per àrabs, indis i altres no somalis
# Alberto Benito Castañeda

Alberto Benito Castañeda (Madrid, 17 de maig de 1972) és un futbolista retirat que jugava de migcampista. Va ser internacional sub-20 amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Format al planter del Reial Madrid, després del seu pas pels juvenils blancs va recalar en el Pegaso Tres Cantos, de Tercera Divisió. A l'any següent, la 92/93, s'incorpora al filial del València CF. La temporada 93/94 combina la seua actuació entre el Mestalla i el primer equip, jugant cinc partits a la màxima categoria.
L'estiu de 1994 deixa el País Valencià i marxa a les files del CD Toledo, de Segona Divisió. Estarà cinc anys a Castella-La Manxa, sent titular en la seua majoria. La campanya 98/99 la comença al Toledo, però jugats sis partits, marxa al Cadis CF. En l'equip andalús jugaria fins a la seua retirada el 2002.

## Clubs

* 1990-91 Reial Madrid Juvenil
* 1991-92 CD Pegaso
* 1992-94 València B (2aB) 25/9
* 1993-94 València CF (1a) 5/0
* 1994-99 CD Toledo (2a) 117/14
* 1998-02 Cadis CF (2aB) 84/6
Després de la seua retirada, va continuar en el món del futbol com a secretari tècnic del Cadis CF, fins a la temporada 07/08, en la qual va ostentar la direcció esportiva de la UD Almeria.
També s'ha de destacar que te un hereder, el seu fill Pedro Benito, futbolista del Albacete BP, que també, va debutar amb el Cadis.
# Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris

Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris és una entitat independent de qualsevol institució oficial i sense ànim de lucre que es va crear el 1983 a l'Escola d'Adults Freire, gràcies a les aportacions documentals de particulars. El finançament prové de les quotes dels socis i sòcies, de les donacions de particulars i d'algunes subvencions públiques. Posteriorment la seva seu fou a l'Ateneu Popular de Nou Barris i des del 2011 està ubicat a la Via Favència nº288. El 2000 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.
L'Arxiu es caracteritza per l'accés lliure i públic al fons historicodocumental que està format per una petita hemeroteca, biblioteca, fons fotogràfic, plànols, cartells, dossiers, etc. Tot aquest material documental s'ha aconseguit a través dels veïns i de les seves entitats.

## Referències

* ↑ «Entitats guardonades amb la Medalla d'Honor de Barcelona». Ajuntament de Barcelona, 27-12-2015. Arxivat de l'original el 2020-12-05. [Consulta: 28 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Arxiu Històric de Roquetes-Nou Barris - Lloc web oficial
# Belarús al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

L'ens públic belarús BTRC reprèn la fórmula de preselecció oberta que va emprar fins al 2009, anomenada EuroFest.

## Organització

El termini per presentar propostes va comprendre des de l'1 fins al 25 de novembre de 2011. Un total de 55 artistes i 35 compositors van inscriure's al procés. Un jurat escollirà quinze artistes que competiran a la semifinal, on el televot i el jurat decidiran al 50% els cinc finalistes. La semifinal està prevista pel 21 de desembre de 2011, i la final pel 14 de febrer de 2012.

## Candidats

Els quinze semifinalistes anunciats el 6 de desembre de 2011 són:
* Thriller - Message to the world
* Gunesh - And morning will come
* Litesound - We are the heroes
* The Champions - Its your time
* Uzari - The winner
* Nuteki - Superheroes
* Aleksandra Gaiduk & Nataliya Baldina - Loveless
* German - Keep fight
* Anastasia Vinnikova - Shining in twilight
* Ekivoki - Number one
* Yan Zhenchak & Outerplain - A point of no return
* Viktoria Aleshko - Dream
* Alena Lanskaya - All my life
* Aura - Hands up
* Anna Blagova - You

## Resultats

* Semifinal: 21 de desembre de 2011
Els cinc finalistes escollits són:
* Gunesh - And morning will come
* Litesound - We are the heroes
* Alena Lanskaya - All my life
* Viktoria Aleshko - Dream
* Uzari - The winner

## Referències

* ↑ Alexandru Busa:Belarus: EuroFest to select 2012 representative www.esctoday.com (anglès)

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# (979) Ilsewa

(979) Ilsewa és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom alemany Karl Wilhelm Reinmuth en 1922 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.
Deu el seu nom a Ilse Walldorf, una coneguda del descobridor.
S'estima que té un diàmetre de 36,.82 ± 2,5 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,74325 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 42,61 hores, amb una variació de lluentor de 9,7 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# Beurville

Beurville és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beurville era de 106 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 20 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 16 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 80 habitatges, 53 eren l'habitatge principal de la família, 16 eren segones residències i 12 estaven desocupats. 79 eren cases i 1 era un apartament. Dels 53 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 6 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 6 en tenien dues, 9 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Beurville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 12 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 12 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 8 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 16 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 70 persones, 51 eren actives i 19 eren inactives. De les 51 persones actives 42 estaven ocupades (24 homes i 18 dones) i 10 estaven aturades (5 homes i 5 dones). De les 19 persones inactives 6 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Beurville hi havia 52 unitats fiscals que integraven 111,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.691 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Beurville hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beurville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beurville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Administrador apostòlic

Un administrador apostòlic és un clergue catòlic, sovint (però no necessàriament) bisbe emèrit o d'una diòcesi veïna, a càrrec temporal d'una diòcesi que espera un bisbe diocesà que serà el titular. L'administrador apostòlic governa la diòcesi no com a bisbe titular sinó com a representant del Papa, del qual és vicari.
Des del nou codi de dret canònic (1983), la noció i la pràctica de l'administració apostòlica s'han expandit. Designa el govern d'una part del poble de Déu que les circumstàncies impedeixen integrar una diòcesi (encapçalada per un bisbe) i que per això passa sota la responsabilitat directa del Papa.

## Referències

* ↑ «Administrador apostòlic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Badia de Blacksod

La badia de Blacksod (en irlandès Cuan an Fhóid Duibh, en anglès Blacksod Bay) és una badia de la República d'Irlanda, situada a Iorras, al nord del Comtat de Mayo. La badia està limitada a la banda oest per la península de Mullet i per al costat oriental de la costa de la parròquia de Kiltane on s'estén cap al sud de Belmullet a Gweesalia i Doohoma. La badia de Blacksod s'obre a l'oceà Atlàntic en el seu extrem sud, on es troben el far de Blacksod i el moll. El far de Blacksod és una construcció imponent i de complexió forta, creat en 1864 a partir del tall local de granit al planter proper al turó Termon, l'únic de granit que es troba en aquesta zona; la major part de la resta del substrat es compon d'antic gneis i esquist. Va ser construït per Bryan Carey de Belmullet i conté un port d'helicòpters al servei d'aquesta costa. El Mullet és principalment una península força plana coberta amb una gran quantitat de sorra i dunes.
La badia de Blacksod té 16 km de llarg, 8 km d'ample a la boca i és un lloc segur per a l'ancoratge. L'interior de la badia, conté nombroses petites cales com Elly Bay, una badia popular per a molts esports aquàtics i la ubicació de Colaiste Uisce Adventure Centre, que ensenya als esports aquàtics i altres esports en un medi gaèlic irlandès per a escolars i grups de l'aventura de tota Irlanda. En el seu extrem nord, la badia de Blacksod està connectada a Broadhaven Bay per un canal del segle xviii a través de Belmullet.
En el període d'estiu, excursions amb vaixell a les illes Inishkea, Inishglora, on s'afirma que hi són enterrats Els fills de Lir i Duvillaun davant la costa nord de Mayo parteixen de Blacksod. El far de Blacksod, construït en 1864 situat a uns 12 quilòmetres a l'Oceà Atlàntic a l'oest, es pot veure a l'extrem de la península de Mullet. El far d'Eagle Island es troba fora del nord-oest del Mullet.

## Transport

La ruta 448 del Bus Éireann connecta la zona amb Belmullet, Bangor Erris, Bellacorick, Crossmolina i Ballina. Hi ha un servei diari en cada direcció, incloent els diumenges. Divendres a la nit opera un viatge addicional des Ballina. Hi ha connexions de tren i altres autobusos a Ballina.

## Galeria d'imatges

* Vaixell a Elly Bay, Iorras, comtat de Mayo
* La badia de Blacksod, amb Acaill al sud
* Snowkite a la platja de Claggan, part de la badia de Blacksod

## Referències

* ↑ «Bus Eireann - BALLINA−BLACKSOD Timetable» (en anglès). Bus Eireann, 17-05-2012. Arxivat de l'original el 2012-05-17. [Consulta: 17 desembre 2021].
# Belarús al Festival de la Cançó de Turkvisió

Belarús va ser un dels 24 països i territoris que van fer la seva primera aparició en la primera edició del concurs, del I Festival de la Cançó de Turkvisió. Es desconeix la televisió que va organitzar l'entrada de Belarús al concurs.

## Participació

| Any | Seu | Artista | Cançó | Lloc | Punts |
| 2019 | Istanbul | Svetlana Agarval | "Meni Anla" | | Festival cancel·lat |
| 2018 | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat |
| 2017 | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat | Festival cancel·lat |
| 2016 | Istanbul | Svetlana Agarval | | | Festival cancel·lat |
| 2015 | Istanbul | Aleksandra Kazimova | "Azadliq" | 20/21 | 126 |
| 2014 | Kazan | No hi va participar | No hi va participar | No hi va participar | No hi va participar |
| 2013 | Eskişehir | Gunesh Abbasova | "Son Hatiralar" | 2/12 | 205 |

## Festivals organitzats a Belarús

No s'ha fet cap fins ara.

## Referències

* ↑ «Belarús: Gunesh a Turkvisió». Eurovoix, 03-11-2012.
# 0 responsables

0 responsables és una sèrie documental web sobre l'accident de metro a València del 2006 format per 6 episodis. Va ser produïda el 2013 per Barret Films junt a l'Associació de Víctimes del Metro 3 de Juliol i comptà amb el suport de la Fundació Valencianista i Demòcrata Josep Lluis Blasco. La part web va ser coordinada per Alex Badía. Es complementa amb el documental La estrategia del silencio (2017) de Vicent Peris.
El finançament rebut per la Fundació Valencianista i Demòcrata Josep Lluis Blasco va ser de 14.000 euros.
El programa Salvados va parlar del documental, cosa que el va fer molt famós. La conseqüència entre la fama aconseguida pel programa Salvados i el propi documental va ser la reapertura de la investigació al voltant dels fets de l'accident.

## Contingut i interacció

És un documental que pretén fer reflexionar sobre l'accident de metro ocorregut a València el 2006. Així, denúncia les irregularitats en la investigació dels fets.
La web demana a l'espectador que es concentre físicament a la plaça per a demanar justícia. També permet que participe en el documental mitjançant l'aportació d'informació per a la recerca.
Consisteix en vídeos, imatges estàtiques i textos. L'usuari navega lliurement per l'estructura del documental sense que se li permeta modificar l'estructura del documental. La participació del relat es pot fer de dos maneres fonamentals: aportar documents, vídeos o comentaris i difondre un missatge mitjançant Twitter amb l'etiqueta #0responsables o assistir virtual a l'àgora virtual i acudir a les concentracions físiques fetes a la Plaça de la Verge de València.

## Referències

* 1 2 Vázquez Herrero i Moreno, 2017, p. 116.
* 1 2 3 García López i Simancas González, 2016, p. 158.
* 1 2 Gifreu-Castells, Arnau; Moreno, Valentina «Estrategias y modelos de financiación del documental interactivo y transmedia». Fonseca, Journal of Communication, 9, 9, 2014, pàg. 54.
* ↑ García López i Simancas González, 2016, p. 156.
* ↑ Vázquez Herrero i Moreno, 2017, p. 125.
* ↑ Cortés Selva i Pérez Escolar, 2016, p. 420.
* ↑ Cortés Selva i Pérez Escolar, 2016, p. 421.

## Bibliografia

* Cortés Selva, Laura; Pérez Escolar, Marta «Taxonomía de la participación política ciudadana a través del documental interactivo». Opción, 32, 9, 2016, pàg. 408-429.
* Vázquez Herrero, Jorge; Moreno, Gisela «Documental interactivo iberoamericano: proximidad y transformación social». DOC On-line: Revista Digital de Cinema Documentário, 0, 2017, pàg. 109-130. ISSN: 1646-477X.
* García López, Marcial; Simancas González, Esther «La lucha está en el relato. Movimientos sociales, narrativas transmedia y cambio social». Cultura, Lenguaje y Representación - CLR, 15, 2016, pàg. 139–151. DOI: 10.6035/clr.2016.15.10.
# Beurre d'escargot

La beurre d'escargot és una salsa tradicional de la cuina francesa feta amb mantega d'all i julivert (persillade), utilitzada especialment per als cargols de la Borgonya.

## Història

L'any 1814, Charles Maurice de Talleyrand-Périgord, ministre i cap de la diplomàcia del rei Lluís XVIII a l'època de la Restauració borbònica, va demanar al seu xef Marie-Antoine Carême de preparar-li cargols en un sopar ofert en honor al tsar Alexandre I de Rússia a l'hotel Saint-Florentin de París. Així va idear els cargols amb el farciment de mantega, all i julivert que es cuinen al forn i va batejar com escargots à la bourguignonne.
La beurre d'escargot es fa amb mantega reposada durant aproximadament una hora a temperatura ambient, barrejada uniformement amb all (o escalunya) i julivert picat, sal i pebre. La salsa també pot trobar-se congelada en un embolcall de plàstic.
Aquest clàssic de la cuina borgonyesa pot complementar moltes receptes a base de carn, peix, marisc, pasta, arròs, verdures a la provençal o bolets.

## Galeria

* Cargols de la Borgonya abans de cuinar
* Cargols cuinats amb la seva salsa
* Cloïsses gratinades
* Ostres gratinades

## Referències

* ↑ «Beurre escargots». elle.fr. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «L'escargot “à la bourguignonne” fête ses 200 ans». dijonbeaunemag.fr. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «L'escargot des prés». lescargotdespres.fr. Arxivat de l'original el 10 de maig 2021. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «L'escargot, emblème de la cuisine française». cuisine-escargot.fr. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «Pourquoi les escargots viennent-ils de Bourgogne ?». francetvinfo.fr. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «Beurre d'escargot». femmeactuelle.fr. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «Toast de champignon au beurre d'escargot». aime-mange.com. [Consulta: 8 abril 2021].
# Administrador

Un administrador és la persona encarregada de gestionar una empresa. Transformen els acords de les juntes generals d'accionistes en fets. Poden ser socis, normalment són els socis majoritaris o professionals externs, sense participació societària. Són designats per les juntes generals d'accionistes.
Tenen la funció de presidir les juntes generals d'accionistes i realitzar informes anuals: memòria de la societat, balanç anual i proposta de distribució dels beneficis. Té el deure d'assolir responsabilitats i no pot actuar amb negligència, ni abusar de les seves facultats com tampoc actuar amb mala fe. A Espanya, el període de gestió d'una societat anònima té un màxim de 6 anys, moment en què es reuneixen els socis a la Junta General per renovar el càrrec o triar un de nou. En canvi, les societats limitades poden tenir administradors per temps il·limitat o establir la duració màxima desitgada en els estatuts.
N'hi ha administracions unipersonals, quan només hi ha un administrador, i pluripersonals quan n'hi ha més d'un. En el darrer cas, la societat pot regir-se per un consell d'administració, on els membres assumeixen funcions diferenciades; o tenir un mecanisme d'administració simple. En aquest, els administradors poden ser designats per actuar solidàriament (l'administrador pot executar decisions per si sol) o mancomunadament (han de ser aprovades per la totalitat dels mancomunats).

## Notes

* ↑ No s'ha de confondre amb Societat Unipersonal, quan una persona és propietària de la totalitat d'accions de l'empresa.

## Referències

* ↑ «Administrador». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «¿Qué es y cuáles son las funciones de un administrador de empresas?» (en castellà). Universidad Isabel I, 23-05-2022. [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ «¿Cuales son las funciones de un administrador/a en una Sociedad?» (en castellà). Rodríguez & Asociados Asesores, 05-09-2023. [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ Milán, Marta. «¿Cuánto dura el administrador en sociedades de capital?» (en castellà). Devesa, 14-07-2016. [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ Espinosa Salas, David. «FORMAS JURÍDICAS DE UNA EMPRESA» (en castellà). IES Gregorio Prieto. [Consulta: 8 març 2024].
* ↑ Fernández, Genaro. «La retribución de los administradores en las sociedades de capital a raíz de la Ley 31/2014» (en castellà). Iberley, 13-09-2017. [Consulta: 8 març 2024].