OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer de Dalt, 23-25 (Blancafort)

El Carrer de Dalt, 23-25 és una obra de Blancafort (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

En pocs nuclis de la conca es conserven conjunts de cases dels segles XVII i xviii. Alguns pobles que s'han convertit en nuclis de segona residència i s'han rehabilitat parcialment. D'altres, com Blancafort, que mantenen una població relativament important, no han sofert aquesta transformació. No obstant, les de cases d'aquest període han estat majoritàriament malmeses o es troben en molt mal estat. Algunes com les del carrer de Dalt nº 23 i 25 encara conserven les llindes de fusta i el tipus d'assecador més senzill amb estructura de fusta i teula.

## Referències

* ↑ «Carrer de Dalt, 23-25». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Hoplias brasiliensis

Hoplias brasiliensis és una espècie de peix de la família dels eritrínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguaçu a Bahia (Brasil).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Oyakawa, O.T., 2003. Erythrinidae (Trahiras). p. 238-240. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Capella del Calvari (Provença)

Capella del Calvari (Aixecat en el punt més alt d'un aflorament rocós, és l'últim edifici en peu de l'antic poble fortificat, a Sant Savornin d'Ate (municipi francès, situat al departament de la Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.). Un cercle d'oratoris formant un camí de creu, envolta l'esplanada que porta la capella
Classificada, la capella de Sant Savornin, també anomenada capella del Château (Castell), va ser consagrada cap al 1050, però una inscripció evoca un edifici anterior que data del 986.
L'afer Rose Tamisier L'any 1851, en aquest lloc va tenir lloc l'afer conegut com el miracle de Sant Savornin. Miracle no reconegut? Aftabulador? Rosette Tamisier, una noia jove molt religiosa, però malalta mental? Un dia, quan estava resant en aquesta capella, va veure sang real que brollava de les ferides d'un gran Crist pintat en un quadre que representava un descens de la creu.
El fenomen es va repetir diverses vegades davant dels testimonis. Van seguir consultes religioses i civils, i durs enfrontaments entre els partidaris del miracle i els partidaris de l'engany. Va tenir lloc un judici que va fascinar França. La jove va ser finalment condemnada. Saint-Saturnin va tornar a caure en l'oblit. Pel que fa a la pintura, des de llavors va desaparèixer misteriosament.

## Fonts

* Capelles de Provence, Édisud Patrimoines, text de Serge Panarotto, pàg. 45. (ISBN 978-2-7449-0817-0)
# Cantó de Moûtiers

El cantó de Moûtiers és un cantó francès del departament de la Savoia, situat al districte d'Albertville. Té 16 municipis i el cap és Moûtiers.

## Municipis

* Aigueblanche
* Les Avanchers-Valmorel
* Le Bois
* Bonneval
* Feissons-sur-Isère
* Fontaine-le-Puits
* Hautecour
* La Léchère
* Moûtiers
* Notre-Dame-du-Pré
* Saint-Jean-de-Belleville
* Saint-Marcel
* Saint-Martin-de-Belleville
* Saint-Oyen
* Salins-les-Thermes
* Villarlurin

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| Les dades anteriors no són pas conegues. ||||
| 1945-1976 | Joseph Fontanet | MRP després CDP | Diputat (1956-1959, 1962-1969 i 1973) Ministre (1959-1962 et 1969-1973) President delo Consell General (1964-1976) |
| 1976-1982 | Maurice Blanc | PS | Diputat (1974-1978) |
| 1982-1994 | Gilbert Tartarat | RPR | Alcalde de Moûtiers |
| 1994-en curs | Hervé Gaymard | RPR després UMP | Diputat (1993-1995, 1997-2002 i des de 2005) antic conseller regional, antic ministre (1995-2005) President del Consell General (1999-2002 i des de 2008) |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1882 | 1926 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| ? | ? | ? | ? | ? | 15.311 | 16.089 | 15.913 | 16.090 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||||
# Hoplias patana

Hoplias patana és una espècie de peix de la família dels eritrínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 39,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: la Guaiana Francesa.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Oyakawa, O.T., 2003. Erythrinidae (Trahiras). p. 238-240. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cantó de Mouthe

El cantó de Mouthe és un cantó francès del departament del Doubs, situat al districte de Pontarlier. Té 23 municipis i el cap és Mouthe.

## Municipis

* Bonnevaux
* Brey-et-Maison-du-Bois
* Chapelle-des-Bois
* Châtelblanc
* Chaux-Neuve
* Le Crouzet
* Fourcatier-et-Maison-Neuve
* Gellin
* Jougne
* Labergement-Sainte-Marie
* Longevilles-Mont-d'Or
* Métabief
* Mouthe
* Petite-Chaux
* Les Pontets
* Reculfoz
* Remoray-Boujeons
* Rochejean
* Rondefontaine
* Saint-Antoine
* Sarrageois
* Vaux-et-Chantegrue
* Les Villedieu

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | M. Renaud | Divers droite |
| 1961-1973 | René Salin | MRP, després CD |
| 1973-1979 | M. Vionnet | UDR |
| 1979-1998 | Roland Vuillaume | RPR |
| 1998-2004 | Michel Morel | RPR, després UMP |
| 2004- | Jean-Marie Saillard | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Hopliancistrus tricornis

Hopliancistrus tricornis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Tapajós i Xingu al Brasil. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Els mascles poden assolir 10,4 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Carrer de Colom (Palma)

El carrer de Colom està situat a la ciutat de Palma, capital de les Illes Balears.
La creació d'aquest carrer s'aprovà per acord municipal el 18 de gener de 1862 i feu que absorbís els antics carrerons Infern, Calderers, Bunyols i Ca la Fosca. Originàriament feia referència a Joanot Colom, un dels dirigents de la rebel·lió de les Germanies, a l'illa de Mallorca, però un acord municipal del 13 de maig de 1892 ho canvià, dedicant-lo al navegant Cristòfor Colom. El 2010 la batlessa de Palma, Aina Calvo, retornà el nom original al carrer, que encara es troba vigent a dia d'avui.
El carrer està situat en el Districte Centre de la ciutat i connecta la Plaça de Cort, on es troba l'ajuntament de la ciutat, amb la Plaça Major. La seva tipologia arquitectònica es compon d'edificis d'estil regionalista i modernista, entre els que destaca l'Edifici de l'Àguila. Aquests edificis estan formats en la seva majoria per comerços baixos i vivendes en les plantes superiors. La via té una longitud de 200 metres.

## Referències

* ↑ Calle Colom Arxivat 2011-03-07 a Wayback Machine.. Barrios de Palma de Mallorca. Consultado el 28 de marzo de 2010.
* 1 2 Zaforteza Musoles, Diego. La Ciudad de Mallorca: ensayo histórico-toponimico. Tomo II. Palma de Mallorca: Ayuntamiento, 1989, p. 17-18. ISBN 8450565812.
* ↑ Llorenç Buades Castell. La Germania de Mallorca Consultado el 28 de marzo de 2010.
* ↑ Maura, Tomeu «No es Cristóbal sino Joanot Colom: la calle que todos confunden en Palma». El Mundo, 02-04-2019.
# Formiguer cantaire de Spix

El formiguer cantaire de Spix (Hypocnemis striata) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial i zones de sabanes del centre i est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Formiguer cantaire de Spix». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Flaix TV

Flaix TV era un canal de televisió local de Barcelona impulsada el 2001 pels periodistes Miquel Calçada i Carles Cuní amb la participació d'Òmnium Cultural. En un principi, Flaix TV era propietat del Grup Flaix i Mediapro a parts iguals. La direcció de la cadena anava a càrrec de Ferran Cera.
El canal començà a emetre en proves el 21 d'abril del 2001 i inicià la programació regular l'11 de setembre del mateix any. En el seu moment de màxima difusió, Flaix TV disposava de llicències de televisió local a Barcelona, Girona, Lleida, Mallorca, Manresa, Perpinyà i Tarragona. El 2004, en un acord amb el Grup Godó, propietari de City TV, Flaix TV es va desfer de les llicències de Tarragona, Lleida i Girona a canvi d'un dels quatre canals concedits al Grup Godó a la TDT, emetent només a Barcelona des de l'1 de maig del mateix any.
A finals de juliol de 2005, i després de l'aval del Consell de l'Audiovisual de Catalunya, la Generalitat de Catalunya va autoritzar la compra per part del grup Vocento del 75% de Flaix TV, cadena que es va integrar a la seva xarxa de televisions locals amb el nom d'Urbe TV. En aquesta transacció es va adquirir la llicència d'emissió, i es va transferir el personal del canal, però no la programació ni la marca Flaix TV, que continua sent propietat del Grup Flaix. Les darreres emissions del canal varen ser a la mitjanit entre el 9 i el 10 d'octubre de 2005.

## Continguts

La programació del canal, orientada a un públic jove, estava centrada en videoclips, reportatges de música, moda i esports d'aventura. La programació, principalment de producció pròpia, s'emetia íntegrament en català.

## Referències

* 1 2 «La Generalitat autoritza la venda del 75% de Flaix TV al grup Vocento». 324.cat [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ «La Generalitat autoritza la venda de Flaix TV a Vocento». Avui, 25-08-2005 [Consulta: 20 juny 2022].
* ↑ «Flaix TV cedeix les seves freqüències de Girona i Tarragona perquè hi emeti City TV». El Punt, 04-05-2004 [Consulta: 20 juny 2022].
* ↑ «A les 00.00 h Flaix Tv ha mort». Món Digital, 10-10-2005. [Consulta: 20 juny 2022].
* ↑ «Flaix TV, ara també a la ciutat». la xarxa, 08-05-2001 [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ «Flaix TV: neix a Barcelona una televisió juvenil, amb música i en català». VilaWeb, 21-04-2001 [Consulta: 31 gener 2021].

## Enllaços externs

* Entrevista a Miquel Calçada Arxivat 2007-06-10 a Wayback Machine.
* Flaix TV serà Urbe TV Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine.
* Grup del Facebook demanant el retorn de Flaix TV
# Dombai

Dombai (en rus: Домбай) és un poble (un aül) de l'óblast d'Omsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 403 habitants. Pertany al districte rural de Mariànovka.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ Топографическая карта Омской области
# Courchelettes

Courchelettes és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 2.798 habitants. Limita al nord amb Lambres-lez-Douai, al sud-est amb Férin i al sud-oest amb Corbehem.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.847 | 2.270 | 2.572 | 2.986 | 3.018 | 2.851 | 2.798 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1983-1994 | Claude Geisse |
| 1994-1995 | Émile Varlet |
| 1995-2001 | Jean-Claude Dhalluin |
| 2001- | Pascal D'Hulster |
# Cauchemar

Cauchemar és una pel·lícula francesa del 1981 escrita i dirigida per Noël Simsolo.

## Sinopsi

En un bar, una misteriosa jove substitueix al pianista habitual. El públic queda impressionat pel seu talent fins al punt que alguns creuen reconèixer la famosa concertista Magdalena Schneider que va morir després de ser objecte de terribles acusacions.

## Repartiment

* Béatrice Bruno: Magdalena Schneider
* Pierre Clémenti: Victor
* Hélène Surgère: Barbra
* Philippe Chemin : Wernert Schneider
* André Thorent: Ugo
* Marie-Georges Pascal: Lydia
* Stéphane Shandor : Grégory Friedman
* Lino Léonardi: Raymond, el pianista
* Monique Morelli: Nana, la cantant
* René Andreani : Pierrot, l'amo del bar
* Patrick Morelli : Ferdinand
* Monique Mélinand: Gelinotte
* Dominique Erlanger: Clara
* Chantal Delsaux : la dona de l'erm
* Danièle Dubroux: la dona del banc
* Jean Narboni
* Marie-Christine Dara

## Referències

* ↑ Cauchemar a unifrance.org
* ↑ Cinéma " Cauchemar " de Noël Simsolo par Jean de Baroncelli, Le Monde, 30 de desembre de 1980

## Enllaços externs

* Cauchemar a php88.free.fr (amb fotografies de la pel·lícula)
# Cantó de Moulins-la-Marche

El cantó de Moulins-la-Marche és un cantó francès del departament de l'Orne, situat al districte de Mortagne-au-Perche. Té 16 municipis i el cap es Moulins-la-Marche.

## Municipis

* Les Aspres
* Auguaise
* Bonnefoi
* Bonsmoulins
* Brethel
* La Chapelle-Viel
* Fay
* La Ferrière-au-Doyen
* Les Genettes
* Mahéru
* Le Ménil-Bérard
* Moulins-la-Marche
* Saint-Aquilin-de-Corbion
* Saint-Hilaire-sur-Risle
* Saint-Martin-des-Pézerits
* Saint-Pierre-des-Loges

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1979 | M. Fleury | CNIP, després UNR, després RPR |
| 1979- | Jean-Pierre Chevalier | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 4.336 | 3.957 | 3.562 | 3.433 | 3.410 | 3.609 | 3.846 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Hoplias lacerdae

Hoplias lacerdae és una espècie de peix de la família dels eritrínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 75 cm de longitud total i 4.309 g de pes.

## Alimentació

Menja peixos.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Ribeira de Iguape a São Paulo i Paraná (Brasil).

## Referències

* ↑ Oyakawa, O.T., 2003. Erythrinidae (Trahiras). p. 238-240. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer, 2004. Catálogo ilustrado de peixes do alto Rio Uruguai. Florianópolis: Editora da UFSC : Tractebel Energia. 128 p. : col. ill., col. maps; 25 cm.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer, 2004.
* ↑ Andrade, P.M. i F.M.S. Braga, 2005. Diet and feeding of fish from Grande River, located below the Volta Grande reservoir, MG-SP Braz. J. Biol. 65(3): 377-385.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Moravec, F., 1998: Nematodes of freshwater fishes of the neotropical region. Acadèmia de Ciències de la República Txeca, Praga.
* Morelli, S. i L.A.C. Bertollo, 1994. Análises citogenéticas no genero Hoplias - grupo lacerdae (Pisces, Erythrinidae). p. 10. A: V. Simp. Citogenet. Evol. e Aplic. de Peixes Neotropicais, Botucatu - SP.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Narcisco Fernandes, M., 1996. Morpho-functional adaptations of gills in tropical fish. p. 181-190. A: A.L. Val, V.M.F. Almeida-Val i D.J. Randall (eds.) Physiology and biochemistry of the fishes of the Amazon. INPA, Manaus, Brasil. 402 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Casa del Capellà (Arnes)

La Casa del Capellà és una obra amb elements gòtics d'Arnes (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge d'origen medieval, està en un estat lamentable. A nivell de carrer estava més alt abans, veient-se a la façana el nivell. La porta d'entrada ha estat rebaixada encegant la part superior. La façana conserva alguna part de carreu però la majoria és de còdols treballats amb arrebossat; el conjunt de finestres no tenen ordre, essent d'èpoques diferents, amb llindes de fusta

## Referències

* ↑ «Casa del Capellà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Formiguer crestat

El formiguer crestat (Myrmoborus lophotes) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).
Habita les espesures de bambú i la selva pluvial de les terres baixes de l'est del Perú i nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Formiguer crestat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Flaix anular

Un flaix anular és un flaix fotogràfic circular que es munta al voltant de l'objectiu de la càmera per usar-lo, principalment, en la macrofotografia. Va ser inventat per Lester A. Dine el 1952 per utilitzar-lo en la fotografia odontològica. La seva característica fonamental és la de proporcionar una il·luminació uniforme amb poques ombres visibles a la fotografia. Això és perquè l'origen de la llum és molt a prop de l'eix òptic de la lent. Quan el subjecte és molt a prop de la càmera, com en el cas de la macrofotografia, la distància entre el flaix i l'eix òptic es torna significativa. Per a objectes propers a la càmera, la mida del flaix anular és important perquè la llum arriba al subjecte des de molt angles, alguna cosa similar al que s'aconsegueix amb un flaix convencional i un difusor.
Els flaixos anulars són també molt populars en els retrats i en la fotografia de moda. A més de suavitzar les ombres que podrien desafavorir a les models i atenuar les arrugues, la manera com el flaix circular escampa la llum li dona a la pell una aparença brillant.
El flaix anular per macrofotografia sol tenir dues parts: la primera, un connector que s'instal·la a la sortida per flaixos externs de la càmera, i la segona, una unitat de flaix muntada en l'objectiu. L'energia és subministrada per bateries ubicades a la primera unitat, la qual està connectada al flaix circular a través d'un cable. Per flaixos anulars més grans, com aquells usats en la fotografia de moda, la font d'alimentació elèctrica pot ser una bateria o un adaptador de corrent altern. No obstant això, alguns flaixos anulars estan construïts de manera que energia i llum es troben en una sola unitat. Dins del flaix circular pot haver un o més tubs de flaix, cadascun dels quals pot ser activat o desactivat individualment. També hi ha difusors per flaixos anulars, i encara que no compten amb una font de llum pròpia, poden muntar-se davant el flaix per transmetre la llum a un difusor amb forma d'anell situat al capdavant del lent.

## Vegeu també

* Flaix
* Pòlvora flaix
* Adolf Miethe

## Referències

* ↑ Farace, Joe. Studio Lighting Anywhere (en anglès). Amherst Media, Inc, 2011, p.49. ISBN 1608952983.
# Dreambeach

Dreambeach és un festival de música electrònica que se celebra anualment des de 2012 a la platja de Palomares, dins del municipi andalús de Cuevas del Almanzora. El festival rep el seu nom de la seva antiga ubicació, a la població de Villaricos Dreambeach és l'hereu del famós Creamfields Andalusia, el qual va deixar de celebrar-se el 2012. Des de 2019 el festival celebra també una edició a Xile.

## Referències

* ↑ «Arranca el Dreambeach 2023» (en castellà). Mondo Sonoro, 09-08-2023. [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ «Dreambeach, en datos: más de 130.000 personas y 12 millones de euros» (en castellà). La Voz de Almería, 14-08-2023. [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ «The Prodigy lideran el cartel electrónico del Dreambeach Villaricos». , 20-05-2013 [Consulta: 30 abril 2017].
* ↑ «5 razones para no perderte Dreambeach Chile» (en castellà). DJ Mag, 07-01-2020. [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ Quililongo, Pascale. «Dreambeach Chile 2024: Confirman fecha del festival que se realizará en la Región de Valparaíso» (en castellà). Los 40, 23-06-2023. [Consulta: 13 setembre 2023].
# Cucal goliat

El cucal goliat (Centropus goliath) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la selva humida de Morotai, Halmahera, Bacan, Obi i Tidore, a les Moluques Septentrionals.
# Caravaggio (Bèrgam)

Caravaggio (també conegut com a Careàs) és un poble de 14.112 habitants (2001), de 32 km² i situat a la província de Bèrgam a la regió de Llombardia a Itàlia.
La població és coneguda pel seu santuari, Nostra Signora di Caravaggio, construït després de l'esdeveniment del 26 de maig 1432. Es diu que Giannetta una jove que recollia herba al camp quan Maria, la mare de Jesús, va aparèixer davant la noia. Com a senyal de l'aparició, una font va començar a brollar. Aquesta aigua va portar molts efectes beneficiosos per la població, i el Santuari està construït damunt la font, actualment és visitat anualment per milers de pelegrins que van cap allà per a beure de l'aigua sagrada.
Aquesta vila va donar nom al pintor Caravaggio, que hi va néixer el 29 de setembre de 1571.

## Persones il·lustres

* Caravaggio (1571-1610), pintor.
* Luigi Cavenaghi (1844-1918), pintor i restaurador.