OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Saint-Quay-Portrieux

Saint-Quay-Portrieux (en bretó Sant-Ke-Porzh-Olued) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 3.114 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.402 | 3.105 | 3.123 | 2.977 | 3.018 | 3.114 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Gérard Lambotte | |
| 2008- | Dominique Blanc | |
# Tužina

Tužina és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1393.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «História». [Consulta: 24 desembre 2021].
# Sexatge de pollets

El sexatge dels pollets és el mètode per distingir el sexe dels pollastres i altres cries, normalment per una persona entrenada anomenada sexador de pollets. El sexatge dels pollets es practica principalment per grans criadors comercials per separar les femelles o "polletes" (destinades a pondre ous per a la venda comercial) dels mascles. La majoria dels mascles es maten als dies de l'eclosió perquè són irrellevants per a la producció d'ous i així es redueixen els costos per al criador. A continuació, les femelles i un nombre limitat de mascles que es mantenen per a la producció de carn es posen a diferents programes d'alimentació adequats a les seves funcions comercials.

## Referències

* ↑ Kemsley, Max. «Chicken sexing». Department of Agriculture, Fisheries and Forestry (Queensland), 03-06-2010. Arxivat de l'original el 21 January 2013. [Consulta: 13 gener 2013].
* ↑ Hatchery Horrors: The Egg Industry's tiniest victims. Mercy for Animals.
* ↑ New Investigation Reveals Horrific Cruelty at 'Humane' Chicken Hatchery Arxivat 19 October 2013 a Wayback Machine.. Mercy for Animals. Retrieved 17 October 2013.
# Alcassaba de Llíria

Les restes de la alcassaba de Llíria, estan catalogades com Bé d'interès cultural, encara que no estan anotats ministerialment, de manera que el número d'identificació del bé és el codi: 46.11.147-024. Es troba al nucli urbà Llíria, a la comarca del Camp de Túria, a la província de València.

## Descripció historicoartística

Es pot dir que a Llíria, seguint els esquemes de les ciutats islàmiques de l'època, es van aixecar dues parts clarament diferenciades, d'una banda l'alcassaba i per un altre la medina. Com l'alcassaba tenia una finalitat defensiva, la seva ubicació havia de ser estratègica, raó per la qual, en Llíria, va acabar situant-se en la part alta de la ciutat, en el turó de la "Vila Vella", a la plaça del Trinquet. Aquesta alcassaba havia de comptar amb la seva pròpia muralla, que alhora es pot suposar connectaria amb la muralla que voltava la medina.
En l'actualitat en les seves restes s'ha edificat el Museu Arqueològic de Llíria (MALL). Aquest nou edifici s'articula en funció de les restes d'època medieval conservats a la plaça, de manera que la seva estructura s'adapta, s'integra i recupera tots els elements de l'antiga alcassaba, els quals conserva en els seus basaments, alhora que respecta en la seva configuració i en les seves traces l'esquema característic de les construccions medievals, malgrat la qual cosa no deixa d'adaptar al seu nou ús.

## Referències

* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/ index_c.html
* ↑ http://www.lliria.es/aytolliria/contenidos.item.action?id=9281751&menuId=5017553&type=5017553 Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.arteguias.com/valencia/lliria.htm
* ↑ http://www.anuariosculturales.com/Monumenta%20CV/PDF%20monumenta%202009/z%20lliria1.pdf Arxivat 2013-10-14 a Wayback Machine.
# Ratpenat bru gros

El rratpenat bru gros (Eptesicus fuscus) és una espècie de quiròpter que viu des del sud del Canadà fins a Colòmbia i el nord de Sud-amèrica i a les Antilles, a menys de 2.700 m d'altitud. És molt freqüent en assentaments humans.

## Descripció

La longitud del cos amb el cap arriba a ser entre 6,3 i 7,5 cm, la de la cua de 4 a 5,2 cm, el peu de 0,9 a 1,6 cm, l'orella d'1,2 a 1,9 cm. Té una envergadura entre 28 i 33 cm. Pesa entre 15 i 19 g. El pèl és llarg i brillant en el dors i ataronjat a ocre pàl·lid al ventre, però la pilositat és negra a la base.

## Subespècies

* Eptesicus fuscus fuscus (Palisot de Beauvois) - est dels Estats Units, excepte Florida
* Eptesicus fuscus pallidus (Young) - Utah

## Referències

* ↑ Miller, B.; Reid, F.; Arroyo-Cabrales, J.; Cuarón, A. D.; de Grammont, P. C. Ratpenat bru gros. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el .
* Elizondo Luis Humberto 1999. Eptesicus fuscus (Beauvois, 1796) Arxivat 2013-11-03 a Wayback Machine.; Especies de Costa Rica. INBio.
* Reader's Digest North American Wildlife Mammals, Reptiles and Amphibians. 2nd Edition. Reader's Digest. ISBN 0-7621-0035-4.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Amphiprion melanopus

Amphiprion melanopus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja copèpodes planctònics i algues.

## Depredadors

A les Illes Marshall és depredat pel serrànid Anyperodon leucogrammicus.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical (10°N-30°S), associat als esculls de corall, a 1-18 m de fondària i en simbiosi amb les anemones Entacmaea quadricolor (normalment), Heteractis crispa (de tant en tant) i Heteractis magnifica (rarament).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic: Indonèsia (des de Bali cap a l'est), sud de les Filipines, Nova Guinea, Austràlia (Queensland), Nova Bretanya, Salomó, Vanuatu, Nova Caledònia, Fiji, Tonga, Samoa, Illes de la Societat, Illes Carolines, Illes Mariannes, Kiribati i les Illes Marshall.

## Longevitat

Arriba a viure fins als cinc anys.

## Observacions

Pot ésser criat en captivitat.

## Referències

* ↑ «Amphiprion melanopus». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Myers, R.F. 1991. Micronesian reef fishes. Segona edició. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Fautin, D.G. i G.R. Allen 1992. Field guide to anemonefishes and their host sea anemones. Western Australian Museum, Francis Street, Perth.
* ↑ Allen, G.R. 1975. The anemone fishes. Their classification and biology. Segona edició. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* ↑ Job, S., M. Arvedlund i M. Marnane 1997. Culture of coral reef fishes. Austasia Aquacult. 11(3):56-59.
* ↑ Gardner, T.R. 1997 Commercial breeding of the dottybacks. Seascope 14:1-2.
* ↑ Moe, A.M. Jr. 1992. The marine aquarium handbook. Beginner to breeder. Green Turtle Publication, Florida, Estats Units. 318 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Taulantis

Els taulantis (en llatí taulantii, en grec antic ταυλάντιοι) eren un poble preromà d'Il·líria, situats a la mar Adriàtica, a la regió de Dirràquium i Epidamne.
Antigament havien estat una tribu poderosa segons Tucídides, amb els seus propis reis, com ara Glàucies, però més endavant van quedar subjectes al regne d'Il·líria, i quasi no existien al temps de la conquesta romana. En parlen Flavi Arrià, Pomponi Mela, Titus Livi i Plini el Vell. Aristòtil explica que tenien un mètode propi per preparar l'hidromel a partir de la mel.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Taulantii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 26 gener 2021].
# Royal Palm Ranches

Royal Palm Ranches és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 294 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Royal Palm Ranches tenia 294 habitants, 92 habitatges, i 81 famílies. La densitat de població era de 391,4 habitants/km².
Dels 92 habitatges en un 41,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 10,9% no eren unitats familiars. En el 8,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 8,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 125.000 $ i la renda mediana per família de 152.329 $. Els homes tenien una renda mediana de 78.641 $ mentre que les dones 42.321 $. La renda per capita de la població era de 39.274 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Royal Palm Ranches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Royal Palm Ranches». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Universitat del Quebec

La Universitat de Quebec (UQ) és una xarxa acadèmica en el Quebec, creada pel govern del Quebec en 1968 i inclou nou institucions la missió de les quals és facilitar l'accés a l'educació universitària, per a contribuir al desenvolupament científic a Quebec i el desenvolupament de regions. Així, 87.000 alumnes assisteixen als 750 programes oferts per les institucions de la xarxa.
Una de les universitats que en formen part és la Universitat de Quebec a Montreal, que inclou el seu campus més extens.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (francès)
# Sinan ibn Thabit

Sinan ibn Thabit (àrab: أبو سعيد سنان بن ثابت بن قرة) (Bagdad, c. 880 - Bagdad, 943), de nom complet Abu Said Sinan ibn Thabit ibn Qurra, va ser un metge islàmic del segle X dC.

## Vida i obra

Era fill del conegut matemàtic Thabit ibn Qurra i va ser pare del també matemàtic, Ibrahim ibn Sinan.
El seu pare va morir quan ell era jove i encara no tenia cap càrrec important a la cort, però sota els califes al-Muktafí i al-Múqtadir va obtenir gran respecte i va ser nomenat metge oficial del califa, dirigint tots els hospitals de la capital. Tant és així que el 931 dC el califa al-Múqtadir va dictar un edicte obligant a que tots els metges havien de ser examinats per Sinan ibn Thabit per certificar la seva competència clínica, abans d'obtenir la llicència per exercir a la ciutat de Bagdad, subjecte a les inspeccions d'un superintendent (Muhtasib).
Durant el califat d'al-Qàhir (932-934) va patir certa persecució perquè no era musulmà (era sabià) i se'n va anar a Khorasan, però aviat va retornar a Bagdad, després de convertir-se a l'Islam.
Segons sembla va escriure una vintena de llibres, entre ells un tractat d'història dels reis siríacs, un compendi sobre la religió sabiana, alguns opuscles de matemàtiques i astronomia i diversos treballs de medicina, però no es conserva cap de les seves obres.

## Referències

* ↑ Leaman, 2015, p. 374.
* ↑ Niazi i Riggs, 2020, p. x.
* ↑ Syed, 2002, p. 4.
* ↑ Khallikan, 2010, p. 45.
* ↑ Usaibia, 2020, p. 130.

## Bibliografia

* Khallikan, Ibn. Biographical Dictionary (en anglès). Cosimo Inc., 2010. ISBN 978-1-61640-334-8.
* Leaman, Oliver. The Biographical Encyclopedia of Islamic Philosophy (en anglès). Blommsbury Publisging, 2015. ISBN 978-1-472-56946-2.
* Niazi, Faraze; Riggs, Jack «Certifying clinical competence: principles from the caliphate of al-Muqtadir» (en anglès). Hektoen International. A Journal of Medical Humanities, Vol. 12, Num. 1, 2020. ISSN: 2155-3017.
* Syed, Ibrahim B. «Islamic Medicine:1000 Years Ahead of Its Times» (en anglès). Journal of the International Society for History of Islamic Medicine, Vol. 1, Num. 2, 2002, pàg. 2-9. ISSN: 1303-667X.
* Usaibia, Ibn Abi. «Sinan son of Thabit ibn Qurrah». A: Emilie Savage-Smith, Simon Swain, Geert Jan van Gelder, et al. (trad.). Anecdotes and Antidotes: A Medieval Arabic History of Physicians (en anglès). Oxford University Press, 2020, p. 128-130. ISBN 978-0-19-882792-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Sinan ibn Thabit» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Dold-Samplonius, Yvonne. «Sinan Sinan Ibn Thabit Ibn Qurra, Abu Sa‘id» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 28 març 2024].
# Adão Nunes Dornelles

Adão Nunes Dornelles, conegut com a Adãozinho, (Porto Alegre, 2 d'abril de 1923 - Porto Alegre, 30 d'agost de 1991) fou un futbolista brasiler de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Adãozinho va néixer a Porto Alegre i jugà la major part de la seva carrera al club Internacional de dita ciutat. També jugà durant els anys 1950 al Flamengo i al XV de Jaú. Disputà tres partits amb la selecció del Brasil i participà en el Mundial de 1950.

## Palmarès

* Campionat gaúcho:
** 1944, 1945, 1947, 1948, 1950
* Campionat carioca:
** 1953

## Referències

* ↑ «Todos os brasileiros - 1950» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Perfil a sambafoot
# Retaule Sant Miquel Arcàngel (Rua)

El Retaule dedicat a Sant Miquel Arcàngel es una obra pintada al tremp sobre fusta. El seu autor és Joan de Rua, conegut amb el sobrenom del "Mestre de Cervera".
L'obra està datada entre l'any 1483 i 148. Procedeix de l'església de Sant Miquel de Verdú (Urgell).
El Retaule es troba actualment exposat en el Museu Episcopal de Vic.
En la taula central del retaule tenim representat a Sant Miquel Arcàngel matant al dimoni. Sant Miquel es troba vestit amb una armadura i sota el seus peus es troba al dimoni.
* La taula superior hi ha representant el Calvari.
* A la dreta, tenim una imatge de Sant Miquel pesant les ànimes o psicostàsia
* Processó al mont Gargano
* Oració al mont Gargano
* Font del Santuari del mont Gargano.
* Miracle del mont Gargano
* Aparició de Sant Miquel al bisbe de Manfredònia.
En la pradel·la tenim cinc taules, d'esquerra a dreta.
* Sant Jordi,
* Santa Bàrbara.
* Crist de la Pietat.
* Santa Llúcia
* Sant Cosme i Sant Damià..
# Residència dels Germans Maristes (Queralbs)

La Residència dels Germans Maristes és un edifici del municipi de Queralbs (Ripollès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situades al marge dret del riu Freser, l'antiga farga es compon de diverses naus de tipus industrial, avui en dia convertides en residència, que encara recorden la seva funció primitiva mantenint una estructura harmònica. Es conserva encara completament l'antiga xemeneia.

## Història

En caure la decadència a principis del segle xix sobre les fargues de la vall de Ribes, que existien de bell antic, aquestes començaven a tancar. Cap al 1843 la Societat Aurífera dels Pirineus començà l'explotació de la farga de Queralbs, per l'extracció de l'arsènic, arribant a una reconversió del 40% del material extret dels meners. Va ésser una indústria molt modernitzada al seu temps i hi van arribar a treballar fins a vuitanta persones. La farga va funcionar fins a 1917, en què per efecte de la Primera Guerra Mundial es va tancar i no es pogué recuperar mai més.
La riuada de 1940 es va acabar d'emportar les restes de les instal·lacions, comprades posteriorment pels germans Maristes. Aquests van restaurar els edificis convertint la farga en residència d'estiu.

## Referències

* 1 2 3 4 «Residència dels Germans Maristes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Antoni Secanell Aparicio

Antoni Secanell Aparicio (Tàrrega, 1894-1959) fou un polític català. Militant de la Lliga Regionalista, del 1924 al 1928 fou regidor de l'ajuntament de Tàrrega com a conseller corporatiu del Sindicat Agrícola Catòlic. A les eleccions municipals de 1930 fou escollit regidor a Tàrrega i posteriorment diputat per Lleida a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1932.

## Enllaços externs

* Petita biografia Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine.
# Starosxerbinóvskaia

Starosxerbinóvskaia - Старощербиновская - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del Ieia. És a 178 km al nord de Krasnodar.

## Història

La vila fou fundada l'any 1794 com un dels quaranta assentaments dels cosacs de la mar Negra al Kuban, amb el nom de Sxerbínovski. L'emplaçament era un lloc estratègic en la desembocadura del Ieia, que ja havia defensat l'horda de Nogai. El 1801 la vila comptava ja amb 1.789 habitants i nou molins de vent. Entre el 1809 i el 1811 arribaren 2.178 immigrants de les gubèrnies de Poltava i Txernígov. El 9 de juny del 1827 canvià el nom pel de Starosxerbínovski per la fundació de Novosxerbinóvskaia.
A començaments del segle XX tenia 9.583 habitants i s'hi havia construït una església, dues escoles i uns trenta establiments comercials i industrials. En temps de la Primera Guerra Mundial la vila tenia ja 17.204 habitants entre cosacs i forasters. Fins al 1920 pertanyia a l'otdel de Ieisk de la província de Kuban. El 1932-1933 fou inclosa dins les llistes negres de sabotatge en temps de la col·lectivització a la Unió Soviètica, i la població fou oprimida i sotmesa a fam i forçada a emigrar a altres regions de l'URSS, cosa que produí que la població passés de 22.000 a 5.000 habitants.
# Safareig del Camí del Castell (Ribera d'Ondara)

Safareig del Camí del Castell és una obra de Ribera d'Ondara (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un safareig situat al costat esquerre de la riba del riu Ondara, sota el camí que va a l'església de Sant Antolí, abans d'arribar a la zona dels molins del poble i proper a una zona d'horts. Aquest se'ns presents obrat a partir d'una estructura de forma rectangular, adossada al mur que sustenta el camí que passa per sobre i al costat dret troben situat les lloses inclinades per rentar la roba.

## Història

Aquest safareig que aprofita les aigües del riu Ondara, era utilitzat per la gent del poble veí de Pomar i actualment és usat pels propietaris de les cases properes.

## Referències

* 1 2 «Safareig del Camí del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Universitat Hassan II de Casablanca

La Universitat Hassan II de Casablanca, UH2C (àrab: جامعة الحسن الثاني بالدار البیضاء, Jāmiʿat al-Ḥassan aṯ-Ṯānī bi-d-Dār al-Bayḍāʾ; francès: Université Hassan II de Casablanca), fundada el 1975, és una universitat pública que és el resultat de la fusió de dues universitats el setembre de 2014, la Universitat Hassan II Ain Chock Casablanca i la Universitat Hassan II Mohammedia.
Acull més de 24.000 estudiants en total, tant locals com estrangers. Els professors i professors a temps complet superen el miler, la qual cosa la converteix en la tercera universitat més gran del Marroc. La plantilla oficial té un total de 850 persones.
L'àrab i el francès són els idiomes de la matrícula a la universitat. Per a algunes disciplines com el dret, el dret internacional i les relacions internacionals, i per als estudiants de doctorat, és necessari conèixer tant el francès com l'àrab. Els cursos tècnics, però, només s'ofereixen en francès. La universitat és membre de l'Associació Internacional d'Universitats de Recerca (IARU) Els estudiants estrangers provenen en gran part de països de parla francesa: Senegal, República del Congo, RD Congo, Mauritània, Líbia, Tunísia, Algèria, Mali, Iemen, Indonèsia, Malàisia i França són els principals orígens.

## Biblioteca

La Biblioteca de Mohammad Sykat té sis plantes amb una superfície total de 7.000 metres quadrats. Té 40.000 llibres de text i 20.000 revistes electròniques. Hi ha 550 manuscrits antics i 600 llibres, amb 100 publicacions periòdiques. La Biblioteca de la Facultat de Dret té 25 mil llibres en els camps del dret i de la ciència política i l'economia.
Segons la webmetria de la Universitat Hassan II de Casablanca té un rànquing mundial de 2091, sisena al Marroc i 36a al nord d'Àfrica.

## Persones destacadse
### Professors

* Soumaya Naamane Guessous - sociòloga i activista feminista
* Fatima Marouan (nascuda el 1952) - endocrinòloga; polític
* Habib Mazini (nascut el 1954) - acadèmic i escriptor
* Abd Al Latif Mahfouz - estudiós literari
* Salem Al Ketbi - politòleg

### Alumnes

* Mohamed Taieb Naciri (1939-2012) - advocat i polític
* Abdelouahed Belkeziz (1939-2021) - advocat, polític i diplomàtic.
* Khalid Alioua (nascut el 1949) - polític
* Mokhtar Lamani (nascut el 1952) - diplomàtic canadenc
* Mohamed Moatassim (nascut el 1956) - assessor polític
* Nabila Mounib (nascut el 1960) - polític
* Nizar Ibrahim (nascut el 1962) - paleontòleg
* Abdelaziz El Omari (nascut el 1968) - polític
* Merieme Chadid (nascuda el 1969) - astrònoma
* Germà Rachid (nascut el 1971) - comentarista de televisió religiós
* Khadija Yaken (nascuda el 1972) - escriptora de prosa i poesia
* Nabila Rmili (nascut el 1974) - polític

## Referències

* ↑ «Fusion des universités Hassan II de Casablanca : Une démarche à même de relever les défis scientifiques et économiques (ministre)» (en francès). MAP Express. [Consulta: 17 abril 2020].
* ↑ Presentation Arxivat 2013-07-18 a Wayback Machine. University of Hassan II
* ↑ «Morocco | Ranking Web of Universities: Webometrics ranks 30000 institutions». Webometrics.info, 03-01-2020. [Consulta: 25 maig 2020].
# Shortsville

Shortsville és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.320 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shortsville tenia 1.320 habitants, 508 habitatges, i 368 famílies. La densitat de població era de 796,3 habitants per km².
Dels 508 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.432 $ i la renda mediana per família de 51.023 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.650 $ mentre que les dones 24.886 $. La renda per capita de la població era de 20.440 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shortsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shortsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Retascón

Retascón és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca de la Camp de Daroca.

## Vegeu també

* Mestre de Retascón