OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comportament electoral

El comportament electoral és una forma de comportament polític i de participació política que consisteix a elegir entre diferents opcions en unes eleccions. Les primeres teories empíriques sobre el comportament electoral es van plantejar a mitjans del segle vint. El model de Colúmbia va proposar la teoria del vot automàtic, segons el qual la posició social de l'individu determina el seu vot. Seguidament, es va plantejar el model de Michigan, que té en compte la interpretació que l'individu fa sobre la seva posició social i a partir d'això el vincle afectiu que crea amb un partit polític. Més endavant, es va proposar el Model de Downs, que es basa en un càlcul de costos-beneficis per a decidir el vot. El model de vot econòmic va ser una derivació d'aquest, que té en compte la situació econòmica personal, social, passada i futura. S'han desenvolupat més models que expliquen el comportament electoral.

## Referències

* ↑ Cazorla Martín, Ángel. Los componentes del voto en Andalucía: un análisis del voto económico en el periodo 2008-2013, 2014. ISBN 978-84-9083-321-6 [Consulta: 19 gener 2023].

## Bibliografia complementària

* Bosch, Agustí. Com votem i per què?. Barcelona: Editorial UOC, 2004.
* Evans, Jocelyn A.J.. Voters and voting: an introduction. Londres: SAGE, 2004.
# Ibn Abd-as-Sàmad

Abu-Bahr Yússuf ibn Abi-l-Qàssim ibn Khàlaf ibn Àhmad, més conegut com a Ibn Abd-as-Sàmad, fou un poeta andalusí del segle xi, panegirista del rei Mutamid de Sevilla. Era originari de Jaén. No se sap quan va morir ni quan va néixer. Va escriure una abundant producció en vers i prosa però s'ha conservat molt poc.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn ʿAbd al-Ṣamad".
# Fukuchilita

La fukuchilita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la pirita. Rep el no en honor de Nobuyo Fukuchi (福地 信 世) (15 de juliol de 1877, Shimokuta-ku, Tòquio, Japó - 22 de maig de 1934), un geòleg japonès que va estudiar molts jaciments de minerals de tipus Kuroko.

## Característiques

La fukuchilita és un sulfur de fórmula química Cu₃FeS₈. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1969. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fukuchilita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Smithsonian amb el número de referència: 135971.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Hanawa, situada a la ciutat de Kazuno (Akita, Japó). També ha estat descrita en altres mines del Japó, així com a Papua Nova Guinea, el Canadà, França, Itàlia, Xipre, Nigèria i la República Popular de la Xina.

## Referències

* ↑ «Fukuchilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 abril 2021].
# Josep Marquès

Josep Marquès fou nomenat el 1670 mestre de cant de l'església parroquial de Santa Maria de Mataró, d'on era també baixonista. Va ser oncle i mestre de Salvador Laverni i Marquès, futur mestre de capella de Santa Maria de Mataró.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Cabot i Sagrera, Neus Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 4: Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació – Universitat Autònoma de Barcelona, 2010.
# External Stowage Platform

External Stowage Platforms (ESPs o Plataforma d'emmagatzematge externa) són tres components clau per a l'Estació Espacial Internacional (ISS). Cada plataforma és una paleta externa que pot contenir peces de recanvi, també conegut com a Orbital Replacement Units (ORUs), per a l'estació espacial. Com a plataforma no està pressuritzat, però requereix electricitat per alimentar els escalfadors d'alguns dels equips emmagatzemats. Els ORUs són fixats a l'ESP a través de Flight Releasable Attachment Mechanisms (FRAMs), coincidint les plates dels ORU a la plataforma. L'estructura de les plataformes de l'ESP-2 i l'ESP-3 es basa en una versió deplegable del Integrated Cargo Carrier (ICC) que va ser dissenyat per volar a dins de la zona de càrrega del Transbordador Espacial i és propietat i està operat per Astrium North America, Inc.. L'ESP-1 és única en forma (vegeu més endavant)i va ser transportada a l'Estació Espacial Internacional en el quart vol d'ICC (Missió del Transbordador STS-102) com un element de càrrega. L'ESP-2 va volar en la missió de 'Retorn als Vols' STS-114 i l'ESP-3 en la missió STS-118.

## Notes

* ↑ Garcia, Mark. «External Stowage Platforms», 25-10-2018. Arxivat de l'original el 2019-04-10. [Consulta: 10 abril 2019].
* ↑ «ISS External Stowage Platform – SpaceCraftEarth» (en anglès). [Consulta: 10 abril 2019].

## Vegeu també

* Integrated cargo carrier
* Astrium North America, Inc.
* EADS-Astrium Arxivat 2011-02-18 a Wayback Machine.
* Transbordador Espacial
* Estació Espacial Internacional
* Investigació científica en l'Estació Espacial Internacional

## Enllaços externs

* NASA videos related to ESP-2 Arxivat 2011-06-05 a Wayback Machine.
# David Frost

Sir David Paradine Frost OBE (7 d'abril de 1939 - 31 d'agost de 2013) fou un periodista, escriptor i presentador britànic.
Va presentar diversos programes d'actualitat d'èxit a la Gran Bretanya i als Estats Units durant els anys 60 i 70 pels quals arribà a assolir gran popularitat. Va esdevenir mundialment famós arran d'una sèrie d'entrevistes a l'ex-President dels Estats Units Richard Nixon el 1977 on va trencar el silenci després de l'Escàndol Watergate que el va forçar a dimitir. El 2006 es va estrenar l'obra de teatre Frost/Nixon i el 2008 una pel·lícula del mateix nom sobre aquestes entrevistes.

## Referències

* ↑ ARA Barcelona. «Mor David Frost, el periodista que va posar contra les cordes Richard Nixon». ara.cat. [Consulta: 1r setembre 2013].
* ↑ «Mor als 74 anys el periodista britànic que va acorralar Nixon fins arrencar-li una disculpa pública pel "cas Watergate"». 324.cat. [Consulta: 1r setembre 2013].
# Hongshuia paoli

Hongshuia paoli és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Guangxi (sud de la Xina).

## Referències

* 1 2 Zhang, E., Qiang, X. & Lan, J.-H., 2008. Description of a new genus and two new species of labeonine fishes from South China (Teleostei: Cyprinidae). Zootaxa, 1682: 33-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ibn Abdun

Abu-Muhàmmad Abd-al-Majid ibn Abdun al-Yabirí al-Fihrí (àrab: أبو محمد عبد المجيد بن عبدون اليابري الفهري, Abū Muḥammad ʿAbd al-Majīd ibn ʿAbdūn al-Yābirī al-Fihrī), més conegut simplement com Ibn Abdun, fou un poeta andalusí natiu d'Évora que va viure als segles xi i xii. Fou secretari del rei de Badajoz (abans governador d'Evora) Úmar ibn al-Àftas al-Mutawàkkil (1078). Quan va caure la dinastia, el 1094, va entrar al servei dels almoràvits i fou secretari de Yússuf ibn Taixfín i del seu fill Alí ibn Yússuf. Va morir a Évora el 1134.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn ʿAbdūn".
# Genzei Nippon

Genzei Nippon (減税日本, literalment, «reducció d'impostos Japó») és un partit polític regionalista japonès, amb seu a la ciutat de Nagoya i liderat per l'alcalde de la ciutat, Takashi Kawamura. El partit va ser format per Kawamura el 26 abril de 2010 i va obtenir alguns escons a nivell nacional, abans de fusionar-se a aquest nivell amb el Partit del Futur del Japó el novembre de 2012. Va mantenir la seva identitat local, mantenint força a la Prefectura d'Aichi (amb capital Nagoya). Igual que Kawamura, 12 dels 75 assembleistes locals de la ciutat de Nagoya pertanyen al partit.
La formació es va enfortir amb dissidents del Partit Demòcrata del Japó (PDJ) i va obtenir representació en la Dieta Nacional al maig de 2011, quan la diputada Yuko Sato va abandonar el PDJ.
Altres dos membres de la Cambra de Representants del PDJ, Koki Kobayashi i Toshiaki Koizumi, van renunciar per unir-se a Genzei Nippon a l'agost de 2012. El 31 d'agost, els tres diputats junt amb Tomoyuki Taira, que també va abandonar el PDJ, van formar el bloc "Genzei Nippon-Heian" dins la càmera amb Koizumi com a capdavantera. A l'octubre de 2012, altres dos diputats Atsushi Kumada i Tomohiko Mizuno, també van abandonar el PDJ i van donar una representació pròpia dins de la Dieta com a partit propi, en aconseguir el mínim de cinc diputats per formar un bloc partidista. El 13 de novembre Taira, qui es va mantenir en una posició independent alineat a Genzei Nippon, va abandonar el bloc i es va unir a Minna no To, canviant el nom del bloc a «Genzei Nippon».
El 22 de novembre de 2012, el partit es va fusionar a nivell nacional amb el Partit Anti-TPP, Zero Nuclear, que s'havia format tres dies abans, i es reanomenà com Partit de Reducció d'Impostos, Anti-TPP, Zero Nuclear. Uns dies després, es va fusionar amb el Partit del Futur del Japó per participar amb major força en les eleccions generals de desembre. La representació local del partit es va mantenir intacte, sobretot a Nagoya.
El partit s'enfoca principalment en la reducció d'impostos als ciutadans. També ha mostrat la seva oposició a l'ús de l'energia nuclear, així com de l'Acord Transpacífic de Cooperació Econòmica (TPP).

## Referències

* 1 2 «新政治団体「減税日本」設立＝市議会解散へ布石−河村名古屋市長» (en japonès), 26-04-2010. Arxivat de l'original el 2017-02-08. [Consulta: 26 novembre 2016].
* ↑ «開票結果-政令市議選・愛知県【統一地方選2015】» (en japonès). Yomiuri Shimbun. [Consulta: 26 novembre 2016].
* ↑ «民主、佐藤夕子氏の離党届受理　減税日本初の国会議員に» (en japonés). Asahi Shimbun, 13 maog 2011. Arxivat de l'original el 2011-05-16. [Consulta: 26 novembre 2016].
* ↑ Johnston, Eric. «Latest DPJ defectors to join Nagoya force». Japan Times, 18-08-2012. [Consulta: 26 novembre 2016].
* 1 2 3 «衆議院の動き 第20 号» (en japonés) p. 492–496, 01-03-2013. [Consulta: 26 novembre 2016].
* ↑ «民主の熊田・水野両議員が離党へ　減税日本への合流検討» (en japonès), 29-10-2012. [Consulta: 26 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Genzei Nippon - Lloc web oficial
# Jussy

«Jussy» té aquests significats:
* Jussy (Aisne), municipi francès al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França)
* Jussy (Mosel·la), municipi francès al departament del Mosel·la (regió del Gran Est)
* Jussy (Yonne), municipi francès al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat)
* Jussy-Champagne, municipi francès al departament de Cher (regió de Centre – Vall del Loira)
* Jussy-le-Chaudrier, municipi francès al departament de Cher (regió de Centre – Vall del Loira)
* Estació de Jussy, estació ferroviària al municipi francès de Jussy (departament de l'Aisne)
* Pers-Jussy, municipi francès al departament de l'Alta Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
# Externsteine

Externsteine, és un complex megalític situat a Alemanya, a l'estat del Rin del Nord-Westfàlia, al bosc Teutònic, prop de la ciutat de Detmold. El lloc conté algunes columnes de roca, altes i estretes, que s'alcen dins del bosc. Es creu que l'etimologia del nom està vinculada a la propera cadena muntanyenca anomenada Eggegebirge (el nom significaria, doncs, 'roques de l'Egge'). Des del punt de vista geològic, les roques estan constituïdes de gres, i són originàries del Cretaci (fa uns 120 milions d'anys).

## Història

Externsteine degué ser un important lloc religiós per a les poblacions teutones i per a les seues predecessores, abans de l'arribada del cristianisme al nord d'Europa. Així ho testimonia el text Oldenburgisch Chronicon (1564), de l'historiador i teòleg luterà Hermann Hamelmann.
Les excavacions arqueològiques, però, no hi han localitzat cap resta anterior al segle xi, a part d'alguns instruments de pedra d'uns 10.000 anys d'antiguitat.
La primera notícia històricament documentada relativa al lloc es remunta al 1093, quan el territori circumdant fou adquirit pel monestir Abdinghof de Paderborn. D'aquest període daten petjades d'activitats humanes, com la talla d'imatges cristianes en roca.
Els últims habitants pagans de la regió foren els saxons, derrotats i convertits per Carlemany. Les cròniques testimonien que Carlemany destruí l'Irminsul saxó al 772.
Al 1920, l'historiador alemany Wilhem Teudt suggerí que Irminsul es trobaria just a Externsteine. El 1933, Teudt s'uní al Partit Nacionalsocialista i proposà convertir Externsteine en un "bosc sagrat" com a commemoració dels avantpassats.
El dirigent de les SS Heinrich Himmler recolzà aquesta idea i constituí la "Fundació Externstein". Ahnenerbe mostrà gran interés pel lloc, i estudià les roques pel seu valor en la cultura i folklore alemanys.
Alguns neopagans segueixen creient que Irminsul era a prop d'Externsteine, basant-se sobretot en una particular incisió del s. XII, en què es representa un arbre doblegat pel pes de la creu. L'interés pel lloc segueix sent molt alt per part de grups nacionalistes alemanys i continua sent un lloc molt visitat.

## Enllaços externs

* Externsteine — Stadt Horn-Bad Meinberg.
* Externsteine — Sacred Destinations.
* Externstein.de (en alemany)
* Visitar Externsteine. Arxivat 2019-08-16 a Wayback Machine.
# David Franco Martos

David Franco Martos és un empleat de la Generalitat de Catalunya, gestor de projectes del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies i treballador del Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació des del 2005. Un dels seus projectes més destacats va ser la preparació de l'Agència Catalana de la Protecció Social, embrió d'una eventual Seguretat Social Catalana. El matí del 20 de setembre de 2017 va ser detingut per la Guàrdia Civil, a casa seva, i traslladat a la seu del departament de Treball, Afers Socials i Famílies. Formava part d'un conjunt de 14 persones que havien estat detingudes aquell dia en el marc de l'Operació Anubis, que perseguia combatre el referèndum convocat per l'1 d'octubre a Catalunya.

## Referències

* ↑ Pellicer, Lluís «Los 14 detenidos en la operación contra la organización del referéndum». El País, 21-09-2017.
* ↑ «Qui són els 14 detinguts?». Ara.cat.
# ISO 3166-2:DO

ISO 3166-2:DO és el subconjunt per a la República Dominicana de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a la República Dominicana l'estàndard ISO 3166-2 està format per 10 regions, 31 províncies i 1 districte. El Distrito Nacional conté la capital del país, Santo Domingo, que posseeix un status igual a les altres províncies. Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és DO, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a la República Dominicana. La segona part són dos dígits:
* 01: districte
* 02–27: províncies creades fins a 1979
* 28–30: províncies creades de 1980 a 2000
* 31–32: províncies creades entre 2001 i 2002
* 33–42: regions
Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA).

## Regions

| Codi | Nom de la subdivisió (es) |
| DO-33 | Cibao Nordeste |
| DO-34 | Cibao Noroeste |
| DO-35 | Cibao Norte |
| DO-36 | Cibao Sur |
| DO-37 | El Valle |
| DO-38 | Enriquillo |
| DO-39 | Higuamo |
| DO-40 | Ozama |
| DO-41 | Valdesia |
| DO-42 | Yuma |

## Províncies i districte

| Codi | Nom de la subdivisió (es) | Tipus de subdivisió | Dins de la regió |
| DO-01 | Distrito Nacional (capital: Santo Domingo de Guzmán) | Districte | DO-40 |
| DO-02 | Azua | Província | DO-41 |
| DO-03 | Baoruco | Província | DO-38 |
| DO-04 | Barahona | Província | DO-38 |
| DO-05 | Dajabón | Província | DO-34 |
| DO-06 | Duarte | Província | DO-33 |
| DO-08 | El Seibo | Província | DO-42 |
| DO-09 | Espaillat | Província | DO-35 |
| DO-30 | Hato Mayor | Província | DO-39 |
| DO-10 | Independencia | Província | DO-38 |
| DO-11 | La Altagracia | Província | DO-42 |
| DO-07 | Elías Piña | Província | DO-37 |
| DO-12 | La Romana | Província | DO-42 |
| DO-13 | La Vega | Província | DO-36 |
| DO-14 | María Trinidad Sánchez | Província | DO-33 |
| DO-28 | Monseñor Nouel | Província | DO-36 |
| DO-15 | Monte Cristi | Província | DO-34 |
| DO-29 | Monte Plata | Província | DO-39 |
| DO-16 | Pedernales | Província | DO-38 |
| DO-17 | Peravia | Província | DO-41 |
| DO-18 | Puerto Plata | Província | DO-35 |
| DO-19 | Hermanas Mirabal | Província | DO-33 |
| DO-20 | Samaná | Província | DO-33 |
| DO-21 | San Cristóbal | Província | DO-41 |
| DO-31 | San José de Ocoa | Província | DO-41 |
| DO-22 | San Juan | Província | DO-37 |
| DO-23 | San Pedro de Macorís | Província | DO-39 |
| DO-24 | Sánchez Ramírez | Província | DO-36 |
| DO-25 | Santiago | Província | DO-35 |
| DO-26 | Santiago Rodríguez | Província | DO-34 |
| DO-32 | Santo Domingo | Província | DO-40 |
| DO-27 | Valverde | Província | DO-34 |

## Vegeu també

* Províncies de la República Dominicana

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: DO (Plataforma Online d'Exploració ISO: DO) (anglès)
* Províncies de la República Dominicana, Statoids.com (anglès)
# Jussi Parikka

Jussi Parikka és un teòric finès dels mitjans i escriptor, i dona classes a la Winchester School of Art de la Universitat de Southampton. També és professor adjunt en Teoria de la Cultura Digital a la Universitat de Turku, Finlàndia. Parikka ha escrit nombrosos articles sobre els accidents i les zones fosques de la cultura en xarxa (Digital Contagions, 2007 i el volum coeditat The Spam Book, 2009), la biopolítica de la cultura de mitjans (Insect Media, 2010, el número especial Fibreculture, coeditat per Unnatural Ecologies, 2011, i el llibre electrònic Medianatures, 2011) i l'arqueologia dels mitjans (el volum coeditat Media Archaeology, 2011, i el llibre What is Media Archaeology?, 2012).

## Referències

* ↑ «Jussi Parikka». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Felgueiras

Felgueiras és un municipi portuguès, situat al districte de Porto, a la regió del Nord i a la Subregió del Tâmega. L'any 2006 tenia 58.922 habitants. Es divideix en 32 freguesies. Limita al nord amb Fafe, al nord-est amb Celorico de Basto, al sud-est amb Amarante, al sud-oest amb Lousada i al nord-oest amb Vizela i Guimarães.

## Població

Població del concelho de Felgueiras (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 11413 | 15614 | 22973 | 25424 | 38895 | 48015 | 51248 | 57595 | 58553 |

## Freguesies

* Aião
* Airães
* Borba de Godim
* Caramos
* Friande
* Idães
* Jugueiros
* Lagares
* Lordelo
* Macieira da Lixa
* Margaride (Felgueiras)
* Moure
* Pedreira
* Penacova
* Pinheiro
* Pombeiro da Ribavizela
* Rande
* Refontoura
* Regilde
* Revinhade
* Santão
* São Jorge de Vizela
* Sendim
* Sernande
* Sousa
* Torrados
* Unhão
* Várzea
* Varziela
* Vila Cova da Lixa
* Vila Fria
* Vila Verde
# Cèrcops de Milet

Cèrcops de Milet (en llatí Cercops, en grec antic Κέρκωψ) fou un poeta grec nascut a Milet, contemporani i rival d'Hesíode, que se suposa que hauria estat l'autor d'un poema èpic anomenat Αἰγίμιος (Aegimius Egimi), que també s'atribueix a Hesíode.

## Referències

* ↑ 2.Cercops a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 672
# Cruzeiro Futsal do Assu

El Cruzeiro Futsal do Assu, conegut com a Cruzeiro de Assu, és un club de futbol sala brasiler de la ciutat de Assu a l'estat del Rio Grande do Norte.
El club fou fundat en 1982 per estudiants d'un col·legi de la ciutat. En els últims deu anys, el Cruzeiro veure s'destacant en l'estat i guanyant títols, amb els campionats municipals i estatals. El club guanyó la Taça Brasil de futbol sala en 2016, sent el primer títol nacional de l'equip. Actualment disputeix el Campionat Potiguar de fútbol sala.
El club juga al pavelló municipal Deputado Arnóbio Abreu, amb a capacitat per a 3.000 persones.

## Palmarès

* 1 Taça Brasil: 2016
* 3 Campionats Potiguars: 2013, 2015 i 2017
* 1 Assú Open de Futsal: 2011

## Referències

* ↑ Sports, Tatutom. «Cruzeiro/Assu, 34 anos de glória no futsal do RN» (en portuguès brasiler). [Consulta: 30 octubre 2020].
* ↑ «FOTOS: Cruzeiro/Assu é campeão potiguar de futsal pela primeira vez - globoesporte.com». [Consulta: 30 octubre 2020].
* ↑ Vale, Esporte do. «Cruzeiro de ASSU-RN escreve sua história a nível nacional e é campeão da Taça Brasil de Futsal 2016». [Consulta: 30 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Constel·lació del Compàs

El Compàs (Circinus) és una de les petites constel·lacions australs (declinació de −50 a −60 graus).

## Història

Aquesta constel·lació fou descoberta en el segle xvii, i descrita per primera vegada, per Nicolas-Louis de Lacaille, que li donà aquest nom durant la seva estada en el Cap de Bona Esperança, a la Sud-àfrica actual, entre els anys 1751 i 1752. L'especial fascinació d'aquest autor per la ciència originà les pobres denominacions de moltes constel·lacions modernes. Com que va ser descoberta en el segle xvii, i no era visible per les cultures mediterrànies, no hi cap mite associat amb ella, sí un compàs anomenat Circí usat per escultors, paletes, arquitectes, i fusters a l'antiga Roma.

## Fets notables

α Cir és un estel variable que canvia de 3,19 a 3,22. β Cir és de magnitud 4,07, i de tipus espectral A3. γ Cir té una magnitud aparent de 4,51.

## Objectes notables del cel profund

A Circinus hi ha pocs objectes celestes d'interès. Es poden esmentar: el cúmul obert Pismis 20 d'una magnitud 7,8; el cúmul obert NGC 5823 de magnitud 7,9; i el cúmul obert NGC 5715 de magnitud aparent 9,8.
# Hematoquèzia

Tant l'hematoquèzia (del grec αἷμα ("sang") i χέζειν ("defecar")) com la rectorràgia és el pas de la sang fresca a través de l'anus, generalment juntament o barrejada amb la femta (és per tant diferent d'una melena). L'hematoquèzia està habitualment associat amb una hemorràgia digestiva baixa, però també pot ocórrer per una hemorràgia digestiva alta quan el trànsit és ràpid. La diferència entre hematoquèzia i rectorràgia és que en el primer cas el sagnat està associat amb la defecació; en canvi, en la rectorràgia s'associa amb l'expulsió de sang fresca vermella i brillant sense excrements.

## Referències

* ↑ Taber's Cyclopedic Medical Dictionary. Donald Venes. 20th Edition. Page 955.