OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Oncina i Espí

Joan Oncina i Espí (Barcelona, 15 d'abril de 1921 - Barcelona, 29 de desembre de 2009) fou un tenor català.

## Biografia

Començà els seus estudis vocals amb Mercè Capsir i posteriorment perfeccionà el seu estil a Milà amb Oltrabella. Va fer el seu debut al Liceu de Barcelona, com Des Grieux a Manon, el 1946. El mateix any va fer el seu debut italià a Bolonya, com Almaviva a Il barbiere di Siviglia. Va aparèixer el 1949, com Paolino en Il matrimonio segreto, a París, i en L'osteria portoghese de Cherubini i Armide de Lully a Florència.
S'especialitzà en papers de Donizetti i Rossini i n'interpretà alguns al Festival de Glyndebourne, on es destacà sobretot en Le Comte Ory i La cenerentola, que enregistrà. Aquest festival fou un punt d'inflexió en la seva carrera des del 1952 fins a 1961. Més tard cantà també papers verdians. Gairebé tota la seva carrera artística es va desenvolupar fora de Catalunya, excepte algunes actuacions a Barcelona.
A part de Rossini, també es va destacar en l'òpera de Cimarosa i Paisiello. Altres papers notables van ser: Don Ottavio a Don Giovanni, Nemorino a L'elisir d'amore, Ernesto a Don Pasquale, Fenton en Falstaff. A la dècada de 1960, va començar, potser imprudentment a evolucionar des d'una veu de líric-lleuger, fins a una de líric spinto, pel que va canviar també el repertori cap a papers de més pes, per ampliar el seu repertori cap a papers més pesats en l'òpera de Verdi i Puccini.
Oncina es va casar amb la soprano Tatiana Menotti.

## Referències

* ↑ «Joan Oncina i Espí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Picot de Namaqua

El picot de Namaqua (Dendropicos namaquus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita boscos madurs, sabanes, i terres de conreu al nord de la República Centreafricana, cap a l'est, a través del sud del Txad, centre i sud del Sudan, el Sudan del Sud fins Etiòpia i Somàlia i, cap al sud, a través de l'est i sud-est de la República Democràtica del Congo, Angola, Ruanda, Uganda, Kenya, Tanzània, Zàmbia, Malawi, Moçambic, Botswana, Zimbàbue, Namíbia i fins al nord de Sud-àfrica.
# Karomama A

Karomama A (Krmm) va ser una reina d'Egipte de la XXII Dinastia. Era l'esposa del faraó Xoixenq I.
Karomama en jeroglífic :
Krmm :
Com assenyalen els egiptòles britànics Aidan Mark Dodson i Dyan Hilton, aquesta Karomama només la coneixem gràcies per l'estela del Pasenhor. En ella la reina porta el títol de "Mare del Rei" (mwt-nswt) i diu que va ser l'esposa de Xoixenq I i la mare d'Osorkon I, que va succeir al seu pare. De vegades és donada com la mare del Summe Sacerdot d'Amon Iuput i Taixepenbastet.
El nom de la reina Karomama A també està gravat en un maó (restes d'una estructura construïda per Osorkon I) a Saft el-Hinna.

## Referències

* ↑ Tyldesley, 2006.
* ↑ Dodson, 2012, p. 84.
* ↑ Ritner, 2009, p. 19.
* ↑ Kitchen, 1996.
* ↑ Dodson, 2012, p. 80.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Dodson, Aidan. Afterglow of Empire: Egypt from the Fall of the New Kingdom to the Saite Renaissance (en anglès). Oxford University Press, 2012. ISBN 9789774165313.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Kitchen, Kenneth A. The Third Intermediate Period in Egypt: 1100-650 BC (en anglès). Liverpool University Press, 1996. ISBN 978-0856682988.
* Ritner, Robert Kriech. The Libyan Anarchy: Inscriptions from Egypt's Third Intermediate Period (en anglès). Society of Biblical Lit, 2009. ISBN 978-1589831742.
* Tyldesley, Joyce. Chronicle of the Queens of Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2006. ISBN 0-500-05145-3.
# Miquel Sofià

Miquel Sofià (en llatí Michael Sophianus, en grec Σοφιανός) fou un gramàtic i escriptor grec romà d'Orient que va escriure sobre el tractat De anima, d'Aristòtil.
De la seva època no se'n sap res, però se suposa que fou un dels refugiats romans d'Orient que va anar a Itàlia després de la caiguda de Constantinoble el 1453. Un Sofià que podria ser aquest Miquel, va traduir al llatí l'obra De Re Militari et de Militaribus Instrumentis i fou l'autor de les obres In Topica Aristotelis de Epistolae in Laudem ipsius, i Epigrammata Sacra, tot i que hi altres persones amb el cognom Sofià que en podrien ser autors, com ara Nicolau Sofià o Teodor Sofià.

## Referències

* ↑ 1. Michael Sophianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 865
# Malaria Research and Training Centre

The Malaria Research and Training Center (MRTC) (en català: Centre d'Investigació i Formació de la Malària) és una organització mèdica amb seu a Mali.

## Història

Va ser creat l'any 1989 a Mali com a resultat de la col·laboració entre el personal de la Facultat de Medicina, Farmàcia i Odontoestomatologia dels Instituts Nacionals de Salut dels Estats Units (NIH), la Fundació Rockefeller i l'Organització Mundial de la Salut (OMS). Posteriorment, es van anar sumant al projecte altres programes de l'Agència Nord-americana per al Desenvolupament Internacional (USAID), així com altres institucions benèfiques.

## Activitat mèdica

Actualment el MRTC està constituït com una organització unitària, on el treball és planificat, dirigit i executat per personal malià. El centre abasta tots els camps de recerca de la malària i tots els esforços es dirigeixen al desenvolupament i prova d'estratègies apropiades per al control de la malària i la reducció de la càrrega de malaltia en la població de Mali, la seva regió i la resta d'Àfrica. El MRTC és pioner en el desenvolupament de tecnologies per detectar la presència de paràsits resistents a partir d'una simple gota de sang en paper de filtre, el que permet lluitar contra la resistència de la malària a determinades drogues.
El 2008 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries de Cooperació Internacional, juntament amb els centres Ifakara Health Institute, Centre d'Investigació en Salut de Manhiça i el Kintampo Health Research Centre, per la seva tasca de lluita per trencar la relació entre la pobresa i les malalties.

## Referències

* ↑ (castellà) Premio Príncipe de Asturias de Cooperación Internacional 2008
# Ottokar IV d'Estíria

Ottokar IV (1163 - 8 de maig de 1192) fou marcgravi d'Estíria el 1164 i després duc, a partir de 1180 fins a la seva mort. El marcgraviat estava subordinat al ducat de Baviera però a partir del 1180 fou elevat a ducat independent per l'emperador. Ottokar IV era fill d'Ottokar III d'Estíria al que va succeir quan va morir en una campanya contra els hongaresos el 1164, quan l'hereu tenia només un any.
El 17 d'agost de 1186 va signar el pacte de Georgenberg amb Leopold V de Babenberg, duc d'Àustria, pel qual Estíria passaria a Àustria si Ottokar moria sense descendència cosa molt probable, ja que aleshores Ottokar, encara que jove, estava malalt, ja que havia agafat la lepra a la croada. El pacte estipulava que Estíria hauria de romandre unida i conservaria les seves pròpies lleis.
A la seva mort el 1192, Estíria va passar, segons el que s'havia pactat, a Leopold V el Virtuós de la casa de Babenberg que va morir només dos anys després i va deixar Estíria al seu segon fill Leopold VI el Gloriós; la mort de Frederic I el Catòlic, el fill gran que va heretar Àustria, va permetre a Leopold el Gloriós reunir altre cop els ducats d'Àustria i Estíria el 1199.

## Referències

* Walter Brandau, Geschichte der Steiermark, Graz 1966.
# Lobocheilos ixocheilos

Lobocheilos ixocheilos és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra i Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i T. H. Hui, 2008. A synopsis of the genus Lobocheilos in Java, Sumatra and Borneo, with descriptions of six new species (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 19(1):27-58.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Illes ABC

Les illes ABC són un terme que hom empra per designar alhora les illes caribenyes d'Aruba, Bonaire i Curaçao. En el context neerlandès hom les coneix també com a illes de Sotavent (Benedenwindse Eilanden), però en anglès es consideren illes de Sobrevent (Windward Islands).
Totes tres constituïen, juntament amb Sint Maarten, Sint Eustatius i Saba (més al nord, i conegudes en el context neerlandès com a illes SSS), les Antilles Neerlandeses. Des del 1986, Aruba disposa d'un estatus diferenciat com a país constituent del Regne dels Països Baixos. El 2010 amb la dissolució de les Antilles Neerlandeses, Curaçao també va adquirir aquest estatus mentre que Bonaire va esdevenir un municipi especial dels Països Baixos, formant amb Sint Eustatius i Saba el Carib neerlandès.
Estan situades al nord de l'estat Falcón (Veneçuela) i ordenades d'est a oest: Bonaire, Curaçao i Aruba (ja just sobre la península de Paraguaná).
La llengua que més s'hi parla és el papiamento, si bé el neerlandès hi té un estatus oficial i l'anglès i l'espanyol també hi són emprats.

## Vegeu també

* Illes BES
# Josep Vidal Llopart

Josep Vidal Llopart (Vilanova i la Geltrú, 7 de gener de 1880 - Vilanova i la Geltrú, 30 d'abril de 1905) va ser el primer esperantista català.
Josep Vidal Llopart va ser un intel·lectual vilanoví, descendent d'una família hisendada, d'emprenedors comercials i industrials que van fer negocis a diversos llocs, incloent-hi les colònies transatlàntiques espanyoles del XIX. Als 13 anys ja tenia una biblioteca amb més de 150 llibres. Als 18 estudiava la llengua auxiliar internacional esperanto i als 22 era corresponsal per a Catalunya de la revista Esperanto que s'editava a Santander i en la que hi col·laborava escrivint articles. La seva biblioteca mostrava que era una persona culta i que, més enllà de l'esperanto, tenia una preparació de caràcter científic, artístic i literari. De salut delicada, Josep Vidal Llopart va morir jove, als 25 anys, havent cedit la seva biblioteca esperantista a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú. També existeix material seu al museu d'esperanto de Subirats.

## Referències

* 1 2 3 Inglada Roig, Joan «Josep Vidal Llopart (1880-1905). Vilanova i la Geltrú. Primer esperantista de Catalunya». Butlletí de la biblioteca museu Balaguer, 01-10-2015, pàg. 141-150.
* ↑ Inglada Roig, Joan «Crònica de l'esperantisme a Vilanova i la Geltrú». Història de l'esperanto als Països Catalans, 2010.
* ↑ Ivan Širjaev; Ludoviko Kökény; Vilmos Bleier; Kálmán Kalocsay. Enciklopedio de Esperanto (en esperanto). Budapest: Literatura Mondo, 1933-1934.

## Vegeu també

* Butlletí de la Biblioteca Museu Balaguer
* Associació Catalana d'Esperanto
# Picot de Pucheran

El picot de Pucheran (Melanerpes pucherani) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida i boscos del sud de Mèxic, Amèrica central i la zona a l'oest dels Andes de Colòmbia i l'Equador.
# Karolína Kurková

Karolína Isela Kurková (Děčín, República Txeca, 28 de febrer de 1984) és una model txeca, una de les més cèlebres en el món de la moda (al costat de Gisele Bündchen i Natalia Vodianova).

## Biografia

A la curta edat de 14 anys, un amic va enviar unes fotos de Kurková a una agència de models de Praga. De seguida la van cridar, i als pocs mesos ja treballava sobre la passarel·la, i el seu rostre es va fer ràpidament famós en campanyes de publicitat i catàlegs.
Al cap de poc va conèixer Miuccia Prada, que la va contractar immediatament per les seves desfilades i la seva campanya publicitària, i que de passada, la va llançar a la fama quan va contactar amb els editors de Vogue a Nova York.
Tot just un any després de la seva arribada a Nova York, Karolina va ser triada com a La Model de l'Any per VH1.
Com a curiositat, hi ha el debat sobre el melic de la model, el qual ha estat introduït en moltes fotografies publicitàries a través d'infografia. La realitat és que el melic de la model és pràcticament inexistent, prenent especial força l'opinió sobre una possible operació de cirurgia estètica. En nombrosos desfilades en directe s'ha pogut apreciar clarament la "no presència" del melic, així com en fotografies.

## Enllaços externs

* Karolina Kurková a Fashion Model Directory
# Mo Williams

Maurice "Mo" Williams (Jackson, Mississipi, 19 de desembre de 1982) és un exjugador de bàsquet a l'NBA que es va retirar en finalitzar la temporada 2017. Va desenvolupar la seva carrera de jugador professional íntegrament en l'NBA jugant de Base en un total de set equips: Milwaukee Bucks, Los Angeles Clippers, Portland Trail Blazers, Minnesota Timberwolves, Charlotte Hornets i Cleveland Cavaliers. Prové dels Alabama Crimson Tide de la Universitat d'Alabama, d'on va arribar procedent de la Murrah High School on va fer bon paper, havent estat seleccionat pels Utah Jazz en la segona ronda del Draft de l'NBA de 2003. Va participar en l'All-Star Game de l'NBA de 2009 en substitució del lesionat Chris Bosh.
El 19 de juny de 2016 es va proclamar campió de l'NBA amb els Cleveland Cavaliers.
En retirar-se va iniciar la seva carrera com a entrenador fent d'assistent en la universitat Cal State Northridge.

## Referències

* ↑ «Williams drafted in 2nd round» (en anglès). -Bama Mag, 27-06-2003. Arxivat de l'original el 2015-05-24. [Consulta: 24 maig 2015].
* ↑ «Maurice Williams» (en anglès). Draft 2003. NBA. [Consulta: 24 maig 2015].
* ↑ «Cavs' Williams gets spot after all» (en anglès). ESPN, 11-02-2009. [Consulta: 24 maig 2015].
* ↑ «LeBron y sus Cavaliers... ¡Nuevos campeones de la NBA!» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2016-06-29. [Consulta: 20 juny 2016].
# Malaric

Malaric fou el darrer rei dels sueus breument durant l'any 585. Poc es coneix de la seva figura, a banda que era membre de la noblesa i que l'any 585, arran de la conquesta del Regne dels sueus per part del rei visigot Leovigild, i un cop aquest havia abandonat la Gallaecia, un aixecament dels sueus el va portar al tron. Va ser derrotat per les forces visigodes de la zona, sense necessitat d'una intervenció reial, i el seu destí final és desconegut. Amb ell finalitzà la independència sueva, poble que ja no tornà a tenir rellevància en la història d'Hispània.
# Ottokars

Els Traungauer, més coneguts després com a Ottokars, foren comtes, marcgravis i ducs del llinatge que va governar des 1056 a 1192 a Estíria. El llinatge era originari del Chiemgau, a partir de 1055 a la seva seu estava a Steyr al Traungau i governaven Traungau, l'Enns i Paltenthal. L'emblema dels Traungauer era la pantera blanca.
Com a hereu del darrer Traungauer, Ottokar IV d'Estíria, va emergir Leopold V de Babenberg (1192–1194)

## Marcgravis (i un duc) d'Estiria de la família dels Ottokars (Traungauer)

* Ottokar I (1055–1064), comte al Chiemgau
* Adalberó (1064-1086), fill, assassinat
* Ottokar II (1086-1122), germà d'Adalberó
* Leopold el Fort (1122-1129), fill d'Ottokar II
* Ottokar III (1129-1164), fill
* Ottokar IV (1164-1180), fill, primer duc d'Estíria fins a 1192

## Referències

* Heinz Dopsch: Die steirischen Otakare. A: Das Werden der Steiermark, Festschrift zur 800. Wiederkehr der Erhebung zum Herzogtum. Hrsg. Gerhard Pferschy, Verlag Styria, Graz 1980
# Lo Poget

Lo Poget (en francès Le Pouget) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Karomama II

Karomama Meritmut (també coneguda com a Karomama II, Karomama D o Meritmut II) va ser una reina egípcia de la XXIII Dinastia. Va ser la Gran Esposa Reial del faraó Takelot II.
Karomama en jeroglífic :
Karomama portava diversos títols com ara Esposa del Rei, Filla del Rei o Senyora de l'Alt i Baix Egipte. Era filla del Summe Sacerdot d'Amon Nimlot C i de Tentsepeh C. Els seus avis paterns eren el faraó Osorkon II i la reina Djedmutesankh.
Karomama es va casar amb el faraó Takelot II i va ser mare del faraó Osorkon III. Karomama II també va ser l'àvia dels dos faraons Takelot III i Rudamon i de l'Esposa del Déu Amon Xepenupet I Karomama és coneguda per la Crònica d'Osorkon B de Karnak i els Textos del nivell del Nil que daten del regnat del seu fill Osorkon III.
És possible que sigui la mateixa persona que la reina anomenada Kama, la tomba intacta de la qual es va trobar a Leontòpolis (ara Tell Mokdam). El nom de la reina, que havia estat enterrada dins d'un sarcòfag en una tomba petita i ornamentada, només es conservava en un escarabat de cor.

## Referències

* 1 2 Kitchen, 1996.
* ↑ Grajetzki i 2005, 83.
* 1 2 3 Dodson i Hilton, 2004, p. 192–194.
* ↑ Grajetski, 2005, p. 83.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Kitchen, Kenneth A. The Third Intermediate Period in Egypt: 1100-650 BC (en anglès). Liverpool University Press, 1996. ISBN 978-0856682988.
* Tyldesley, Joyce. Chronicle of the Queens of Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2006. ISBN 0-500-05145-3.
# Malas Compañías

Malas Compañías és un disc del cantautor Joaquín Sabina. Tot i ser el segón disc de l'autor, es pot considerar el primer en el sentit que és amb aquest disc que l'estil de l'autor es comença a definir. El disc conté històries de caràcter urbà, que parlen de desamor i de les històries de cada dia a la ciutat. La cançó de "El Jaro" va ser escrita en col·laboració amb José Ramón Ripoll, les cançons "Gulliver" i "Círculos viciosos" són obra de Chicho Sánchez Ferlosio, qui va arribar a demandar a la productora CBS per apropiar-se dels drets d'autor.
El disc conté també la cançó "Pongamos que hablo de Madrid" que va ser utilitzada per l'Ajuntament de Madrid en una campanya per promocionar la ciutat. La cançó l'havia cantada ja anteriorment Antonio Flores i amb ell va arribar als primers llocs de la llista dels 40 principals.

## Llista de cançons

* "Calle Melancolía" – 4:25
* "Que demasiao (Una cancion para el Jaro)" – 3:31
* "Carguen, apunten, fuego" – 3:41
* "Gulliver " – 3:51
* "Circulos viciosos" – 4:04
* "Pongamos que hablo de Madrid" – 4:07
* "Manual para Heroes o Canallas" – 3:13
* "Bruja" – 4:29
* "Mi Amigo Satan" – 4:20
* "Pasandolo Bien" – 2:44

## Fonts

* Pàgina oficial de Joaquín Sabina

## Referències

* ↑ Joaquín Sabina.Perdonen la tristeza". Javier Menéndez Flores. ISBN 84-01-37701-3
# Oleniok

«Oleniok» té aquests significats:
Oleniok, Olenyok, o Olenek es pot referir a:
* Riu Oleniok, a Rússia
* Olenyok (poble), una localitat rural (un selo) a Sakha, Rússia
* Golf d'Oleniok, un golf al Mar de Làptev
# IEC 62493

IEC 62493 és una normativa internacional (creada per l'IEC) de seguretat ràdio-biològica de sistemes o dispositius d'enllumenat que emeten radiació electromagnètica en el rang de freqüència de 20K Hz a 300 MHz. S'entén seguretat ràdio-biològica com la part de la seguretat que afecten a l'organisme humà. Cal evitar condicions que portin a estats potencialment perillosos. La darrera versió de la norma es pot esbrinar aquí.

## Límits de la norma

IEC 62493 aplica a sistemes d'enllumenat la principal funcionalitat dels qual sigui la d'il·luminar (queden exclosos : sectors aeronàutic, vehicles de carretera, embarcacions)
| Assaig | Apartat | Descripció |
| CISPR 15 Mesura SAR | 4.2 a | Perturbacions de tensió sobre terminals de xarxa en la banda de 20 kHz – 30 MHz |
| CISPR 15 Mesura SAR | 4.2 b | Perturbacions de radiació electromagnètica en la banda de 100 kHz – 30 MHz |
| CISPR 15 Mesura SAR | 4.2 c | Perturbacions de radiació electromagnètica en la banda de 30 MHz – 300 MHz |
| CISPR 15 Densitat de corrent induïda | 4.2 d | Densitat de corrent induït en la banda de 20 kHz – 10 MHz |

## Referències

* ↑ «IEC 62493:2015 | IEC Webstore | lighting» (en anglès). https://webstore.iec.ch.+[Consulta: 27 setembre 2017].
* ↑ «IEC 62493 - Assessment of lighting equipment related to human exposure to electromagnetic field | Engineering360» (en anglès). http://standards.globalspec.com.+[Consulta: 27 setembre 2017].
* ↑ «IEC 62493 test report» (en anglès). https://www.ledpaneel.nl. Arxivat de l'original el 2017-09-28. [Consulta: 27 setembre 2017].
* ↑ «EN / IEC 62493 "Assessment of Lighting Equipment related to Human Exposure to Electromagnetic Fields "» (en anglès). http://www.ee.cityu.edu.hk. Arxivat de l'original el 2019-08-19. [Consulta: 27 setembre 2017].

## Vegeu també

* Seguretat elèctrica
# Juan Carlos Justes Albiol

Juan Carlos Justes Albiol (Almudébar, 18 d'agost de 1962) és un exfutbolista aragonès, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va debutar a primera divisió a la campanya 81/82, tot jugant un encontre amb el Reial Saragossa. Dos anys després es consolida al primer equip aragonès, amb el qual aniria prenent protagonisme fins a esdevenir titular a partir de 1986, l'any en el qual el Saragossa guanya la Copa del Rei.
L'estiu de 1989 fitxa per l'Sporting de Gijón, i després de jugar només quatre partits a la 89/90, recupera la titularitat a l'any següent, sent una de les peces clau que li va donar el quart lloc de la classificació a l'equip asturià.
La temporada 91/92 recala al CE Castelló. El club de la Plana acabava de baixar a Segona Divisió, i l'aragonès va ser titular durant tres temporades, fins que a l'estiu de 1994, el Castelló torna a patir un descens, ara a Segona B. Fitxa llavors pel veí club del Vila-real CF, on roman altres dues campanyes a la Segona Divisió, també sent titular.
En total, va sumar 355 partits i 10 gols entre Primera i Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Phil Jagielka

Philip Nikodem "Phil" Jagielka (nascut el 17 d'agost de 1982) és un jugador professional de futbol anglès que juga per l'Everton FC i capitans com a defensor tot i que en general va jugar com a migcampista central per al seu club anterior Sheffield United.

## Referències

* ↑ «Player Profile». Premier League. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2010. [Consulta: 9 abril 2011].
# Kossàgovo

Kossàgovo (en rus: Косагово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Merla ullclara

La merla ullclara (Turdus leucops) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de Colòmbia, nord-oest, oest i sud de Veneçuela, oest de Guyana i l'extrem nord-oest del Brasil. Als Andes des de l'oest i est de l'Equador, cap al sud, a través del Perú fins al centre de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Merla ullclara». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)