OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ulrike Meyfarth

Ulrike Meyfarth (Frankfurt del Main, Alemanya Occidental, 4 de maig de 1956) és una atleta alemanya, ja retirada. Durant la seva carrera com a saltadora d'alçada va guanyar l'or als Jocs Olímpics de 1972 i 1984.

## Biografia

Va néixer el 4 de maig de 1956 a la ciutat de Frankfurt del Main, població situada a l'estat de Hessen, que en aquells moments formava part de l'Alemanya Occidental (RFA) i que avui dia forma part d'Alemanya.

## Carrera esportiva

Va participar, als 16 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) on, contra tot pronòstic, aconseguí guanyar la medalla d'or en la competició femenina de salt d'alçada derrotant les favorites Yordanka Blagoeva i Ilona Gusenbauer, aconseguint així mateix igualar el rècord del món (1,92 metres), que estava en poder de l'austríaca Gusenbauer.
Convertida en un ídol en el seu país, en els anys següents no realitzà grans marques i en el Campionat d'Europa de 1974 celebrat a Roma (Itàlia) només va poder finalitzar setena amb una marca de 1.83 metres. L'any 1975 tornà a igualar la seva millor marca de 1972, però en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà) fou eliminada en la fase classificatòria.
L'any 1978 aconseguí superar la seva millor marca establint una marca personal de 1,95 metres en el Campionat Nacional de la RFA, però en els Europeus d'aquell any celebrats a Praga (Txecoslovàquia) únicament fou cinquena.
Absent dels Jocs Olímpics d'estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica) a conseqüència del boicot polític organitzat pel seu país, l'any 1981 aconseguí guanyar la Copa del Món amb un salt d'1,96 metres. El 1982 va assolir per primera vegada el títol de Campiona d'Europa en pista coberta i a l'estiu el de Campiona d'Europa a l'aire lliure a Atenes (Grècia), on va fer un salt espectacular de 2,02 metres, que significava un nou rècord del món per a ella, deu anys després d'haver aconseguit el primer.
En el primer Campionat del Món d'atletisme realitzat el 1983 a Hèlsinki (Finlàndia) Meyfarth s'enfrontà a la soviètica Tamara Bykova, i quedà en segona posició per darrere de la soviètica. Uns dies després en una competició realitzada a Londres (Regne Unit) Meyfarth aconseguí establir un nou rècord del món amb 2,03 metres, si bé posteriorment Bykova el deixà en 2,04 metres.
Va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) i, gràcies a l'absència de Bykova novament per boicot polític, aconseguí novament el títol olímpic dotze anys després, rivalitzant amb la italiana Sara Simeoni. En acabar aquesta competició decidí reitar-se de la competició activa.

## Referències

* ↑ «Ulrike MEYFARTH». Olympic Channel. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Ulrike Meyfarth» (en anglès). olympedia.org. [Consulta: 5 novembre 2020].
* ↑ Reineri, Giorgio. «Meyfarth, Ulrike» (en italià). Treccani. [Consulta: 4 abril 2021].

## Enllaços externs

* (anglès) www.iaaf.org - Ulrike Meyfarth
# Plavecký Mikuláš

Plavecký Mikuláš és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.
# Wiener Sängerknaben

Els Wiener Sängerknaben o Petits Cantors de Viena és un cor de nois, de veus altos i sopranos de Viena. A més de girs internacionals, canten cada diumenge a la Capella Imperial al palau del Hofburg. Molts grans músics i compositors hi van rebre llur primera formació musical. Els coristes viuen en un internat, fins i tot si són vienesos. A més d'escola musical, és una escola secundària privada.
Té un centenar de coristes que es divideixen en quatre corals que es comparteixen entre ells les tres cents representacions que fan cada any. Per completar les veus tenor i baix, es va crear el 1952 Chorus Viennensis, un cor masculi, compost d'antics nois cantaires, que els assisteix en certs concerts.
Va ser fundat el 30 de juny de 1498 pel rei i més tard emperador Maximilia I quan va transferir la cort d'Innsbruck cap a Viena. L'eslovè Jurij Slatkonja (1456-1522) en va ser el primer director. La coral que inicialment tenia sis membres (més tard van ser entre catorze i vint) havia d'acompanyar musicalment les misses. Fins a 1918 només va cantar a la cort imperial i a algunes ocasions oficials de l'Estat. Encara que no siguin una escolania en el sentit estricte del terme, com que no són lligats amb una institució religiosa s'hi assemblen fort.
Amb la caiguda de l'imperi austriac després de la primera guerra mundial, el 1920 el cor va ser dissolt. El rector Josef Schnitt va cercar una mena de mantenir la tradició i el 1924 va tornar a crear el cor amb el seu nom actual. En aquesta ocasió van bescanviar l'uniforme de cadet militar imperial (que portaven una daga) pel vestit de mariner que els caracteritza fins avui.

## Antics cantaires destacats

* Kurt Equiluz, canto
* Lovro von Matačić, director d'orquestra, compositor
* Peter Schneider, director d'orquestra
* Franz Schubert, compositor
* Carl Zeller, compositor

## Reconeixement

* 1963 Premi Karl Renner

## Referències

* ↑ Solen traduir el seu nom en la llengua del país on fan un gir (Vienna Boys Choir, Coral dos meninos de Viena…), la Gran enciclopèdia de música utilitza Petits Cantors de Viena o Nens Cantors de Viena.«Wiener Sängerknaben». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Nens Cantaires de Viena». BCN Clàssics. [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ Tours, Catai. «Visita a la capella imperial del palau d'Hofburg per veure els nens cantors de Viena», 17-11-2008. [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ «Chorus Viennensis». [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ «Gründung der Wiener Sängerknaben» (en alemany). Kalenderblatt. Bayerischer Rundfunk, 2003. Arxivat de l'original el 2008-03-29. [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ Lukman, Franc Ksaver. «Slatkonja, Jurij (1456–1522)» (en eslovè). Slovenska biografija. Slovenska akademija znanosti in umetnosti, 2013. [Consulta: 1r març 2021].
* ↑ «Wiener Sängerknaben». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Wiener Rathauskorrespondenz,. Ajuntament de Viena, 13. Dezember 1963, pàg. 2993.
# Riumajor

Riumajor (francès Rieumajou) és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Pompeia de magistratibus

La lex Pompeia de magistratibus va ser una antiga llei romana aprovada a proposta de Gneu Pompeu Magne, l'any 52 aC. Prohibia admetre a la candidatura a qualsevol de les magistratures, a les persones absents. Quan la llei ja estava gravada en metall i dipositada a l'erari, es va incloure una excepció a favor de Juli Cèsar.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 134 [Consulta: 14 abril 2022].
# Spadafora

Spadafora (sicilià Spatafora) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 5.259 habitants. Limita amb els municipis de Roccavaldina, Rometta i Venetico.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2009- | Giuseppe Pappalardo | Llista cívica |
# Ulrike Rosenbach

Ulrike Rosenbach (Bad Salzdetfurth, 1943) és una videoartista alemanya. Treballa amb cintes de vídeo, instal·lacions i performances. Va ser una de les primeres artistes d'Alemanya que va fer servir el vídeo per experimentar amb imatges electròniques. Les seves cintes de vídeo critiquen la representació tradicional de les dones i ajuden a formular la identitat de les dones des d'una perspectiva feminista.

## Obra

En les seves obres, Rosenbach juga amb conegudes representacions de la figura femenina al llarg de la història de l'art. Així, a Hauben für eine verheiratete Frau (Còfies per a una dona casada, 1970), fa referència a una tradició iconogràfica de la dona com a esposa que remunta a l'edat mitjana. En aquesta obra se cita un proverbi alemany, «unter die Haube kommen», que literalment significa «posar-se sota la còfia» i té el significat de casar-se. Les còfies de Rosenbach representen l'inici del seu «replantejament de la iconografia històrica de la dona», així com una exploració crítica dels rols socials de la dona en els seus contextos culturals i una reflexió sobre les idees estereotipades i els tòpics de la feminitat. A Art is a criminal action (L'art és un delicte, 1969-1972) Rosenbach passa a l'acció com a equivalent femení de la serigrafia d'Andy Warhol basada en una fotografia d'Elvis Presley. Amb aquest doble d'ella mateixa com a peça formalment equivalent a la del «Rei del Rock’n'Roll», Rosenbach està dient que està preparada per desafiar el domini de l'home sobre l'art.

## Referències

* ↑ Klotz, Heinrich. Contemporary Art: The Collection of the ZKM Center for Art and Media Karlsruhe. Múnich, Nueva York: Prestel, 1997, p. 321. ISBN 3-7913-1869-1.
* ↑ "Ulrike Rosenbach" Dutch Art Institute School For Research. Web. 27 de octubre de 2014.
* ↑ «FEMINISMES! Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
# Pere Vives

Pere Vives és el nom dels següents personatges:
* Pere Vives i Clavé, (Barcelona, 1910 - Mauthausen, 1941), professor de matemàtiques i d'idiomes, mort al camp de Mauthausen
* Pere Vives Vich, (Igualada 1858 - Madrid 1938), enginyer i militar català
# Plaveč

Plaveč és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1287.
# Xanton-Chassenon

Xanton-Chassenon és un municipi francès, situat al departament de Vendée i a la regió del País del Loira.
# Ricard Canal i Puigdomènech

Ricard Canal i Puigdomènech (Granollers, 10 de maig de 1875 — Mollet del Vallès, 16 de juliol de 1945) fou un farmacèutic català. Fou escollit batlle de Mollet del Vallès entre l'1 d'abril de 1922 i el 2 d'octubre de 1923, data que fou dissolt el seu consistori municipal degut al cop d'estat del general Primo de Rivera.
Fill d'una família benestant i amb prestigi establerta a Mollet del Vallès, estudià tres anys al Seminari de Barcelona. Després de finalitzar el batxillerat als Germans Maristes, va estudiar dret a la Universitat de Barcelona. Però en produir-se la mort del seu pare, en Francesc Canal, va canviar la carrera de dret per farmàcia per tal de continuar la nissaga familiar. Finalment, va llicenciar-se en farmàcia el 25 de juny de 1920.
Fou membre del Centre Català de Mollet i de la Lliga Regionalista, i també fou fiscal de Mollet del Vallès durant vuit anys. Va ser escollit alcalde de la ciutat l'1 d'abril de 1922. Durant el seu mandat municipal, es continuà millorant el proveïment d'aigua, la construcció de la xarxa del clavegueram i la canalització de les aigües, tot hi haver-hi alguns casos de verola. El cop d'estat del general Primo de Rivera l'any 1923 i la posterior lectura del Reial Decret del 13 de setembre del mateix any, significà la dissolució del seu consistori municipal el 2 d'octubre de 1923.
Amb la caiguda de la dictadura de Primo de Rivera i la posterior dimissió de l'alcalde Joan Serra i Masachs, fou escollit regidor del govern municipal presidit per Vicenç Camp i Tintó. Després d'una llarga malaltia, morí el 16 de juliol de 1945.

## Referències

* 1 2 Solé Tura, Joan. Mollet, cent vides, cent històries. Argentona: L'Aixernador, 1986, p. 20-21. ISBN 8486332117.
* ↑ Bernal, Maria Dolors; Corbalán Gil, Joan; Lardín i Oliver, Antoni «Mollet del Vallès als anys vint» ( PDF). Notes, Vol. 15, 2000, pàg. 69–86. ISSN: 2385-4367.

## Enllaços externs

* Alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental (des de 1901 fins a l'actualitat)
# Ponç Guillem de Torroella

Ponç Guillem de Torroella (Torroella de Montgrí, Baix Empordà, ? - Torroella de Montgrí, Baix Empordà, 1226) fou un noble, fill de Pere de Torroella i germà de Pere de Montgrí, Guillem de Montgrí i Bernat de Santaeugènia. Fou senyor de Torroella de Montgrí i dotà el monestir de Santa Maria d'Ullà. El 1202 signà amb el seu pare un conveni d'amistat amb el rei Pere el Catòlic. El 1223 lluitava al costat dels Montcada en les lluites d'aquests contra el comte Nunó I de Rosselló.

## Referències

* ↑ «Ponç Guillem de Torroella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Rossiantonita

La rossiantonita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom d'Antonio Rossi (1942-2011), professor de petrologia sedimentària a la Universitat de Mòdena i desenvolupador precoç de l'espeleologia científica a Itàlia, en reconeixement pels seus esforços constants i preciosos dedicats a l'estudi dels minerals i, especialment, dels minerals de les coves.

## Característiques

La rossiantonita és un sulfat de fórmula química Al₃(PO₄)(SO₄)₂(OH)₂(H₂O)$_{14}$. Cristal·litza en el sistema triclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Gemma de la Universitat de Mòdena, a Itàlia, amb el número de catàleg: 2/2012.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al sistema de coves d'Akopan-Dal Cin, situat al massís de Chimantá (Estat Bolívar, Veneçuela). També sembla haver estat trobada a la cova Imawarì Yeuta, a Auyán-tepui, també a l'Estat Bolívar. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Rossiantonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
# Spade

«Spade» té aquests significats:
* Spade (Texas)
* David Spade
* Dean Spade
* Sam Spade, detectiu privat protagonista d'una de les obres més conegudes de Samuel Dashiell Hammet "El falcó maltès"
* Spade Cooley (Grand, Oklahoma, 1910 - Oakland, Califòrnia, 1969), músic i director d'orquestra de jazz estatunidenc
# Ulrike Tillmann

Ulrike Luise Tillmann FRS (12 de desembre de 1962) és una matemàtica especialitzada en topologia algebraica, que ha fet contribucions importants en l'estudi del espai de mòduls de corbes algebraiques. És Professor Titular de Matemàtiques a la Universitat d'Oxford i un adjunta de la Universitat de Merton, Oxford.

## Educació

Tillmann va completar l'abitur (la selectivitat alemanya) al Gymnasium Georgianum de Vreden. Va obtenir un B.A a la Universitat de Brandeis l'any 1985 i un postgrau a la Universitat Stanford l'any 1987. Va començar el doctorat sota la supervisió de Ralph Cohen a la Universitat Stanford, grau que va obtenir l'any 1990. Se li va atorgar la docència l'any 1996 a la Universitat de Bonn.

## Premis i honors

L'any 2004 li va ser atorgada el Premi Whitehead de la Societat de Matemàtiques de Londres.
Va ser elegida membre de la Royal Society l'any 2008 i un membre de la Societat Matemàtica Americana l'any 2013.
Tillmann va ser Conferenciant Emmy Noether de la Societat Matemàtica Alemanya l'any 2009.

## Vida personal

Els pares de Tillmann es deien Ewald i Marie-Luise Tillmann. L'any 1995 es va casar amb Jonathan Morris, amb qui ha tingut tres filles.

## Principals publicacions

* Tillmann, Ulrike Inventiones Mathematicae, 130, 2, 1997, pàg. 257–275. DOI: 10.1007/s002220050184.
* Galatius, Søren; Tillmann, Ulrike; Madsen, Ib; Weiss, Michael Acta Mathematica, 202, 2, 2009, pàg. 195–239. DOI: 10.1007/s11511-009-0036-9.

## Referències

* 1 2 «Curriculum Vitae». [Consulta: 16 desembre 2008].
* 1 2 3 «Who's Who 2009: New Names». The Daily Telegraph. [Consulta: 17 juny 2009].
* ↑ «Fellows of the Royal Society». The Royal Society. [Consulta: 2 maig 2013].
* ↑ «List of Fellows of the American Mathematical Society». American Mathematical Society. [Consulta: 2 maig 2013].
* ↑ «Preise und Auszeichnungen» (en alemany). German Mathematical Society. [Consulta: 5 novembre 2018].
# Personico

Personico és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Leventina.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Poropuntius speleops

Poropuntius speleops és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Mekong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Roberts, T. R., 1998. Review of the tropical Asian cyprinid fish genus Poropuntius, with descriptions of new species and trophic morphs. Nat. Hist. Bull. Siam Soc. 46:105-135.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Xaparda

Xaparda (pot aparèixer també com a Shaparda o Šaparda) fou un districte de la província assíria de Kharkha. Podria estar situat a la zona de Bijar-Šarīfābād-Zanǰān.
El 716 aC la governava un Daiku que podria ser Daiaukku (Deioces de Mèdia) tot i que la identificació és precària; va pagar tribut a Sargon II i fou agregat a la província de Kharkha. És possible que el 716 s'hi haguessin establert desplaçats jueus, i que d'aquest nom derivi Sefarad. La regió de Kharkhar estava revoltada poc després del 716 (la revolta va durar uns 4 anys) i sembla que Shaparda i altres territoris que li havien estat agregats (per exemple Bit Sangi o Sangibutu) es van independitzar. El 714 aC apareix com sobirà local Dari, que hauria succeït a Daiku i curiosament per la mateixa data Daiaukku (Deioces de Mèdia) fou deportat a Hamath, el que reforça la identificació però les dubtes segueixen; aquest Dari va pagar tribut.
Vers el 670 aC Kaixtariti, rei dels cassites (Bit-Kasxi o Bit Kassi, una regió muntanyosa al Kabir-Kuh, va atacar les ciutats de Karibti i Ušiši i es va aliar al cap mede Mamitiaršu i a Dušanni de Shaparda per saquejar les ciutats de Kilman i Sandu.

## Referències

* ↑ Anne Katrine Gade Kristensen were the Cimmerians, and where did they come from?
# Resolució 1858 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1858 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 22 de desembre de 2008. Després de recordar les resolucions anteriors sobre la situació a Burundi, el Consell ha decidit prorrogar el mandat de l'Oficina Integrada de les Nacions Unides a Burundi (BINUB) durant un any, fins al 31 de desembre de 2009.
El Consell ha destacat la necessitat que la comunitat internacional mantingui el seu suport a la consolidació de la pau i al desenvolupament a Burundi, i ha subratllat la importància del suport de la BINUB a les futures eleccions de 2010 i al procés de desarmament, desmobilització i reintegració dels excombatents, en coordinació amb el Govern, l'equip de les Nacions Unides al país i la Comissió de Consolidació de la Pau. També insta al govern de Burundi, per una part, a prendre les mesures necessàries per evitar la violència de gènere i portar-ne els responsables davant la justícia, per l'altra, a les Forces Nationales de Libération (Palipehutu-FNL) a alliberar immediatament i incondicional a tots els nens soldat, i a ambdues parts, a concloure satisfactòriament l'última fase del procés de pau abans del 31 de desembre de 2008.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS MANDATE OF UNITED NATIONS INTEGRATED OFFICE IN BURUNDI». United Nations, 22-12-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Ponzano Romano

Ponzano Romano és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana de Laci, situat uns 40 km al nord de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 1.140 habitants.
Ponzano Romano limita amb els municipis de Civita Castellana, Civitella San Paolo, Collevecchio, Filacciano, Forano, Nazzano, Sant'Oreste i Stimigliano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2019].
# Rossi

Rossi és el nom dels següents personatges:
* Aldo Rossi o Conde Rossi, feixista italià que envaí les illes Balears l'estiu de 1936
* Alessandro Pesenti Rossi, pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1
* Brett Rossi
* Cristina Peri Rossi (Montevideo, 1941), escriptora, professora de literatura, traductora i periodista uruguaiana
* Daniele De Rossi (Roma, 1983), futbolista italià que juga com a centrecampista
* Giovanna Rossi-Caccia (Barcelona, 1818 - ?), soprano catalana
* Giovanni Rossi (Bidart, 1926 - Ponte Tresa, Bèlgica, 1983), ciclista suís
* Giuseppe Rossi (Teaneck, Nova Jersey, 1987), futbolista italià
* Jean-Michel Rossi, nacionalista cors i un dels fundadors del FLNC
* José Rossi (Ajaccio, 1944) polític cors, President del Consell general de la Còrsega del Sud
* Jules Rossi (Acquanera di San Giustina, 1914 - Champigny-sur-Marne, 1968), ciclista italià professional entre 1935 i 1950
* Luigi Rossi (Torremaggiore, Pulla, c 1598 - Roma, 1653), compositor italià
* Mario Rossi (Roma, 1902 – 1992), director d'orquestra italià
* Mino de Rossi (Arquata Scrivia, 1931), ciclista italià
* Nicola Rossi-Lemeni (Istanbul, 1920 - Bloomington, Estats Units, 1991), baix turc nacionalitzat italià
* Paolo Rossi (Prato, 1956), futbolista italià
* Properzia de’ Rossi (1490 - 1530), escultora italiana del Renaixement
* Salomone Rossi (~1570 - 1630), compositor i violinista italià d'origen jueu
* Valentino Rossi (1979, Pesaro), pilot de motociclisme italià
# Socialitat

La socialitat és la mesura en què individus d'una mateixa espècie interactuen entre ells per formar societats com a resposta adaptativa a l'entorn. Es considera un tret propi dels animals, tot i que membres d'espècies vegetals o d'altres éssers vius puguin cooperar o relacionar-se entre ells de manera complexa.

## Graus de socialitat

Els animals que presenten trets de socialitat elemental s'anomenen subsocials i comprenen aquells que tenen cura de les cries per assegurar-ne la supervivència. En un estadi superior es troben els animals que poden cohabitar temporalment per protegir-se, com per exemple dormir junts, però busquen l'aliment per separat i canvien amb facilitat de territori.
Un segon grup està format pels animals parasocials. En un primer graó es troben les espècies comunals, que comparteixen espai i protegeixen els membres del grup en cas d'atac però que cuiden cadascú les pròpies cries i no les dels altres integrants del grup. Els quasisocials, en canvi, poden ajudar els progenitors a tenir cura dels membres més joves encara que no siguin fills seus per propagar la genètica del grup. Al proper estadi, els animals semisocials tenen en compte a més a més les femelles en edat reproductiva o embarassades, que es protegeixen de manera més intensiva encara que no hi hagi un lligam directe. A més a més, presenten divisió del treball o de tasques. Aquesta divisió pot comportar un rang social .
Per acabar els animals eusocials són els que formen societats complexes amb convivència de diferents generacions i beneficis grupals diversos. Els humans es classifiquen dins d'aquest darrer grau.

## Referències

* ↑ Smelser, Neil J.; Baltes, Paul B., eds. (2001). "Evolution of Sociality". International Encyclopedia of the Social & Behavioral Sciences. New York: Elsevier. p. 14506. ISBN 9780080430768. OCLC 47869490.
* ↑ Choe, J.C. & B.J. Crespi. 1997. [Eds.] The evolution of Social Behavior in Insects and Arachnids. Cambridge: Cambridge University Press.