OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nadia Khiari

Nadia Khiari (àrab: نادية خياري, Nādiya Ḫiyārī; Tunis, 21 de maig de 1973) és una caricaturista, pintora, grafitera i professora d'art tunisiana. És especialment coneguda per les cròniques i tires còmiques sobre les primaveres àrabs, particularment pel personatge Willis el gat, anomenat el Gat de la Revolució en algunes fonts.

## Trajectòria

Khiari es va graduar en la Facultat d'Arts Plàstiques d'Ais de Provença, França, i és professora de la Facultat de Belles arts de Tunísia. En 2013 va rebre el doctorat honoris causa de la Universitat de Lieja.

## Primavera àrab

El treball de Khiari s'ha publicat en Siné Mensuel, Courrier International i Zelium. Per tal de criticar al líder deposat, Ben Ali, va crear al gener de 2011 un personatge de còmic, el gat Willis com un mitjà per a expressar en Facebook els seus sentiments sobre la Primavera Àrab, i ara té més de 41.000 seguidors. Segons les seues paraules, dibuixa per llevar-li la calor a determinades situacions. A banda de per les seues tires, Khiari també és coneguda pel seu treball com a artista de grafiti.
Khiari ha rebut importants reconeixements a la seua trajectòria. Ha estat guardonada amb el Premi Honoré Daumier durant la Segona Trobada Internacional de Caricatures per la Pau en Cauen (2012), el Premi Internacional de Sàtira Política en Forte dei Marmi (2014), i el Premi Agora Med al Diàleg Intercultural en el Mediterrani (2015).
En 2016 va ser nomenada una de les 100 dones destacades per la BBC. Al setembre de 2016 va presentar el seu treball en el Festival Le Monde.

## Referències

* ↑ «Mujeres árabes lápiz en mano - Cómic en femenino». Arte. Arxivat de l'original el 2023-01-03. [Consulta: 7 setembre 2021].
* 1 2 3 4 «Willis from Tunis». Cartooningforpeace.org. Arxivat de l'original el 20 desembre 2016. [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «Nadia KHIARI : "Willis le chat fait la révolution en Tunisie"» (en francès). TV5Monde. [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «Tunisian cartoonist Nadia Khiari: 'I draw to take the heat off certain situations' - video». [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «Nadia Khiari, des caricatures contre les dictatures». [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «Nadia Khiari's "Willis in Tunis": Born Again in Revolution». Radioopensource.org. [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «100 Women 2016: Female Arab cartoonists challenge authority», 28-11-2016. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Rhodeus uyekii

Rhodeus uyekii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids. Poden assolir fins a 6 cm de longitud total. Es troba a Corea del Sud.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Chyung, M.-K. 1977 The fishes of Korea. Il Ji Sa Publishing Co. Seül, Corea. 727 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9
# Nenàixevo

Nenàixevo (en rus: Ненашево) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 554 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Teresa Rius Colet

Teresa Rius Colet (Roda de Berà, 3 de maig de 1912 - Barcelona 19 de setembre de 1987), republicana i militant de la CNT.
Teresa Rius va ser treballadora tèxtil, republicana i militant de la CNT, i va formar part del comitè de control de la fàbrica de D. Antoni Martí – Teixits Berà. El 23 de març de 1939 va ser detinguda a Barcelona quan intentava fer gestions per reunir-se amb el seu marit Josep Mercadé Arall, presoner als camps de concentració del Sud de França amb la intenció d'exiliar-se a Mèxic. Ja no va tornar al seu poble, va ser ingressada a la Presó de Dones de les Corts, deixant un fill petit, Joan Mercadé Rius.
El consell de guerra va tenir lloc el 21 de juliol de 1939, l'acusació es basa en els informes de l'alcaldia del poble, de la F.E.T. i de les J.O.N.S i es fonamenta en la relació de la Teresa amb el seu marit com a membre revolucionari del poble, la qual cosa va ser un agreujant en la sentència. Fou condemnada a 12 anys i 1 dia. Va obtenir la llibertat condicional el 7 de setembre de 1940. Va romandre a la presó 18 mesos i 14 dies.
En sortir de la presó i tornar al poble, l'encarregat de la fàbrica li va negar la possibilitat d'incorporar-se a la seva feina per ser la dona d'un republicà i, sense recursos, va haver de buscar treball a Barcelona. Posteriorment, amb gairebé quatre anys de retard, va rebre la fatal notícia que el seu marit havia estat exterminat a Mauthausen.

## Referències

* ↑ «Presó de dones de les Corts» (en català, castellà). Associació per la Cultura i la Memòria de Catalunya (ACME)., Del 2008 al 2012. [Consulta: 12 abril 2016].
* ↑ Hernández, Carlos. «Deportados.es» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «[Llista de reparació jurídica de les víctimes del Franquisme. Consell de Guerra Sumaríssim - causa 001307 Ref.641]» (en castellà). Arxiu Tribunal Militar Tercer de Barcelona, 1939. [Consulta: 22 gener 2021].
* ↑ «Josep Mercadé i Arall». [Consulta: 3 juliol 2024].
* ↑ «Roda de Berà instal·larà dues llambordes Stolpersteine en memòria dels», 17-03-2023. [Consulta: 3 juliol 2024].
# Poros (mitologia)

Poros (en grec antic Πόρος "camí", "sender", o també "recurs"), era, segons la mitologia grega, la personificació de l'oportunitat i els mitjans per a aconseguir alguna cosa.
En algunes teogonies, Poros, considerat "causa" o "autor", va ser, juntament amb Tesis, una de les primeres divinitats que hi va haver a l'univers. En aquest sentit, Poros s'assimilaria a Cronos. La versió òrfica diu que Poros va néixer de Tesis, la Creació.
Plató recull una versió posterior que explica a El convit, segons la qual Poros seria un fill de Metis. En una festa en honor d'Afrodita, va beure molt i sortí al pati a dormir. Allà es va unir amb Pènia, la Pobresa, i va engendrar Eros, l'Amor.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 455. ISBN 9788496061972.
Viccionari
# Moviment dels Joves Socialistes (Valònia)

El Moviment dels Joves Socialistes (MJS) (en francès: Mouvement des Jeunes Socialistes) és una organització juvenil del Partit Socialista de la comunitat francesa de Bèlgica, des de 1964, quan l'antiga organització del PS, la jove guàrdia socialista, va abandonar el partit per unir-se en 1971 a la Lliga Revolucionària dels Treballadors (IV Internacional).

## Objecte social estatutari

Aquesta associació té com a objectiu participar en la formació política dels joves per contribuir a crear ciutadanes i ciutadans crítics, responsables i solidaris, que per a la seva acció, fan possible la creació d'una societat més justa. L'associació constitueix l'organització política de la joventut socialista entre la comunitat francesa de Bèlgica, i representa als joves simpatitzants del partit socialista.

## Representants oficials

* President i representant en el Comitè del PS (en la Regió de Brussel·les-Capital): Tomé Andrade
* Tresorer: Geoffrey Dieudonné
* Secretari: Nicolas Bau
* Representant en el Comitè del PS (en la Regió de Valònia): Isabelle Minsier
* Representant en el Comitè permanent de les federacions socialistes valones: Nancy Cardron
* Encarregat de les relacions amb les federacions i seccions: Catherine Dieu
* Encarregat de les relacions internacionals i europees: Brian Booth

## Enllaços externs

* Moviment dels Joves Socialistes (francès)
# Richard Axel

Richard Axel (Nova York, EUA 1946) és un metge i professor universitari nord-americà guardonat l'any 2004 amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia.

## Biografia

Va néixer el 2 de juliol de 1946 a la ciutat de Nova York, fill d'immigrants polonesos. Va estudiar medicina a la Universitat de Colúmbia, on es va graduar el 1967. Es va especialitzar a la Universitat Johns Hopkins de Baltimore. Des de 1978 és professor de patologia a la Universitat de Colúmbia.

## Recerca científica

A la fi de la dècada del 1970, juntament amb el microbiòleg Saul J. Silverstein i el genetista Michael H. Wigler, va descobrir una tècnica de transformació genètica, un procés que permet que l'àcid desoxiribonucleic (ADN) forà sigui inserit en una cèl·lula hoste per produir certes proteïnes.
Especialista del sistema olfactiu, al costat de Linda B. Buck, aconseguí clonar receptors olfactius, demostrant que provenen de la família dels receptors adaptats de la proteïna G. Analitzant l'ADN de rates van estimar que hi ha d'haver almenys mil diferents gens per als receptors olfactoris en el genoma dels mamífers. Així mateix estudiant la recepció olfactiva dels mamífers i la Drosophila melanogaster ha observat una semblança increïble entre aquestes espècies que el porta a creure que els principis de la discriminació de l'olor poden estar conservats durant uns 500 milions d'anys.
L'any 2004 fou guardonat, juntament amb Linda B. Buck, amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia per les seves investigacions dels receptors i l'organització del sistema olfactiu.

## Referències

* ↑ «The Nobel Prize in Physiology or Medicine 2004» (en angles). Nobel Prize Outreach AB. [Consulta: 31 agost 2022].

## Bibliografia

* Buck, Linda; Axel, Richard «A novel multigene family may encode odorant receptors: A molecular basis for odor recognition» (en anglès). Cell, 65, 1, 01-04-1991, pàg. 175–187. DOI: 10.1016/0092-8674(91)90418-X.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina del grups d'investigació d'Axel a la Universitat de Colúmbia Arxivat 2004-10-23 a Wayback Machine.
* (anglès) Pàgina de l'Institut Mèdic Howard Hughes Arxivat 2013-11-18 a Wayback Machine.
# Nens perduts i fades

Nens perduts i fades (títol original en anglès, Lost Boys and Fairies) és una minisèrie de televisió del 2024, creada per Daf James. Està produïda i distribuïda per la BBC. S'ha subtitulat al català per a FilminCAT.

## Sinopsi

A Gal·les, en Gabriel i l'Andy són una parella gai que fa vuit anys que estan junts i tenen ganes d'adoptar un nen. Comencen el procés d'adopció amb l'ajuda de la seva treballadora social, la Jackie. L'Andy està entusiasmat amb la perspectiva de convertir-se en pare, mentre que la seva parella Gabriel, una drag queen, dubta no només pels seus problemes passats amb l'addicció a les drogues, sinó també per la seva infeliç infància, que va estar marcada per la mort de la seva mare i l'homofòbia del pare. Tot i que la parella inicialment volia adoptar una noia, coneixen i comencen a estimar en Jake, un nen acollit després de ser separat del seu violent pare.

## Producció

La BBC va anunciar la sèrie el 2022. En el mateix comunicat de premsa també s'especificava que el programa seria filmat i ambientat a Gal·les. El va produir Duck Soup Films amb seu a Leeds i Cardiff.

## Recepció

Lost Boys and Fairies es va obrir a crítiques generalment positives.
Rebecca Nicholson de The Guardian va valorar la sèrie amb quatre estrelles de cada cinc, va elogiar el seu "cor enorme i un ull clar en el melodrama" i va assegurar que se centrava "molt en el llenguatge, i aquí, és cerebral, emocional i realment fascinant".
La sèrie ha guanyat el premi de la competició oficial del festival alemany Seriencamp.

## Referències

* ↑ Bryan, Nicola «Lost Boys and Fairies writer proud of adoption drama». BBC News, 02-06-2024.
* 1 2 Nicholson, Rebecca «Lost Boys & Fairies review – a beautiful gay adoption extravaganza». The Guardian, 03-06-2024.
* ↑ «Lost Boys & Fairies». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 setembre 2024].
* ↑ «BBC announces new drama commission, Lost Boys and Fairies, to be filmed and set in Wales». BBC Media Centre, 16-06-2022. Arxivat de l'original el 2022-06-16. [Consulta: 7 juny 2024].
* ↑ «Lost Boys & Fairies». Duck Soup Films, 13-07-2024. [Consulta: 13 juliol 2024].
* ↑ Whittock, Jesse. «'Lost Boys & Fairies' Wins Seriencamp Official Competition Award». Deadline, 06-06-2024. [Consulta: 10 juny 2024].
# Teresa Riott

Teresa Riott (Barcelona, 13 de maig de 1990) és una actriu catalana de cinema i televisió, coneguda per interpretar el personatge de Nerea a la sèrie de Netflix Valeria (2020) i el de La Rubia a El Inmortal (2022).
Riott es va formar artísticament a l'Estudi Juan Carlos Corazza de Madrid. Va començar al món de la interpretació l'any 2013 amb la pel·lícula Barcelona, nit d'estiu de Dani de la Orden. Més endavant, va participar en algunes sèries de televisió com a personatge episòdic com, per exemple, Centro médico, La que se avecina o Cuéntame cómo pasó.

## Referències

* ↑ «'Valeria': Netflix anuncia el reparto de su nueva serie» (en castellà). Diez Minutos. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «'Valeria' (temporada 2): ya tenemos fecha de estreno y primeras imágenes» (en castellà). Cosmopolitan, 29-06-2021. [Consulta: 1r agost 2021].
* ↑ «Teresa Riott: "Las tramas de 'El inmortal' son muy intrépidas y oscuras"» (en castellà). Formula TV, 31-07-2021. [Consulta: 1r agost 2021].
* ↑ Sandra Rozas. «Jon Kortajarena: «En la moda he conocido gente que podía ser una referencia muy importante para mi personaje de El inmortal»» (en castellà), 28-04-2022. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «“Valeria”, actores: ¿dónde has visto antes al elenco de la serie española de Netflix?» (en castellà). Mag. El Comercio, 14-05-2020. [Consulta: 1r agost 2021].
# Potos (mitologia)

Potos (en grec antic Πόθος), va ser, segons la mitologia grega, la personificació del Desig amorós. En algunes tradicions és fill de Zèfir i Iris. També se'l considera fill d'Afrodita. Segons la mitologia siriana, que està influïda per creences semítiques, Potos era considerat fill de Cronos i d'Astarte (Afrodita).
Formava part del seguici d'Afrodita, igual que Eros (déu de l'amor) i Hímer (que personifica la luxúria), i tots junts s'anomenaven els erotes, els quals no es diferenciaven gaire entre ells. Se'ls representava a tots com a joves alats, i a l'Olimp vivien al costat de les Càrites i les Muses.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 458. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Èsquil. Les Suplicants. 1040
* Plató. El convit 197, d
* Plató. Cràtil, 420
# Sistema econòmic

Un sistema o model econòmic és un mecanisme o institució social que organitza la producció, distribució i consum en el benefici d'una societat particular. La idea d'un sistema econòmic porta amb si la connotació articulada de parts (principis, regles, procediments, institucions) harmonitzades funcionalment per a la conseqüència de fins col·lectius determinats. Durant aquesta articulació de parts cada societat tracta de resoldre el problema fonamental econòmic que és la satisfacció de les necessitats bàsiques. Es distingeixen tres classes de models/sistemes econòmics:
* El liberalisme econòmic: basat en la premissa de què l'economia pot autoregular-se tota sola en una forma satisfactòria, i apunta que la intervenció de l'Estat en la mateixa sigui mínima.
* L'economia planificada: al contrari, és l'Estat qui controla tots els aspectes de la vida econòmica. No permet l'existència de la propietat privada.
* L'economia mixta: està en un punt en mig entre el liberalisme i l'economia dirigida.

## Referències

* ↑ Daniel J. Cantor, Juliet B. Schor, Tunnel Vision: Labor, the World Economy, and Central America, South End Press, 1987, p. 21: "By economic system or economic order, we mean the principles, laws, institutions, and understandings business is conducted."
# Potolovka

Potolovka - Потоловка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 35 habitants. Pertany al districte (raion) de Véidelevka.

## Referències

* ↑ «Посёлок Вейделевка (летопись, часть 1)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
* ↑ «Историческая справка | Вейделевский район». Arxivat de l'original el 2013-04-17. [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «Вейделевка (летопись часть 2)» (en rus). beluezd.ru. Arxivat de l'original el 2018-07-09. [Consulta: 9 juliol 2018].
# Natroaftitalita

La natroaftitalita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom com a anàleg de sodi de l'aftitalita.

## Característiques

La natroaftitalita és un !!! de fórmula química KNa₃(SO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018. Cristal·litza en el sistema trigonal. És isostructural amb l'aftitalita i la möhnita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5254/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, al volcà Tolbàtxik (Krai de Kamtxatka, Rússia), on es troba en forma de monocristalls de fins a 1 cm de diàmetre, de vegades combinats en crostes de fins a 2 cm de diàmetre, i com a cristalls hexagonals incolors de forma tabular a lamel·lar de fins a 2 mm de diàmetre, de vegades esquelètics, i típicament combinats en creixements paral·lels. Aquest indret concret del volcà és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Natroaphthitalite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 juliol 2021].
# Misè

Misè o Misenum (en grec antic Μισηνός, Misenos), va ser, segons la mitologia grega, un company d'Hèctor, que quan va morir l'heroi va formar part del contingent que marxà amb Eneas a l'exili, en qualitat de trompeter.
Una vegada, quan la flota de l'heroi estava ancorada a la Campània, Misè va desafiar tots els déus, dient que ell tocava millor la trompeta que qualsevol immortal. Tritó, el déu marí que toca el caragol de mar, el va agafar de sobte i el va llançar al mar, on Misè es va ofegar. El van enterrar a la costa, en un lloc que porta el seu nom.
l'Eneida ens explica:
| « | [...] la Sibil·la li comenta que hi ha un amic seu que és mort i ell no se n'ha adonat i han de donar-li sepultura abans. Enees i el seu fidel Acates es dirigeixen cap als vaixells, preguntant qui podria ser l'amic mort i veuen que és Misenum. Aquest havia estat company d'Hèctor, fill de Príam, que sempre l'havia acompanyat fins que el príncep va ser assassinat per Aquil·les i es va incorporar al seguici de Enees. S'afanyen a complir el que Sibil·la els havia ordenat i construeixen un sepulcre per enterrar el mort. Mentre tallaven troncs de fusta Enees desitja trobar la branca d'or i en aquell instant van aparèixer dos coloms que havien estat enviades per la deessa Venus per ajudar-los a trobar la branca. Les segueixen i aquestes els porten fins a la gola de l'Avern i es van posar sobre un arbre on lluïa una aura d'or. Enees l'agafa i la porta a la cova de la vident Sibil·la. Mentrestant els teucres segueixen donant sepultura a Misenum. Quan van acabar van continuar els mandats de Sibil·la. Per poder entrar en una profunda caverna van realitzar sacrificis i Sibil·la fa fora tots els companys d'Enees i li diu a aquest que tingui valor ara per entrar [...] | » |
A la Ilíada es diu que Misè va ser un company d'Odisseu que va donar nom al cap Misenum, a la Campània.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 370-371. ISBN 9788496061972.
# Noiabrsk

Noiabrsk (en rus: Ноя́брьск) és la ciutat més poblada de Iamàlia, a Rússia. Es troba al mig de la Conca petrolífera de la Sibèria occidental i és una estació de la línia de ferrocarril entre Tiumén i Novi Urengoi, uns 300 quilòmetres al nord de Surgut. A 2010 tenia 110.620 habitants. Es va fundar l'any 1976 i té estatus de ciutat des de l'any 1982. Fins als anys 1990 era una ciutat tancada soviètica.
L'economia de la ciutat està basada en l'extracció d'hidrocarburs, sobretot petroli i gas natural. Diverses companyies subsidiàries de Gazprom en són les principals empreses implicades.
L'aeroport de Noiabrsk, situat uns sis quilòmetres a l'oest de la ciutat és un dels mitjans d'accés a la ciutat. També ho són les dues estacions de tren situades a la línia ferroviària de Novi Urengoi.
La ciutat està agermanada amb Korosten, a Ucraïna.

## Clima

Noiabrsk es troba al nord de la zona climàtica temperada. El clima de Noiabrsk és continental. El nombre de dies assolellats a Noiabrsk oscil·la entre 230 i 250 dies, i la quantitat total de precipitació no supera els 550 mm anuals.
Els hiverns són llargs i amb vents freds, l'hivern perdura, com a regla general, des de mitjans d'octubre fins a mitjans d'abril. El mes més fred és gener. Febrer és el mes més sec, però es caracteritza per les tempestes de neu.
La primavera és freda i curta, normalment dura des de mitjans d'abril fins als primers deu dies de juny.
L'estiu és relativament càlid i curt, sovint, al juny i juliol, l'aire pot escalfar fins a +30 °C. El mes més càlid és juliol. A l'agost, la meteorologia típica és plujosa. L'estiu, per regla general, dura fins a finals d'agost, però sovint en els primers dies de setembre hi ha un "estiu indi".
La tardor és freda i fugaç. Els arbres descarten el fullatge generalment a finals de setembre i, a mitjans d'octubre, s'estableix una coberta de neu i s'observa ja la capa de gel.
* Temperatura màxima absoluta de l'aire: +33.6 ° C
* Temperatura mínima absoluta de l'aire: -58.9 ° C
* Temperatura mitjana anual de l'aire: -3,4 ° C
* Temperatura mitjana del mes de gener: -23,6
* Temperatura mitjana del mes de juliol: +16,2
* Humitat relativa: 79%
* Velocitat mitjana del vent: 3,6 m / s
* Pluviometria anual: 532 litres

## Demografia

Evolució de la població :
| Any | 1982 | 1986 | 1989 | 1996 | 2002 | 2004 | 2006 | 2010 |
| Habitants | 25.100 | 68.000 | 85.880 | 95.500 | 96.440 | 98.400 | 108.500 | 110.620 |
# Potosi (Texas)

Potosi és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 1.664 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Potosi tenia 1.664 habitants, 589 habitatges, i 501 famílies. La densitat de població era de 34,8 habitants per km².
Dels 589 habitatges en un 42,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 14,9% no eren unitats familiars. En el 12,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.438 $ i la renda mediana per família de 56.471 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.839 $ mentre que les dones 20.822 $. La renda per capita de la població era de 19.997 $. Aproximadament el 9,5% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Potosi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Potosi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].