OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Atemptat del Caire de desembre de 2016

L'atemptat del Caire de desembre de 2016 tingué lloc l'11 de desembre del 2016 al Caire contra l'església de Sant Pere i Sant Pau, on moriren 24 persones. L'església copta de Sant Pere i Sant Pau es troba al costat de la Catedral de Sant Marc, la seu de l'Església Ortodoxa Copta. La catedral, que es troba en renovació, és l'església que acull el culte actualment. Cap a les 10 h, hora local, una bomba de TNT esclatà durant la missa de diumenge matí. L'explosió tingué lloc prop d'un dels pilars del costat dret de l'església, que fou rebentat. Els vitralls de l'església s'esmicolaren. La violència de l'explosió se sentí a tot el barri.
L'atemptat té lloc dins d'un context de desconfiança de la comunitat copta, la minoria religiosa més gran del país (un 10% de la població), envers el poder del mariscal Abdel Fattah al-Sissi. El 2013 els coptes donaren suport majoritàriament a la caiguda del president islamista Mohamed Morsi per l'exèrcit i l'arribada al poder del mariscal, que semblava prometre'ls més seguretat. Aquest suport els valgué, tanmateix, les represàlies dels partidaris del president derrocat i, entre el 2013 i el 2016, prop de 42 esglésies foren atacades per part dels musulmans (37 d'elles incendiades), centenars de comerços i propietats cristianes saquejats. La incapacitat del poder per lluitar eficaçment contra aquests atacs provocà la rancor dels coptes, que es veuen desprotegits contra la violència islamista.

## Referències

* ↑ «Una vintena de morts en un atemptat al Caire contra la minoria cristiana copta». Vilaweb, 11-12-2016 [Consulta: 12 desembre 2016].
* ↑ «Une bombe a explosé dans une église copte du Caire» (en francès). L'express, 11-12-2016 [Consulta: 12 desembre 2016].
* ↑ «L'attentat contre une église copte au Caire réveille la colère de la minorité chrétienne» (en francès). Le Monde, 12-12-2016 [Consulta: 12 desembre 2016].
# Camus (Galway)

Camus (en anglès Camus, tanmateix, es pronuncia Camas) és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht de Connemara, al comtat de Galway, a la província de Connacht. Es troba entre Casla i An Teach Dóite, i es divideix en Camas Uachtair i Camas Íochtair, i altres llogarets com Scríob, Gleann Trasna, Leitir Móir, i Doire Bhainbh. Es calcula que el 90% de la població parla irlandès quotidianament.

## Etimologia

El nom Camus/Camas (s'usen ambdues versions, encara que la més estesa és Camus tant en anglès com en irlandès) pot provenir de la forma de la badia propera en la qual les marees van i venen a través de l'estret a Dun Manus i entren a la badia Camus en un angle, és a dir cam uisce o aigües tortes. Els residents de Camus són coneguts amb el malnom de Maicíní (la seva etimologia és incerta, encara que és força comú que cada vila del sud de Connemara tingui el seu àlies). Camus també és conegut en les cançons com a Camus na bhFoirnéis (Camus dels forns). Es creu que això es deu a l'existència d'una petita foneria medieval situada vora el petit pont vora el centre de l'àrea fins al segle xviii.

## Personatges il·Lustres

* El novel·lista en irlandès Colm Ó Ceallaigh.
* Els cantants Sean nós Nóra Ghriallais, Neain Ghriallais & Sarah Ghriallais. Hi ha molts guanyadors del "Corn Uí Riada" la competició de sean nós que forma part del Oireachtas na Gaeilge. Nóra l'ha guanyat tres cops.
* La geòloga Margaret Brewer-LaPorta (inion Maire Antaine), Cora na Mona, Camus Uachtair.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
# Carl Ludwig Willdenow

Carl Ludwig Willdenow (22 d'agost de 1765 - 10 de juliol de 1812) va ser un farmacèutic i botànic alemany. És considerat un dels fundadors de la fitogeografia, o estudi de la distribució geogràfica de les plantes. Willdenow també va ser un a mentor d'Alexander von Humboldt.
Willdenow nasqué a Berlín estudià medicina i botànica a la Universitat de Halle. Va ser director del Jardí Botànic de Berlín des de 1801. Hi estudià moltes plantes d'Amèrica del Sud portades per Alexander von Humboldt. Es va interessar per l'adaptació de les plantes al clima, mostrant que, amb el mateix clima, les plantes mostren característiques comunes. El seu herbari, que conté més de 20.000 espècies, encara es conserva al Jardí botànic de Berlín.
També va fer una síntesi de la geografia europea de les plantes i va fer teories sobre l'origen de les muntanyes.

## Obra

* Florae Berolinensis prodromus (1787)
* Grundriß der Kräuterkunde (1792)
* Linnaei species plantarum (1798–1826, 6 volums) Botanicus
* Anleitung zum Selbststudium der Botanik (1804)
* Enumeratio plantarum horti regii botanici Berolinensis (1809)
* Berlinische Baumzucht (1811)
* Abbildung der deutschen Holzarten für Forstmänner und Liebhaber der Botanik (1815-1820, Band 1-2) Digital edition by the University and State Library Düsseldorf
* Hortus Berolinensis (1816)

## Referències

Allgemeine Deutsche Biographie Arxivat 2012-03-24 a Wayback Machine.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Characidium etzeli

Characidium etzeli és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà al Paraguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium etzeli». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Associació Centre Cultural El Social de Terrassa

L'Associació Centre Cultural El Social de Terrassa és una institució creada el 1878 a Terrassa que promou diverses activitats culturals i recreatives a través de diverses seccions. Entre les activitats hi ha el teatre, l'esbart, la coral, els escacs o el bàsquet. El 2017 se li va concedir la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «Ara més que mai, tu dónes vida a El Social!». Xarxanet, 24-12-2012 [Consulta: 12 abril 2017].
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 29 personalitats i 24 entitats». Govern.cat, 11-04-2017 [Consulta: 12 abril 2017]. Arxivat 19 de maig 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-05-19. [Consulta: 12 abril 2017].
# Calau crestafosc

El calau crestafosc (Anorrhinus galeritus) és una espècie d'ocell de la família dels momòtids (Bucerotidae) que habita boscos de la Península Malaia, Sumatra i Borneo.
# Casa Blanca Mitjà de Pallés

La Casa Blanca Mitjà de Pallés és un edifici noucentista del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil destinat a habitatges. Construït entre parets mitgeres i fent cantonada. Consta de planta baixa i dos pisos. Tota la façana de planta baixa està encerclada amb esgrafiats. A la planta pis, servint-se de diversos motius, hi ha esgrafiades les quatre estacions. Els esgrafiats de façana reprodueixen columnes, frontons, motius geomètrics, florals, etc. L'estuc de les cantonades és carreuat.

## Història

Edifici representatiu de l'arquitectura de Duran Reynals. Suposa un tornar a les formes i motius renaixentistes en la seva obra de postguerra. Duran Reynals abandona els postulats i llenguatge arquitectònic racionalista.

## Referències

* 1 2 «Casa Blanca Mitjà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Banyeres

«Banyeres» té aquests significats:
Viccionari
# American Bar Association

American Bar Association (ABA), generalment traduït al català com a Col·legi d'Advocats dels Estats Units, és una organització que va ser fundada el 21 d'agost de 1878. L'ABA és un col·legi d'advocats de pertinença voluntària dels Estats Units i que no està subjecte a cap jurisdicció estatal específica.
Segons l'organització, les seves activitats principals són l'establiment d'estàndards acadèmics per a les escoles de dret, i la formulació d'un codi ètic model per a l'exercici de l'advocacia. Compta amb 410.000 membres i la seva oficina central es troba a Chicago, Illinois; també disposa d'una important oficina regional a Washington DC.

## Referències

* ↑ Historia del ABA; Per un resum de la seva història, vegeu Matzko, John A., "'The Best Men of the Bar': The Founding of the American Bar Association," en The New High Priests: Lawyers in Post-Civil War America, Gerard W. Gawalt (ed.
# Camussa (color)

Camussa és un color amb una gradació molt clara de groc-marró com el del pèl de l'animal anomenat camussa o isard. També és el de la pell de búfal, animal del qual aquest color pren el nom en anglès: buff color.
Una mostra del color camussa:

## Localització i usos

* Camussa és el color d'algunes aus.
* Bubo virginianus.
* Pollastre orpington.
* Antus rubescens.
* Territ rogenc.
* Camussa és el color d'alguns bolets.
* Pampa.
* Camussa també és un dels colors de les banderes dels estats Delaware i Nova Jersey dels Estats Units d'Amèrica.
* Bandera de Delaware amb el rombe color camussa.
* Bandera de Nova Jersey amb el camp de color camussa.

## Vegeu també

* Llista de colors
# Carl Ludwig Thiele

Carl Ludwig Thiele (Quedlinburg, 18 de novembre de 1816 - Berlín agost de 1848) fou un compositor i organista alemany.
Les primeres lliçons de música les rebé del seu pare, que llavors era cantor de Berlín. Thiele mostrà ben aviat els seus coneixements musicals, particularment en l'orgue, sobre el que adquirí un domini extraordinari, el que li'n valgué aconseguir la plaça d'organista de l'església parroquial de Berlín. Aquest gran artista no va poder demostrar del tot la seva vàlua, ja que el còlera posà fi als seus dies quan a penes tenia trenta-dos anys. Va escriure gran nombre de peces de concert per a orgue (en do menor i en mi bemoll) i unes variacions en do i la bemoll.

## Referències

* ↑ «Thiele, Carl Ludwig». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum 61, p. 69. ISBN 84-239-4561-8.
# Characidium borellii

Characidium borellii és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,6 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 37.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: afluents andins de la conca del riu Paranà al nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Characidium borellii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Géry, J., A. Zarske i H.J. Paepke 2001. Supplementary description of two overlooked fish taxa, Leporinus macrolepidotus Peters, 1868, and Nanognathus borellii Boulenger, 1895, actually members of the genus Characidium Reinhardt, 1866 (Teleostei: Characiformes: Characidiidae) Zool. Abh. Mus. Tierkde. Dresden 51(3):23-31.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raul A. Ringuelet").
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ao Tanaka

Ao Tanaka (田中 碧, 10 de setembre de 1998) és un futbolista japonès.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va disputar 1 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ Ao Tanaka a National-Football-Teams.com (anglès)
# Cambará

Cambará és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al nord-est del departament de Salto.
Es troba a 162 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 100 habitants.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Banyera dels Ermitans

La Banyera dels Ermitans també coneguda coneguda com es Canons o es Maresos. Es tracta d'una cala situada molt a prop de Betlem, Artà.

## Referències

* ↑ «Fitxa bàsica platja». Arxivat de l'original el 2016-03-13. [Consulta: 29 abril 2018].

## Vegeu també

* Betlem de Marina
* Dolmen de s'Aigua Dolça
# Cantó de Senta Fe la Granda

El cantó de Senta Fe la Granda és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Liborna. Té 14 municipis i el cap és Senta Fe la Granda.

## Municipis

* Camp Long
* Aineça
* Las Lòtjas e Tomeiragas
* Ligüers
* Margueron
* Pinuelh
* Riu Cau
* La Ròquilha
* Sent Andriu e Apela
* Sent Avit de Soletge
* Sent Avit e Sent Nasari
* Senta Fe la Granda
* Sant Filipe deu Senhal
* Sent Quentin de Camp Long

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Jean-Raymond Guyon | SFIO |
| 1961-1976 | Joseph Bonnemaison | |
| 1976-1988 | Pierre Lart | PS |
| 1988-1994 | Michel Maumont | PS |
| 1994-2008 | Jean-Pierre Chalard | RPR, després UMP |
| 2008- | Robert Provain | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 10.173 | 10.980 | 11.393 | 11.195 | 11.211 | 11.534 | 11.923 |
# Casa Cardús

La casa Cardús és un edifici de Gelida (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres que ocupa l'extrem d'una illa de cases. Fa cantonada amb els carrers de Jaume Via i Major. És de planta en forma d'L, amb un interessant jardí. Consta de soterrani, planta baixa i dos pisos, amb coberta de teula àrab i terrat amb torratxa. Té galeries posteriors amb arcades. L'interior conserva mobles i complements modernistes, i a la cantonada hi ha un plafó de ceràmica amb la imatge de Sant Jordi. El conjunt respon a les característiques del llenguatge historicista i modernista.

## Història

L'edifici data de l'any 1886. Va ser construïda per Jaume Cardús, contractista i mestres paleta de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Casa Cardús». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2014].
# Characidium etheostoma

Characidium etheostoma és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium etheostoma». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Aoki

Aoki és el nom dels següents personatges:
* Devon Aoki (Nova York, 1982), model i actriu estatunidenca
* Isao Aoki (1942), golfista japonès
* Kotomi Aoki (1980), mangaka japonesa
* Mitsue Aoki, mangaka japonès
* Takao Aoki, mangaka japonès
* Takeshi Aoki (Gumma, 1982), futbolista japonès
* Yuji Aoki (1945 - 2003), mangaka japonès
* Yozo Aoki (1929), futbolista japonès
# Campoo

«Campoo» té aquests significats:

## Localitats a Cantàbria

* Comarca de Campoo-Los Valles
* Mancomunitat Campoo-Cabuérniga
* Campoo de Enmedio
* Campoo de Yuso
* Hermandad de Campoo de Suso
* Estació d'esquí d'Alto Campoo

## Localitats a Castella i Lleó

* Aguilar de Campoo: Municipi de la Província de Palència (Castella i Lleó).

## Títols nobiliaris

* Marquesat d'Aguilar de Campoo: Títol nobiliari d'Aguilar de Campoo.
* Marquesat de Campoo
# Casa Planeses

La Casa Planeses és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'edifici, situat entre la seu de la fundació MAP i el jardí de la casa, està format per dos cossos de diferents alçades. Un d'ells és una torre de secció quadrada, de baixos, tres pisos i altell. La coberta és piramidal i feta amb pissarra. Presenta una tribuna que dona al raval i les dues obertures de l'altell s'aixequen sobre dues columnes que tenen el capitell decorat amb la creu de Sant Jordi.
L'altre cos de la façana està formada per baixos i tres plantes. A destacar la presència d'un balcó. Aquest cos fou aixecat en una època posterior a la construcció.
Com a trets comuns dels dos cossos hi ha l'ús de pedra picada al voltant de les obertures, als balcons i a la tribuna. Sota ràfec d'ambdues cobertes s'utilitza fusta.
El jardí queda a nivell del primer pis.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Planeses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Banyeta

En Banyeta, Banya corca o Banya torta és un ésser dotat de banyes que està emparentat amb dimonis menors. És un personatge de la cultura popular gironina que apareix en les seues llegendes. També al País Valencià s'espanta la mainada amb històries d'en Banya Corca.
És descobreix com un ésser d'aspecte diabòlic i una única banya central, amb hàbits nocturns que apareix emparat per les ombres de la nit. S'utilitza com espanta-criatures, ja que es conta que busca xiquets malcreguts que no volen anar-se’n a dormir o es posen a jugar a l'habitació.
Segons la llegenda gironina, a la Plaça del Vi, que és on s'hi parava mercat, hi ha també un edifici situat a la cantonada de la plaça del Vi amb el carrer de Ciutadans, on es pot contemplar un xicotet relleu d'un minúscul cap un i és allí on estava el centre de l'orde del Temple a Girona. Els gironins batejaren amb el sobrenom d'en Banyeta aquesta cara de pedra, cosa que no deixa de tindre relació amb la fama dels templers com a propiciadors del culte a un ídol estrany de similar aspecte que anomenaven Baphomet, el qual podria ser el nostre Banyeta.
Però la historia negra conta que la cara que està al mur de l'edifici de la cantonada és realment la d'un usurer, un home que deixava diners a qui no tenia i ho necessitava per pagar deutes, com per exemple impostos, comprar eines per treballar el camp ... o per pagar al metge si li feia falta. La gent preocupada, i falta de diners, es dirigia a ell perquè li prestés el que necessitava. Ell així ho feu, però, aquests diners tenien uns interessos molt elevats. És així que conta la llegenda que s'aprofitava dels gironins amb desvergonyiment i que això d'aquesta manera es feu molt ric. Però un bon dia, per càstig diví, va aparèixer convertit en pedra i amb unes bones banyes, enganxat a la paret, just a la zona del mercat que freqüentava. Des d'aquell dia li diuen En Banyeta. Hi ha veus que el consideren una mena de vigilant, que, donada la seva situació prop de l'ajuntament, vetlla perquè tots els gironins paguin fidelment els seus impostos. De tota manera una altra tradició considera que qui toqui amb el seu nas el nas d'En Banyeta se li perdonaran els deutes.
Aquest edifici fou, a més, seu de la Generalitat a Girona durant els segles xvi i xvii, fins a l'any 1714, en què es va convertir en Duana.

## Referències

* 1 2 Gisbert 2010, p. 142
* ↑ Labrado, Víctor. «Els butonis». A: Llegendes valencianes : criatures mítiques de la tradició oral. Alzira: Bromera, 2007, p. 71. ISBN 978-84-9824-156-3.
* ↑ Carles Vivó. Llegendes i misteris de Girona. Quaderns de la Revista de Girona, 1989. Diputació de Girona i Caixa de Girona. ISBN 84-86377-60-9
* 1 2 En Banyeta Pedres de Girona Consulta 15 de noviembre de 2016
* ↑ En Banyeta Leyendas de Girona Arxivat 2016-11-16 a Wayback Machine. Consulta 15 de noviembre de 2016
* ↑ En Banyeta artalcarrer Ajuntament de Girona Consulta 15 de noviembre de 2016

## Bibliografia

* Gisbert, Francesc. Màgia per a un poble. Picanya: Edicions del Bullent, 2010. ISBN 978-84-96187-88-7.