OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ATOM Mobility

ATOM Mobility és una empresa de programari amb seu a Riga (Letònia) que ajuda els emprenedors i les empreses a llançar i escalar plataformes per compartir vehicles proporcionant solucions informàtiques.

## Informació general

ATOM Mobility va ser fundada el 2018 a Riga, Letònia per Arturs Burnins i Artūrs Ņikiforovs. El novembre de 2018, Arturs Burnins va guanyar una beca del concurs Atsperiens (12.000 euros) per desenvolupar una solució de scooter compartida ATOM. L'empresa va ser registrada el 14 de desembre de 2018. SIA ITG Group va realitzar una inversió de 50.000 euros en el moment de la inscripció de la societat.
ATOM Mobility es va llançar l'abril de 2019 a Riga amb el nom d'aplicació Ride ATOM. Va ser la primera plataforma per compartir scooters electrònics llançada als Bàltics. El juliol de 2019, ATOM Mobility va llançar una plataforma de scooter electrònic de marca blanca que permet a les empreses llançar les seves pròpies flotes compartides.
El 2020, l'empresa va ser reconeguda com la millor startup de l'any al concurs d'iniciatives Latitude59. ATOM Mobility va rebre una inversió de 200.000 € de l'Estònia Business Angels Network. El 2021, ATOM Mobility va rebre el premi especial "The Red Jackets" "Rising Stars" pel seu creixement d'exportacions del 500% durant els darrers 12 mesos. El mateix any, la companyia va començar a cooperar amb la startup estonia Veriff. El 2022, la companyia va llançar ATOM Academy per compartir coneixements sobre la micromobilitat.
ATOM Mobility està connectant empreses amb solucions de micro-mobilitat a 70 ciutats i 25 països d'arreu del món. L'empresa té el major nombre de clients a Europa (Itàlia, Alemanya, Escandinàvia, Bàltics) i MENA.

## Referències

* ↑ «ATOM Mobility Company Profile: Valuation & Investors | PitchBook» (en anglès). [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ www.cube.lv, Cube /. «Noskaidroti grantu programmas “Atspēriens” uzvarētāji» (en letó). [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ LURSOFT. «ATOM Tech, SIA, 40203185808 - par uzņēmumu» (en letó), 04-04-2022. [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «Igauņu biznesa eņģeļi iegulda Atom Mobility» (en letó). [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «Rīgā darbu sāk elektrisko skrejriteņu noma Atom» (en letó). [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «Atom launches white label e-scooter platform» (en anglès). [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ курс, The Baltic Course-Балтийский. «The Baltic Course | Baltic States news & analytics». [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «Latvian startup Atom collaborates with Estonian unicorn Veriff | Invest in Latvia» (en anglès). [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «ATOM Mobility Launches a Unique Product - Micromobility Academy», 28-02-2022. [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ Allen, Patricia. «10 awesome Latvian startups catching our attention in 2022» (en anglès americà), 24-02-2022. [Consulta: 4 abril 2022].
* ↑ «This Riga-based e-scooter startup wants to help you launch your own vehicle sharing business in days | Silicon Canals» (en anglès americà), 18-07-2019. [Consulta: 4 abril 2022].
# Sant Martí de Mallolís

Sant Martí de Mallolís és l'església romànica del poble de Mallolís, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Sobirà. Està situada en el sector meridional del petit nucli de Mallolís.

## Descripció

Sant Martí de Mallolís és una església de reduïdes dimensions i planta rectangular amb absis aproximadament rectangular. La petita porta d'accés, està situada en un dels murs laterals. Als peus de la nau, sobre el pinyó de la coberta de llicorella a dues aigües, s'aixeca un campanar d'espadanya amb dos ulls d'arc de mig punt amb una lleugera forma de ferradura. Per sota d'aquesta, en el mateix mur, s'obre un petit ull de bou. L'aparell és de pedra pissarrosa de tall irregular amb blocs granítics.

## Referències

* ↑ «Sant Martí de Mallolís». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «València d'Àneu». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# The Witcher (sèrie de televisió)

The Witcher és una sèrie de televisió de drama fantàstic creada per Lauren Schmidt Hissrich per a Netflix, basada en la sèrie de llibres homònima de l'escriptor polonès Andrzej Sapkowski. Ambientada en una terra de ficció d'inspiració medieval coneguda com el Continent, The Witcher explora la llegenda de Geralt de Rivia, Yennefer de Vengerberg i la princesa Ciri. És protagonitzada per Henry Cavill, Anya Chalotra i Freya Allan. S'ha subtitulat al català.
La primera temporada, que consta de vuit episodis, es va publicar a Netflix el 20 de desembre de 2019. Es va basar en Ostatnie życzenie i Miecz przeznaczenia, que són col·leccions de contes que precedeixen a la saga principal de Wiedźmin. La segona temporada, que també consta de vuit episodis, es va estrenar el 17 de desembre de 2021. El setembre de 2021, Netflix va renovar la sèrie per a una tercera temporada, també composta de vuit episodis, publicada en dos volums el 29 de juny i el 27 de juliol de 2023. Això va anar seguit d'una quarta temporada, amb Liam Hemsworth fent-se càrrec del paper de Geralt de Rivia. L'abril de 2024, la sèrie es va renovar per a la seva cinquena i última temporada.
El 23 d'agost de 2021 es va estrenar una pel·lícula d'animació d'origen, The Witcher: Nightmare of the Wolf. Una minisèrie preqüela, The Witcher: Blood Origin, es va estrenar el 2022.

## Referències

* ↑ Sapkowski, Andrzej. The lady of the lake. First U.S., 14 març 2017. ISBN 978-0-316-27383-1. OCLC 967791252.
* ↑ «The Witcher – DESDELSOFÀ.CAT». [Consulta: 23 setembre 2022].
* ↑ «'The Witcher' Renewed for Season 2 at Netflix Ahead of Series Premiere». Variety, 26-12-2019. Arxivat de l'original el 13 novembre 2019. [Consulta: 13 novembre 2019].
* ↑ Iannucci, Rebecca. «The Witcher Sets December Premiere for Season 2 — Watch Teaser Trailer». TVLine, 09-07-2021. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ Earl, William. «'The Witcher' Renewed for Season 3, Expands Universe With New Projects». Variety, 25-09-2021. [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ Franklin, McKinley. «'The Witcher' Trailer, Release Date: Watch Henry Cavill's Final Season». Variety, April 25, 2023. Arxivat de l'original el May 2, 2023. [Consulta: April 25, 2023].
* ↑ «Liam Hemsworth Is Picking Up Geralt's Sword for 'The Witcher' Season 4». Netflix, 29-10-2022. Arxivat de l'original el July 3, 2023. [Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ Porter, Rick. «The Witcher to End With Season 5 at Netflix». The Hollywood Reporter. Penske Media Corporation, April 18, 2024. Arxivat de l'original el April 18, 2024. [Consulta: April 18, 2024].
* ↑ «The Witcher: Nightmare of the Wolf is coming to Netflix in August». The Verge, 08-07-2021. [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ «'Nightmare Of The Wolf': Netflix Sets August Premiere Date, Teaser For 'The Witcher' Anime Film» (en anglès americà). Deadline, 09-07-2021. [Consulta: 15 juliol 2021].
* ↑ Oddo, Marco Vito «'The Witcher: Blood Origin': First Trailer Reveals Upcoming Prequel Series». Collider, 17-12-2021 [Consulta: 18 desembre 2021].
# Vernís

Un vernís és una dissolució d'una o més substàncies resinoses en un dissolvent que es volatilitza o es desseca, a l'aire amb facilitat, donant com a resultat una capa protectora sobre la superfície on s'ha aplicat. Existeixen vernissos d'origen natural, en general derivats de les resines i olis essencials de plantes, i sintètics de formulació moderna.
El vernís s'aplica a les pintures, fustes i altres superfícies, amb l'objectiu de preservar-les de l'acció de l'atmosfera, de la pols, etc. així com per a incrementar l'enfosquiment en el to dels colors. Quan s'aplica a la fusta, a diferència de les ceres i olis, el vernís crea una autèntica capa protectora i impermeable, salvaguardant la superfície de fusta dels agents externs i de les petites erosions.

## Tipus de vernissos

Hi ha molts tipus de vernissos diferents, ja que no són substàncies tan simples com la laca. Depenent del criteri de classificació es poden agrupar en diferents classes. Atenent a l'acabat final de la superfície es poden classificar en:
* Vernís brillant: està altament purificat, per això assoleix un acabat brillant sobre els treballs. Té gran adherència i durabilitat. D'òptima transparència, impermeabilitza i dona protecció a qualsevol material ja pintat. Especial per a la decoració i protecció de tota classe de construccions de fusta natural o tenyida en interiors i exteriors tals com finestres, armaris, mobles, etc.
* Vernís mat: té les mateixes característiques del vernís brillant amb la diferència de la terminació mat. És d'assecament ràpid i pot ser aplicat amb pinzell o esponja.
* Vernís setinat: és una mica més brillant que el mat, per això resisteix molt més les taques. És ideal per a l'envernissament de tota mena de superfícies de fusta en interiors i exteriors cobertes, tals com mobles, portes, armaris, etc.

## Història

Els vernissos s'han utilitzat durant milers d'anys per a acabar de protegir la fusta. Els egipcis els empraven en la decoració de les seves tombes i els grecs com protecció de la fusta dels seus vaixells contra el poder corrosiu de les sals marines. Tot i això, els vernissos no s'han utilitzat com material d'acabat per als mobles fins als últims cinc segles.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.51. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 12 novembre 2014].

## Bibliografia

* Bob Flexner (1993). Understanding Wood Finishing: How to Select and Apply the Right Finish. Rodale Press: Emmaus, PA. ISBN 0-87596-566-0
Viccionari
# Santa Bàrbara (Terra Alta)

Santa Bàrbara és una muntanya de 751 metres que es troba al municipi de l'Horta de Sant Joan a la Terra Alta.
Aquest cim està inclòs al Repte dels 100 cims de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Törnebohmita-(Ce)

La törnebohmita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom d'Alfred Elis Törnebohm (1838-1911), geòleg, pioner en l'estudi de les roques arcanes del centre de Suècia.

## Característiques

La törnebohmita-(Ce) és un silicat de fórmula química Ce₂Al(SiO₄)₂(OH). La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la törnebohmita-(Ce) pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, malayaïta, titanita, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), sitinakita, kittatinnyita, natisita, paranatisita, törnebohmita-(La), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita, zoltaiïta i tranquillityita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les mines de Bastnäs, a Riddarhyttan, Skinnskatteberg, al comtat de Västmanland, Suècia. També ha estat descrita en altres localitats d'Austràlia, Noruega, Romania, Rússia, Suècia, Corea del Sud i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Törnebohmite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Santa Bàrbara d'Os de Balaguer

Santa Bàrbara és una capella al castell d'Os, des del qual es veu tot el poble d'Os de Balaguer (Noguera), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
És una capella de pedra, de petites dimensions i de planta rectangular. L'interior es troba en mal estat de conservació, però encara es pot veure part de l'altar major. S'accedeix a la capella per una porta de fusta amb arc de mig punt, per sobre de la qual hi ha una fornícula buida que havia contingut la imatge de la santa. Sobre la fornícula hi ha un senzill rosetó. A la pedra angular de l'arc de la porta hi ha la data 1864. Fou manada construir pel senyor del castell d'aquell temps. L'obra de la capella és posterior a la del castell. Actualment no es realitza cap acte religiós en aquest indret i el pas del temps la malmet cada cop més.

## Notes

* ↑ «CAPELLA DE SANTA BÀRBARA». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 octubre 2015].
# Sandra Ezquerra

Sandra Ezquerra (Barcelona, 1976) és activista social i directora de la Càtedra UNESCO Dones, Desenvolupament i Cultures de la Universitat de Vic i professora de Sociologia a la mateixa universitat.
Llicenciada en Història i en Antropologia per la Universitat de Barcelona i Doctora en Sociologia per la Universitat d'Oregon, als Estats Units. L'any 2008 va llegir la seva tesi, titulada The Regulation of the South-North Transfer of Reproductive Labor: Filipino Women in Spain and the United States. Actualment és investigadora a l'Àrea d'Inclusió Social i Ciutadania de l'IGOP (UAB). Ha realitzat estades de recerca a Berkeley (Estats Units) i a Manila (Filipines). Els seus principals camps de recerca són les polítiques socials, laborals i d'immigració, així com l'impacte que aquestes tenen en diferents col·lectius socials. Particularment, ha posat especial èmfasi en l'estudi de polítiques des d'una perspectiva de gènere i en el plantejament de propostes de l'economia feminista. Els seus escrits i la seva producció científica han girat entorn de l'anàlisi de les relacions entre la crisi econòmica i l'anomenada crisi de les cures i sobre les potencialitats de l'àmbit públic i el comunitari com eixos vertebradors d'una nova organització social de la cura.

## Referències

* ↑ «El feminisme mou coses que cap altre moviment és capaç de moure». Público, 07-03-2018. [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «Sandra Ezquerra». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Entrevista al programa Terrícoles (18/4/2019)
# Tomba de Josep Tarrè

La Tomba de Josep Tarré de Llagostera és una tomba funerària de basament quadrat i cobriment piramidal, amb fornícules semicirculars. Parets arrebossades i elements de pedra.Té les parets arrebossades i elements de pedra. És una obra del municipi de Llagostera (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Llagostera

## Referències

* ↑ «Tomba de Josep Tarré». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Trevor Blokdyk

John Trevor Blokdyk va ser un pilot de curses automobilístiques sud-africà que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 30 de novembre del 1935 a Krugersdorp, Transvaal, Sud-àfrica i va morir el 19 de març del 1995 a Hekpoort, Sud-àfrica.

## A la F1

Trevor Blokdyk va debutar a la desena i última cursa de la temporada 1963 (la catorzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 28 de desembre del 1963 el GP de Sud-àfrica al circuit de East London.
Va participar en un total de dues proves puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades no consecutives (1963 i 1965), aconseguint una dotzena posició com a millor classificació i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1963 | Scuderia Lupini | Cooper | Maserati | MON | BEL | HOL | FRA | GBR | ALE | ITA | USA | MEX | SUD 12 | - | 0 |
| 1965 | Trevor Blokdyk | Cooper | Ford | SUD NVQ | MON | BEL | FRA | GBR | HOL | ALE | ITA | USA | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Advent City

Advent City és un assentament abandonat situat a l'illa de Spitsbergen, a l'arxipèlag Svalbard, Noruega.
A la darreria del segle xviii, es va descobrir hulla a Spitsbergen, a la ribera de l'Isfjorden. A causa de l'auge i exploració al llarg de les costes del fiord, va augmentar el nombre d'empleats de la mina, el que va propiciar l'establiment d'un assentament proper als llocs d'extracció. I, tant és així que el 1904, es funda el petit poble d'Advent City, damunt la ribera nord de l'Adventfjorden, al qual deu el seu nom.
Quan es va crear Longyearbyen, just a l'altre costat del fiord el 1906, va començar despoblant-se. Quan la mina es va esgotar aviat es va convertir en una ciutat fantasma.

## Referències

* ↑ «Advent City - Gammal buplass (Svalbard)». stadnamn.npolar.no. Arxivat de l'original el 2016-11-03. [Consulta: 27 setembre 2016].
# Santa Bàrbara d'Ogassa

Santa Bàrbara d'Ogassa és una església del municipi d'Ogassa (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construïda l'any 1884 per la "Compañía de Ferrocarriles y Minas de San Juan de las Abadesas", és de planta rectangular i estil neogòtic. Durant els anys 1860-1890 la conca minera de Surroca va rebre una forta empenta degut a la possibilitat del carbó d'aquesta. És per això que durant aquests anys hi ha una forta empenta en construccions de tota classe, essent una de les més importants la construcció de l'església de Santa Bàrbara. El projecte d'aquests edificis era a càrrec de l'oficina tècnica de la pròpia companyia.

## Referències

* 1 2 «Santa Bàrbara d'Ogassa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Sardis City

Sardis City és una població del Comtat d'Etowah a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.438 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sardis City tenia 1.438 habitants, 572 habitatges, i 458 famílies La densitat de població era de 75,3 habitants/km².
Dels 572 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,7% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 18,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 100 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.000$ i la renda mediana per família de 44.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 21.711 $. La renda per capita de la població era de 18.411 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sardis City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sardis City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# The Wonder Years

The Wonder Years és una sèrie de televisió estatunidenca creada per Carol Black i Neal Marlens.
Va estar sis temporades en antena, en la cadena estatunidenca de televisió ABC, de 1988 a 1993. TV Guide va nomenar al programa com un dels 20 millors de la dècada de 1980. Després de només sis episodis emesos, va guanyar un Emmy per millor sèrie de comèdia en 1988. A més, als 13 anys, Fred Savage es va convertir en l'actor més jove mai nominat com a Millor Actor Principal en una Sèrie de Comèdia. La sèrie també va ser guardonada amb un premi Peabody en 1989. En total, la sèrie va guanyar 22 premis i va ser nominada per a 54 més.
The Wonder Years presentava alguns dels problemes socials i esdeveniments històrics de 1968 a 1973, vists a través del personatge principal, Kevin "Kev" Arnold, qui també afrontava conflictes socials d'adolescents (principalment amb el seu millor amic Paul, i Winnie Cooper, de qui estava enamorat) problemes familiars i altres temes.
Mentre les històries es desenvolupaven, la sèrie era narrada per un Kevin adult (la veu del qual és la de Daniel Stern en la versió original i la d'Armando Carreras en castellà europeu) que descrivia el que anava passant i el que havia après de les seves experiències.
El tema musical de la sèrie va ser la versió de Joe Cocker de la cançó dels Beatles "With a Little Help from My Friends". La cançó va ser inclosa, juntament amb altres en la banda sonora del programa.

## Sèrie de televisió

* ↑ «'Wonder Years' Pays Its Respects to '60s Suburbia» (en anglès), 08-04-1988. [Consulta: 15 maig 2020].
# Sarroca

«Sarroca» té aquests significats:
* Sant Martí Sarroca, municipi de l'Alt Penedès
* Sarroca de Bellera, municipi del Pallars Jussà
* Sarroca de Lleida, municipi del Segrià
* Sarroca (Baén), masia aïllada de Baix Pallars
* Castell de Sarroca, castell en ruïnes a Sarroca de Lleida (Segrià)
# Unió Obrera Balear

La Unió Obrera Balear va ser una organització obrera apareguda a la ciutat de Mallorca el 1881. Va ser impulsada per Fèlix Mateu Domeray.
Fou l'intent d'endegar el moviment obrer a les Illes. Ideològicament eclèctic a l'inici, es dedicà sobretot a l'educació dels obrers. El seu sorgiment es relaciona amb l'extensió del republicanisme federal a Mallorca i el seu intent d'impulsar un moviment obrer propi a l'Illa.
En una primera etapa (1881-83), estigué integrada per militants obrers dels anys del Sexenni Revolucionari i centrà les seves activitats en la regeneració educativa dels obrers. Organitzà una escola d'obrers, una biblioteca i un mont de pietat. Des del punt de vista ideològic, estigué molt influïda pel pensament proudhonista d'Ubaldo Romero Quiñones i per l'anarcocol·lectivisme.
Des del 1884, derivà cap a un pur i simple mutualisme assistencial. També impulsà el feminisme mallorquí, que despertà un ampli ressò polèmic. En 1885-86 s'encarregà de respondre al qüestionari social de la Comissió de Reformes Socials sobre l'estat de la classe obrera a Mallorca. El seu òrgan de premsa fou Unión Obrera Balear (març de 1882 – setembre de 1883). Des de 1886, entrà en crisi i desaparegué durant el decenni dels noranta.

## Referències

* ↑ «Unió Obrera Balear». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Unió Obrera Balear». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 17. Palma: Promomallorca, p. 375. ISBN 84-8661702-2.
# Alsodes barrioi

Alsodes barrioi és una espècie de granota que viu a Xile.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Veloso, A., Núñez, H. & Formas, R. 2004. Alsodes barrioi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a 17 de gener de 2008.