OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Drosanthemum floribundum

Drosanthemum floribundum és una espècie de planta suculenta que pertany a la família aizoàcia. És originària de Sud-àfrica.

## Descripció

És una petita planta suculenta perennifòlia que arriba a fer 30 cm d'alt i a Sud-àfrica viu en altituds d'entre 20 - 100 metres.

## Taxonomia

Drosanthemum floribundum va ser descrit per (Haw.) Schwantes i publicat en Zeitschrift für Sukkulentenkunde. Berlín 3: 29. 1927.

### Etimologia

Floribundum n'és l'epítet específic, que en llatí significa 'amb moltes flors'.

## Sinònims

* Drosanthemum candens (Haw.) Schwantes
* Mesembryanthemum candens Haw.
* Mesembryanthemum floribundum Haw.
* Mesembryanthemum hispidum var. pallidum Haw.
* Mesembryanthemum torquatum Haw.

## Referènciess

* ↑ «Drosanthemum floribundum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 juny 2013].
* ↑ A Epítets Botànics
* ↑ «Drosanthemum floribundum». Conservatori i Jardí Botànic de Ginebra: Flora africana. [Consulta: 5 juliol 2011].
* ↑ Drosanthemum floribundum a PlantList

## Bibliografia

* Anonymous. 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A. Database of the U.S.D.A., Beltsville.
* Eliasson, U. H. 1996. Aizoaceae. Fl. Ecuador 55: 14–27.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 2003. Magnoliophyta: Caryophyllidae, part 1. 4: i–xxiv, 1–559. In Fl. N. Amer.. Oxford University Press, New York.
* Gibbs Russell, G. E., W. G. Welman, E. Reitief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. v. Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Hickman, J. C. 1993. Jepson Man.: Higher Pl. Calif. i–xvii, 1–1400. University of California Press, Berkeley.
* Jørgensen, P. M. & S. León-Yánez. (editors) 1999. Catalogue of the vascular plants of Ecuador. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 75: i–viii, 1–1181.
* Munz, P. A. 1974. Fl. S. Calif. 1–1086. University of California Press, Berkeley.
* GREUTER, W., H. M. BURDET & G. LONG (ed.) (1984). MED-CHECKLIST. [vol. 1] Conservatoire & Jardin botaniques de la Ville de Genève. [p.43]
* CASTROVIEJO S. & al. (ed.) (1990). Flora Iberica. Real Jardín Botaníco, C.S.I.C. Servicio de Publicaciones. Madrid. [p.90]
* Sommerfeltia 17: 1-295 (1993).
# Jean-Pierre Calloc'h

Yann-Ber Kalloc'h (Jean-Pierre Calloc'h en francès) fou un escriptor en bretó. Nasqué el 21 de juliol de 1888 a l'illa de Groix i mort en combat el 10 d'abril de 1917 a Urvillers (Aisne) en els combats per la defensa de Verdun.
Fill d'un pescador humil, restà orfe el 1902 i va estudiar un temps al seminari de Sainte-Anne-d'Auray el 1900 i al de Gwened el 1905, però ho deixà per poder cuidar dels seus germans malalts. Participà en el Gorsedd bretó amb el sobrenom de Bleimor (Llop de mar). Va compondre nombrosos poemes místics i cristians, la majoria al front de batalla.

## Obres

* Mem bro (1900)
* Mor du (1900)
* Plaintes (febrer 1902)
* L'orphelin de la côte (febrer 1902)
* La dernière parole de Jésus (març 1902)
* Ker-Is (avril 1902)
* Les filles de Groix (1902)
* Ar mor (1902)
* La légende de Sainte Catherine (25 de novembre 1904)
* Le prêtre (1904)
* Barde et prêtre (1904)
* Au son de la harpe (1904)
* Hirvoud (1905)
* Dihunamb ! (1905)
* Sant Eugen (12 de juliol 1905)
* Huneeh (1905)
* Kan-Bale er chouanted (1905)
* Au grand outrage (10 de març 1906)
* Mon île adorée (1906)
* Er flamanked (1906)
* En neu veuer (1906)
* Gourhemen a houil mat (13 de juliol 1907)
* Kenevo soudard Breih (1907)
* Complainte de M.Noël (1907)
* Gouil mat ! (15 août 1907)
* Nendeleg en harlu (1907)
* Er voraerion (1908)
* Merhed Groai (1908)
* Pardonet d'emb hun Offanseu (1909)
* En eutreu Uzel, person Groé (1695-1717) (1909)
* Étude sur la Boussole Bretonne (1910)
* Au barde-rieur (1911)
* Les tueurs du Breton (1911)
* Ar en deulin (1913, publicat després de la guerra)
* Les Pêcheurs Bretons en Mauritanie
* Les P'tits Poilus de 1915 (1915)

## Bibliografia

* Yann-Ber Kalloc'h per Gwenaël Le Bras, prefaci de Jorj Belz. Dalc'homp Sonj.
# Comunitat de municipis del País de Châteaulin i del Porzay

La Comunitat de municipis del País de Châteaulin i del Porzay (en bretó Kumuniezh kumunioù Bro Kastellin hag ar Porzhe) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament del Finisterre a la regió Bretanya, al País de Cornualla. Té una extensió de 263,64 kilòmetres quadrats i una població de 15.725 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 11 comunes :
* Cast
* Châteaulin
* Dinéault
* Ploéven
* Plomodiern
* Plonévez-Porzay
* Port-Launay
* Quéménéven
* Saint-Coulitz
* Saint-Nic
* Trégarvan

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Finisterre

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis del País de Châteaulin i del Porzay Arxivat 2006-08-07 a Wayback Machine.
# Evita

«Evita» té aquests significats:
* Evita (musical), musical de Tim Rice i Andrew Lloyd Webber.
* Evita (pel·lícula), pel·lícula d'Alan Parker, basada en el musical i protagonitzada per Madonna i Antonio Banderas.
* Evita (disc), disc de Madonna que inclou la banda sonora original de la pel·lícula.
Viccionari
# Griggsville

Griggsville és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.258 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Griggsville tenia 1.258 habitants, 500 habitatges, i 360 famílies. La densitat de població era de 467 habitants/km².
Dels 500 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 24,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.875 $ i la renda mediana per família de 36.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.454 $ mentre que les dones 18.182 $. La renda per capita de la població era de 14.578 $. Aproximadament el 10,2% de les famílies i el 12,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Griggsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Griggsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Doyle (Texas)

Doyle és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 285 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Doyle tenia 285 habitants, 110 habitatges, i 76 famílies. La densitat de població era de 131 habitants per km².
Dels 110 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 25,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.857 $ i la renda mediana per família de 30.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 14.861 $ mentre que les dones 16.607 $. La renda per capita de la població era de 12.286 $. Cap de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Doyle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Doyle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Drets d'autor a Espanya

Els drets d'autor són el conjunt de normes jurídiques i principis morals que la llei concedeix als autors. S'adquireixen pel simple fet d'haver creat una obra, ja sigui literària, musical, científica o didàctica.

## Tipus de drets d'autor a Espanya

* Drets morals. Són aquells drets que es deriven del fet d'haver realitzat l'obra. No es poden renunciar ni transferir, sinó que són eterns i individuals.
* Drets d'explotació. Són aquells drets que corresponen de forma exclusiva a l'autor i que poden ser cedits.No es pot executar sense comptar amb una autorització prèvia i poden ser temporals, depenent del contracte. Les editorials i les discogràfiques són exemples d'empreses especialitzades en l'adquisició de drets.

## Duració dels drets d'autor a Espanya

La duració dels drets a Espanya dependrà de quins tipus de drets es tracti. Per una banda, els drets morals no s'extingeixen mai. Aquests són eterns, individuals i intransferibles i per això no caduquen mai.
D'altra banda, els drets d'explotació s'extingeixen amb el pas del temps i es converteixen en obres domini públic. A Espanya, la legislació marca que les obres passaran a ser de domini públic 70 anys després de la mort de l'autor. A partir d'aquí, tota empresa o individu les podrà utilitzar de forma totalment gratuïta. Excepcionalment, les meres fotografies s'extingeixen 25 anys després de la seva publicació (no de la mort de l'autor).

## Limitacions dels drets d'autor a Espanya

No obstant les lleis esmentades anteriorment, hi ha situacions en què l'autor perd els seus drets.Aquestes situacions són les següents.
* Còpia privada: es considera que si una persona compra una còpia legal té dret a fer una còpia d'aquell material per l'ús privat, sempre que aquesta obra no sigui transferida a cap altre individu.
* Citacions, ressenyes i il·lustració amb finalitats educatives o de recerca científica. Aquestes situacions són compensades econòmicament als autors a través de canons. També es pot fer una reproducció parcial (del 10%), que pot ser ampliat segons convenis. Per exemple, la Universitat de Barcelona té un conveni per penjar arxius parcialment compensant als autors.
* Compensació de préstec: quan s'adquireix una obra a la biblioteca l'administració pública (normalment Ajuntament) paguen una compensació econòmica als autors.
* Dret de citació: es poden incloure frases o fragments d'altres autors sempre hi quan sempre es citi la font.
* Preservació: obres destinades a aquelles biblioteques que tenen la finalitat de preservar.
# Chloephaga

Chloephaga és un gènere d'ocells de la subfamília dels tadornins (o de la tribu Tadornini, segons autors), dins la família dels anàtids (Anatidae) que habita la zona meridional d'Amèrica del Sud i illes properes.

## Llista d'espècies

S'ha classificat aquest gènere en 5 espècies:
* Oca andina (Chloephaga melanoptera).
* Oca de Magallanes (Chloephaga picta).
* Oca caranca (Chloephaga hybrida).
* Oca capgrisa (Chloephaga poliocephala).
* Oca cap-rogenca (Chloephaga rubidiceps).

## Referències

* ↑ El gènere Chloephaga a TAXONOMICON Rev. 14-10-2010
# Evipe

Evipe (en grec antic Εὐίππη) va ser, segons la mitologia grega, la filla de Tirimmas, rei d'Epir. Aquest personatge el coneixem a través d'una tragèdia perduda de Sòfocles referida a Odisseu.
Després d'haver mort els pretendents, Odisseu va anar a l'Epir per consultar l'oracle. Allà el va rebre el rei del país, Tirimmas, que l'acollí. però Odisseu no va fer honor a l'hospitalitat rebuda i va seduir la filla del rei, Evipe. D'ella va tenir un fill, Euríal, o Leontòfron, segons algunes versions. Quan Euríal es va fer gran, Evipe el va enviar a Ítaca amb unes tauletes on hi havia escrits "senyals de reconeixement" perquè el noi fos identificat pel seu pare. Però quan Euríal va arribar a Ítaca, Odisseu n'era absent. Penèlope, que coneixia els embolics d'Odisseu amb Evipe, quan va tornar el seu marit el va convèncer de que matés Euríal, amb l'excusa de que havia vingut a l'illa per preparar una conspiració i amb la intenció d'assassinar-lo. Sense reflexionar, Odisseu va matar Euríal amb les seves pròpies mans.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 191. ISBN 9788496061972.
# Coromines (Tavèrnoles)

Coromines és una masia de Tavèrnoles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta quadrada coberta a dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana, situada a migdia. En aquest indret s'hi adossen dos cossos de planta, coberta a dues vessants, coberts a dues vessants que junt amb un mur i un portal d'arc rebaixat tanquen el barri. La façana presenta un portal d'arc de mig punt amb la dovella central datada. S'obren tres finestres a cada un dels dos pisos i una obertura d'arc de mig punt a les golfes. El mur de llevant és cec i s'hi adossa un cos de construcció recent. A tramuntana sobresurt un forn a nivell de la planta, tres finestres a cada pis i una a les golfes. El mur de ponent també és cec i s'hi adossa un cos de planta arrodonida. El ràfec de la teulada sobresurt molt poc, però té decoracions de teula. Els murs són de maçoneria i maó amb elements de pedra ben treballada.
Hi ha una cabana de planta quadrada (5mx5m) coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular al a façana la qual està situada a ponent.
Només té una obertura a ponent i és un petit portal rectangular amb la porta de fusta. És construïda amb maçoneria i la teulada gairebé no té voladís. L'estat de conservació és mitjà.

## Història

Antiga masia documentada als fogatges de la parròquia i terme de Savassona. Aleshores habitava el mas un tal Bertomeu Coromina.
Segons les dades constructives i la tipologia de la masia, el mas ha estat reformat i la dovella del portal duu la data de 1867.
La història de la cabana va unida a la de la masia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Coromines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Gwihabaïta

La gwihabaïta és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, la cova Gcwihaba, a Botswana.

## Característiques

La gwihabaïta és un carbonat de fórmula química (NH₄,K)NO₃. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma de cristalls prismàtics prims, formats per {110}, {100} i {111}, i allargats al llarg de [001], d'aproximadament 5 mil·límetres; també en agregats "flors de la cova". La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gwihabaïta pertany a «05.N - Nitrats sense OH o H₂O» juntament amb els següents minerals: nitratina, nitre i nitrobarita.

## Formació i jaciments

Es troba com crostes i eflorescències formats per l'acció bacteriana en el guano dels ratpenats a les coves. Sol trobar-se associada a altres minerals com: guix, syngenita, boussingaultita, dittmarita, weddel·lita, glushinskita, struvita i bifosfammita. Va ser descoberta a la cova Gcwihaba, al districte de Ngamiland West (Districte nord-oest, Botswana).

## Referències

* ↑ «Gwihabaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 maig 2016].
* 1 2 «Gwihabaite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 5 maig 2016].
# Duc pescador rogenc

El duc pescador rogenc (Scotopelia ussheri) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita la selva humida de l'Àfrica Occidental, a Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori i Ghana. El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Referències

* ↑ «Duc pescador rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 265. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rufous Fishing-owl. Scotopelia ussheri» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 17 febrer 2023].
# Chloraea magellanica

Chloraea magellanica és una espècie d'orquídia de mida gran (30-60 cm d'alçada) nativa de la Patagònia xilena i argentina.

## Descripció

Planta herbàcia perenne, geòfita i rizomatosa. Desenvolupa dos tipus de fulles: basals —de forma oblongo-lanceolades i de mida gran (< 20 cm), recorden les de la tulipa—; i les caulinars, que es troben al llarg de la tija, en menor abundància i més menudes. Les flors no generen fragàncies, són de 5-8 cm, estan reunides en inflorescències terminals en grups de 4-12 i apareixen a la primavera, amb la fusió de les neus. Són de color verd blanquinós amb una xarxa de nervis negres ben marcats. Consten de 3 sèpals i 3 pètals. El pètal inferior és carnós i té forma de llavi triangular, de color blanc i de marge groc. El fruit és una càpsula cilíndrica o ovoide amb nombroses i petites llavors.

## Distribució i hàbitat

Creix en sòls arenosos formats per cendres volcàniques, en clarianes de bosc de l'estatge basal dels Andes meridionals i sectors occidentals de l'estepa patagona —a les províncies de Neuquén, Río Negro, Chubut, Santa Cruz i Terra del Foc— així com a les regions contigües corresponents de Xile. Prefereix zones fredes i no tolera ambients càlids.

## Taxonomia

Chloraea magellanica va ser descrita per Joseph Dalton Hooker i publicat a Flora Antarctica 2: 350, a l'any 1847.

### Etimologia

Chloraea: nom genèric que ve del grec Chloros = "verd", en al·lusió al color de les seves flors.
magellanica: epítet geogràfic de la zona de l'estret de Magallanes, Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ «Chloraea magellanica». The Plant List.
* 1 2 3 4 5 Bisheimer, María Victoria. Flores de la Patagonia argentina : flores nativas y exóticas presentes en los ambientes cordilleranos y precordilleranos de la Patagonia argentina. 1a, 2012.
* 1 2 3 «Chloraea magellanica» (en anglés). Internet Orchid Species Photo Encyclopedia.
* ↑ «Chloraea magellanica ». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations|An Annotated Dictionary of Botanical and Biographical Etymology». https://www.calflora.net/.
# Jasenie

Jasenie és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica. El 2017 tenia 1.176 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1424.
# Chu Điện

* No s'ha de confondre amb Chu Diên (朱鳶縣), de l'antic districte de Jiaozhi.
Chu Điện és una comuna rural (xã) i poble del districte Lục Nam, província de Bắc Giang, al nord-est del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Ministry of Public Information in Vietnam». Arxivat de l'original el 2012-08-20. [Consulta: 1r gener 2019].
# Evlin Bahçeban

Evlin Bahçeban, també coneguda com a Evelyn Baghtcheban, (Mersin, 1928 - Istanbul, 31 d'octubre de 2010) va ser una pianista i cantant d'òpera turca.
Filla d'un turc i una francesa, Evlin Bahçeban es va casar amb Samin Baghtcheban, àzeri iranià, compositor de l'himne anomenat Yaşa (Visca!) dedicat a Atatürk. La parella es va conèixer quan eren estudiants del Conservatori Estatal a Ankara i Evlin Bahçeban va viure una part de la seva vida a Teheran, on va treballar com a professora de música clàssica. També va ser professora de piano al Conservatori d'Istanbul, a la Universitat Mimar Sinan. El seu fill, Kaveh Bahçeban, també és músic i treballa com a professor de la Universitat Tècnica de Yıldız a Istanbul.

## Referències

* ↑ http://www.payvand.com/news/10/nov/1025.html Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.tehrantimes.com/news/229712/Opera-singer-Evelyn-Baghcheban-dies-in-Istanbul
* ↑ http://www.haber7.com/kultur/haber/357297-iranli-kompozitorun-ataturk-marsi
* ↑ http://www.bbc.com/persian/iran/2010/10/101031_l21_baghcheban_evlin.shtml
* ↑ https://secure.dobgm.gov.tr/opera2013/wsan2013.aspx?SicilNo=3311 Arxivat 2016-03-23 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.sts.yildiz.edu.tr/sayfa/5/Farabi/69 Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/eglence-kepceye-carpinca-bitti-9197826
# Halol

Halol és una ciutat i municipalitat del districte de Panchmahal o Panch Mahal, al Gujarat, Índia, a uns 7 km dels turons Pavagarh. La mateixa ciutat és anomenada de vegades com Jani Ghad. Halol i la veïna Kalol (a uns 12 km) formen una SEZ (Special Economic Zone = Zona Econòmica Especial) on hi tenen seus grans companyies industrials. La seva població segons el cens del 2001 és de 41.108 habitants (2.819 habitants el 1901).
Un gran dipòsit d'aigua conegut per Janinagar al nord-est de la ciutat, fou finançat per Bhanuprasad Shivshankar Jani. El millor jardí de Champaner, de la que és un suburbi, es considera que estava a Halol (1484). Hi ha un mausoleu descrit el 1785 que fou construït pel sultà Bahadur Shah Gudjarati (1526-37) en honor del seu germà Sikandar Shah, assassinat per Imad al-Mulk el 30 de maig de 1526 després d'un regnat de tres mesos i 17 dies, i que inclou tres tombes: la de Sikander, la de Nasir Khan i la de Latif Khan, tots tres germans de Bahadur Shah i que van morir tots el 1526.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.