OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Augusta Vindelicorum

Augusta Vindelicorum era la capital de la província romana de la Rètia Secunda (coneguda també com a Vindelícia) i era situada a la riba del riu Lech. Es correspon amb la ciutat d'Augsburg (Alemanya)
La va fundar August l'any 14 poc després de la conquesta de Rètia per Drus. Sens dubte aquest lloc és el que Tàcit anomena splendidissima Raetiae provinciae colonia, cosa que indica que es va fundar com a colònia romana. A la segona meitat del segle IV els romans es van retirar del lloc i va quedar en poder dels alamans, segons Fest.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Augusta Vindelicorum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 febrer 2021].
# Assimilació (desambiguació)

«Assimilació» té aquests significats:
* Lingüística: Assimilació, fenomen fonètic en el qual un so adquireix característiques del o dels sons contigus quant al mode i/o al punt d'articulació.
* Genètica: Assimilació genètica, procés biològic.
* Psicologia: Assimilació (psicologia), procés descrit per Jean Piaget que explica la manera en que s'integren nous elements als esquemes mentals.
* Sociologia: Assimilació cultural, absorció d'un grup ètnic o cultural a un altre grup diferent.
Viccionari
# Baixkirdovo

Baixkirdovo (en rus: Башкирдово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 4 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Barranc de la Rovira

«Barranc de la Rovira» té aquests significats:
* Barranc de la Rovira (Bages), afluent de la Riera de Coaner (Bages)
* Barranc de la Rovira (Conques), corrent d'aigua que es forma al municipal d'Isona i Conca Dellà (Pallars Jussà)
# Barranc de la Podega

El barranc de la Podega és un barranc del terme actual d'Isona i Conca Dellà i de l'antic d'Orcau, que discorre íntegrament dins d'aquest terme (antic i actual). En alguns mapes apareix amb el nom de barranc de la Call, aplicat al tram darrer d'aquest curs d'aigua.
Es forma just al sud i a sota de la muntanya de Sant Corneli, a la Solana d'Orcau, en un cap de vall delimitat al nord per Sant Corneli, al sud per la serra de la Costa del Llarg i del Pas de Llebre, i a llevant pel coll que dona pas a la Solana de Llavaners i la carena on es troba l'ermita de la Mare de Déu de la Vilavella de Basturs, just per sota dels 929 m. alt. (alçada del coll que acabem d'esmentar, i que fem servir de referència del naixement).
Després davalla cap a ponent, inflexionant gradualment cap al nord, passa just pel nord i a sota del poble de Montesquiu, que queda aturonat a migdia del barranc, fins a abocar-se en la Noguera Pallaresa dins de les aigües del Pantà de Sant Antoni, sota mateix del Pla de Puig de l'Anell, a 500 m. alt., sota de l'indret on hi ha la Cabana de l'Aragó.
Durant el seu curs, el barranc de la Podega rep l'afluència de nombrosos barrancs i torrents de curt recorregut i forts pendents, que baixen dels serrats dels vessants de la muntanya de Sant Corneli, al nord, o de les serres de la Torreta de Suterranya, Serra de Coll i Roc de Neret, al sud i sud-oest. L'únic barranc d'un cert recorregut i importància que rep, ja en el tram final, és el barranc de Rubiol.
Actualment, l'aiguabarreig amb les aigües del pantà -de la Noguera Pallaresa- es produeix molt més amunt que antigament, quan el barranc baixava a trobar la Noguera a la mateixa llera del riu. El seu recorregut total és d'uns 4 quilòmetres.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bandera de les Masies de Roda

La bandera oficial de les Masies de Roda té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, de color verd fosc, amb un pal central blanc de gruix 5/33 de la llargària del drap, i dos altres pals grocs del mateix gruix posats, respectivament, a 6/33 de la vora de l'asta i de la del vol.
Va ser aprovada el 30 d'agost de 2001 i publicada en el DOGC el 25 de setembre del mateix any amb el número 3479.

## Vegeu també

* Escut de les Masies de Roda
* Escuts i banderes d'Osona

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 30 d'agost de 2001, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de les Masies de Roda.» (pdf). DOGC num. 3479, 25-09-2001. [Consulta: 6 abril 2009].
# Aucaleuc

Aucaleuc (en bretó Oskaleg, gal·ló Laugaloec) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2004 tenia 825 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 313 | 337 | 452 | 536 | 601 | 629 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean Fauvel | |
# Bandera d'Alàs i Cerc

La bandera oficial d'Alàs i Cerc té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, bicolor vertical, verd fosc i groc, amb l'església negra de l'escut, d'alçària 4/5 de la del drap i amplària 2/5 de la llargària del mateix drap, al centre de la primera meitat; i amb el trifoli de roure amb dos glans en forma d'Y verd fosc del mateix escut, d'alçària 3/4 de la del drap i amplària 1/3 de la llargària del mateix drap, al centre de la segona meitat.
Va ser aprovada el 8 de setembre de 2006 i publicada en el DOGC el 27 de setembre del mateix any amb el número 4727.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Urgell

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/3054/2006, de 8 de setembre, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi d'Alàs i Cerc.» (pdf). DOGC num. 4727, 27-09-2006. [Consulta: 11 desembre 2009].
# Bandera d'Amposta

La bandera oficial d'Amposta té la descripció següent:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb un pal groc carregat de quatre pals vermells de gruix 3/11 de la llargària del drap a l'asta, i amb una creu de Malta blanca d'alçària i amplària 5/11 de l'alçària del drap, posada equidistant de les vores superior i inferior i a 7/33 de la del vol.
La bandera va ser aprovada pel consistori municipal el 26 de març de 2007. La seva simbologia evoca el domini hospitaler sobre la vila durant els segles xii i xiii.

## Bandera anterior

Anteriorment s'havia fet servir una bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg,de disseny extemporani unicolor blanca amb una creu patent vermella que no representava amb exactitud la creu de l'Hospital.
* Bandera antiga no oficial d'Amposta

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Montsià
* Escut d'Amposta

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/1495/2007 de 25 d'abril, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi d'Amposta.» (pdf). DOGC num. 4891, 20-05-2007. [Consulta: 23 juny 2010].
# Batalla de Bandera Pass

La batalla de Bandera Pass, del 1841, és considerada la batalla que va marcar un punt de no retorn de les guerres índies de Texas. Tot i que aquestes encara continuarien actives durant 34 anys més, es considera que en aquest punt la balança es va començar a decantar clarament cap al costat dels colons.
Algunes fonts asseguren que la data d'aquest esdeveniment va ser el 1843.

## Referències

* ↑ «Famous Battle of Bandera Pass». FortTours.com. [Consulta: 19 maig 2010].
* ↑ J. Marvin Hunter. Pioneer History of Bandera County: Seventy-five Years of Intrepid History. Bandera, Texas: Hunter's Printing House, 1922. Page 20, accessed via Books.google.cat on 26 Mar 2015.
# Avicennia

Avicennia és un gènere de plantes amb flors actualment ubicat dins la família Acanthaceae. Conté arbres del manglar, i la caracteritzen les arrels aèries. En els idiomes malais es coneixen api api que significa "mosques del foc",perquè aquests dípters sovint s'hi congreguen. La distribució d'Avicennia és al sud del Tròpic de Càncer.
En algunes classificacions Avicennia es posa dins la família Verbenaceae, però més recentment s'ha posat per alguns taxonomistes dins l'únic gènere d la família Avicenniaceae. Estudis filogenètics recents mostren Avicennia deriva de Acanthaceae.
El nom del gènere deriva del metge persa Avicenna (980-1037).

## Algunes espècies

* Avicennia africana P.Beauv.
* Avicennia alba Blume
* Avicennia bicolor Standl.
* Avicennia eucalyptifolia (Valeton) Moldenke
* Avicennia germinans (L.) L. – Black Mangrove
* Avicennia integra N.C. Duke
* Avicennia marina (Forssk.) Vierh. – White or Grey Mangrove
* Avicennia nitida Jacq.
* Avicennia officinalis L.
* Avicennia rumphiana Hallier f.
* Avicennia schaueriana

## Referències

* 1 2 «Genus: Avicennia L.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 30-03-2006. Arxivat de l'original el 2012-10-06. [Consulta: 26 maig 2010].
* ↑ Api-api Putih (Avicennia alba) The Tide Chaser. Retrieved 2012-02-08.
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Plant Names. 1 A-C. CRC Press, 2000, p. 242. ISBN 978-0-8493-2675-2.
* ↑ «GRIN Species Records of Avicennia». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture. [Consulta: 26 maig 2010].

## Bibliografia complementària

* Boland; D. J.. Forest Trees of Australia (Fourth edition revised and enlarged). CSIRO Publishing, Collingwood, Victoria, Australia, 1984. ISBN 0-643-05423-5.
* Duke, N.C. «A Systematic Revision of the Mangrove Genus Avicennia (Avicenniaceae) in Australasia». Australian Systematic Botany, 4, 2, 1991, pàg. 299–324. DOI: 10.1071/SB9910299.
* Schwarzbach, Andrea E. and McDade, Lucinda A. 2002. Phylogenetic Relationships of the Mangrove Family Avicenniaceae Based on Chloroplast and Nuclear Ribosomal DNA Sequences. Systematic Botany 27: 84-98 (abstract here).
# Avicennia germinans

Avicennia germinans, conegut com a manglar negre, és una espècie de planta amb flor de la família de les acantàcies.
Habita les regions tropicals i subtropicals d'Amèrica i la costa atlàntica d'Àfrica.

## Descripció

Pot assolir una alçada de fins a 15 metres a nivell dels tròpics, tot i que aquesta alçada va disminuint a mesura que ens anem allunyant de la zona inter-tropical fins a una talla d'entre 3 i 7 metres.
Les fulles són oposades, coriàcies i elíptico-lanceolades, de 8-15 per 3-4 cm. Presenten la particularitat de poder excretar la sal que la planta té en excés.
Les flors són, en general, oposades, d'un a quinze parells per inflorescència i sèssils. Presenten 5 sèpals gairebé lliures, una corol·la amb 4 lòbuls pubescents a l'exterior i vellutats a l'interior i 4 estams.
El fruit és una càpsula comprimida i obliqua d'entre 12 i 20 mm de llargada.
Com altres espècies de manglars es reprodueix mitjançant el viviparisme: les llavors germinen dalt de la planta mare i cauen a terra un cop estan ja preparades per arrelar i desenvolupar-se.
És característica la presència de pneumatòfors, que permeten a les arrels submergides respirar amb normalitat.

## Referències

* ↑ «Avicennia germinans (L.) L.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 12-07-1999. [Consulta: 20 maig 2010].
# Batalla de Kousséri

La batalla de Kousséri entre les forces alemanyes i franceses es va dur a terme des de finals d'agost fins al 25 de setembre de 1914 a Kousséri, al nord-est de Kamerun, durant la Campanya de Kamerun de la Primera Guerra Mundial.
El resultat de l'acció va ser que els francesos van capturar la fortalesa de Kousséri i la guarnició alemanya es va retirar cap a Mora.

## Antecedents

Després de l'esclat de la Primera Guerra Mundial, les forces franceses destinades al Fort Lamy (situat en la frontera entre Àfrica Equatorial Francesa i Kamerun), sota el comandament del coronel Largeau, van envair la colònia alemanya. El seu objectiu era capturar la fortalesa alemanya de Kousséri, prop del llac Txad, que permetiria a les forces franceses ajudar els britànics en els seus atacs contra les forces alemanyes a l'oest de Kamerun.
La guarnició alemanya, al comandament del tinent Siegfried Kallmeyer, estava formada per 31 homes. Quan es va saber que els francesos els estaven envaint, van reclutar 5 homes més de la ciutat de Kousséri. Kallmeyer va envoltar la fortalesa amb filferro d'arç gruixut.

## Batalla

A finals d'agost, els francesos van enviar 250 fusellers i una peça d'artilleria per a capturar la fortalesa alemanya.
Els primers atacs francesos sobre la fortalesa van ser repel·lits per les metralladores alemanyes i va donar lloc a fortes baixes. A més, la peça d'artilleria francesa va ser destruïda pels alemanys.
Després d'aquests fracassos, els francesos es van retirar a Fort Lamy, però va tornar amb reforços el 20 de setembre de 1914. Tenint en compte la mida de la seva força en comparació amb els francesos i el cansament que havia sorgit després dels atacs continus, el tinent Kallmeyer va decidir que quedar-se per a lluitar era inútil i que la retirada era l'única opció.

## Conseqüències

Poc després de la mitjanit del 25 de setembre, arran d'un fort atac francès contra el fort, els soldats alemanys es van retirar de Kousséri. Enmig del caos i entre el filferro d'arç, els alemanys es van separar. Es van dirigir cap a la fortalesa alemanya de Mora, aproximadament a 150 km al sud-oest, i van arribar allà entre el 28 de setembre i el 9 d'octubre. Només van sobreviure 25 dels 37 soldats de la guarnició. La resta van morir en combat, capturats durant la fugida o en el desert. La resta de membres del destacament van participar posteriorment en el setge de Mora.
Després de la captura del fort alemany el 25 de setembre, els francesos el van canviar el nom per Fort Foureau.

## Referències

* 1 2 Strachan, 2004, p. 34.
* 1 2 Fecitte.
* 1 2 3 Damis, 1929.

## Bibliografia

* Damis, Fritz. Auf Dem Moraberge – Erinnerungen an Die Kämpfe Der 3. Kompagnie Der Ehemaligen Kaiserlichen Schutztruppe Für Kamerun (en alemany), 1929.
* Fecitte, Harry. Lake Chad Area: 1914. Harry's Africa – The Soldier's Burden. Web.
* Strachan, Hew. The First World War in Africa (en anglès). Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-199-25728-0.
# Ars (satèl·lit)

* Aquest article tracta sobre el satèl·lit de Júpiter. Si cerqueu la població de l'Alt Urgell, vegeu «Ars (les Valls de Valira)».
Ars, també conegut com a Júpiter XLIII (designació provisional S/2002 J 1), és un satèl·lit retrògrad de Júpiter. Va ser descobert el setembre del 2002 per un equip d'astrònoms de la Universitat de Hawaii liderat per Scott S. Sheppard.
Ars té uns 3 quilòmetres de diàmetre i orbita Júpiter en una distància mitjana de 23.717 Mm en 746,185 dies, amb una inclinació mitjana de 165° respecte a l'eclíptica (162° respecte a l'equador de Júpiter), en direcció retrògrada i amb una excentricitat orbital mitjana de 0,149.
Va ser anomenat el març del 2005 en honor d'Ars, descrit per alguns autors grecs com una de les muses originals.
Pertany al grup de Carme, compost per llunes irregulars i retrògrades que orbiten Júpiter en una distància d'entre 23 i 24 Gm amb una inclinació d'uns 165º.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ IAUC 8035: S/2002 J 1 18 de desembre del 2002 (descoberta)
* ↑ MPEC 2002-Y22: S/2002 J 1 18 de desembre del 2002 (efemèrides)
* ↑ IAUC 8502: Satellites of Jupiter 30 de març del 2005 (anomenament)
Viccionari
# Barbus huloti

Barbus huloti és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Albert (Àfrica).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# BHH

BHH té els següents significats:
* Moviment de Juny Unit (del seu nom en turc Birleşik Haziran Hareketi), coalició política de Turquia
* Biblioteca Hector Hodler, biblioteca de l'Associació Universal d'Esperanto amb seu a Rotterdam, als Països Baixos
# BHE

BHE té els següents significats:
* Banco Hipotecario de España, banc històric d'Espanya
* Lliga dels Expulsats (del seu nom en alemany Bund der Heitmatvertriebener und Entrechtener), partit polític històric d'Alemanya
* Barrera hematoencefàlica, membrana semipermeable localitzada al cervell
# Tati (reina)

Tati (segles XVIII/XVII aC) va ser una reina egípcia de la dinastia XIV. La seva posició és desconeguda.
A diferència de les altres reines de la dinastia XIV, Tati sembla haver tingut un paper polític oficial. S'han trobat un total d'onze segells d'escarabeu amb el seu nom. Porten tant el seu nom com els seus títols reials tancats en un cartutx. Aquests segells només l'utilitzaven reis, hereus i tresorers reials durant la dinastia XIV, i l'ús del cartutx està testimoniat principalment per als reis. Els segells de Tati s'han trobat a Leontòpolis i Abidos. Com que els seus escarabeus tenen dos dissenys diferents ha permès datar-los al regnat de Xeixi, ja que corresponen a un canvi que va tenir lloc durant el seu regnat, com ho demostren els centenars de segells supervivents d'aquell moment. L'explicació més probable davant tot plegat és que teti fos l'esposa de Xeixi.
L'egiptòleg nord-americà Kim Ryholt va suggerir que el matrimoni de Tati probablement formava part d'una aliança dinàstica entre Xeixi i els governants kuixites de Kerma. Aquesta idea la reforça tant el fet que durant la dinastia XIV van existir relacions estretes amb Kerma, com pels propis noms de Tati i el seu presumpte fill. El nom de Tati està testimoniat en textos d'execració anteriors que anomenaven una reina cuixita (esposa d'Awaw) com a un dels enemics del faraó. És possible que aquesta Tati anterior fos una avantpassada i homònima de la reina egípcia. Un llinatge reial per a Tati també explicaria per què a ella de totes les consorts de la dinastia XIV se li va concedir un estatus tan alt, ja que el seu matrimoni era d'iguals, formant una aliança entre regnes.
Segons Ryholt, el fill de Tati i Xeixi era Nehesi (nḥsy), el nom del qual significa "el nubi", referència a la regió al voltant de Kerma. Segons aquesta teoria, Nehesi probablement va rebre el nom de la seva mare. Com que se sap que era un home gran en el moment de la seva adhesió, és probable que Tati hagués mort en aquell moment. No hi ha referències a ella amb el títol de Mare del Rey.
La interpretació de Ryholt ha estat qüestionada per la troballa recent d'una estela que situa a Nehesi cap al final del Segon Període Intermedi, més que no pas al començament . Segons l'estela, era germà de la "Germana del Rei" Tani, que probablement era d'origen tebà, per la qual cosa seria improbable que la seva mare hagués estat Tati.

## Referències

* 1 2 Ryholt, 1997, p. 53.
* 1 2 3 Ryholt, 1997, p. 253.
* ↑ Ryholt, 1997, p. 114-115.
* 1 2 Yehia, 2016, p. 469.
* ↑ Yehia, 2016, p. 474-475.

## Bibliografia

* Ryholt, Kim. The Political Situation in Egypt during the Second Intermediate Period, c. 1800–1550 B.C (en anglès). vol. 20. Carsten Niebuhr Institute Publications - Museum Tusculanum Press, 1997. ISBN 978-87-7289-421-8.
* Yehia, Maha «The Three Stelae of King Nehsy from Tell Habwe at Al Arish Museum: A New Interpretation». Journal of Faculty of Tourism and Hotels, Fayoum University, 10, 2, 2016, pàg. 469–482.
# Torch Song (pel·lícula de 1953)

Torch Song és una pel·lícula estatunidenca de Charles Walters estrenada el 1953. L'any 1954 va estar nominada a l'Oscar a la millor actriu secundària per Marjorie Rambeau.

## Argument

Jenny Stewart (Joan Crawford) és un estrella musical de Broadway que no accepta crítiques de ningú. Només el pianista cec Tye Graham (Michael Wilding) podrà aconseguir trencar la cuirassa sota la qual oculta els seus sentiments.
A la casa de la seva mare, Jenny descobreix un retall de diari vell en que Tye fa la ressenya d'un dels seus primers espectacles i resulta evident que l'estimava. Jenny s'adona que és estimada, s'acosta a Tye, i s'abracen.
Graham va quedar cec a la Segona Guerra Mundial però es va enamorar de Jenny quan era un jove periodista. En els fons, Jenny anhela un amor real i durador però està desencantat amb els homes al voltant seu com el paràsit de Broadway Cliff Willard.

## Repartiment

* Joan Crawford: Jenny Stewart
* Michael Wilding: Tye Graham
* Gig Young: Cliff Willard
* Marjorie Rambeau: Sra. Stewart
* Harry Morgan: Joe Denner
* Dorothy Patrick: Martha
* James Todd: Philip Norton
* Eugene Loring: Gene, el coreògraf
* Paul Guilfoyle: Monty Rolfe
* Benny Rubin: Charles Maylor
* Peter Chong: Peter
* Maidie Norman: Anne
* Nancy Gates: Celia Stewart
* Chris Warfield: Chuck Peters

## Referències

* ↑ «Torch Song». The New York Times.
# Sofroni (escriptor)

Sofroni (Sophronius, Σωφρόνιος) fou un escriptor eclesiàstic grec contemporani i amic de Jeroni d'Estridó que la dedica una secció al seu tractat De Viris Illustribus on diu que va escriure les "Pregàries de Betlem" quan era molt jove i després va compondre un excel·lent treball anomenat De Subversione Serapis (sobre la destrucció del temple de Serapis a Roma el 389; va traduir al grec De Virginitate ad Eustochium i Vita Hilarionis monachi; també va traduir una obra de l'hebreu al llatí. Florí a la segona meitat del segle iv.
Fabricius li atribueix l'obra "En defensa de Basili contra Eunomiu" (ὐπὲρ Βασιλείου κατὰ Εὐνομίου). Erasme de Rotterdam li atribueix una obra que seria una versió grega de la Epistola ad Paulam et Eustochium de Adsumtione Mariae Virginis de Jerònim, però probablement tant l'original com la versió grega són posteriors a l'època de Sofroni.

## Referències

* 1 2 Sophronius, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, pàg 875
# Aldeyjarfoss

Aldeyjarfoss és una cascada situada al nord d'Islàndia, a la part septentrional de la carretera de l'altiplà de Sprengisandur que, per tant, forma part de les Terres Altes d'Islàndia.
Un dels trets més distintius de les cascades és el contrast entre les columnes negres de basalt i les aigües blanques del salt. En això, recorden a la cascada islandesa de Svartifoss, a Skaftafell, més petita.
El riu Skjálfandafljót cau des d'una altura d'uns 20 metres. El basalt pertany a un camp de lava que s'anomena Frambuni o Suðurárhraun, sent hraun la paraula islandesa que designa la lava.

## Vegeu també

* Llista de les cascades d'Islàndia

## Referències

* ↑ «Aldeyjarfoss Waterfall» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-03-12. [Consulta: 31 març 2018].