OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johannes Popitz

Johannes Popitz (Leipzig, 2 de desembre de 1884 – Berlín, 2 de febrer de 1945) va ser un jurista i polític alemany, ministre de Finances de Prússia i membre de la Resistència alemanya.

## Biografia

Nascut el 2 de desembre de 1884 a Leipzig, era monàrquic, conservador i de dretes. Popitz, que havia estat prèviament ministre alemany sense cartera, va ocupar el càrrec de ministre de Finances de Prússia entre 1933 i 1934. Posteriorment va arribar a formar part de la resistència alemanya contra Hitler. Va ser penjat el 2 de febrer de 1945 a la presó de Plötzensee.

## Treballs

* Finanzausgleichsprobleme. - Berlin : Dt. Kommunal-Verl., 1927
* Der künftige Finanzausgleich zwischen Reich, Ländern und Gemeinden. - Kiel : Bibl. d. Inst. d. Weltwirtschaft, 1955 <Repr. d. Ausg. Berlin 1932>

## Referències

* ↑ Beck, 2008, p. 150.
* 1 2 3 Wistrich, 1995, p. 193.
* ↑ Peter Hoffmann. Behind Valkyrie: German Resistance to Hitler, Documents. McGill-Queen's Press, 2011, p. 182. ISBN 978-0-7735-3769-9.
* ↑ Peter Hoffmann. Behind Valkyrie: German Resistance to Hitler, Documents. McGill-Queen's Press, 2011, p. 182. ISBN 978-0-7735-3769-9.

## Bibliografia

* Beck, Hermann. The Fateful Alliance: German Conservatives and Nazis in 1933: The Machtergreifung in a New Light (en anglès). Berghahn Books, 2008. ISBN 978-1-84545--496-8.
* Wistrich, Robert S. Who's Who in Nazi Germany (en anglès). Routledge, 1995. ISBN 978-0-415-26038-1.
# Pompeia Plotina

Pompeia Plotina (m. 121 - 122) (en llatí Pompeia Plotina) va ser l'esposa de Trajà, amb qui es va casar molt abans del seu ascens al tron imperial.
Va acompanyar a l'emperador quan aquest va fer la seva entrada triomfal a Roma. Va ser una emperadriu que va afegir les seves virtuts a les de Trajà (modèstia i noblesa d'esperit), car era amable, intel·lectual i benèvola.

## Referències

* ↑ Musée Saint-Raymond, musée des Antiques de Toulouse, p.28. L'Image et Le Pouvoir.Le Siècle des Antonins.
* ↑ Plini el Jove, Panegírico del emperador Trajano, 83.
* ↑ Cassi Dió, Historia romana, libro LXVIII, 5.
* ↑ Julian Bennett, Trajan.
| Precedida per: Domicia Longina | Emperadriu de Roma 98-117 | Succeïda per: Vibia Sabina |
# Osella

Osella és el nom d'una escuderia de cotxes italiana que deu el seu nom al seu fundador Vicenzo Enzo Osella i que tenia la seva seu prop de Torí (Itàlia).

## Història

Aquesta escuderia va començar la seva vida esportiva a mitjans dels anys 60 competint a carreres locals i nacionals, passant després d'un èxit relatiu a córrer a la Fórmula 2 l'any 1974.
La temporada 1980, tot i no destacar en fórmules més baixes, va fer la seva entrada a la Fórmula 1, debutant al Gran Premi de l'Argentina.
Degut al seu baix pressupost l'equip no aconseguia a molts grans premis ni tan sols classificar-se per poder formar part de la graella de sortida, aconseguint tanmateix puntuar en molt poques ocasions. Per una altra banda l'escàs finançament els feia canviar contínuament de pilots, circumstància que provocava que aquests no aconseguien familiaritzar-se amb la mecànica dels cotxes, i que els reduïa molt les oportunitats de realitzar bones carreres.
L'any 1982, l'equip va patir un fort cop al morir en un tràgic accident al Gran Premi del Canadà el seu pilot Riccardo Paletti.
A mitjans dels 80, Osella va poder comptar amb l'ajuda dels motors Alfa Romeo. Encara que això va ajudar l'equip, els motors Alfa Romeo no eren gaire competitius en aquesta època, ja que només van poder aconseguir fer un quart lloc en dues ocasions.

## Fondmetal

Ja a la temporada 1990 i després de deu anys en el món de la Fórmula 1 i al no trobar patrocinadors per poder continuar, Enzo Osella va vendre accions del seu equip com a part del patrocini a la companyia Fondmetal de la qual era propietari el milionari Gabriel Rumi. Aquest es va fer càrrec de l'equip i l'escuderia va passar a anomenar-se Fondmetal (Fomet).
Amb això es va acabar el pas d'Osella pel món de la Fórmula 1.

## Palmarès

* Curses disputades: 132
* Punts aconseguits al Campionat: 5
* Millor classificació a un G.P.: 4t (San Marino'82)
* Millor classificació al Campionat de constructors: 11è (1984)

## Enllaços externs

* Web oficial de l'equip Osella (en italià).
# Inocencio Bertolí Izquierdo

Inocencio Bertolí Izquierdo (Pina, 21 de juliol de 1911 - Sogorb, 13 d'agost de 1948) fou un jugador de futbol valencià de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Jugava a la posició de mig ala dretà. Es formà al futbol català, concretament a les files de la Unió Esportiva Sants, debutant al primer equip el 1929. L'any 1933 el Llevant FC intentà fitxar-lo sense el consentiment del Sants, fet que aprofità el València CF per acabar enduent-se'l. Romangué al València CF entre 1933 i 1945, excepte la temporada 1938-39, en la qual jugà al Racing Club de Ferrol i guanyà el campionat gallec i fou finalista de Copa. Acabada la guerra retornà al València, on jugà a alt nivell fins al 1943. Les darreres temporades al club la seva participació en l'equip minvà, afectat també per diverses lesions. Després des dos anys gairebé en blanc, jugà el seu darrer partit amb el club el 1945, la final de Copa. En total guanyà una Copa i dues Lligues espanyoles com a títols més destacats. Un cop abandonà el club jugà a la Real Balompédica Linense i a l'Hèrcules CF. Va morir l'any 1948 quan anava a fitxar con entrenador de l'Almeria.
Jugà diversos partits amb la selecció catalana de futbol durant la dècada de 1930 i amb la selecció del País Valencià. També jugà un partit amistós amb la selecció d'Espanya el 23 de febrer de 1936 enfront Alemanya a Barcelona, partit finalitzat amb derrota espanyola per 1-2.

## Palmarès
### Racing de Ferrol

* Campionat de Galícia de futbol: 1938-39

### València CF

* Lliga d'Espanya: 1941-42, 1943-44
* Copa d'Espanya: 1940-41
* Campionat de València: 1933-34, 1936-37, 1939-40

## Referències

* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «OTROS EQUIPOS». Mundo Deportivo, 14-10-1928. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «EQUIPOS INCOMPLETOS». Mundo Deportivo, 04-03-1929. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «Ficha de Inocencio Bertolí». ciberche.net. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ «Inocencio Bertolín Izquierdo». siguealaroja. Arxivat de l'original el 2013-10-20. [Consulta: 20 gener 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a ceroacero
* Perfil a soccerdatabase
* Perfil a national football teams
# Johannes Rau

Johannes Rau (Wuppertal, Rin del Nord-Westfàlia, 16 de gener de 1931 - Berlín, 27 de gener de 2006) fou president d'Alemanya des de l'1 de juliol de 1999 fins al 30 de juny de 2004.
Era fill d'un pastor protestant oposat al nazisme. Molt religiós, ha format part de l'Església Confessional, o Confessant (Bekennende Kirche), un moviment ecumènic protestant força actiu contra el Tercer Reich.
Johannes Rau finalitzà els seus estudis de Biblioteconomia el 1949 i començà a treballar com a periodista, editor i representant de vendes, es va interessar en continguts de temàtica religiosa i social i vinculat amb cercles protestants.

## Carrera política

S'afilià el desembre de 1952 al Partit Popular Panalemany (GVP), de Gustav Heinemann, agrupació pacifista favorable a la reunificació d'Alemanya i oposada al rearmament (limitat) com pretenien les potències occidentals.
El 1957 donà suport Gustav Heinemann en la idea de dissoldre el GVP i ingressar en el Sozialdemokratische Partei Deutschlands (SPD). Johannes Rau serà secretari de les Joventuts Socialistes de Wuppertal i regidor de l'ajuntament (1964-1978). També n'ocupà l'alcaldia entre el 1969 i el 1970.
En 1958 fou elegit membre del Landtag (parlament) de l'Estat de Rin del Nord-Westfàlia. El 1967 dirigí el grup parlamentari del seu partit en el Landtag i el 1970 fou nomenat ministre d'educació i investigació de l'Estat de Renània del Nord-Wetsfàlia en el govern de Heinz Kühn. Assolí prestigi per la seva gestió en aquest departament (es fundaren cinc universitats i la primera universitat a distància d'Alemanya).
En 1977 Rau fou nomenat cap del grup parlamentari del SPD en el Landtag i el 1978 esdevingué ministre-presidente de l'Estat de Rin del Nord-Westfàlia, càrrec que ocupà fins al 1998. El SPD renà vencé a les eleccions de 1980, 1985, 1990 i 1995.
En 1987 es presentà a les eleccions de canceller d'Alemanya amb el SPD, s'oposà a pactar un govern de coalició amb els ecologistes i fou derrotat per Helmut Kohl, candidat de la Unió Cristiano-Demòcrata (CDU) que havia guanyat a les eleccions. El 1994 presentà per primer cop la seva candidatura a la presidència federal d'Alemanya però fou derrotat per Roman Herzog.
El 1998 abandonà el càrrec de cap del SPD i el de ministre-president de Rin del Nord-Westfàlia. El 23 de maig de 1999 fou elegit president federal per l'Assemblea federal i succeí Roman Herzog, de la CDU. Ocupà la presidencia fins a l'1 de juliol de 2004, deixant en el seu càrrec a Horst Köhler perquè no volgué renovar el mandat.
El 2000 Rau fou el primer cap d'Estat alemany en dirigir-se al Knesset, el parlament israelià, en alemany, demanant perdó per l'Holocaust en nom del seu país. Desenvolupà les funcions representatives com a president federal però en els últims anys del seu mandat, denuncià en les seves intervencions públiques la falta de moral pública en alguns sectors de les elits econòmiques, en la classe política i el distanciamient entre aquesta i la població.

## Enllaços externs

* Biografia oferta per la Fundació CIDOB Arxivat 2006-04-24 a Wayback Machine.
# Juvigny-sur-Orne

Juvigny-sur-Orne és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Juvigny-sur-Orne era de 101 persones. Hi havia 31 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 15 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família i 10 estaven desocupats. Tots els 42 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 3 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Juvigny-sur-Orne el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 8 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 66 persones, 43 eren actives i 23 eren inactives. De les 43 persones actives 40 estaven ocupades (20 homes i 20 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 23 persones inactives 11 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Juvigny-sur-Orne hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Juvigny-sur-Orne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Juvigny-sur-Orne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Liceu de nois d'Esch-sur-Alzette

El Liceu de nois d'Esch-sur-Alzette (LGE) és una escola de secundària d'Esch-sur-Alzette, al sud-oest de Luxemburg. Malgrat el seu nom, no és una escola de nois des de 1969. La seva seu d'estil neoclàssic i es va construir el 1909. L'edifici es va ampliar per primera vegada el 1957, i l'escola es va expandir ràpidament en els anys 1960 i 1970.

## Referències

* 1 2 3 «Présentation». Liceu de nois d'Esch-sur-Alzette. [Consulta: 16 agost 2007].

## Enllaços externs

* Liceu de nois d'Esch-sur-Alzette - Lloc web oficial
# Poligné

Poligné (en bretó Polinieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.015 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 430 | 456 | 447 | 492 | 618 | 760 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Pouëssel | |
| 2008- | Guy Rinfray | |

## Galeria d'imatges

* Façana de l'església
* Porxo de l'església
* Casa típica amb entramat de fusta
# Medhi Benatia

Medhi Amine El Mouttaqi Benatia (àrab: المهدي بنعطية, al-Mahdī Bnʿaṭṭiya) (Courcouronnes, França, 17 d'abril de 1987) és un futbolista marroquí que juga com a defensa central amb el club Al-Duhail SC i la selecció del Marroc.

## Palmarès
### Bayern München

* 2 Lliga alemanya de futbol: 2014-15, 2015-16.
* 1 Copa alemanya: 2015-16.

### Juventus FC

* 2 Serie A: 2016-17, 2017-18.
* 2 Copa italiana: 2016-17, 2017-18.

## Referències

* ↑ Medhi Benatia, Fitxa a Soccerway (castellà)

## Enllaços externs

* Medhi Benatia, Fitxa a Soccerway
* Dades estadístiques sobre Medhi Benatia a soccerbase.com
# Padixah

Padixah, Padshah, Padeshah, Badishah o Badshah (persa: پادشاه, Pādeshāh) és una denominació reial a manera de títol, composta del persa pād (‘mestre’) i de xāh (‘rei’), que fou adoptat per diversos monarques que reivindicaven el títol més alt, especialment el d'emperador. Equival a l'antic persa «Gran Rei». El títol sànscrit ksatrapati hi està emparentat.

## Referències

* Bartbleby.com Dictionary&Etymology Arxivat 2007-03-26 a Wayback Machine.
# Inocèl·lids

Inocelliidae és una petita família dels rafidiòpters que conté 8 gèneres dels quals només es coneix a partir de fòssils. Es coneixen comunament com a mosques de serp inocèl·lides. L'espècie més gran coneguda és Fibla carpenteri coneguda a partir de fòssils trobats a l'ambre bàltic.

## Taxonomia

* Família Inocelliidae Navàs
** Subfamília †Electrinocelliinae Engel, 1995
*** Gènere †Electrinocellia Engel, 1995 (Eocè; Ambre bàltic)
** Subfamília Inocelliinae Engel, 1995
*** Gènere Amurinocellia Aspöck i Aspöck, 1973 (Recent)
*** Gènere Fibla Navàs, 1915 (Eocè-recent; Fòssils: ambre bàltic, Espanya, EUA)
*** Gènere Indianoinocellia
*** Gènere Inocellia Schneider, 1843
*** Gènere Negha Navàs, 1916
*** Gènere Parainocellia
*** Gènere †Paraksenocellia Makarkin, Archibald, & Jepson, 2019
*** Gènere Sininocellia

## Referències

* ↑ Engel, M.S. «Còpia arxivada» (en anglès). A new fossil snake-fly species from Baltic amber (Raphidioptera: Inocelliidae). Psyche, 102, 1995, pàg. 187–193. Arxivat de l'original el 2020-08-31. DOI: 10.1155/1995/23626 [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ Makarkin, V.N.; Archibald, S.B.; Jepson, J.E. (en anglès) The oldest Inocelliidae (Raphidioptera) from the Eocene of western North America. The Canadian Entomologist, 151, núm.4, 2019, pàg. 521–530. DOI: 10.4039/tce.2019.26 [Consulta: 5 febrer 2021].
# Lakin

Lakin és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 2.316 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lakin tenia 2.316 habitants, 823 habitatges, i 604 famílies. La densitat de població era de 961,5 habitants/km².
Dels 823 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,2% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,2% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.875 $ i la renda mediana per família de 44.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.086 $ mentre que les dones 20.433 $. La renda per capita de la població era de 15.531 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lakin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lakin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Antoni Estades de Moncaira i Bisbal

Joan Antoni Estades de Moncaira i Bisbal (Gueux, 14 de novembre de 1939) és un genealogista mallorquí.

## Biografia

Fill, net i besnet d'una família de senyors de la Vall de Sóller, que ha col·laborat amb publicacions com el setmanari Sóller, L'Estel de Mallorca o Baleares i Última Hora (havent sigut d'aquest darrer corresponsal informatiu per la comarca de Sóller del 1967 al 1987). També col·laborà a alguns toms de la Gran Enciclopèdia de Mallorca i de manera especial a la veu: "Fornalutx". El seu avi patern Joan Baptista Estades de Moncaira i Bennàsser de Massana així com el besavi Joan Baptista Estades de Moncaira i Montaner i el rebesavi Bartomeu Estades de Moncaira i Socies de Fangar ocuparen càrrecs de batles constitucionals i jutges municipals al municipi mallorquí de Fornalutx d'on és originària la família establerta allà abans del segle xvii.
És Cavaller del Sant Sepulcre havent sigut investit com tal el 17 de gener de 1977 a la Catedral del Salvador de Saragossa pel Cardenal Príncep de Fustenberg que era el Gran Mestre d'aleshores de l'esmentat orde cavalleresc. Cavaller igualment de l'Ordre Constantiana de San Jordi o del Reial Estament Militar de Girona pertany igualment a la "Real Asociación Hidalgos de España" entre altres corporacions de caràcter nobiliari com descendent d'individus inscrits a la seva època a l'Allistament noble de Mallorca de l'any 1762. Acadèmic Corresponent de la Reial Acadèmia Mallorquina d'Estudis Genealògics, Heràldics i Històrics.
Fou fiscal del jutjat de pau del municipi de Fornalutx entre l'any 1976 i 1989 i jutge de pau suplent del 1989 al 1992.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 5. Palma: Promomallorca, p. 103. ISBN 84-8661702-2.

## Enllaços externs

* Blog personal
# Jàbala (VI) ibn al-Àiham

Jàbala (VI) ibn al-Àyham (àrab: جبلة ابن الأيهم, Jabala ibn al-Ayham) fou el darrer rei de la dinastia àrab dels gassànides (632-638).
Era aliat de l'Imperi Romà d'Orient i va lluitar contra els musulmans. Les seves forces van patir dues derrotes, la primera a Dúmat al-Jàndal i la segona al Yarmuk (638). Després ja no torna a ser esmentat més que en les llegendes, unes que el fan un convers musulmà refractari i altres que el fan un cristià a Constantinoble, acostat a l'islam.

## Referències

* ↑ Al-Baladhurí. Liber expugnationis regionum (en àrab i llatí). Michael Jan de Goeje, 1866, p. 136.
# Lichida

Els Líquids (Lichida) és un ordre de trilobits típicament espinosos que va viure des del període Furongià fins al període Devonià. Aquests trilobits solen tenir entre 8 i 13 segments toràcics. Els seus exoesquelets solen tenir una textura granulosa o tenen berrugues o tubercles semblants a la columna vertebral. Algunes espècies són extraordinàriament espinosos, amb segments toràcics espinosos que són tan llargs o més llargs que tot el cos, des del cefalon (cap) fins al pygidium (cua). Les seccions dels pigidis tenen forma de fulla i també solen acabar en espines.
L'ordre es divideix en dues famílies, Lichidae i Lichakephalidae. Alguns experts agrupen les famílies de l'ordre Odontopleurida molt relacionat també dins de Lichida, després de la qual cosa la família es divideix en tres superfamílies, Dameselloidea, que conté la família Damesellidae, Lichoidea, que conté les famílies Lichidae i Lichakephalidae, i Odontopleuroidea, que conté la família Odontopleuridae.
Els Líquids són alguns dels trilobits més grans, amb el segon i el tercer trilobits més grans (Uralichas hispanicus i Teratapsis grandis) en l'ordre

## Taxons tradicionalment ubicats en Lichida

L'ordre Líquids es divideix en dues famílies.

### Lichidae

* Acanthopyge
* Akantharges
* Allolichas
* Amphilichas
* Apatolichas
* Arctinurus
* Autoloxolichas
* Borealarges
* Ceratarges
* Conolichas
* Craspedarges
* Dicranogmus
* Dicranopeltis
* Echinolichas
* Eifliarges
* Gaspelichas
* Hemiarges
* Homolichas
* Hoplolichas
* Hoplolichoides
* Jasperia
* Leiolichas
* Lichas
* Lobopyge
* Lyralichas
* Mephiarges
* Metaleiolichas
* Metalichas
* Metopolichas
* Neolichas
* Nipponarges
* Ohleum
* Oinochoe
* Otarozoum
* Paraleiolichas
* Perunaspis
* Platylichas
* Probolichas
* Pseudotupolichas
* Radiolichas
* Richterarges
* Rontrippia
* Terataspis
* Terranovia
* Trimerolichas
* Trochurus
* Uralichas
* Uripes

### Lichakephalidae

* Acidaspidella
* Acidaspides
* Acidaspidina
* Archikainella
* Belovia
* Bestjubella
* Brutonia
* Colossaspis
* Eoacidaspis
* Lichakephalus
* Lichokephalina
* Metaacidaspis
* Paraacidaspis
* Usoviana

### Cladograma

| Lichidae | Lichinae Echinolichini Echinolichas Terataspis Conolichas Otarozoum Tetralichini Apatolichas Lyralichas Amphilichas Pseudotupolichas Platylichini Platylichas Autoloxolichas Allolichas Arctinurus Lichini Lichas Dicranopeltini Dicranopeltis Uralichas Dicranogmus Oinochoe Metopolichas Trochurinae Acanthopyge Trochurus Ceratarges Radiolichas Borealarges Richterarges Hemiarges Akantharges Uripes Hoplolichas Hoplolichoides |
| Lichakephalidae | Lichakephalus Lichkephalina Eoacidaspis Acidaspidina Acidaspidella |

## Referències

* ↑ H. B. Whittington «Lichidae (Trilobita): morphology and classification». Journal of Paleontology, vol. 76, 2, 2002, pàg. 306–320. DOI: 10.1666/0022-3360(2002)076<0306:LTMAC>2.0.CO;2. JSTOR: 1307144.
* 1 2 S. M. Gon III. «Pictorial guide to the order Lichida», January 1, 2008. [Consulta: October 24, 2013].
* ↑ «The World's Largest Trilobites».