OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muixeranga de Xàtiva

La Muixeranga de Xàtiva, també coneguda com a La Socarrà, és una muixeranga fundada el 6 de maig de 2016 a la ciutat de Xàtiva. Van fer la seua primera actuació a la II Diada muixeranguera a la ciutat d'Alacant, en juny del mateix any. Es tracta d'una colla de nova formació, encara que la pràctica de la muixeranga està documentada a la ciutat de Xàtiva ja en 1789. El seu uniforme consta de camisa roja i faixa i pantaló negre. Han arribat a fer figures de cinc alçades i forma part de la Federació Coordinadora de Muixerangues.

## Referències

* 1 2 «Federació Coordinadora de Muixerangues - Muixeranga de Xàtiva» (en català). [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ «MUIXERANGA DE XÀTIVA». [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ Muixeranga, Temps de. «El moviment muixeranguer exhibeix vitalitat a Alacant», 26-06-2016. Arxivat de l'original el 2023-05-18. [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ «Las torres humanas inundan Alicante en la II Diada Muixeranguera» (en castellà), 20-06-2016. [Consulta: 18 maig 2023].
* 1 2 «Mural d'un País Valencià muixeranguer: Muixerangues de les comarques centrals (III) - Diari La Veu». [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ Bofarull, Joan; Carceller, Kassim; Sorribes, Enric «Panorama del món muixeranguer». Canemàs : revista de pensament associatiu i cultura popular, 19, 2020, pàg. 19-35.
# Kasal Popular de Flora

El Kasal Popular del carrer Flora fou un dels primers centre okupa de la Ciutat de València. L'edifici okupat era l'antiga fàbrica de Juan Pampló, i es trobava al Carrer de Flora, al barri de Trinitat. Fou okupat el 30 d'abril del 1991, un any i mig després de la primera okupa de la ciutat, la situada al Carrer de Palma, número 5.
El dia de la seua okupació es va fer un passacarrer pel Barri del Carme, pels volts de l'okupa del carrer de Llíria. Mentrestant, un grup d'okupes entrava al casal de Flora, i per a quan es va aconseguir, un centenar d'okupes creuaren el llit del Túria i es reuniren al nou local. L'èxit de l'experiència tingué un efecte multiplicador, fent que a partir d'aquell moment hi hagueren més okupacions en la ciutat.
Fou un centre de gran importància per al punk valencià, on fins i tot uns aleshores desconeguts Green Day tocaren davant d'una trentena de persones el 1991. Allà es van vore també alguns dels primers graffiti de la Ciutat, havent obres d'Esik per la rodalia.
Un dels seus habitants fou l'antifeixista Davide Ribalta, assassinat el 4 de desembre del 1993 per tres avalotadors feixistes. Finalment, el centre fou desallotjat el 20 de novembre del 1996.

## Referències

* 1 2 López Cuenca, Rogelio. «Kasal Popular Flora». Mapa de Valencia. [Consulta: 7 juliol 2020].
* 1 2 3 4 5 «Okup@s». Levante-EMV, 03-02-2008. Arxivat de l'original el 2020-07-07. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «"Miles de muchachos", cuando València fue punk». Verlanga, 04-07-2019. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ Pérez de Ziriza, Carlos. «Casi nadie les vio venir: invisibles al debutar, omnipresentes tras el éxito». Valencia Plaza. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ R.E.A. una historia de graffiti a valència (2007) documental a Youtube
* ↑ Montagud, Vicent. «El jove assassinat en el Kasal Popular estava amenaçat pels nazis i era amic d'Agulló». Levante-EMV, 12-12-1993. [Consulta: 7 juliol 2020].
# Helosciadium

Helosciadium és un gènere de plantes amb flors dins la família de les apiàcies.

## Taxonomia

El gènere Helosciadium va ser descrit per primer cop l'any 1824 pel botànic alemany Wilhelm Daniel Joseph Koch (abreviació botànica W.D.J.Koch.), hi va agrupar totes les espècies europees que llavors hi havia dins el gènere Apium excepte Apium graveolens.. Tanmateix aquesta separació no va ser definitiva, el gènere Apium ha patit molts canvis al llarg de la història. Finalment, diferents estudis de filogènia molecular van demostrar que el gènere Apium era polifilètic, a més, estudis químics i d'altres utilitzant mètodes clàssics amb dades morfològiques, anatòmiques i palinològiques també van validar la separació del gènere Helosciadium.
Se'n reconeixen sis espècies dins d'aquest gènere:
* Helosciadium bermejoi (L.Llorens) Popper & M.F.Watson - api d'en Bermejo
* Helosciadium crassipes W.D.J.Koch ex Rchb.
* Helosciadium inundatum (L.) W.D.J.Koch
* Helosciadium × longipedunculatum (F.W.Schultz) Desjardins
* Helosciadium milfontinum Fern.Prieto, Pinto-Cruz, Nava & Cires
* Helosciadium × moorei (Syme) Bab.
* Helosciadium nodiflorum (L.) W.D.J.Koch - creixen bord
* Helosciadium repens (Jacq.) W.D.J.Koch - api rèptil

## Referències

* 1 2 3 «Helosciadium» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ Ronse et al., 2010, p. 1.
* ↑ Ronse et al., 2010, p. 2.
* ↑ Ronse et al., 2010, p. 2,9.
* ↑ Motti, Riccardo «A new combination in Helosciadium (Apiaceae) for the flora of North Africa». Phytotaxa, 217, 1, 01-06-2015, pàg. 100. DOI: https://doi.org/10.11646/phytotaxa.217.1.11.
* ↑ «Apium bermejoi». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «Helosciadium nodiflorum». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «Helosciadium repens». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1r maig 2022].

## Bibliografia

* Ronse, A. C.; Popper, Z. A; Preston, J. C.; Watson, M. F. «Taxonomic revision of European Apium L. s.l.: Helosciadium W.D.J.Koch restored». Plant Systematics and Evolution, 287, 1-2, 01-06-2010, pàg. 23-40. DOI: 0.1007/s00606-010-0284-3.
# IEEE 1012

IEEE 1012 és una normativa del IEEE que fa referència a la verificació i validació (V&V) del programari es quant a assegurar les seves especificacions o propòsit inicial. IEEE 1012 també està relacionada amb el control de qualitat del programari i és responsabilitat dels assajadors d'especificacions com una part del cicle de vida (ISO/IEC 12207) del programari. El procés de verificació implica la detecció i correcció d'errors, el procés de validació implica el compliment dels objectius o especificacions del programari.

## Procediments

El procés de verificació implica respondre a la pregunta : el producte és correcte?
El procés de validació implica respondre a la pregunta : el producte està fet correctament ?
IEEE 1012 suporta 6 processos segons la norma ISO/IEC 12207:
* Procés de gestió (planificació del manegament de tot el projecte).
* Procés d'adquisició (inici del projecte, preparació del contarcte, monitoreig del subministrador).
* Procés de subministrament (definició dels processos amb el subministrador del projecte).
* Procés de desenvolupament (definir totes les tasques de creació).
* Procés d'operació (utilització del programari per l'usuari final).
* Procés de manteniment (gestió dels canvis al programari).

## Referències

* ↑ «IEEE SA - 1012-2012 - IEEE Standard for System and Software Verification and Validation» (en anglès). https://standards.ieee.org. Arxivat de l'original el 2017-10-16. [Consulta: 16 octubre 2017].
* 1 2 «[https://web.archive.org/web/20181024205459/http://pesona.mmu.edu.my/~wruslan/SE2/Readings/detail/Reading-7.pdf 1012 IEEE Standard for Software Verification and Va l i d a t i o n]» (en anglès). http://pesona.mmu.edu.my. Arxivat de l'original el 2018-10-24. [Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «V&V» (en anglès). https://www.slideshare.net.+[Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «Homepage - IEEE Software Magazine» (en anglès). https://www.computer.org.+[Consulta: 16 octubre 2017].

## Vegeu també

* IEEE 730: recomanacions de qualitat del programari.
* IEEE 829: recomanacions de documentació del programari.
* IEEE 830: recomanacions d'especificacions del programari.
* IEEE 828: recomanacions de configuració del programari.
* IEEE 1016: recomanacions de descripció de disseny del programari.
* IEEE 1058: recomanacions de gestió de projecte del programari.
# Parabotia dubia

Parabotia dubia és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.
És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical, el qual viu a Àsia: el nord del Vietnam. espècie de peix
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Vietnam Endemic Freshwater Fish Checklist (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mai, D. Y., 1978. Dinh loai ca nuoc ngot. Gas tinh Phia bac Vietnam (Identificació dels peixos d'aigua dolça del nord del Vietnam). Tran Hung Dao (Scientific and Technology Publisher), Hanoi.
* ↑ FishWise (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB (txec)
# Llac Hawea

El Llac Hawea (en maori: Hāwea) és un llac situat a la regió Otago, a l'illa del Sud de Nova Zelanda, a una altitud de 348 m. Cobreix una àrea d'uns 141 km² i fa 392 m en el seu punt més profund. El seu nom és maori, i es creu que porta el nom d'una tribu local, encara que el significat exacte és incert.
El 1958 el llac va ser elevat artificialment 20 m per tal d'emmagatzemar més aigua i generar, així, més energia hidroelèctrica.
La seva extensió més gran, que és aproximadament al llarg d'un eix nord-sud, el llac fa 35 km de llarg. És en una vall glacial formada durant la darrera glaciació, i està alimentat pel riu Hunter. El llac Wanaka, a prop d'aquí, és en una vall glacial paral·lela vuit km a l'oest; en el seu punt més proper (una carena rocosa anomenada The Neck), els llacs són només a 1.000 m de distància. El llac té una presa al sud formada per una antiga morrena terminal, creada fa uns 10.000 anys.
L'única terra plana al voltant del llac és a l'extrem sud, envoltant la seva sortida al riu Hawea, un curt afluent del riu Clutha, al que s'uneix prop d'Albert Town. La població de Hawea es troba a la costa sud del llac.
El llac és un centre turístic popular, i s'utilitza força a l'estiu per a la pesca, la navegació esportiva i la natació. Les muntanyes pròximes i els rius ràpids permeten el turisme d'aventura durant la major part de l'any, ja que hi ha instal·lacions de jetboat i esquí situades a prop.
En la història preeuropea Hawea va tenir un paper important, quan, durant la dècada del 1830 els residents maori de Hawea van avisar els residents de la costa est de l'illa del Sud d'un atac planejat pels passos alpins per un esquadró del guerrer Te Puoho.
# Mas d'en Dorra

El mas d'en Dorra és un edifici del municipi de Fortià (Alt Empordà) inclòs en el catàleg de masies del municipi.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de caràcter popular de planta irregular, amb dos cossos, que s'alça en dos pisos. En el cos situat a l'oest hi ha una petita torreta afegida en les darreres obres, en el segle XXI. Annex a la finca hi ha una instal·lació de planta baixa destinada a exposicions.
Dins de la finca hi havia l'anomenat molí d'en Cambras, avui desaparegut, del qual només en queden algunes restes i la bassa.

## Història

El molí fariner està documentat des de l'època medieval i ha patit nombroses modificacions al llarg dels segles. Anteriorment, el molí era anomenat d'en Ferrer i d'en Carrera. Rebia les aigües del rec del Molí, que rep les aigües del rec Corredor, el qual neix en una mina de Santa Llogaia d'Àlguema, agafant l'aigua del Manol, i circula pel Far d'Empordà, Fortià i Castelló d'Empúries fins al mar. A la dècada de 2000 la casa va ser remodelada i gran part de les restes del molí van desaparèixer.
Entre els anys 2011 i 2014 la finca va acollir l'Espai d'Art Mas d'en Dorra, un centre d'art dirigit per Fina Trayter.

## Referències

* ↑ «Molí d'en Cambras» (en català). [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ Pujadó, Judit «Un nou espai per a l'art». La Vanguardia, 03-06-2011.
# Jardiner orellut

El jardiner orellut (Ailuroedus melanotis) és una espècie d'ocell de la família dels ptilonorínquids (Ptilonorhynchidae) que habita la selva humida de Nova Guinea, i nord-est de Queensland.

## Taxonomia

Els treballs de Irestedt et al. (2015) van propiciar l'escissió de cinc espècies, tradicionalment incloses a Ailuroedus melanotis: A. arfakianus, A. astigmaticus, A. astigmaticus.A. jobiensis i A. maculosus.

## Referències

* ↑ «Jardiner orellut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
* ↑ Irestedt M, H Batalha-Filho, CS Roselaar, L Christidis & PGP Ericson. 2015. Contrasting phylogeographic signatures in two Australo-Papuan bowerbird species complexes (Aves: Ailuroedus). Zoologica Scripta 45(4): 365–379. doi:10.1111/zsc.12163.
# Muixeranga de la Vall d'Albaida

La Muixeranga de la Vall d'Albaida és una muixeranga fundada a desembre de 2018. Van realitzar la seua primera actuació el 26 de gener de 2019 a Ontinyent, durant les festes de Sant Antoni, i als pocs messos ja assoliren figures de quatre alçades, en la III Trobada de la Muixeranga de la Plana, en novembre de 2019. La seua vestimenta es compon de pantaló i faixa negra amb camisa verd festuc, fent referència a les olives, motor econòmic de la comarca. Forma part de la Federació Coordinadora de Muixerangues.

## Vegeu també

* Noves muixerangues

## Referències

* 1 2 3 Bofarull, Joan; Carceller, Kassim; Sorribes, Enric «Panorama del món muixeranguer». Canemàs : revista de pensament associatiu i cultura popular, 19, 2020, pàg. 19-35.
* 1 2 3 «Muixeranga de la Vall d'Albaida. Esdeveniments», 11-07-2020. [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ «Estrena a casa de la Muixeranga de la Vall d'Albaida». [Consulta: 6 març 2024].
* 1 2 «Muixeranga de la Vall d'Albaida». [Consulta: 6 març 2024].
# Lennon (cràter)

Lennon és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 95 km de diàmetre. Porta el nom del cantant i compositor anglès John Lennon (1940-1980), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2013.

## Referències

* ↑ «Lennon». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 12 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Hermògenes de Citera

Hermògenes de Citera (en llatí Hermogenes, en grec antic Ἑρμογένης) fou un escultor grec natural de l'illa de Citera, que segons Pausànies va fer una estàtua d'Afrodita que va estar exposada a Corint (Descripció de Grècia II, 2.7).

## Referències

* ↑ 5.Hermogenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 419
# Ozuna

Juan Carlos Ozuna Rosado, més conegut com a Ozuna (San Juan, 13 de març de 1992), és un cantant porto-riqueny de reggaeton.
Va començar a compondre cançons a l'edat de dotze anys. El 2014 va signar un contracte d'enregistrament i va començar a publicar les seves interpretacions a YouTube. Al següent any, va començar a guanyar popularitat a Llatinoamèrica per cançons com «Si no te quiere». El 2018 va ser premiat com a millor artista llatí i al millor àlbum llatí, pel seu treball «Odissea» en la cerimònia dels Billboard, que se celebren a l'hotel MGM Grand Arena de Las Vegas, Nevada.
Tot i ser part de la nova onada de cantants urbans de Puerto Rico, i de tenir una profunda relació amistosa amb el polèmic cantant Anuel AA, actualment té més de 10 cançons que superen els 100 milions de reproduccions a YouTube, fenomen similar als inicis dels artistes urbans Farruko i Maluma.
Des del començament de la seva carrera, ha venut al voltant de 15 milions de discos, el que el converteix en un dels artistes de música llatinoamericà més venuts de tots els temps. L'1 de febrer de 2019, Ozuna va tenir més vídeos de mil milions de visualitzacions a YouTube de qualsevol artista i ha guanyat dos premis Grammy llatins, cinc premis Billboard de la música, dotze premis de la música llatina Billboard, quatre rècords mundials Guinness, entre altres reconeixements.

## Referències

* ↑ Fernández, Noemí. «Así fueron los comienzos de Ozuna en la música» (en castellà). Els 40, 21-10-2019. [Consulta: 19 febrer 2023].
* ↑ «El primer álbum de OZUNA, ODISEA acapara las listas de ventas» (en anglès americà), 06-09-2017. Arxivat de l'original el 2022-07-07. [Consulta: 14 abril 2020].
* ↑ «Ozuna, mejor artista latino y mejor álbum latino en los premios Billboard». La Vanguardia, 21-05-2018.
* ↑ «Cuál es el drama que persigue a Ozuna, una de las máximas estrellas latinas», 21-12-2019. Arxivat de l'original el 2023-08-08.
* ↑ Fernandez, Suzette «Ozuna Tops Justin Bieber to Become the Artist With the Most 1 Billion-View Videos on YouTube». Billboard, 05-02-2019.
* ↑ «Latin Trap Star Ozuna Makes It Into 2020 Guinness World Records With Four Titles».
# Liars de Fontanilhas

Liars (occità) o Lias (francès) és un municipi francès del departament del Gers (regió d'Occitània).
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 153 | 157 | 120 | 174 | 204 | 315 | 432 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gérard Paul | PS |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 6 agost 2010].
# Jardiner de pit ocraci

El jardiner de pit ocraci (Ailuroedus stonii) és un ocell de la família dels ptilonorínquids (Ptilonorhynchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes del sud-oest i sud-est de Nova Guinea.

## Taxonomia

Considerat coespecífic d'Ailuroedus buccoides, ha estat ubicat a la seua pròpia espècie arran la revisió d'Irestedt et al. (2015).

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ M Irestedt, H Batalha-Filho, CS Roselaar, L Christidis i PGP Ericson. 2015. Contrasting phylogeographic signatures in two Australo-Papuan bowerbird species complexes (Aves: Ailuroedus). Zoologica Scripta 45(4): 365–379
# Nombre d'acceleració

El nombre d'acceleració $(Ac)$ és un nombre adimensional que s'utilitza en la mecànica de fluids per caracteritzar els fluids accelerats ràpidament.
Es defineix de la manera següent:
    $Ac={\frac {E^{3}}{\rho \;g^{2}\;\mu ^{2}}}$
on :
   * E = mòdul d'elasticitat
   * ρ = concentració en massa
   * g = acceleració gravitacional
   * μ = viscositat dinàmica.

## Referències

* ↑ Massey, Bernard Stanford. Measures in science and engineering: their expression, relation and interpretation (en anglès). Halsted Press, 1986. ISBN 978-0-85312-607-2.
* ↑ Hall, Carl W. Laws and Models: Science, Engineering and Technology (en anglès). Boca Raton: CRC Press, 2000. ISBN 8449320186.
# Hildegard Thorell

Hildegard Katarina Thorell, de soltera Bergendal, (Nykroppa, Värmland, 22 de maig de 1850 - Estocolm, 2 de febrer de 1930) fou una pintora sueca.

## Biografia

Era filla de l'amo d'una siderúrgia. L'any 1872 va contreure matrimoni amb l'auditor O. R. Thorell. Va estudiar a la Konstfack (Col·legi Universitari d'Arts, Ofici i Disseny) a Estocolm entre els anys 1876 i 1879, on era l'única estudiant casada. Després d'això va ser aprenent de Bertha Wegmann.
Després va viatjar a París, on va aprendre de Léon Bonnat i Jean-Léon Gérôme.
L'any 1898 es van poder veure dues de les seves obres, Camperoles sueques i Dona de dol, dins de la secció estrangera de la Quarta Exposició de Belles Arts i Indústries Artístiques que es va fer al Palau de Belles Arts de Barcelona.
Thorell va pintar principalment retrats de gran grandària, com, per exemple, Modersglädje ("Plaure maternal") i Damporträtt ("Retrat femení").
Es conserva obra de Hildegard Thorell al Stiftelsen Nordiska museet (Museu Nòrdic, Djurgården), al Nationalmuseum de Suècia i al Länsmuseet Gävleborg (Museu Comarcal de Gävleborg, Gävle).

## Galeria

* Hildegard Thorell, 1901. Svenskt Porträttgalleri XX.
* Tomba de Hildegard Thorell a Estocolm
* Bertha Wegmann, Hildegard Thorell, l'artista, 1880. Nationalmuseum.
* Modell med spegel (Model amb mirall), oli sobre tela, 1899
* Lady in Mourning (Dona de dol), 1896. Nationalmuseum.
* Reinhold Norstedt, 1892. Nationalmuseum.
* Hildegard and Alfhild Tamm Children, 1882. Nationalmuseum.
* Augusta Charlotta Sofia Wästfelt, 1913. Nationalmuseum.
* Maternal Joy. The Wife of the Artist Jacob Kulle, 1894 (Joia maternal. La dona de l'artista Jacob Kulle). Nationalmuseum.
* Beate Rosencrantz, 1889. Nationalmuseum.

## Referències

* ↑ «Hildegard Katarina Thorell». RKD - Institut Holandès d'Història de l'Art. [Consulta: 21 febrer 2020].
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). Institut d'Estudis Catalans, Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica LIX, 2002, p. 74, cat. 101. ISBN 84-5273-661-4.
* ↑ Cuarta exposición de Bellas Artes e Industrias Artísticas (en castellà). Barcelona: Imprenta de Henrich y Cia, 1898, p. 101, cat. 567-568.
* ↑ «Hildegard Thorell». Europeana. [Consulta: 29 març 2020].

## Enllaços externs

* Hildegard Thorell artikel 1 i Konstnärslexikonett Amanda. (suec).
* Hildegard Thorell artikel 2 i Konstnärslexikonett Amanda. (suec).
* "Thorell, Hildegard Katarina" en Nordisk familjebok (segona edició, 1919)
# Illa de Saint Thomas

Saint Thomas és una illa situada al Mar Carib. És l'illa principal de les Illes Verges Nord-americanes territori dels Estats Units i en ella se situa la principal ciutat i port de l'illa: Charlotte Amalie, que és també la capital de l'arxipèlag.
En el cens de l'any 2010 la població de Saint Thomas era de 51.634 habitants, que constitueixen el 47% aproximadament de la població de l'illa. L'illa té una extensió de 80,9 km².

## Referències

* ↑ Kossler, Bill. «USVI Population Down Since 2000». stthomassource.com. V.I. Source Publications, August 24, 2011. Arxivat de l'original el de març 16, 2016. [Consulta: January 11, 2017].
* ↑ Aquesta dada figura a la pàgina 1 de United States Geological Survey's Open-File Report 72-201.
# Ottokar Runze

Ottokar Runze (Berlín, 19 d'agost de 1925 - Neustrelitz 22 de setembre de 2018) va ser un productor de cinema, director i guionista alemany. La seva pel·lícula documental de 1974 Im Namen des Volkes es va presentar al 24è Festival Internacional de Cinema de Berlín, on va guanyar l'Os de Plata. 'any següent, va ser membre del jurat del 25è Festival Internacional de Cinema de Berlín. El 1979 va participar al XII Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror amb Der Mörder, que va guanyar el Premi al millor actor per Gerhard Olschewski.

## Filmografia (seleccionada)

* Fünf unter Verdacht (dir. Kurt Hoffmann, 1950, productor)
* Viola und Sebastian (1972) — llunyanament basada en Nit de reis de Shakespeare
* Der Lord von Barmbeck (1974)
* Im Namen des Volkes (1974)
* Das Messer im Rücken (1975)
* Verlorenes Leben (1976)
* Die Standarte (1977) — basat en Die Standarte de Alexander Lernet-Holenia
* Der Mörder (1979) — basada en una novel·la de Georges Simenon
* Stern ohne Himmel (1980) — basada en Stern ohne Himmel de Leonie Ossowski
* Feine Gesellschaft - beschränkte Haftung (1982)
* Der Schnüffler (1983)
* Ein heikler Fall (1986–1988, sèrie de televisió)
* Der veruntreute Himmel (1990, telefilm) — basat en una novel·la de Franz Werfel
* Die Hallo-Sisters (1990)
* Linda (1992)
* Goldstaub (1993, telefilm)
* Tatort: Laura, mein Engel (1994, episodi de sèrie de televisió)
* 100 Jahre Brecht (1998) — basada en treballs de Bertolt Brecht
* Der Vulkan (1999) — basada en una novel·la de Klaus Mann

## Referències

* ↑ «Ottokar Runze». Film Portal. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «Berlinale 1974: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 15 d’octubre 2013. [Consulta: 3 juliol 2010].
* ↑ «Berlinale 1975: Juries». berlinale.de. [Consulta: 5 juliol 2010].
* ↑ A la espera del palmarés, La Vanguardia, 14 d'octubre de 1979