OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Queen's Theatre

«Queen's Theatre» és, o ha estat, el nom de diversos teatres al Regne Unit, Austràlia, Hong Kong, Libèria o els Estats Units. Entre d'altres:
* Teatre de Dorset Garden, a Londres (1671–1709)
* Queen's Theatre, nom original del Her Majesty's Theatre, situat a Haymarket, Londres (1705–1714)
* Queen's Theatre (Long Acre), situat a la cantonada de Long Acre amb Endell Street. a Londres (1867–1879)
* Queen's Theatre (Hornchurch), situat a Hornchurch, Londres
* Queen's Theatre (Barnstaple), situat a Barnstaple, Devon
* Queen's Theatre (Shaftesbury Avenue), actualment anomenat Sondheim Theatre, situat a Shaftesbury Avenue a Londres (inaugurat el 1907)
# Milperra

Milperra, és una part suburbana de la ciutat de Bankstown (oficialment City of Bankstown), dins l'àrea metropolitana de Sydney a uns 24 quilòmetres del centre de negocis de Sydney a l'estat de Nova Gal·les del Sud, Austràlia, i forma part de la regió sud-oest de Sidney. Té uns 4.000 habitants.

## Història

Milperra és la paraula en idioma dels aborígens per un munt de persones. El territori de Milperra originàriament pertanyia a George Johnson Jr. Després de la Primera Guerra Mundial, alguns soldats que van retornar a Austràlia hi van establir granges de pollastres i horts. Aquesta zona coneguda com a Thorns Bush (matollar espinós), oficialment va passar a dir-se Bankstown Soldier Settlement l'any 1917. Molts carrers d'aquesta zona reben els seus noms de batalles i oficials de la Primera Guerra Mundial.
El Milperra College of Advanced Education es va fundar l'any 1974, el qual va esdevenir el campus Bankstown de la Universitat de l'Oest de Sydney el 1989.
El dia del Pare de setembre de 1984 hi va haver a Milperra un enfrontament entre dues bandes rivals de motoristes (Comanchero Motorcycle Club i els Bandidos). Aquest enfrontament es coneix com la Milperra Massacre. Hi van morir 6 motoristes i una noia de 14 anys.
Milperra disposa d'una mescla de zones residencials, comercials i industrials.

## Residents notables

* El nedador Ian Thorpe va néixer a Milperra.

## Referències

* ↑ «1984: Seven killed in Sydney biker shootings». BBC News, 02-09-1984.

## Enllaços externs

* How Did Your Suburb Get Its Name? Arxivat 2006-02-23 a Wayback Machine.
# Papamosques capgrís

El papamosques capgrís (Culicicapa ceylonensis) és una espècie d'ocell de la família dels estenostírids (Stenostiridae).
Habita boscos i vegetació secundària a turons i muntanyes des del nord del Pakistan, nord. sud i est de l'Índia, Sri Lanka, sud-est del Tibet i centre i sud-est de la Xina, cap al sud, a través del sud-est asiàtic i de les illes Grans de la Sonda, fins Lombok, Flores (Indonèsia) i Sumba.

## Referències

* ↑ «Papamosques capgrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021(català)
# Sennoi

«Sennoi» té aquests significats:
* Sennoi (Krasnodar), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Sennoi (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Phanoperla flaveola

Phanoperla flaveola és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Malèsia: Indonèsia i Malàisia, incloent-hi Borneo.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Studies of Indonesian Perlidae (Plecoptera), with Descriptions of Three New Species (anglès)
* ↑ Records of Neoperlini (Plecoptera: Perlidae) from Brunei Darussalam and Sarawak, with Descriptions of New Phanoperla (Banks) and Neoperla (Needham) Species (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1982: A revision of the Oriental stonefly genus Phanoperla (Plecoptera: Perlidae). Systematic Entomology, 7: 87–126.
* ↑ The Bornean species of the stonefly genus Neoperla (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2006-09-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Metro International

Metro International és una companyia sueca de mitjans de comunicació amb seu a Estocolm. Nascut el 1995, Metro és considerat el primer diari gratuït modern. Des de 1997 Metro ha publicat a catorze altres països europeus.

## Referències

* 1 2 Bakker, Piet «The life cycle of a free newspaper business model in newspaper-rich markets». Journalistica, 1, 2013, p. 38. Arxivat de l'original el 2014-01-14 [Consulta: 18 gener 2014].
# Pèire Pessamessa

Pèire Pessamessa (Marsella, 10 de desembre de 1931 - 9 de desembre de 2018) va ser un escriptor, polític i narrador contemporani en occità, autor d'una nova via en la prosa provençal.

## Biografia

Va començar a escriure a la revista occitano-catalana Vida Nova i a la catalana Serra d'Or. Va rebre el Premi Occitània als Jocs Florals de l'Alguer el 1962.
També ha exercit de crític literari i ha realitzat diverses emissions de radio i de pel·lícules en occità. Va rebre el Premi Batista i Roca en 2005. Fou alcalde de Buòus (Provença) durant 28 anys. Des del 30 de novembre de 2002 exercí de president del Cercle d'Agermanament Occitano-Català. Residí a Civèrgas i la seva filla, Estelle Pessamessa, ha col·laborat a Malaterra, de Philippe Carrese, únic film en occità emès per la televisió francesa. En 2012 va rebre el Gran Premi Literari de Provença.

## Obres

* Automnada (1958)
* La tèrra acampassida 1963
* Beluga de l'Infèrn 1966
* D'un còp de destrau 1970
* Beluga de l'infèrn (Cronica istorica deis annadas 50)
* De fuòc amb de cendre 1973-1978
** Volum 1: Onze oras passadas de cinc 1973
** Volum 2: Lo refugiat 1976
** Volum 3: Espaci nòu 1978
* Nhòcas e bachòcas 1957 e 1981
* La tèsi 1995
* Viatge au fons de la mitologia (2008)
* Lou tron de l'èr e la premsa marselhesa dau sègle XIX (2014) article publicat a Lengas

## Referències

* ↑ «Mor l'escriptor i occitanista Pèire Pessamessa». [Consulta: 12 desembre 2018].
* ↑ «Pèire Pessamessa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cinema i literatura a la Provença al web del CAOC
* ↑ A Pèire Pessamessa lo prèmi literari de Provença, A quò d'aquí, 23 de desembre de 2012
* ↑ Pèire Pessamessa còntra la literatura embarrada e la fobia dau mòt "occitan", A quò d'aquí, 3 d'octubre de 2012

## Enllaços externs

* Pèire Pessamessa a worldcat.org
* La tèsi de Pèire Pessamessa per Sèrgi Viaule, a jornalet.com, 20 de setembre de 2014
# Ministeri de Defensa de Ruanda

El Ministeri de Defensa de Ruanda (kinyarwanda Minisiteri y'Ingabo; francès Ministère de la Défense) es troba a càrrec de les Forces Ruandeses de Defensa. El Ministre de Defensa és responsable de la conducta i execució dels programes de defensa. L'actual Ministre de Defensa és el general James Kabarebe des de 2010. El tinent coronel Innocent Gashugi és el secretari permanent. El general Patrick Nyamvumba és el Cap d'Estat Major de la Defensa.

## Llista de Ministres de Defensa

| No. | Nom | Pren possessió | Deixa el càrrec | Anys servint | President |
| 1 | Calliope Mulindahabi | 1962 | 1965 | 3 | Grégoire Kayibanda |
| 2 | Juvénal Habyarimana | 1965 | 1991 | 26 | Grégoire Kayibanda |
| 2 | Juvénal Habyarimana | 1965 | 1991 | 26 | Juvénal Habyarimana |
| 3 | Maj.-Gen. Augustin Ndindiliyimana | 1991 | 1992 | 1 | Juvénal Habyarimana |
| 4 | James Gasana | 1992 | 1993 | 1 | Juvénal Habyarimana |
| 5 | Augustin Bizimana | 1993 | 1994 | 1 | Juvénal Habyarimana |
| 5 | Augustin Bizimana | 1993 | 1994 | 1 | Théodore Sindikubwabo |
| 6 | Maj.-Gen. Paul Kagame | 1994 | 2000 | 6 | Pasteur Bizimungu |
| 7 | Brig.-Gen. Emmanuel Habyarimana | 2000 | 2002 | 2 | Paul Kagame |
| 8 | Gen. Marcel Gatsinzi | 2002 | 2010 | 8 | Paul Kagame |
| 9 | Gen. James Kabarebe | 2010 | en el càrrec | 5 | Paul Kagame |
Font: Ministry of Defence, Republic of Rwanda.

## Referències

* ↑ "bidding_notice.pdf Arxivat 2011-10-18 a Wayback Machine.." Ministry of Defence. Retrieved on 26 February 2013.
* ↑ Reuters. «Congo asks UN to sanction Rwanda officials for rebel support». deferenceweb.co.za, 03-09-2012. [Consulta: 4 setembre 2012].
* ↑ Ministry of Defence (MOD), Republic of Rwanda. «The Minister». [Consulta: 17 octubre 2012].

## Enllaços externs

* web oficial
# Stephen Tataw

Stephen Tataw (Yaoundé, 31 de març de 1963 - Yaoundé, 31 de juliol de 2020) fou un futbolista camerunès de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Camerun amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1990 i 1994.
Pel que fa a clubs, destacà a Tonnerre Yaounde, Olympic Mvolyé i Tosu Futures.

## Referències

* ↑ Stephen Tataw Eta - International Appearances
* ↑ Oluwashina Okeleji. «77 applicants for vacant Cameroon coaching position». BBC Sport, 23-04-2018. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «Perfil a fifa.com». Arxivat de l'original el 2019-08-16. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Perfil a camfoot.com». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ Stephen Tataw a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Lovejoy, Joe. «Roger Milla». A: A Game of Two Halves. Random House, 1993, p. 293.
# Otocinclus vittatus

Otocinclus vittatus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,3 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones, Orinoco, Paranà i Paraguai.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sennoie (Krasnoiarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Sennoie».
Sennoie (en rus: Сенное) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 60 habitants. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# Perdiu boscana de David

La perdiu boscana de David (Arborophila davidi) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita les terres baixes que hi ha al llarg de la frontera entre el sud del Vietnam i l'est de Cambotja.

## Referències

* ↑ «Perdiu boscana de David». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Microarquitectura

En l'enginyeria informàtica, la microarquitectura (de vegades abreviada com µarch o uarch) és una descripció del sistema de circuits elèctric d'un ordinador, UCP, o processador de senyals digitals, que és suficient per descriure completament el funcionament del maquinari.
En cercles acadèmics, s'utilitza el terme organització informàtica, mentre que a la indústria informàtica, el terme microarquitectura s'utilitza més sovint. En conjunt, microarquitectura i arquitectura del conjunt d'instruccions (ISA) constitueixen el camp de l'arquitectura d'ordinadors.

## Etimologia del terme

Des dels anys 1950, molts ordinadors utilitzaven microprogramació per implementar la seva lògica de control que descodificava les instruccions de programa i les executava. Els bits dins de les paraules del microprograma controlaven el processador en el nivell dels senyals elèctrics.
El terme «microarquitectura» es va utilitzar per descriure les unitats que van ser controlats per les paraules del microprograma, en contrast amb el terme «arquitectura» que era visible i documentada per als programadors. Mentre que l'arquitectura normalment havia de ser compatible entre generacions de maquinari, la microarquitectura subjacent es podria fàcilment canviar.

## Referències

* ↑ «Microarchitecture» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2011].

## Vegeu també

* Arquitectura de von Neumann
* Arquitectura Harvard
* CompactRISC
* Microprocessador
* Microcontrolador
* Multinucli
* Sandy Bridge
* Circuit integrat a molt gran escala

## Enllaços externs

* Microarquitectura Intel (castellà)
* Microarquitectura de la CPU Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà) PDF
# Medi (metge)

Medi (en llatí Medius, en grec Μήδιος) fou un metge grec deixeble de Crisip de Cnidos, que va viure el segle iv aC i segle III aC. L'esmenta Galè (De Ven. Sect. adv. Erasistr. Rom. Dey. 100.2, De Cur. Rat. per Ven. Seet. 100.2, vol. xi. pp. 197, 252), que li atribueix gran autoritat en anatomia.
L'enciclopèdia Suides diu que podia ser el germà de Cretoxena, la mare d'Erasístrat.

## Referències

* ↑ Medius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1004-1005
Viccionari
# Ministeri de Defensa Nacional de Grècia

El Ministeri de Defensa Nacional (en grec: Υπουργείο Εθνικής Άμυνας, ΥΠΕΘΑ abreujat) és el departament responsable de la gestió de la defensa militar de Grècia. L'actual ministre de Defensa grec és Dimitris Avramópulos successor de Panos Panagiotópulos tots dos del partit polític Nova Democràcia. El ministeri va ser fundat l'any 1950.

## Enllaços externs

* Ministeri de Defensa Nacional de Grècia - Web oficial

## Videoclips

* Hellenic Ministry of Defence YouTube channel
# Southlake

Southlake és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 21.519 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Southlake tenia 21.519 habitants, 6.414 habitatges, i 5.958 famílies. La densitat de població era de 379,6 habitants/km².
Dels 6.414 habitatges en un 60,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 88% hi vivien parelles casades, en un 3,5% dones solteres, i en un 7,1% no eren unitats familiars. En el 5,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,1% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 3,1% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 131.549$ i la renda mitjana per família de 136.023$. Els homes tenien una renda mitjana de 100.000$ mentre que les dones 46.042$. La renda per capita de la població era de 47.597$. Aproximadament l'1,3% de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Southlake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Southlake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Otoe

Els otoe són una tribu índia de llengua siouan de la branca chiwere. El seu nom provenia de wat-ota o uahtaktato "luxuriosos". Els missouria són una tribu índia siouan de la branca chiwere, com els otoe i ioway, també anomenada niutachi.

## Localització

Antigament, els otoe vivien a Nebraska amb els missouri, d'on emigraren procedents de les costes dels Grans Llacs. Els missouri vivien als marges del Missouri en la confluència amb el Mississipi. Avui viuen al comtat de Noble (Oklahoma), a la Otoe-Missouria Federal Trust.

## Demografia

El 1900 els otoe eren 370 individus, augmentaren a 1.400 el 1980 i a 1.500 el 1990, juntament amb els missouria, amb els quals formen la tribu reconeguda federalment Tribu Otoe-Missouria. Segons dades de la BIA del 1995, a la Reserva Otoe d'Oklahoma hi vivien 813 individus (1.462 al rol tribal). Segons el cens dels EUA del 2000, hi havia 1.470 purs, 336 barrejats amb altres tribus, 505 barrejats amb altres races i 133 amb altres races i altres tribus. En total, 2.444 individus.

## Costums

Com la resta de les tribus chiwere i siouan, pertanyen a la cultura de les planures, caracteritzada per viure en tipis i la cacera del búfal.

## Història

Probablement, fins al segle xv vivien a la zona dels Grans Llacs amb els winnebago, però se'n separaren amb missouria i ioway i marxaren a Nebraska, tot establint-se vora el Grand River. El 1673 foren visitats per Louis Jolliet i Jacques Marquette, qui els trobaren vora l'actual assentament de Des Moines (Iowa), i quan els visitaren el 1804 Lewis i Clark ja eren assentats als marges del Platte, vora l'actual ciutat d'Omaha, amb omaha i osage. Els missouria foren gairebé exterminats el 1798 en una guerra contra els fox i sauk, i els supervivents s'hagueren d'aixoplugar entre els osage, kanza i otoe. El 1805 es tornaren a reunir els missouria, però foren atacats pels osage, i els supervivents s'amagaren entre els otoe i els ioway. El 1817 van fer els primers tractats amb els blancs, i cap al 1830 van vendre llur terres a canvi d'una reserva a Kansas i Nebraska, vora el riu Big Blue, que no els van donar fins al 1854.
Cap al 1862, però, van vendre les terres i marxaren a Oklahoma, on s'instal·laren al comtat de Noble. Tanmateix, la seva reserva fou parcel·lada el 1887. Truman Washington Dailey (1898-1996), també conegut com a Mashi Manyi ("Soaring High") o Sunge Hka ("White Horse"), és últim parlant d'Otoe-Missouria (Baxoje-Jiwere-Nyut'chi).

## Notables Otoe

* Annette Arkeketa, poeta i dramaturga
* Chono Ca Pe
* Àliga de Plaer
* Shaumonekusse
* Anna Lee Walters, escriptora
* Tommy Morrison, boxejador que participà en la pel·lícula Rocky V
* Johny Hendricks

## Referències

* ↑ Cens dels Estats Units, 2010

## Enllaços externs

* Otoe-Missouria Tribe of Oklahoma
* Llengua Ioway-Otoe
* Genealogia Otoe-Missouria Arxivat 2006-02-02 a Wayback Machine.
# Miguel de Vasconcelos

Miguel de Vasconcelos (o Vasconcellos) e Brito (c. 1590 – 1 desembre 1640 a Lisboa) fou l'últim Secretari d'Estat (Primer ministre) del Regne de Portugal durant el període de 60 anys d'unió personal d'aquest regne amb la monarquia castellana (Unió Ibèrica).
Era senyor de l'antiga Honra d'Alvarenga i de la baronia dels Lunas, família de magistrats del segle xvi originària de Viana do Castelo i de Paço de Sequeiros a Ponte de Lima. El seu parent Diego Soares, pròxim al Comte duc d'Olivares va influir perquè Margarida de Savoia, Duquessa de Màntua i cosina del rei Felip II de Castella, fos nomenada Virreina de Portugal, i ell fou nomenat Secretari d'Estat, ocupant el càrrec del 1635 al 1640.
Era probablement el col·laborador del poder espanyol més odiat a Portugal, considerat un traïdor durant els últims anys del seu mandat, especialment després de la revolta de 1637, en ser ell qui aplicava les polítiques del comte-duc de demanda d'alts impostos i de tropes per als conflictes on es trobava embolicada la monarquia castellana en aquelles dates.
Després de diversos intents fallits, i aprofitant que la monarquia hispànica estava ocupada amb la Guerra dels Segadors a Catalunya, el matí d'1 desembre 1640 un grup de nobles que volien la independència plena de Portugal varen començar una revolta que va rebre el suport del poble de Lisboa. Després d'entrar al palau, els assaltants van cercar Miguel Vasconcelos, que era amagat dins un armari amb una pistola. Fou ferit de mort i defenestrat per la façana del palau reial que dona a la plaça del mercat de Lisboa, on el seu cadàver fou colpejat pel públic.

## Vegeu també

* Guerra de Restauració portuguesa

## Referències

* ↑ Elliott, John H. España en Europa: Estudios de historia comparada (en castellà). Universitat de València, 2002. ISBN 978-84-370-5493-3.
# Quitrà d'hulla

El quitrà d'hulla és un líquid de color marró o negre de gran viscositat que fa olor de naftalina. Té diverses aplicacions, principalment com recobriment o pintura especialitzada gràcies a la resistència que presenta davant els àcids i les substàncies corrosives com és l'aigua salada. Està format per la mescla d'hidrocarburs aromàtics, bases nitrogenades i fenols. Conté grans quantitats de toluè, xilè i naftalè, que poden separar-se per destil·lació fraccionada.
Es fa servir com matèria primera per produir diverses substàncies químiques com el carbolineum o la piridina, quinolina i pirè, a és de ser important en la construcció de carreteres.
Actualment el quitrà d'hulla es genera com subproducte del procés de producció del coc el qual és molt important en la fosa del ferro.

## Seguretat

Segons l'Agència Internacional per a la Investigació del Càncer (IARC), els preparats que inclouen més d'un 5% de quitrà d'hulla són carcinogens del Grup 1 de carcinogens IARC.
Malgrat això, la National Psoriasis Foundation dels Estats Units diu que és una bona opció contra la psoriasi i altres malalties del cuir cabellut.

## Notes

* ↑ Morcillo, Jesús. Temas básicos de química. 2ª. Alhambra Universidad, 1989.
* ↑ National Psoriasis Foundation, The battle to save coal tar in California, 3 de diciembre de 2001 (inglés)

## Referències

Schweitzer, P. A. Paint and Coatings. Boca Raton, Taylor & Francis, 2006.

## Enllaços externs

* Alquitrán de hulla Arxivat 2008-04-29 a Wayback Machine. en segulab.com
# Molí de la Riera (Sant Pere de Torelló)

El Molí de la Riera és una obra de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Molí construït al costat del riu Ges. La façana es troba orientada a migdia. S'hi descriuen dos cossos, un a la part esquerra i un a la dreta, que sobresurt de l'edificació i està cobert a dues vessants, l'esquerra més llarga que la dreta. Al sector de tramuntana es descriu un altre cos cobert a dues vessants i amb el carener perpendicular al cos principal dins el qual s'ubica el molí, amb un portal interior orientat a llevant.
L'estat de conservació és bo, sobretot de les moles de molí, que es conserven en molt bon estat. Es varen mantenir en funcionament fins als anys 60 del segle xx.

## Història

L'any 1379 en Pere Codolosa estableix a Berenguer ses Cases, de la sagrera de Sant Feliu, una part per l'aigua del molí de la riera de Vallver que s'ha de construir. Així mateix el sacerdot Jaume Carrera fa a ses Cases un altre establiment igual. Els honors dels llocs per on ha de passar el rec són del mas Riba.
Cal assenyalar que les eines que conserva el molí són molt interessants pel bon estat en què es troben, i es podrien posar en funcionament de nou sense esforç, recuperant un ofici perdut a les nostres terres.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Molí de la Riera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].