OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Martí de Maçanet de Cabrenys

Sant Martí de Maçanet de Cabrenys és una església situada al centre del municipi de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església situada, al centre del poble, és d'una nau amb absis semicircular, el qual presenta la característica articulació del seu mur amb decoració de dents de serra i un fris d'arcs cecs. Algunes de les mènsules dels arcs tenen motius en relleu. D'època romànica també resten tres finestres de doble esqueixada, alguna d'elles reformada. Hi ha dues portalades, una a ponent, modificada, i l'altra, més destacada, a migdia (coneguda com a Porta Ferrada). En aquesta darrera hi apareixen també relleus molt esquemàtics que representen personatges i fruits.
La nau posseeix volta apuntada, i tot l'aparell de l'església està fet amb carreus de granit, ben escairats i voluminosos. De l'interior només esmentem l'arc triomfal doble i en degradació, i la coberta ametllada del presbiteri. Sobre la façana de ponent s'aixeca un campanar de planta octogonal amb arcades de mig punt, que és un afegitó del segle XVII o del xviii. Com en altres esglésies d'aquesta comarca no hi falten làpides gòtiques. Apareixen encastades en el mur de migdia, i la inscripció més ben conservada data de 1340. Fruit d'unes obres de fortificació realitzades en els segles XVII i XVIII, dues galeries laterals sobremunten els murs romànics de la nau.
Està dedicada al bisbe Sant Martí de Tours, patró del poble. Mn. Francesc Barjau va escriure els Goigs de la parròquia que canten: "Esperant gran recompensa del Patró a qui està comès, Massanet de Cabrenys és venturós amb joia immensa; car sempre que hi acudí trobà en Ell bon defensor".

## Referències

* 1 2 Text importat de: «Església de Sant Martí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 25 agost 2014] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
* ↑ «Goigs a sant Martí de Maçanet de Cabrenys». [Consulta: 2017].

## Enllaços externs

* Església de Sant Martí de Maçanet de Cabrenys, fitxa de l'Ajuntament
# Vasco da Gama (desambiguació)

«Vasco de Gama» té aquests significats:
* Biografia: Vasco da Gama fou un navegant portuguès.
* Esports: el Club de Regatas Vasco da Gama, és un club de futbol de la ciutat brasilera de Rio de Janeiro.
# Tatiana Iessenina

Tatiana Iessenina (Moscou, 11 de juny de 1918 - Taixkent, 5 de maig de 1992), nom complet amb patronímic Tatiana Serguéievna Iessenina, rus: Татьяна Серге́евна Есенина, fou una escriptora russa i la filla del poeta Serguei Iessenin i la seva segona esposa Zinaida Raikh.

## Biografia

Va néixer l'11 de juny de 1918 a Oriol, i es va criar a Moscou. Durant la Gran Guerra Patriòtica, fou evacuada amb el seu marit i el seu fill a l'Uzbekistan, on, a petició d'Aleksei Nikolàievitx Tolstoi, ella i la seva família van rebre una petita habitació de la casa-caserna. Va viure a Taixkent durant mig segle, treballant com a corresponsal del diari "Pravda Vóstoka" rus: Правда Востока.Va publicar un llibre de memòries de S. Iessenin, Z. Raikh i V. Meierhold. La novel·la de Tatiana Jenià, la meravella del segle XX, rus: Женя — чудо ХХ века, va ser l'única obra de ficció que va publicar en vida, tot i que va deixar altres obres en manuscrit a la seva mort.

## Referències

* 1 2 Kelly, Catriona. Anthology of Russian Women's Writing, 1777-1992. Oxford University Press, 1994, p. 316. ISBN 0-19-871505-6.
# Schwabach

Schwabach (en fràncic oriental Schwouba) és una ciutat alemanya d'uns 40.000 habitants a prop de Nuremberg, al centre de la regió de Francònia, al nord de Baviera (Alemanya). La ciutat és una ciutat autònoma, independent d'un districte (kreisfreie Stadt). Schwabach és famosa per les seves artesanies fetes d'or i paper d'alumini, sobretot d'or. El 2004, Schwabach celebra aquesta tradició amb un festival d'aniversari de marca «500 anys de làmina d'or a Schwabach».
Cap a l'any 1500 un tipògraf local va desenvolupar el tipus de lletra Schwabacher. Aquesta font va ser utilitzada per imprimir la primera Bíblia traduïda a l'alemany, que havia estat elaborat per Martí Luter.
Schwabach és també la ciutat natal del compositor Adolf von Henselt, el botànic Johann Gottfried Zinn, el biòleg Ralf Baumeister i un dels desenvolupadors de MP3, Bernhard Grill. Va ser visitada sovint per Albert Dürer.

## Referències

* ↑ Opitz, Else. Mei Schwouba und die Welt drummrum ...: Der Mundartgedichte 2. Folge. (en alemany). Schwabach: Millizer, 1999.
* 1 2 Kalwa, Claas. «Schriftportrait Alte Schwabacher» (en alemany). Schriftgestaltung. [Consulta: 23 febrer 2022].
# Quintana de l'Agulló

La Quintana de l'Agulló és un paratge del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situada en el sector central del terme, al costat sud i de la masia de l'Agulló. Es tracta dels camps de conreu immediats a una masia, en aquest cas l'Agulló. Es troben a prop i al nord-est del Barri de Baix.
# Puiseux (Ardenes)

Puiseux és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Puiseux era de 101 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 47 eren cases i 1 era un apartament. Dels 40 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 10 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Puiseux el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 45 eren actives i 20 eren inactives. De les 45 persones actives 44 estaven ocupades (27 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 20 persones inactives 6 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Puiseux hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Puiseux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Puiseux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ramon Vidiella i Balart

Ramon Vidiella i Balart (Reus, 1861 - 1927) va ser un advocat i polític català.
Era un dels fundadors de l'Associació Catalanista, i de l'Associació Agrícola, convertida després en Cambra Agrícola. Va presidir la Cambra de la Propietat Urbana i l'Empresa Hidrofòrica, que subministrava aigua a la ciutat. Va ser elegit dues vegades regidor a Reus i diputat provincial, ocupant la presidència de la Diputació de Tarragona del 1915 al 1917. Fou redactor de Lo Somatent i col·laborador a Foment i altres periòdics reusencs. Adherit des del primer moment a la Unió Catalanista, va ser delegat a les Assemblees de Manresa, Reus, Balaguer, Girona, Terrassa i Barcelona. Com a president de la Diputació Provincial de Tarragona, participà a Reus (1916) a la Diada de la Llengua Catalana en desgreuge per unes declaracions de Royo Vilanova. S'adherí al I Congrés Catalanista (1880), donà suport al "Memorial de greuges" (1885), signà el "Missatge a la Reina Regent" (1888), i el "Missatge al Rei dels Hel·lens" (1897). Fidel a les postures nacionalistes progressistes i republicanes rebutjà les opcions possibilistes conservadores encapçalades per Prat de la Riba i s'integrà al Foment Nacionalista Republicà, entitat reusenca adherida a la Unió Federal Nacionalista Republicana. El 1924 va ser detingut un temps juntament amb Pere Barrufet i Marian Roca, en ser-li incoat un procés militar per participar en reunions conspiratòries. Va ser pare de Pere Vidiella i Simó i de Ramon Vidiella. Un germà seu, Abdó Vidiella Balart nascut el 1872, va emigrar a Bogotà, on instal·là una fàbrica de llumins i es va fer ric. Abdó Vidiella va morir el 1918 a Sud Amèrica.

## Referències

* ↑ «Ramon Vidiella i Balart». Revista del Centre de Lectura, Any VIII, 167, III-1927, pàg. 74.
* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 673.
* ↑ Anguera, Pere. Coses de Reus. Reus: Pragma, 2006, p. 136. ISBN 9788493495206.

## Enllaços externs

* Perea, Eugeni. Josep Ramon Vidiella i Balart. Els diputats de la Mancomunitat de Catalunya [Consulta 20-V-2017]
# Santa Bàrbara (Goya)

Santa Bàrbara és un oli de temàtica religiosa pintat per Francisco de Goya cap a 1773 durant la seva etapa juvenil a Saragossa. Santa Bàrbara és una màrtir cristiana del segle iii molt venerada a Espanya i principalment a Aragó. Aquest quadre es va realitzar poc després de l'arribada de Goya del seu viatge a Itàlia, on es va inspirar en l'art grecoromà per emprendre aquesta obra. Alguns detalls del cap i del cos van ser preparats per dibuixos del Quadern italià. Goya representa a la santa com una bellíssima dona d'elevada posició social, com ho delaten les seves robes. A la mà dreta porta la Santa Custòdia i en l'esquerra la palma del seu martiri. Al fons apareix la torre de la seva captivitat i un raig. A l'esquerra l'Exèrcit Reial, del que la santa era patrona. Goya recorre el cos de la santa creant un interessant ritme accentuat per un gran focus de llum.

## Notes

* ↑ Glendinning, Nigel, Francisco de Goya, pág. 75, Madrid, Arlanza, Biblioteca «Descubrir el Arte», 2005, (colección «Grandes maestros»). ISBN 84-95503-40-9
* ↑ Domènec Ribot Martín y Laura García Sánchez, Goya, pág. 9, Madrid, Tikal, 2008 (colección «Enciclopedia del Arte»). ISBN 978-84-99280-219

## Enllaços externs

* «Santa Bàrbara». Museu del Prado.
* «Santa Bàrbara». Artehistoria.com.
# Veit Bach

Veit Bach (o Vitus), (cap al 1550 - † 8 de març de 1619) va ser un llaütista i cítarista alemany, i és el primer avantpassat conegut de la família Bach, rebesavi de Johann Sebastian Bach.
Es creu que era fill de Hans Bach. No se sap on va néixer ni l'any exacte. Sabem que era moliner i forner a Hongria i que després es va establir a Wechmar, Turíngia, a causa del seu luteranisme i les guerres religioses de la Lliga d'Esmalcalda (Schmalkaldischer Bund). Va ser pare de:
* Lips Bach
* Johannes (Hans) Bach
En la genealogia que Johann Sebastian Bach va elaborar de la seva família, Veit Bach és l'antecessor més llunyà que esmenta. Diu que portava el seu llaüt o cítara a tot arreu, i fins i tot intentava acompanyar-hi el soroll que feien les moles del molí.

## Bibliografia

* Diccionario Enciclopédico de la Música Música Maestro, Editorial Rombo, 1996, ISBN 8482570323
* Musicalia, Enciclopedia y Guía de la Música Clásica, Editorial Salvat, 1986, ISBN 8471378728
* Larousse de la musique, Librairie Larousse, 1957

## Enllaços externs

* History of the Bachs
* V is for Veit Bach
* Familienartikel Allgemeine Deutsche Biographie (zu Veit Bach siehe: Bach, Joh. Sebastian)
# Torrent d'Albereda

El Torrent d'Albereda és un torrent afluent per l'esquerra del Cardener que actualment fa tot el seu curs pel terme municipal de Navès. Val a dir, però, que els darrers 1.390 m. del mateix han estat inundats pel Pantà de Sant Ponç i que abans de la construcció d'aquest, els últims 922 m. dels seu curs transcorrien pel terme municipal de Clariana de Cardener
Aigües amunt de la C-26 el curs rep el nom de Rasa d'Albereda.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, el Torrent d'Albereda passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Navès | 6.997 | 88,36% |
| Per l'interior del municipi de Clariana de Cardener | 922 | 11,64% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent d'Albereda està integrada per 35 cursos fluvials que sumen una longitud total de 27.594 m.

### Afluents destacables

   * El Barranc del Reguer

## Enllaços externs

* Mapa de l'ICC

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Sigismundita

La sigismundita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'arrojadita. Aquesta espècie va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020 i publicada l'any 2022, amb el nom actual de sigismundita. No obstant, l'any 2005 va ser reanomenada a arrojadita-(BaFe), fins al 2022, quan va recuperar el seu nom original.
Rep el nom en honor de Pietro Sigismund (1874 - 10 de juliol de 1962), un conegut col·leccionista de minerals de Valtellina (Itàlia), qui, entre altres aportacions, va descobrir l'artinita.

## Característiques

La sigismundita és un fosfat de fórmula química {Ba◻}{Fe$^{2+}$◻}{Ca}{Na₂◻}{Fe$_{13}$$^{2+}$}{Al}(PO₄)$_{11}$(HPO₄)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva localitat tipus es troba a Groppera Alp, Madesimo (Lombardia, Itàlia). També se n'ha trobat al Canadà, Alemanya, Ruanda i els Estats Units.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sigismundita pertany a «08.BF: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 0,5:1» juntament amb els següents minerals: arrojadita-(KFe), dickinsonita-(KMnNa), arrojadita-(BaNa), arrojadita-(SrFe), arrojadita-(KNa), arrojadita-(PbFe), fluorarrojadita-(BaFe), arrojadita-(NaFe), fluorarrojadita-(KNa), fluorarrojadita-(NaFe), samuelsonita, grifita i nabiasita.

## Referències

* ↑ «Arrojadite-(BaFe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 desembre 2015].
* ↑ «Arrojadite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 desembre 2015].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «Newsletter 66». Mineralogical Magazine, 86, 2, 01-04-2022, pàg. 359–362. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2022.33 [Consulta: 18 maig 2022].
# Quintana de la Manyosa

La Quintana de la Manyosa és un paratge del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situada en el sector central-septentrional del terme, al costat sud i sud-oest de la masia de la Manyosa. Es tracta dels camps de conreu immediats a una masia, en aquest cas la Manyosa. Queda a banda i banda, principalment a la dreta, del torrent de la Manyosa, en el vessant nord-oest de la Serra Pelada.
El Camí de Vila-rúbia hi fa tota la volta pel costat de ponent.
# Rasa de Tristany

La Rasa de Tristany és un torrent afluent per la dreta de la Rasa del Molí de Moixons que neix a 1 km. al sud-oest del poblet de Su, al vessant de ponent del Serrat Llarg.
Des del seu naixement, la Rasa de Tristany passa successivament pels termes municipals de Riner i Pinós. La seva conca hidrogràfica està constituïda per una xarxa de dotze petits cursos fluvials que sumen una longitud total de 8.333 metres que transcorren el mateixos municipis.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Riner | 627 | 17,57% |
| Pinós | 2.942 | 82,43% |
Distribució municipal de la xarxa :
| Municipi | | Longitud que hi transcorre |
| Riner | 4 | 2.163 m |
| Pinós | 10 | 6170 m |

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ La suma de les longituds de cada terme municipal Pot ser superior a la longitud total de la xarxa perquè els trams en els quals els cursos fluvials fan de frontera entre dos termes municipals, es comptabilitzen en els dos municipis fronterers.
# Vladislav Bogićević

Vladislav Bogićević (serbi ciríl·lic: Владислав Богићевић) (Belgrad, 7 de novembre de 1950) és un exfutbolista serbi de la dècada de 1970 i posteriorment entrenador de futbol.

## Trajectòria esportiva

La seva etapa de futbolista transcorregué majoritàriament a l'Estrella Roja de Belgrad, on romangué 13 temporades. Durant aquest temps guanyà cinc lligues iugoslaves. Durant la seva estada al club de Belgrad fou conegut amb el sobrenom de Bleki. El gener de 1978 fou fitxat pel New York Cosmos de la North American Soccer League. Els seguidors l'anomenaren Bogie. Disputà 203 partits, marcà 31 gols i donà 147 assistències.
Fou internacional amb la selecció iugoslava en 23 ocasions. Participà en el Mundial de 1974.
El 1994 començà la seva carrera d'entrenador. El juliol de 1995 agafà l'equip de la A-League New York Centaurs. L'agost de 2000 ingressà a l'equip tècnic de la Federació Iugoslava i quan Ilija Petković esdevingué primer entrenador, Bogićević fou assistent. La temporada 2003-2004 entrenà el Belenenses de Portugal, on romangué poc més de dos mesos.

## Enllaços externs

* Perfil a NASL
* Perfil al US National Soccer Hall of Fame
* (serbi) Perfil a la federació sèrbia
Vladislav Bogićević - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Iugoslàvia – Copa del Món de Futbol 1974
1 Marić •
2 Buljan •
3 Hadžiabdić •
4 Mužinić •
5 Katalinski •
6 Bogićević •
7 Petković •
8 Oblak •
9 Šurjak •
10 Aćimović •
11 Džajić (c) •
12 Jerković •
13 Pavlović •
14 Peruzović •
15 Dojčinovski •
16 Vladić •
17 Popivoda •
18 Karasi •
19 Bajević •
20 V. Petrović •
21 O. Petrović •
22 Mešković •
Entrenador: Miljanić :
# Saint-Germain-lès-Buxy

Saint-Germain-lès-Buxy és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 470 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 159 | 163 | 172 | 178 | 180 | 179 | 270 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Torrent de la Font del Salamó

El torrent de la Font del Salamó és un torrent del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situat a la zona sud-oriental del terme, al sud-est de la masia del Salamó. Es forma a migdia de la masia esmentada, en la part superior, costat nord, de la Cinglera del Salamó, just al nord-est del lloc on hi ha un repetidor de telecomunicacions. Des d'aquest lloc el torrent davalla cap al nord-est, pel costat de llevant de la masia del Salamó i de la Cinglera de la Baga del Salamó, i s'aboca de seguida en el torrent de la Baga del Salamó just a ponent de la Baga del Salamó.

## Enllaços externs

* El Torrent de la Font del Salamó en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Silicaris

Els silicaris (Silicarea) són un nou embrancament proposat basat en els estudis moleculars del embrancament dels porífers. Alguns científics creuen que els porífers són parafilètics i que algunes esponges com les esponges calcàries són un embrancament separat que va ser el primer a separar-se del regne animal. Els silicaris són considerats el següent embrancament en divergir del llinatge animal primari.
# Ralston

«Ralston» té aquests significats:
* Ralston (Iowa)
* Ralston (Nebraska)
* Ralston (Oklahoma)
* Ralston (Wyoming)
* John Ralston Saul (1947, Ottawa), escriptor i assagista canadenc.
# Rasa de Vila-seca (Aigua d'Ora)

* Aquest article tracta sobre el torrent de la conca de l'Aigua d'Ora. Vegeu-ne altres significats a «Rasa de Vila-seca».
La Rasa de Vila-seca és un torrent afluent per l'esquerra de la Rasa de la Vallanca el curs del qual transcorre íntegrament pel terme municipal de Navès.

## Xarxa hidrogràfica

La Rasa de Vila-seca no té cap afluent.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Vladislav Bóbrik

Vladislav Iúrevitx Bóbrik (rus: Владислав Юрьевич Бобрик) (Novossibirsk, 6 de gener de 1971) va ser un ciclista rus, que fou professional entre 1993 i 1999. La seva principal victòria fou la Volta a Llombardia de 1994.

## Palmarès

* 1990
** Vencedor d'una etapa del Tour de Trump
* 1991
** Vencedor d'una etapa de la Redlands Classic
* 1994
** 1r a la Volta a Llombardia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Aragó
** Vencedor d'una prova del Trofeo dello Scalatore
* 1995
** 1r al Memorial Josef Voegeli
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 1997
** 1r al Memorial Nencini

### Resultats al Tour de França

* 1994. 62è de la classificació general
* 1998. Abandona (10a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1993. 61è de la classificació general
* 1995. 28è de la classificació general
* 1998. 23è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1996. 16è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Vladislav Bóbrik a sitiodeciclismo.net