OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ichinomiya (Xinto)

Ichinomiya (一宮, 一の宮, 一ノ宮 o 一之宮), traduït al català com a "primer santuari", és un terme històric referit als santuaris xintoistes o jinja del Japó amb el rang més alt dins d'una província o una prefectura. El seu equivalent budista és el Kokubunji o "temple (budista) provincial".
Les antigues províncies del Japó solien tindre un o més, d'Ichinomiya, els quals han creat molts topònims, com a Ichinomiya, a la prefectura d'Aichi o l'Ichinomiya de la prefectura de Chiba.
També hi van existir santuaris amb rang menor, sent aquest els Ninomiya (segon santuari), Sannomiya (tercer santuari), Shinomiya (quart santuari) i molts més, els quals han donat topònims com Ninomiya, a la prefectura de Kanagawa, Sannomiya, un barri de la ciutat de Kobe o l'estació de Shinomiya, a la prefectura de Kyoto.

## Referències

* ↑ Encyclopedia of Shinto, "Ichi no miya/ Sōja; retrieved 2013-5-14.
# Icheko (cràter)

Icheko és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5,9 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim evenki, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Icheko». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Iekaterina Vàzem

Iekaterina Vàzem (Moscou, 25 de gener de 1848 - Sant Petersburg, 14 de desembre de 1937) va ser una prima ballarina i instructora russa, l'alumne més destacat de la qual va ser la llegendària Anna Pavlova.
Va néixer Matilda Vàzem el 1848 a Moscou, Imperi Rus. Es va traslladar a Sant Petersburg, on, el 1866, va ser nomenada la millor alumna de l'Imperial Theatre School (ara el Ballet Mariinsky).
Es va fer famosa per ballar primerament el paper de Nikiya en el ballet de Marius Petipa, el 1877, La Bayadère. Va passar a ser la professora de la llegendària prima ballarina Anna Pavlova.

## La Bayadère

Durant la segona meitat del segle xix, el ballet rus va ser dominat per artistes estrangers, encara que durant la dècada de 1860 a principis de la dècada de 1880, l'administració del teatre va fomentar la promoció del talent natiu. Vàzem - un terrè -a-terre virtuós - va pujar a les files del Ballet Imperial per convertir-se en una de les ballarines més celebrades de la companyia. Malgrat ser un rendiment beneficiós per a Vàzem, amb les entrades més cares que per a l'òpera, la primera actuació de La Bayadère. Va interpretar a un liceu complet. Al final de l'espectacle, el públic aplaudí durant més de mitja hora. Les revisions eren uniformement complementàries, tot i que van registrar les queixes de la llicència de Petipa en relació amb els fets històrics. També es van centrar en els inconvenients inevitables que es van produir en la majoria de les primeres actuacions. Per exemple, a l'escena del Regne de les Ombres, l'aparició d'un palau màgic va ser malmès i retardat fins que Nikiya s'havia tornat a enfrontar-se.

## Alumnes

Entre els alumnes: Anna Pavlova, Olga Preobrajenska, Agrippina Vagànova, Mathilde Kschessinska, Vera Trefilova, Olga Spessívtseva, Ielizaveta Guerdt, Elza Vill, Boris Shavrov, Konstantín Serguéiev, etc.
# House of Cards

«House of Cards» té aquests significats:
* Cinema:
** House of Cards (pel·lícula de 1968), pel·lícula estatunidenca dirigida per John Guillermin
** House of Cards (pel·lícula de 1993), pel·lícula estatunidenca dirigida per Michael Lessac
* Televisió:
** House of Cards (sèrie de televisió de 1990), sèrie de televisió britànica
** House of Cards (sèrie de televisió de 2013), sèrie de televisió estatunidenca basada en la sèrie britànica
* Música: House of Cards (cançó), cançó de Radiohead del 2007
# Iris unguicularis

Iris unguicularis és una espècie de planta de la família de les iridàcies. Se la troba al Mediterrani occidental (nord d'Àfrica) i Mediterrani oriental. Vegeta en boscos clars, garrigues i pendents pedregoses.

## Descripció

És una planta glabra amb rizoma prim i flors solitàries rectes i fragants. Fulles en forma de sabre, linears, de 10-50 cm de llarg i 1-5 mm d'ample; les mortes romanen. Tija molt curta o absent. El tub de la corol·la mesura 6-28 cm de longitud (sembla el peduncle de la flor), envoltat d'un esporòfil verd, de 6-25 cm de llarg. Els 3 pètals exteriors es troben enrotllats, de punta violeta, excepte els nervis blanquinosos i violetes, de 4,5-8 cm de llarg i 1-2,5 cm d'ample, glabres. Els 3 pètals interns són rectes, violetes, de 6-8 cm de llarg i 8-15 mm d'ample. Els 3 braços de l'estil són plans amb lòbuls punxeguts, per la vora amb glàndules grogues, situats per sobre dels estams.

## Distribució i hàbitat

Creis al Mediterrani occidental, (nord d'Àfrica) i Mediterrani oriental. Vegeta en boscos clars, garrigues, pendents pedregosos.

## Taxonomia

Iris unguicularis va ser descrita per Jean Louis Marie Poiret i publicada a Voyage en Barbarie 2: 86, l'any 1789.

### Etimologia

* Iris: nom genèric anomenat així per Iris, la deessa grega de l'arc de Sant Martí.
* unguicularis: epítet llatí que significa "amb una urpa"

### Sinonímia

* Iris stylosa Desf.
* Iris unguicularis f. lilacina Spreng. ex André
* Iris unguicularis f. marginata Spreng. ex André
* Iris unguicularis f. pavonia Spreng. ex André
* Iris unguicularis f. speciosa Spreng. ex André
* Iris unguicularis subsp. unguicularis
* Joniris stylosa (Desf.) Klatt
* Neubeckia stylosa (Desf.) Alef.
* Siphonostylis unguicularis (Poir.) Wern.Schulze

## Referències

* ↑ Bayer, E.; Buttler K.P., Finkenzeller X., Grau J.. Plantas del Mediterráneo. Barcelona:Omega, 1989. ISBN 84-7031-629-X.
* ↑ «Iris unguicularis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 26 octubre 2014].
* ↑ Iris a Noms Botànics
* ↑ unguicularis a Epítetos Botánicos
* ↑ «Iris unguicularis a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 11 juliol 2017].
# Irisació

Irisació és un fenomen òptic meteorològic que s'identifica quan alguns núvols mitjans o alts adquireixen coloració semblant a la de l'iris de l'ull. Es considera que es produeix per difracció de la llum solar o lunar, en rasar les gotes líquides o els cristalls de glaç. Les irisacions són habituals en els cirrocúmuls i en les vores més primes dels altocúmuls. Rarament es poden observar en estratocúmuls molt prims.
Els colors apareixen barrejats o amb bandes sensiblement paral·leles als contorns dels núvols. Els colors que hi dominen són el verd i el rosa, sovint amb matisos pastel o similar al color nacre.

## Referències

* 1 2 Servei Meteorològic de Catalunya. «Irisació». Web. Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 10 juliol 2014]. (CC-BY-SA-3.0)
* ↑ «PHOTOMETEORS, by Jesús Martínez-Frías». Arxivat de l'original el 2009-12-13. [Consulta: 10 juliol 2014].
# Huabeisaure

El huabeisaure (Huabeisaurus) és un gènere de dinosaure sauròpode que va viure al Cretaci superior, al Campanià, fa uns 75 milions d'anys. Les seves restes fòssils s'han trobat al nord de la Xina. L'espècie tipus, Huabeisaurus allocotus, va ser descrita per Pang i Cheng l'any 2000. Aquest dinosaure, quadrúpede i herbívor, s'assembla molt a Opisthocoelicaudia. El huabeisaure es coneix a partir de nombroses restes, que inclouen dents, extremitats parcials i vèrtebres. Els descobridors van establir una nova família per a aquest gènere, els huabeisàurids, tot i que aquest nom de família no s'utilitza àmpliament entre els paleontòlegs.

## Referències

* Huabeisaurus al web de Thescelosaurus Arxivat 2013-01-20 a Wayback Machine.
* Huabeisaurus a Dinosauria Arxivat 2011-11-11 a Wayback Machine.
* Huabeisaurus a dinosaurier-web Arxivat 2007-10-05 a Wayback Machine.
* Huabeisaurus a Dinodata.org
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Illes Balleny

Les Illes Balleny formen una cadena d'illes deshabitades, principalment volcàniques, a l'oceà Antàrtic, al llarg d'uns 160 km en direcció nord-oest/sud-est. Les illes es troben fortament cobertes per glaceres i són d'origen volcànic. Llengües de gel es projecten des dels seus vessants cap a l'interior del mar.
El grup consta de tres illes principals: Young, Buckle i Sturges, que queden a la mateixa línia de nord-oest a sud-est, i alguns illots petits i roques:
* al nord-est de l'Illa Young: Roques Seal, Pillar
* al sud-est de l'Illa Young: Illa Row, Illa Borradaile (amb un refugi anomenat Base Swan)
* al sud de l'illa Buckle: Con Scott, Illot Chinstrap, Illot Sabrina (amb el Refugi Sabrina), i The Monolithos

## Les illes i roques de nord a sud

| Illa/roca | Àrea (km²) | alçada màxima |
| Young Island i illes satèl·lit |||
| Seal Rocks | 0,0 | 15 m |
| Pillar | 0,0 | 51 m |
| Young Island | 225,4 | Freeman Peak, 1340 m |
| Row Island | 1,7 | 183 m |
| Borradaile Island | 3,5 | 381 m |
| Beale Pinnacle | 0,0 | 61 m |
| Buckle Island i illes satèl·lit |||
| Buckle Island | 123,6 | 1238 m |
| Scott Cone | 0,0 | 31 m |
| Eliza Cone | 0,0 | 67 m |
| Chinstrap Islet | 0,0 | - |
| Sabrina Island | 0,2 | 90 m |
| The Monolith | 0,1 | 79 m |
| Sturge Island (no té illes satèl·lit) |||
| Sturge Island | 437,4 | Brown Peak (1705 m o 1524 m) |
| Balleny Islands | 781,8 | Brown Peak (1705 m) |
El Cercle polar antàrtic passa molt a prop de l'Illa Borradaile, al canal de vuit quilòmetres que hi ha entre l'Illa Young i l'Illa Buckler. L'Illa Buckle i els veïns Illots Sabrina són la llar d'algunes colònies de pingüins Adelia (Pygoscelis adeliae) i pingüins de barbeta -altrament anomenants "de cara blanca"-(Pygoscelis antarctica).
Els capitans baleners John Balleny i Thomas Freeman van ser els primers a albirar el grup el 1839, Freeman va ser la primera persona a desembarcar a alguna de les illes el 9 de febrer de 1839, essent aquell el primer desembarcament al sud del Cercle polar antàrtic. L'àrea total de les illes és de 400 km² i el punt més alt arriba als 1.524 m, el mai escalat Pic Brown a l'Illa Sturges.
Les illes són reclamades per Nova Zelanda com a part de la Dependència Ross, però aquesta reclamació està en suspens en virtut del Tractat Antàrtic.

## Referències

* ↑ Brown Peak, Composite Gazetteer of Antarctica, Scientific Committee on Antarctic Research. US source.
* ↑ Brown Peak, Composite Gazetteer of Antarctica, Scientific Committee on Antarctic Research. NZ source.

## Vegeu també

* Llista de peixos de les illes Balleny
# Il était une fois en France

Il était une fois en France és una sèrie de bande dessinée realitzat per Fabien Nury (guió) i Sylvain Vallée (dibuix). La sèrie ocupa sis àlbums, que van ser publicats per Glénat des de 2007.
La sèrie reconstrueix una versió ficcionalitzada de la vida de Joseph Joanovici, un ferrater jueu romanès emigrat a França, i que esdevindria un dels homes més rics del país. Durant la Segona Guerra Mundial, Joanovici col·laboraria alhora amb la Gestapo parisenca com amb la Resistència, a la que sostingué econòmicament.

## Els àlbums

La sèrie ocupa sis volums (es va publicar un per any entre 2007 i 2012). Una versió integral es va publicar en novembre de 2014 i una edició en tres volums (dos àlbums a cadascun) en 2013.
* L'Empire de Monsieur Joseph (2007)
* Le Vol noir des corbeaux (2008)
* Honneur et police (2009)
* Aux armes, citoyens ! (2010)
* Le Petit Juge de Melun (2011)
* La Terre promise (2012)

## Referències

* 1 2 3 «Il était une fois en France, l'inexorable chute de Joseph Joanovici». Le Figaro, 26-10-2012.
* ↑ Bedetheque
# Inar

Inar va ser rei de Nesa (Neša) i Kanesh (actual Kültepe). Portava el títol de rubaum i el seu rabi simmiltim (primer ministre) es deia Šamnuman. El va succeir el seu fill Warsama després d'un regnat de com a mínim deu anys.
Quan es va tornar a poblar Nesa i els assiris van haver restablert les relacions comercials amb el país, van començar les tensions entre Inar i el rei de Mama, Anum-Herba, i sembla que Inar va envair el regne de Mama. Més tard es va signar un tractat de pau, que va ser molt precària, ja que el fill d'Inar, Warsama, va entrar al territori de Mama i va destruir algunes ciutats.

## Referències

* ↑ Veenhof i Eidem, 2008, p. 143 i 144.
* ↑ Bryce, 2001, p. 60.

## Bibliografia

* Veenhof, K. R.; Eidem, J. Mesopotamia: The Old Assyrian Period (en anglès). Academic Press Fribourg / Vandenhoeck & Ruprecht Göttingen. ISBN 9783727816239.
* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2001. ISBN 8437619181.
# Isabel Lamon

Isabelle Lamon va ser una actriu nord-americana de cinema mut nascuda el 1898. Va començar la seva carrera en el món del teatre fent papers infantils com el de George Hogan a l'obra "Sam Houston" de Clay Clement. El 1911 va realitzar la seva primera pel·lícula, "The Scandal Mongers" amb la productora Éclair America. L'any següent va deixar Éclair i va signar amb Lubin. Entre el 1913 i 1918 va deixar d'actuar i segon la revista Moving Picture World va estar en l'escola d'un convent. És coneguda sobretot pel seus papers a "The Holy City", (1912) "Little Women" (1919), i "The Face in the Dark" (1918). Posteriorment, entre el 1918 i 1925 va actuar en algunes obres a Broadway. Es va casar amb el guionista William M. Hough del que es va divorciar el 24 de desembre de 1947. Va morir als Estats Units el 1958.

## Filmografia
### 1911

* The Scandal Mongers

### 1912

* Making Uncle Jealous
* Caprices of Fortune
* A Choice by Accident
* The Lucky Loser
* The Passing Parade
* Dolls
* Robin Hood
* Wanted a Wife in a Hurry
* That Loving Man
* A Double Misunderstanding
* The Holy City
* Saved from the Titanic
* The Legend of Sleepy Hollow
* It Pays to Be Kind
* Unmerited Shame

### 1913

* The Exile
* The Strange Way
* The Wager
* Dick's Turning
* The Other Woman
* A Father's Love
* Violet Dare, Detective
* Longing for a Mother
* Through Many Trials
* Diamond Cut Diamond
* For His Child's Sake
* Jane's Waterloo
* The Supreme Sacrifice
* The Higher Duty
* The Miser
* Keeping Up Appearances
* What's in a Name?
* Quarantined
* It Might Have Been
* The Veil of Sleep
* Just Out of College

### 1918-19

* The Face in the Dark
* The Matinee Girl
* Little Women

## Referències

* ↑ Sweyd, Lester «What They Were Doing a Few Years Ago». The Motion Picture Story Magazine, VI, 12, 01-01-1914.
* ↑ «Brevities of the business». Motography, VIII, 9, 26-10-1912, pàg. 340.
* ↑ «Strong Goldwyn Cast in "The Face in the Dark"». The Moving Picture World, 27-04-1918, pàg. 570.
* ↑ League, The Broadway. «Isabel Lamon – Broadway Cast & Staff | IBDB». [Consulta: 18 març 2018].
# Intel·ligència dels primats

Els estudis de la intel·ligència dels primats han postulat que els primats tenen capacitats cognitives que els permeten efectuar diverses accions que poden ser considerades senyals d'intel·ligència: des d'un elaborat grau de coordinació espacial fins a indicis de quelcom que es podria interpretar com a moral.

## Referències

* ↑ Folha: Macaco-prego é capaz de inventar atalhos pela mata, dizem pesquisadoras
* ↑ Cientistas encontram os primórdios da moralidade no comportamento de primatas

## Enllaços externs

* Els científics troben els orígens de la moralitat en el comportament dels primats (portuguès)
* Els micos aprenen regles amb la convivència social, diu un estudi (portuguès)
* Un experiment demostra que els orangutans poden utilitzar l'aigua com a eina Arxivat 2007-08-16 a Wayback Machine. (portuguès)
# El Cafè (la Torre de Fontaubella)

El Cafè és una obra amb elements barrocs de la Torre de Fontaubella (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, bastit de maçoneria arrebossada i pintada i cobert per teulada a dues vessants, de planta baixa, pis i golfes. A la façana s'obren dues portes, dos balcons al primer pis i dues finestres a les golfes. Cal destacar una porta dovellada, amb ornamentació a la clau i la data de 1785.

## Història

L'edifici es bastí sobre un de preexistent a les darreries del segle xviii, quan la població experimentà un important increment demogràfic. Cap als anys 1914-1915 l'edifici fou adquirit per una societat de vilatans per a instal·lar-hi el local social o cafè, el qual continua ocupant avui la primera planta de l'edifici.

## Referències

* 1 2 «El Cafè». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «El Cafè». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Hannó (239 aC)

Hannó fou un militar cartaginès enviat a Sardenya l'any 239 aC per sotmetre als mercenaris que, seguint l'exemple dels mercenaris a Àfrica, s'havien revoltat i havien matat al general Bostar.
En arribar a l'illa les seves pròpies tropes en part mercenaris es van declarar a favor dels rebels i va ser fet presoner i crucificat immediatament, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 13.Hanno a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 344
# Donhierro

Donhierro és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 120 | 116 | 112 | 96 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Dia del judaisme

El dia del judaisme és una jornada de reflexió sobre les relacions entre el cristianisme i el judaisme que se celebra anualment el 17 de gener per l'Església Catòlica italiana des del 1990. Inicialment, la celebració tenia lloc a Milà, però el 1997 el grup interreligiós Teshuva presentà la idea a la 2a Assemblea Ecumènica Europea i la difongué entre les diverses esglésies del continent. Des del 2001, la Conferència Episcopal Italiana compta amb la col·laboració de la comunitat jueva italiana per promoure-la, i el 2005 ambdues parts assumiren un programa de 10 anys de durada per reflexionar sobre els deu manaments.
El gener del 2009 l'assemblea de rabins italians anuncià un boicot al dia del judaisme per discrepàncies amb la manera com la litúrgia catòlica ha integrat modernament la «pregària pels jueus» en el context de les pregàries del Divendres Sant. Tanmateix, els bisbes catòlics italians van ignorar el boicot dels rabins i van seguir endavant amb la jornada, fins que el setembre, en una trobada organitzada pel cardenal Angelo Bagnasco, arquebisbe de Gènova, i el rabí Riccardo Di Segni, cap dels rabins de Roma, s'assolí un acord per recuperar la participació dels jueus. Finalment, per l'octubre del 2009, el Papa Benet XVI anuncià que ell celebraria el pròxim dia del judaisme, el 2010, fent una visita a la Gran Sinagoga de Roma, tal com havia fet abans el Papa Joan Pau II durant el seu pontificat.

## Referències

* ↑ El dia del judaisme a les esglésies europees, 2009. (anglès)
* ↑ Vegeu, destacada en cursiva en el text de la pregària, la frase que ha desvetllat les suspicàcies dels jueus: Pel poble jueu: / Preguem / pel poble jueu, / el primer que escoltà la paraula de Déu, / perquè segueixi creixent en l'amor al seu Nom, / i en la fe en la seva Aliança. / Déu totpoderós i etern, / vulgues mantenir la promesa que vas fer a Abraham i als seus descendents. / Escolta la teva Església que prega / que el primer poble que vas fer teu / pugui arribar a la plenitud de la redempció. / Preguem a Crist, Nostre Senyor. / Amen.
* ↑ Els jueus i l'Església Catòlica. Aquest Papa no agrada als rabins d'Itàlia. (castellà)
* ↑ Els caps dels jueus italians acaben amb el boicot a l'Església. (anglès)
* ↑ El Papa visita la sinagoga de Roma el dia del diàleg. (anglès)
# Hugh Thomas

Hugh Thomas, Baró Thomas de Swynnerton, FRSL (Windsor, 21 d'octubre de 1931 — Londres, 6 de maig de 2017) fou un historiador hispanista anglès.

## Biografia

Va estudiar a la Universitat de Cambridge i a la Sorbona (París). El 1961 es dona a conèixer amb una important obra, referència principal de la vasta bibliografia sobre la Guerra Civil Espanyola: La Guerra Civil Espanyola, publicada per l'editorial Ruedo Ibérico. Aquesta obra obté un gran èxit i és traduïda a diversos idiomes. Més tard ha exercit com a professor en la Reial Acadèmia de Sandhurst i a la Universitat de Reading, combinant aquests treballs amb classes i conferències que impartí en diversos països. El 1981 rebé el títol de Lord (Lord Thomas de Swynnerton).
Al costat d'Ian Gibson i Paul Preston, formà el grup d'hispanistes britànics que es van dedicar a l'estudi de la història recent d'Espanya, especialment a la de la Segona República i la Guerra civil espanyoles, si bé Thomas, després de la publicació de La Guerra civil espanyola, es va centrar, principalment, en l'estudi de la creació i consolidació de l'Imperi ultramarí espanyol durant els segles xvi i xvii.
Hugh Thomas va guanyar el Premi Somerset Maugham (1961), el Premi Nonino (2009), el Premi Boccaccio (2009), el Premi Gabarron (2008) i el Premi Calvo Serer (2009). El 2008 va ser nomenat Comandant de l'orde Nacional del Mèrit francesa; a més de rebre la Gran Creu de l'Orde d'Isabel la Catòlica espanyola i l'orde de l'Àliga Asteca mexicana.

## Obres principals

* The Spanish Civil War (1961); 2a edició revisada (1977); 4a edició revisada (2003).
* Cuba or the Pursuit of Freedom (1971) i edicions revisades el (1998) i (2002)
* Europe: the Radical Challenge (1973)
* An Unfinished History of the World (1979) publicada als USA com A History of the World (1979) i edicions revisades (1981) i (1982).
* Armed Truce (1986)
* Ever Closer Union (1991)
* Conquest: Montezuma, Cortés and the Fall of Old Mexico (1994)
* World History, The Story of Mankind from Prehistory to the Present (1996)
* The Slave Trade: The History of the Atlantic Slave Trade 1440-1870 (1997)
* Rivers of Gold (2003)
* Beaumarchais of Seville (2007)
* The World's Game
* The Oxygen Age
* The Suez Affair sobre la Crisi de Suez de 1956
* Europe: The Radical Challenge: Goya's 'The Third of May' 1808
* A letter from Asturias (2006)

## Referències

* ↑ «Muere a los 85 años Hugh Thomas, autor de la primera historia equilibrada de la guerra civil». El Periódico de Catalunya. [Consulta: 7 maig 2017].
# Francesc Tamarit

Francesc Tamarit és el nom dels següents personatges:
* Francesc de Tamarit, membre del Consell de Cent i figura preeminent en la Guerra dels Segadors
* Francesc Tamarit Fayos (Riola 1971), compositor i director
# Frontera entre Angola i Zàmbia

La frontera entre Angola i Zàmbia és una frontera internacional terrestre de 1.110 quilòmetres de llarga que separa el territori d'Angola i el de Zàmbia a Àfrica Occidental.
De nord a sud, aquesta frontera comença al punt on s'uneixen la frontera entre Angola i la República Democràtica del Congo i la frontera entre la República Democràtica del Congo i Zàmbia, seguint cap al sud i creuant el riu Zambeze per les cataractes Chavuma. Acaba al nord de la franja de Caprivi, al trifini Angola-Zàmbia-Namíbia.

## Referències

* ↑ Angola-Zambia, a African Boundaries: A Legal and Diplomatic Encyclopaedia per Ian Brownlie i Ian R. Burns, p.1042-1061
# Gomosi

Gomosi és la formació de pedaços d'una substància gomosa a la superfície de certes plantes, particularment arbres fruiters. Aquest fet ocorre quan la saba vessa de ferides o xancres com a reacció a estímuls externs, com ara les condicions climàtiques adverses, infeccions, atacs d'insectes o un dany físic. Es concep com una malaltia fisiològica de les plantes.

## Referències

* ↑ «Entrada al diccionari de l'Enciclopèdia Catalana». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 22 desembre 2010].
# El Olivar

El Olivar és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Hannó (307 aC)

Hannó fou un general cartaginès, uns dels tres que es van nomenar per lluitar contra Arcàgat, el fill d'Agàtocles de Siracusa, a l'Àfrica, quan el pare va tornar a Sicília. Hannó va derrotar el general siracusà Escrió en una batalla, segons diu Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ 6.Hanno a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 342
# El Cabalot

El Cabalot és una muntanya de 469 metres que es troba al municipi d'Ivorra, a la comarca catalana de la Segarra.