OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Welwitsquiàcies

Les welwitsquiàcies (Welwitschiaceae) són una família de gimnospermes de la divisió Gnetophyta. Va se força diversa en el passat però només ha arribat fins als nostres dies la més que notable Welwitschia mirabilis, endèmica del desert de Namíbia.

## Taxonomia

La família Welwitschiaceae inclou quatre gèneres, tres dels quals fòssils del Cretaci inferior:
* Welwitschia Hook.f.
* Priscowelwitschia Dilcher et al. †
* Welwitschiophyllum Dilcher et al. †
* Welwitschiostrobus Dilcher et al. †

## Referències

* ↑ Dilcher, David L. et al. «Welwitschiaceae from the Lower Cretaceous of northeastern Brazil». American Journal of Botany, vol. 92, 8, 2005, pàg. 1294–1310. DOI: 10.3732/ajb.92.8.1294. PMID: 21646150.
* ↑ «BioLib: Biological library». [Consulta: 26 gener 2023].
# Cantó de Valença-1

El cantó de Valença-1 és un cantó francès del departament de la Droma, situat al districte de Valença. Compta amb part del municipi de Valença.

## Municipis

Comprèn els següents barris de Valença:
* Centre-ville
* Basse ville
* Faventines
* Hugo-Balzac
* Les Alpes
* Vieux Valence
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1970 | Jean Perdrix | radical |
| 1970-1976 | Roger Ribadeau-Dumas | UDR |
| 1976-1982 | M. Dragon | PS |
| 1982-1994 | Régis Parent | RPR |
| 1994-2008 | Jacques Bonnemayre | RPR, després UMP |
| 2008-2009 | Michèle Rivasi | les Verts |
| 2009- | Patrick Royannez | Les Verts |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Teatre de l'Abadia

«Teatre de l'Abadia» té aquests significats:
* Amharclann na Mainistreach o Abbey Theatre, Dublín.
* Teatro de la Abadía, Madrid.
# Trasllat suau

Soft handover o soft handoff es refereix a una característica utilitzada pels estàndards CDMA i W-CDMA, on un telèfon mòbil està connectat simultàniament a dues o més cel·les (o sectors cel·lulars) durant una trucada. Si els sectors són del mateix lloc de la cèl·lula física (un lloc sectoritzat), es coneix com a transferència més suau. Aquesta tècnica és una forma de lliurament assistit per mòbil, per als telèfons mòbils IS-95 / CDMA2000 CDMA realitzen contínuament mesures de potència d'una llista de llocs de cèl·lules veïnes i determinen si cal o no sol·licitar o finalitzar el lliurament suau amb els sectors cel·lulars de la llista.
A causa de les propietats de l'esquema de senyalització CDMA, és possible que un telèfon CDMA rebi senyals simultàniament de dues o més estacions base de ràdio que transmeten el mateix flux de bits (utilitzant diferents codis de transmissió) als diferents canals físics a la mateixa freqüència. ample de banda. Si la potència del senyal de dues o més estacions base de ràdio és gairebé la mateixa, el receptor del telèfon pot combinar els senyals rebuts de tal manera que el flux de bits es descodifica de manera molt més fiable que si només es transmetés una estació base a l'estació d'abonat. Si algun d'aquests senyals s'esvaeix significativament, hi haurà una probabilitat relativament alta de tenir una intensitat de senyal adequada d'una de les altres estacions base de ràdio.
A l'enllaç ascendent (lloc del telèfon a la cèl·lula), tots els sectors del lloc de la cèl·lula que donen suport activament a una trucada en transmissió suau envien el flux de bits que reben al controlador de xarxa de ràdio (RNC), juntament amb informació sobre la qualitat. dels bits rebuts. L'RNC examina la qualitat de tots aquests fluxos de bits i tria dinàmicament el flux de bits amb la més alta qualitat. De nou, si el senyal es degrada ràpidament, encara és bona la possibilitat que hi hagi un senyal fort disponible en un dels altres sectors cel·lulars que admeten la trucada en un lliurament suau.
El soft handover dona com a resultat un guany de diversitat anomenat soft handover gain.

## Referències

* ↑ «How does soft handover improve UMTS performance and reliability?» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «What Is Handover? - Simbase IoT Glossary» (en anglès americà). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Soft Handover - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Handoff in Cellular Telecommunications» (en anglès americà), 15-07-2019. [Consulta: 1r novembre 2023].
# Antonio González Salmón

Antonio González Salmón (San Felices del Valle, 1 de novembre de 1768 – Tarifa, 21 de gener de 1834) va ser un hisendista i polític espanyol.

## Biografia

Funcionari diplomàtic, era cònsol General a Tànger en 1801. Després va ser president de la Companyia de les Filipines i intendent provincial i superintendent d'Hisenda. Va exercir entre el 3 de novembre de 1819 i el 22 de març de 1820 la Secretaria d'Estat i del despatx d'Hisenda. En cessar va ser nomenat superintendent del Mont de Pietat de Loteries.

## Referències

* ↑ UN MAL CONFIDENTE DE SALMON EN MARRUECOS: EL GENOVÉS GERONIMO TASISTRO
* ↑ «Ministres de Ferran VII». Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 18 juny 2017].
# Tekla

Tekla, Tekele, Dakla o Degele fou un atabeg salghúrida de Fars, successor del seu pare Mudhàffar-ad-Din Zanguí vers 1175 (entre 1174 i 1178).
Havia estat designat hereu pel seu pare. Va fer front als atacs de Muhammad Pahlawan, atabeg ildegízida de l'Azerbaidjan i Arran (1179-1180) i a una revolta del seu cosí Toghrul ibn Sunkur (1182/1183). Va assolir els títols de rei i d'hereu de l'Imperi de Salomó (wāreṯ-e molk-e Solaymān). Va lluitar també per la possessió del Kirman amb els oghuzz, després de la caiguda de la branca seljúcida d'aquest territori (1186).
Va morir després de vint anys de regnat el 1197/1198. Fou considerat un sobirà just. El va succeir el seu germà petit Sad ibn Zanguí.
# Can Puig (Bigues)

Can Puig és una masia del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Es troba en el sector central del terme, al nord-est del Veïnat i al nord de la Parròquia de Bigues i de l'església parroquial de Sant Pere de Bigues. És al sud-est de Can Jeroni, al nord de Can Casanova i al nord-oest de Can Benet Vell, Can Frare i Can Mestre Lluc.
Té annexes les Granges de Can Puig, que formen una explotació agropecuària força important.
Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.
S'hi accedeix des de la Parròquia de Bigues pel carrer del Salt de la Núvia. Anant en direcció nord, en uns 150 metres hom arriba a la masia de Can Benet del Salt de la Núvia poc després de deixar enrere el lloc anomenat el Salt de la Núvia. Des de Can Benet, el camí continua cap a ponent i en poc més de 200 metres més arriba davant de Can Casanova. Des de Can Casanova cal anar cap al nord, però baixant al fons de vall on es troben les dues masies de Can Jeroni i de Can Puig. Per tal de fer-ho, cal fer una petita volta cap a ponent, i el 250 metres hom arriba a Can Puig i a Can Jeroni.

## Referències

* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Trasmiras

Trasmiras és un municipi de la Província d'Ourense a Galícia. Pertany a la Comarca da Limia. El 2007 tenia 1.724 habitants. Inclou els pobles de Trasmiras, Vilaseca, Viladerei, Pardieiros, Abavides, Lobaces, Chamusiños, Santabaia, Silvaoscura, Seixas, San Andro, Zos, Rabal, Escornabois.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 2.679 | 3.169 | 3.638 | 3.893 | 1.786 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Personatges il·lustres

* Isaac Alonso Estraviz, filòleg
# (65) Cíbele

(65) Cíbele és l'asteroide número 65 de la sèrie. Fou descobert a Marsella el 8 de març del 1861 por l'astrònom alemany Ernst Wilhelm Leberecht Tempel. És un dels asteroides més grans del cinturó principal i és de la classe C. El seu nom es deu a la deessa de la fertilitat Cibeles.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 19. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
# Antonio García Ágredas

Antonio García Ágredas (Villena, 7 de gener de 1940) fou un polític valencià, diputat a Corts Valencianes i regidor de l'ajuntament de Villena.
Treballà com a gerent d'un magatzem d'adobats. En 1973 va ser escollit regidor de Villena pel terç de representació familiar. A les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou escollit regidor i tinent d'alcalde en les llistes d'Alianza Popular. Fou candidat a les eleccions generals espanyoles de 1982 per Coalició Democràtica, però no fou escollit. Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983 per Alianza Popular. Entre 1983 i 1987 fou secretari de la Comissió de Governació i Corporacions Municipals i vocal de la Comissió de Sanitat i Seguretat Social de les Corts Valencianes, alhora que exercia com a Delegat del Tribunal Tutelar de Menors de la província d'Alacant.
A les eleccions municipals espanyoles de 1987 fou elegit novament regidor de Villena dins les llistes del grup Unió Provincial Alacantina (UPRA). A les eleccions a les Corts Valencianes de 1987 era el segon de la llista de la Coalició Electoral Valenciana, però no fou escollit. A les eleccions generals espanyoles de 1989 fou candidat dins les llistes de l'Agrupació Electoral José María Ruiz Mateos, però tampoc fou escollit. A les eleccions municipals de 1991 i 1995 fou novament elegit regidor dins les llistes de l'Agrupació Electoral UPRA Independent de Villena, i a les eleccions municipals espanyoles de 1999 fou escollit regidor de Villena per Iniciativa Independiente. Amb el seu vot va facilitar l'accés a l'alcaldia al popular Vicente Rodes Amorós.
A les eleccions municipals espanyoles de 2011 va perdre la seva condició de regidor i va decidir abandonar la política. Nogensmenys, ha decidit tornar a presentar-se amb Iniciativa Independiente a les eleccions municipals espanyoles de 2015.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.227-228. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 9 maig 2015].
* ↑ Antonio García Ágredas se presentará a las próximas elecciones municipales Arxivat 2015-05-18 a Wayback Machine. a agorahabla.com
* ↑ Gabinete de prensa de Iniciativa Independiente. Entrevista a Antonio García Ágredas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a intercomarcal.com
# Tekarei Russell

Tekarei Russell (1937) és una antiga política kiribatiana.
Després de ser educada a l'Escola Elaine Bernacchi, es va convertir en professora d'escola secundària el 1959, a Bikenibeu. Va ser la primera dona a ser elegida membre del Maneaba ni Maungatabu (Consell Legislatiu) de la colònia de les Illes Gilbert i Ellice, quan va ser elegida diputada per a Tarawa Sud (la capital) el 1971. Reelegida el 1975, va ser nomenada Ministra de Salut i Planificació Familiar, servint de 1975 a 1977, després de la qual cosa es va retirar de la política i va tornar a l'ensenyament. Posteriorment va ser guardonada amb la medalla de l'Orgull de Kiribati.

## Referències

* 1 2 «Pacific Islands History» ( PDF) (en anglès). Queensland University of Technology p. 13.
# Campionat del Món d'atletisme de 2009 - 20 km marxa masculins

Els 20 km marxa masculins al Campionat del Món d'atletisme de 2009 van tenir lloc pels carrers de la ciutat de Berlín el 15 d'agost. L'eixida i l'arribada van ser a la Porta de Brandenburg.

## Medallistes

| Or | Argent | Bronze |
| Valeriy Borchin Rússia | Wang Hao Xina | Eder Sánchez Mèxic |

## Marques per classificar-se

| Mínima A | Mínima B |
| 1:22:30 | 1:24:20 |

## Resultats

| Posició | Atleta | Nacionalitat | Temps | Notes |
| | Valeriy Borchin | Rússia | 1:18:41 | |
| | Wang Hao | Xina | 1:19:06 | PB |
| | Eder Sánchez | Mèxic | 1:19:22 | SB |
| 4 | Giorgio Rubino | Itàlia | 1:19:50 | |
| 5 | Luis Fernando López | Colòmbia | 1:20:03 | NR |
| 6 | Jared Tallent | Austràlia | 1:20:27 | |
| 7 | Erik Tysse | Noruega | 1:20:38 | |
| 8 | Jesús Sánchez | Mèxic | 1:20:52 | PB |
| 9 | Matej Tóth | Eslovàquia | 1:21:13 | |
| 10 | João Vieira | Portugal | 1:21:43 | SB |
| 11 | Koichiro Morioka | Japó | 1:21:48 | |
| 12 | Li Jianbo | Xina | 1:21:54 | |
| 13 | Zhu Yafei | Xina | 1:21:56 | |
| 14 | André Höhne | Alemanya | 1:21:59 | |
| 15 | Robert Heffernan | Irlanda | 1:22:09 | SB |
| 16 | José Ignacio Díaz | Espanya | 1:22:12 | SB |
| 17 | Andrey Krivov | Rússia | 1:22:19 | |
| 18 | Luke Adams | Austràlia | 1:22:37 | |
| 19 | Hassanine Sebei | Tunísia | 1:22:52 | |
| 20 | Babubhai Panucha | Índia | 1:23:06 | NR |
| 21 | Jean-Jacques Nkouloukidi | Itàlia | 1:23:07 | SB |
| 22 | Dzianis Simanovich | Belarús | 1:23:36 | |
| 23 | Rolando Saquipay | Equador | 1:23:51 | SB |
| 24 | Juan Manuel Molina | Espanya | 1:24:00 | |
| 25 | Park Chil-Sung | Corea del Sud | 1:24:01 | |
| 26 | Artur Brzozowski | Polònia | 1:24:17 | |
| 27 | Sérgio Vieira | Portugal | 1:24:32 | |
| 28 | Pedro Daniel Gómez | Mèxic | 1:24:39 | |
| 29 | Yerko Araya | Xile | 1:24:49 | |
| 30 | Isamu Fujisawa | Japó | 1:25:12 | |
| 31 | Petr Trofimov | Rússia | 1:26:02 | |
| 32 | David Kimutai | Kenya | 1:26:35 | |
| 33 | Ruslan Dmytrenko | Ucraïna | 1:27:01 | |
| 34 | Kim Hyun-Sub | Corea del Sud | 1:27:08 | |
| 35 | Predrag Filipović | Sèrbia | 1:27:44 | |
| 36 | Pavel Chihuan | Perú | 1:27:54 | |
| 37 | Rustam Kuvatov | Kazakhstan | 1:28:47 | SB |
| 38 | Jakub Jelonek | Polònia | 1:28:59 | |
| 39 | Andrés Chocho | Equador | 1:29:14 | |
| 40 | Juan Manuel Cano | Argentina | 1:29:20 | SB |
| 41 | Allan Segura | Costa Rica | 1:29:52 | |
| 42 | Yusuke Suzuki | Japó | 1:30:21 | |
| 43 | Byun Youngjun | Corea del Sud | 1:30:35 | |
| 44 | Mauricio Arteaga | Equador | 1:32:25 | |
| 45 | Vilius Mikelionis | Lituània | 1:32:53 | |
| | Adam Rutter | Austràlia | DQ | |
| | Moacir Zimmermann | Brasil | DQ | |
| | José Alessandro Bagio | Brasil | DNF | |
| | Francisco Javier Fernández | Espanya | DNF | |
| | Ivano Brugnetti | Itàlia | DNF | |
Clau: DNF = No va acabar, DQ = Desqualificat, NR = Rècord nacional, PB = Rècord personal, SB = Rècord personal de la temporada

## Referències

* IAAF.org Arxivat 2012-09-04 a Wayback Machine.
# Capfoguer ibèric

El capfoguer ibèric és un capfoguer de ferro forjat de tipus zoomorf, d'origen iber, trobat durant les campanyes d'excavació desenvolupades entre 1945 i 1958 al Puig Castellar.
Està format per tres peces: una tija horitzontal sostinguda per dos cavallets de dues potes. La tija de secció rectangular, té una llargada de 125 cm. Els seus extrems es troben doblegats cap amunt i rematats amb el coll i cap d'un brau en un extrem i d'un moltó en l'altre. Té aproximadament 36 cm d'alçada, 13,5 cm d'amplada, una llargada total de 125 cm i 30kg de pes i la seva antiguitat data entorn els segles IV-III aC. Funcionalment el capfoguer formaria parella amb una altra peça igual no trobada. Tots dos col·locats de forma paral·lela sostindrien una graella o troncs.

## Referències

* ↑ DDAA. Els primers pobladors de Santa Coloma de Gramenet. Museu Torre Balldovina. ISBN 8460610888.
* 1 2 DDAA. Els ibers del Puig Castellar. Centre Excursionista Puig Castellar, Abril de 2001. ISBN 8460720411.
# Teatrul Maria Filotti

El Teatrul Maria Filotti (Teatre Maria Filotti) és un teatre de Brăila, (Romania). El teatre va ser construït el 1896 amb el nom de "Teatrul Rally". El 1919 es va convertir en "Teatrul Comunal". El 1949 en "Teatrul de Stat Brăila - Galaţi" i el 1969 va obtenir el nom actual en honor de l'actriu romanesa Maria Filotti (1883-1956). Té 369 seients.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre Arxivat 2007-11-21 a Wayback Machine.
# 1310
## Esdeveniments

* Es cremen 54 templers a la foguera a França acusats d'heretgia
* Revolta popular a Venècia

## Naixements

* Berenguer de Cruïlles, President de la Generalitat de Catalunya

## Necrològiques

Països Catalans
* 13 d'octubre, Barcelona: Blanca de Nàpols, princesa de Nàpols i reina consort de la Corona d'Aragó pel seu matrimoni amb Jaume el Just (n. 1283).
Resta del món
* 1 de juny, Parísː Margarida Porete, mística francesa, beguina, autora del Mirall de les ànimes simples, cremada a la foguera.

## Referències

* ↑ «Estudi de les restes de la reina Blanca d'Anjou». El panteó reial de Santes Creus. Museu d'Història de Catalunya. [Consulta: 27 maig 2020].
* ↑ Ferrer Valero, Sandra. «El espejo hereje, Margarita Porete (1250-1310)». Mujeres en la historia, 24-02-2011. [Consulta: 25 gener 2021].
# Antonio Rabinad Muniesa

Antonio Rabinad Muniesa (Barcelona, 1927 - Barcelona, 29 d'agost de 2009) fou un escriptor català en llengua castellana, fill d'un treballador portuari aragonès que va morir a la Guerra Civil. La seva infància va transcórrer en una casa al costat de les vies del tren. Fascinat per la lectura, va tenir una educació autodidacta, la qual, unida a les seves inquietuds creadores, el van dur a la literatura. Va publicar els seus primers contes en la revista Destino. La seva primera novel·la Los contactos furtivos, va obtenir el Premio Internacional de novela l'any 1952, però va ser prohibida per la censura. La seva obra publicada és completament en espanyol.
Rabinad és company generacional de l'anomenada Escola de Barcelona (Carlos Barral, Jaime Gil de Biedma, Juan Marsé o Juan García Hortelano).
Va viure uns anys a Veneçuela i posteriorment tornà a Barcelona - els diumenges tenia una parada de llibres vells al mercat de Sant Antoni -, on va morir el 29 d'agost de 2009.
L'any 1983, veu la llum la seva gran obra "Memento Mori", que va ser designada per la crítica literària com "la novel·la de la Barcelona de la guerra i la postguerra". Abans, l'any 1967 havia obtingut el Premi Ciutat de Barcelona per la novel·la "Niño asombrado".
Col·laborà amb el director de cinema Vicente Aranda en l'escriptura de tres dels guions de les seves pel·lícules: Libertarias (1996), Tiempo de silencio (1986) i Las crueles (1969).

## Bibliografia

* Un reino de ladrillo
* A veces, a esta hora, Seix Barral (1965),
* El niño asombrado (1967),
* Marco en el sueño Galaxia Gutemberg (1969),
* La monja libertaria (1985)
* Los contactos furtivos, Bruguera (1985)
* Memento Mori (1989),
* Libertarias, Planeta (1997)
* Juegos autorizados, Planeta (1997)
* El hombre indigno, Alba editorial (2000)
* El hacedor de páginas, Lumen (2004)

## Enllaços externs

* Rabinad, Antonio - Corpus Literario (castellà)
# Telescopi Isaac Newton

El Telescopi Isaac Newton o INT és un telescopi òptic de 2,5 m gestionat pel ING a l'Observatori del Roque de los Muchachos, La Palma, Canàries. Originalment estava situat al Castell de Herstmonceux, Sussex, a l'Observatori Real de Greenwich que tenia aquesta ubicació després d'haver-se traslladat des de Greenwich a causa de la contaminació lumínica.
Fou inaugurat en 1967 per la reina Isabel II d'Anglaterra. No obstant això, Herstmonceux té molt dolentes condicions climàtiques, pel que en 1981 el telescopi va ser traslladat a la Palma, on roman des de llavors. Actualment és usat amb la Wide Field Camera (WFC), un instrument de quatre CCD amb un camp de visió de 0,5 graus quadrats, que va ser afegit al telescopi en 1997. Altre instrument important disponible al principi era l'Espectògraf de Dispersió Intermèdia (IDS).
És un telescopi Cassegrain, amb un mirall principal de 2,54 m de diàmetre i una longitud focal de 7,5 m. El mirall pesa 4 361 kg i està situat sobre una muntura equatorial de tipus disc polar/ ganivet. En total, el telescopi pesa 90 tones. El focus principal f/3,29, quan s'usa amb la WFC permet un camp de visió de 40 minuts d'arc (uns 0,5 graus quadrats). Hi ha una segona estació focal, denominada f/15, de tipus Cassegrain, que posseïx un camp de visió de 20 minuts d'arc, i és el lloc on es muntava el IDS. La precisió del telescopi és de 5 segos d'arc, però un sistema sofisticat de autoguía, que segueix a una estrella, permet petites correccions en l'ajustament del telescopi, permetent-li tenir una precisió de guia de menys de 0,3 segons d'arc.

## Enllaços externs

* INT
# Campionat Mundial de Piragüisme en Eslàlom de 1999

El Campionat Mundial de Piragüisme en Eslàlom de 1999 (1999 ICF Canoe Slalom World Championships) va tenir lloc al Parc Olímpic del Segre de la localitat catalana de la Seu d'Urgell (Alt Urgell) sota els auspicis de la Federació Internacional de Canoa (ICF). Onze nacions van guanyar medalles en aquests campionats.

## Resum de medalles
### Homes
#### Canoa

| Event | Or | Argent | Bronze |
| C-1 | Emmanuel Brugvin (FRA) | Robin Bell (AUS) | Michal Martikán (SVK) |
| C-1 team | Polònia Krysztof Bieryt Slawomir Mordaski Mariusz Wieczorek | Alemanya Stefan Pfannmöller Nico Bettge Martin Lang | França Patrice Estanguet Emmanuel Brugvin Tony Estanguet |
| C-2 | Txèquia Marek Jiras Tomáš Máder | Polònia Krzysztof Kołomański Michał Staniszewski | França Eric Biau Bertrand Daille |
| C-2 team | Txèquia Teams not listed | Eslovàquia Teams not listed | França Teams not listed |

#### Caiac

| Event | Or | Punts | Argent | Punts | Bronze | Punts |
| K-1 | David Ford (CAN) | | Scott Shipley (USA) | | Paul Ratcliffe (GBR) | |
| K-1 team | Alemanya Thomas Becker Ralf Schaberg Jakobus Stenglein | | Eslovènia Andraž Vehovar Fedja Marušič Miha Štricelj | | Txèquia Tomas Kobes Jirí Prskávec Vojtěch Bareš | |

### Dones
#### Caiac

| Event | Or | Punts | Argent | Punts | Bronze | Punts |
| K-1 | Štěpánka Hilgertová (CZE) | | Beata Grzesik (POL) | | Sandra Friedli (SUI) | |
| K-1 team | Alemanya Susanne Hirt Evi Huss Mandy Planert | | Estats Units Mary Seaver Rebecca Bennet Sarah Leith | | Regne Unit Heather Corrie Rachel Crosbee Amy Casson | |

## Taula de medalles

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Txèquia | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2 | França | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 3 | Alemanya | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 4 | Polònia | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 5 | Estats Units | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 6 | Eslovàquia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7 | Regne Unit | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10 | Eslovènia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Suïssa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 8 | 8 | 8 | 24 |

## Referències

* International Canoe Federation
* ICF medalists for Olympic and World Championships - Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936-2007.Arxivat 2016-03-11 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Campionat Mundial de Piragüisme en Eslàlom de 2009
# Can Rispet

Can Rispet és una masia de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia modesta de planta quadrada (7x7) coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia. L'edifici està totalment reformat seguint la línia tradicional. Presenta dos annexes, en funció de garatge, a les façanes O i N. A la façana principal del porxo de fusta d'estil català al primer pis, segurament modern. No existeix cap data.

## Història

Masia anomenada també Plans, que abans de ser reconstruïda era molt rònega. Tenia una llinda borrosa... "Trasserra" i no s'endevinava l'any. Segurament estava relacionada amb el mas Tresserra del segle xviii i documentat des del 1138.

## Referències

* 1 2 «Can Rispet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].