OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bing Audio

Bing Àudio (també conegut com a Bing Music) és un sistema de reconeixement de música per a dispositius mòbils creat per Microsoft, el qual va ser implementat a partir de la versió 7.5 de Windows Phone. En Windows Phone 8.1, Bing Music forma part de Cortana i l'historial de cerques musicals és part de la llibreta de Cortana. El servei solament pot reconèixer cançons gravades, no actuacions en viu ni brunzits o taral·lejar. Els qui estiguin subscrits al sistema Xbox Music Pass poden afegir la cançó immediatament a les seves llistes de reproducció. Una característica exclusiva de Bing Àudio és que contínuament escolta i analitza la música, no com altres serveis similars que només poden "escoltar" per un temps definit. El 30 de març de 2016 Microsoft va anunciar que crearan robots basats en les funcions de Bing Skype de la qual Bing Music era una.

## Disponibilitat
### Com a part de Cortana (on es recolza)

* Austràlia
* Canada
* França
* Alemanya
* Índia
* Itàlia
* Espanya
* Regne Unit
* Estats Units

### Com a part de Bing Mobile

* Argentina
* Àustria
* Bèlgica
* Brasil
* Dinamarca
* Finlàndia
* Irlanda
* Mèxic
* Països Baixos
* Nova Zelanda
* Noruega
* Portugal
* Suècia
* Suïssa

## Vegeu també

* Gracenote MusicID-Stream
* Shazam
* Sony TrackID
* SoundHound
* Groove Music (conegut com a Zune in versions anteriors a Windows Phone 8 i com a Xbox Music a Windows Phone 8.x)

## Referències

* ↑ Stroh, Micheal «Bing Audio, Windows Phone’s built-in music matching service, rolls out to 14 new countries». Blogging Windows, 03-07-2013.
* ↑ «Joe Belfiore confirms WP8.1 Developer Preview is coming "first part of April" and other titbits». WMPoweruser, 07-04-2014. Arxivat 2015-09-09 a Wayback Machine.
* ↑ Burgess, Brian «Use Cortana on Windows Phone 8.1 to Identify Songs». GroovyPost, 19-04-2014.
* ↑ Stroh, Micheal «Q&A: The story behind Music search». Blogging Windows, 08-06-2011.
* ↑ Lee, Nicole. «Chatting with Skype bots feels like talking to a search engine.». Engadget (AOL), 30-03-2016.
* ↑ Wang, Abigail «Bing Audio Brings Music Discovery to 14 New Countries». PCMag, 04-07-2013.
# Sicherita

La sicherita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom per Valentin Sicher (1925-2017), qui durant més de 50 anys va ser un membre actiu i col·laborador financer dels diferents sindicats que operen la pedrera de Lengenbach per a estudis científics i producció d’espècimens.

## Característiques

La sicherita és una sulfosal de fórmula química TlAg₂(As,Sb)₃S₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sicherita pertany a «02.HD: Sulfosals de l'arquetip SnS, amb Tl» juntament amb els següents minerals: lorandita, weissbergita, christita, jankovicita, rebulita, imhofita, edenharterita, jentschita, hutchinsonita, bernardita i gabrielita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Lengenbach, situada a Binn, dins el Districte de Goms (Valais, Suïssa), tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Sicherite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 maig 2021].
# Shortita

La shortita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom en honor del professor de mineralogia Maxwell Naylor Short (1889-1952).

## Característiques

La shortita és un carbonat de calci i sodi de fórmula química Na₂Ca₂(CO₃)₃. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Els cristalls són típicament en forma de falca, tabulars o prismàtics curts en [100], de fins a 3 cm, que mostren (100), (100), (011), (011), (001), amb {011} estriat per {001} paral·lelament a [100]. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la shortita pertany a «05.AC: Carbonats sense anions addicionals, sense H₂O: carbonats alcalins i alcalinoterris» juntament amb els següents minerals: eitelita, nyerereïta, zemkorita, bütschliïta, fairchildita, burbankita, calcioburbankita, khanneshita i sanromanita.

## Formació i jaciments

La shortita va ser descoberta al John Hay Jr. Well No. 1, al Comtat de Sweetwater (Wyoming, Estats Units) en un context de marga dolomítica salina. També ha estat trobada a la mina Upper Canada, a Gauthier Township (Ontario, Canadà) en dics de kimberlita, a la pedrera Poudrette, al Mont Saint-Hilaire (Quebec, Canadà) associada a un complex intrusiu alcalí de gabre-sienita, a diversos indrets de Colorado i Utah (Estats Units), a la kimberlita Venkatampalle (Andhra Pradesh, Índia), en múltiples indrets de Rússia, al glaciar Darai-Pioz, a la muntanya Tien Shan (Regió de subordinació republicana, Tadjikistan), a Ol Doinyo Lengai (Regió d'Arusha, Tanzània), al complex Sukulu (Uganda) i a dues mines de la conca del Biyang (Henan, Xina).

## Referències

* 1 2 «Shortite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Shortite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 2 maig 2017].
# Campionat Mundial de Ral·lis del 1979

El Campionat Mundial de Ral·lis del 1979 va començar el 20 de gener amb la 47a edició del ral·li de Monte-Carlo i va finalitzar amb el ral·li de Costa d'Ivori el 14 de desembre. El pilot Björn Waldegård va guanyar el campionat al segon classificat, Hannu Mikkola a tan sols un punt de distància.

## Referències

* ↑ Jonkka's. «Resum del Mundial de Ral·lis 1979» (en anglès). unofficial World Rally Archive, 2013. [Consulta: 26 desembre 2013].
* 1 2 van der Zee, Tjeerd. «FIA World Rally Championship 1979» (en anglès). Rally base website, 2011. [Consulta: 26 desembre 2013].
# Can Recasens

Can Recasens és una casa del municipi de Bàscara (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a l'extrem sud-est del petit nucli urbà de Calabuig, dins la població de Bàscara a la qual pertany, delimitada pels carrers Bell Aire i del Xalet.
Edifici aïllat de planta rectangular, format per tres cossos adossats. L'habitatge està situat a la banda de llevant de la construcció i actualment està essent rehabilitada. Presenta la coberta de dues vessants a diferent nivell i està distribuït en planta baixa, pis i golfes, amb un porxo de nova construcció adossat a la façana principal i cobert amb una terrassa al pis. Les obertures són rectangulars i estan emmarcades amb carreus de pedra ben desbastats i les llindes planes. Destaca la finestra de la façana de llevant, amb la llinda gravada amb una creu i una data mig esborrada, atribuïda al segle xviii. La part de ponent de l'edifici està format per tres crugies i distribuït en tres plantes, amb teulada de dues vessants. Presenta un portal d'arc rebaixat bastit amb maons i un portal rectangular emmarcat en pedra a l'extrem de llevant del parament, amb una inscripció il·legible a la clau. Adossat al seu costat hi ha el pou, de planta quadrada i bastit en pedra. La resta d'obertures són fetes de carreus de pedra i amb les llindes planes. La façana està rematada amb un ràfec de dents de serra pintat i una canalera de teula verda vidrada.
La construcció és bastida amb pedra de diverses mides, còdols i maons.

## Història

L'edifici està situat fora dels límits de l'antiga cellera o barri fortificat d'origen medieval, que s'havia creat al voltant del castell. Els edificis que avui conformen el nucli de Calabuig, i que estan situats fora d'aquest burg, es bastiren a partir de la segona meitat del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Recasens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 gener 2014].
# Calandrella

Calandrella és un gènere d'ocells de la família dels alàudids (Alaudidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.1, 2023) aquest gènere està format per 6 espècies:
* Calandrella acutirostris - terrerola de Hume.
* Calandrella dukhunensis - terrerola oriental.
* Calandrella blanfordi - terrerola de Blanford.
* Calandrella eremica - terrerola de capell lleonat.
* Calandrella cinerea - terrerola de capell rogenc.
* Calandrella brachydactyla - terrerola comuna.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Nicators, Bearded Reedling, larks= 11 octubre 2024» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2.
* ↑ «Calandrella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Cal Jaumet Pensa

Cal Jaumet Pensa és una casa de Sant Boi de Lluçanès (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català, així com el pont o corredor sobre la casa.

## Descripció

Casa de pedra i morter amb un afegit sobre el corredor en forma d'eixida amb una gran balconada. Cal destacar un portal de forma rectangular amb una gran llinda amb la següent inscripció: "Salvador Vilarrasa, 1696". A la façana lateral i principal totes les finestres són de pedra treballada, en una hi ha la data de 1694.
Corredor de 10 m de llargada per 3 m d'ample que dona accés al Papell, una de les cases més antigues del poble. Té una alçada considerable i el sostre formant embigat de fusta. Anteriorment hi havia dos pilars de pedra, molt escairades, a l'entrada del corredor. Al final hi ha un arc de mig punt. Al damunt descansa l'eixida de Cal Jaumet.

## Història

Aquesta fou casa aixecada a finals del s. XVII (entre els anys 1694 i 1696) i fou restaurada a la dècada dels 80 del s. XX. El corredor té importància pel fet de ser un dels únics que es troba en aquestes contrades. No hem pogut fixar l'edat de la seva construcció, però hom pensa que és força antiga, ja que conduïa a la casa Papell, una de les més antigues del poble. Fou restaurat al llarg de la dècada dels 80 del s. XX.

## Referències

* 1 2 «Cal Jaumet Pensa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2012].
* 1 2 «Pont o corredor sobre Cal Jaumet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2012].

## Enllaços externs

* «Cal Jaumet Pensa». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Cal Jaume de la Competència

Cal Jaume de la Competència és una casa a la vila de Sallent (Bages) catalogada l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici consta de planta baixa i tres pisos. La planta baixa consta de tres portals dos utilitzats per accés a dos comerços, l'altre per accedir als pisos d'habitatge. El primer pis és la part noble de l'edifici, i exteriorment està marcat per un balcó que va d'una punta a l'altra de la façana, i en els angles comença una pilastra adossada feta de pedra, mentre que la resta no se sap per estar actualment coberta per una arrebossat. Sobre la porta del balcó del mig hi ha encastat un escut nobiliari de la família Xipell.
Aquesta família Xipell, antiga propietària de l'edifici vivia a Sallent a principis de segle xviii i era partidària dels Borbons. Durant la Guerra de Successió Espanyola la seva casa fou saquejada pels vilatans i pels filipistes. S'ha suposat que aleshores la família fou ennoblida i construí aquest gran casal. Avui no pertany a la família originària.

## Referències

* 1 2 «Cal Jaume de la Competència». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Callionymus keeleyi

Callionymus keeleyi és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a les Filipines i a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Callionymus japonicus

Callionymus japonicus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Japó, Papua Nova Guinea, Indonèsia i nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Campionats del món de ciclisme de muntanya de 2017

Els Campionats del món de ciclisme de muntanya de 2017 van ser la 28a edició dels Campionats del món de ciclisme de muntanya organitzats per la Unió Ciclista Internacional. Les proves tingueren lloc del 5 a l'11 de setembre de 2017 a Cairns (Queensland) a Austràlia.
A diferència d'edicions anteriors, les proves de Trial i Camp a Través per eliminació es van separar, creant els Campionats del món de ciclisme urbà.

## Resultats
### Camp a través

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Nino Schurter (SUI) | Jaroslav Kulhavy (CZE) | Thomas Litscher (SUI) |
| Femení | Jolanda Neff (SUI) | Annie Last (GBR) | Pauline Ferrand-Prévot (FRA) |
| Masculí sub-23 | Samuel Gaze (NZL) | Alan Hatherly (RSA) | Maximilian Brandl (GER) |
| Femení sub-23 | Sina Frei (SUI) | Kate Courtney (USA) | Alessandra Keller (SUI) |
| Masculí júnior | Cameron Wright (AUS) | Joel Roth (SUI) | Holden Jones (CAN) |
| Femení júnior | Laura Stigger (AUT) | Loana Lecomte (FRA) | Nadia Grod (SUI) |
| Relleus Mixt | Suïssa Filippo Colombo Joel Roth Sina Frei Jolanda Neff Nino Schurter | Dinamarca Sebastian Fini Carstensen Alexander Young Andersen Annika Langvad Malene Degn Simon Andreassen | França Jordan Sarrou Mathis Azzaro Pauline Ferrand-Prévot Léna Gérault Neilo Perrin Ganier |

### Descens

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Loïc Bruni (FRA) | Michael Hannah (AUS) | Aaron Gwin (USA) |
| Femení | Miranda Miller (CAN) | Myriam Nicole (FRA) | Tracey Hannah (AUS) |
| Masculí júnior | Matt Walker (GBR) | Joe Breeden (GBR) | Max Hartenstern (GER) |
| Femení júnior | Mélanie Chappaz (FRA) | Shania Rawson (NZL) | Flora Lesoin (FRA) |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Suïssa | 4 | 1 | 3 | 8 |
| 2 | França | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 3 | Austràlia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 | Regne Unit | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 5 | Nova Zelanda | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 | Canadà | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 7 | Àustria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Estats Units | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Sud-àfrica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Txèquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Alemanya | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Total | Total | 11 | 11 | 11 | 33 |

## Referències

* Web oficial UCI
* Resultats masculins a les-sports.info
* Resultats femenins a les-sports.info
# Campionats del món de ciclisme de muntanya i trial de 2003

Els Campionats del món de ciclisme de muntanya i trial de 2003 van ser la 14a edició dels Campionats del món de ciclisme de muntanya organitzats per la Unió Ciclista Internacional. Les proves tingueren lloc del 3 al 7 de setembre de 2003 a Lugano (Cantó de Ticino) a Suïssa.

## Resultats
### Camp a través

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Filip Meirhaeghe (BEL) | Ryder Hesjedal (CAN) | Roel Paulissen (BEL) |
| Femení | Sabine Spitz (GER) | Alison Sydor (CAN) | Irina Kalentieva (RUS) |
| Masculí sub-23 | Balz Weber (SUI) | Manuel Fumic (GER) | Iván Álvarez (ESP) |
| Masculí júnior | Jaroslav Kulhavý (CZE) | Nino Schurter (SUI) | Oleksandr Yakymenko (UKR) |
| Femení júnior | Lisa Mathison (AUS) | Eva Lechner (ITA) | Almut Grieb (GER) |
| Relleus Mixt | Polònia Marcin Karczynski Piotr Formicki Anna Szafraniec Kryspin Pyrgies | Suïssa Ralph Näf Balz Weber Nino Schurter Barbara Blatter | Canadà Roland Green Ricky Federau Max Plaxton Christina Redden |

### Descens

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Greg Minnaar (RSA) | Mickael Pascal (FRA) | Fabien Barel (FRA) |
| Femení | Anne-Caroline Chausson (FRA) | Sabrina Jonnier (FRA) | Nolvenn Le Caer (FRA) |
| Masculí júnior | Sam Hill (AUS) | Gee Atherton (GBR) | Cyrille Kurtz (FRA) |
| Femení júnior | Emmeline Ragot (FRA) | Scarlett Hagen (NZL) | Bernardita Pizarro (CHI) |

### Four Cross

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Michal Prokop (CZE) | Eric Carter (USA) | Brian Lopes (USA) |
| Femení | Anne-Caroline Chausson (FRA) | Sabrina Jonnier (FRA) | Jill Kintner (USA) |

### Trial

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí - 20 polzades | Benito Ros (ESP) | Marco Hösel (GER) | Vincent Hermance (FRA) |
| Masculí - 26 polzades | Giacomo Coustellier (FRA) | Marc Caisso (FRA) | Kenny Belaey (BEL) |
| Femení | Karin Moor (SUI) | Ann-Christin Bettenhausen (GER) | Lucie Miramond (FRA) |
| Masculí júnior - 20 polzades | Diego Barrio Roa (ESP) | Gilles Coustellier (FRA) | Remy Morgan (FRA) |
| Masculí júnior - 26 polzades | Gilles Coustellier (FRA) | Alexis Touteau (FRA) | Thibault Veuillet (FRA) |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 5 | 6 | 7 | 18 |
| 2 | Suïssa | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 3 | Espanya | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 | Austràlia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4 | Txèquia | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 6 | Alemanya | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 7 | Bèlgica | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 8 | Sud-àfrica | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Polònia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 | Canadà | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 11 | Estats Units | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 12 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Nova Zelanda | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Regne Unit | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 15 | Xile | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 15 | Rússia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 15 | Ucraïna | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 17 | 17 | 17 | 51 |

## Referències

* Web oficial UCI
* Resultats masculins a les-sports.info
* Resultats femenins a les-sports.info
# Can Fatjó (Tiana)

Can Fatjó és una casa modernista de Tiana (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil format per una planta baixa, un pis i un cos central més elevat sobre el qual s'aixeca, al mig, una torre d'esveltes proporcions. Destaca, especialment, per l'ús de les línies corbes que dominen tota la construcció: des del coronament de les façanes, les motllures decoratives, o les obertures, a la coberta de la torre. Línies còncaves i convexes es combinen i en tot moment es defuig la línia recta.
Com a elements decoratius també s'utilitzen algunes garlandes de flors. L'element més sobresortint és la torre central, realitzada a manera de llanterna per tal d'il·luminar l'interior. Esta ornamentada amb vitralls de colors, amb un voladís ondulat i suportat per esquadres de ferro. Resulta també interessant la gelosia de fusta que tanca l'ampli jardí circumdant -dins del qual hi ha una pèrgola-, així com l'adaptació de l'edifici al fort desnivell del carrer.

## Referències

* 1 2 «Can Fatjó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Can Freu

Can Freu és una masia del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). Es troba en un paratge proper al costat sud de l'Eix Transversal i està orientada a migdia. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de dues plantes i golfes amb vessants a laterals sense ràfec, que conserva força reconeixible la seva estructura original del segle xvi, però amb diverses reformes posteriors. La façana principal presenta un portal adovellat d'arc de mig punt i dues finestres simples a la planta baixa. Al pis superior hi ha un balcó amb barana de ferro que escapça lleugerament les dovelles del portal. Les finestres que flanquegen aquesta obertura són de pedra i la de la dreta té un arc conopial inscrit a la llinda. A les golfes hi ha dues finestres d'arc de mig punt. L'interior ha estat força reformat per adaptar-lo a la nova funció de casa de colònies, però conserva els terres de toves i altres elements característics.
A l'esquerra hi ha un cos adossat afegit d'una sola planta amb vessants a façana de bigues de formigó. I, a la dreta, conserva part d'un porxo de les antigues dependències de serveis amb l'accés a través d'un portal d'arc carpanell de rajols. Darrere hi ha la piscina i altres cossos fets recentment.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Freu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Can Freixenet (Camós)

Can Freixenet és una masia de Camós (Pla de l'Estany) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Antic mas de dos trams, orientat a llevant, amb planta en forma d'U a la zona central. Presenta planta baixa i pis. El material és pedruscall a excepció dels marcs de portes i finestres, on hi trobem pedra noble. Resulten interessants diferents parts i elements d'aquest mas, com per exemple alguns arcs de mig punt molt ben traçats, una finestra gòtica, etc. Les successives reformes i ampliacions es mostren a la façana (exteriorment) pels seus retrancaments. Afegida a l'esquerra de la masia hi ha la pallissa, com si es tractés d'una crugia més (té la mateixa amplada). Aquesta pallissa consta de dos plantes, la inferior amb un arc rebaixat i una àmplia obertura superior.

## Referències

* ↑ «Can Freixenet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Can Freixes (Sant Just Desvern)

Can Freixes és un edifici del municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia de planta baixa, pis i golfes que, amb coberta a dues aigües, vessa a les façanes laterals. Posseeix un afegit a l'esquerra de la façana principal que té el portal dovellat.

## Història

El 1709 fou comprada pels Pares Carmelitans calçats del Convent del Carme de Barcelona, els quals la convertiren en casa de salut per als religiosos malalts. A finals del segle xviii prengué el nom actual. En el decurs d'aquest segle s'han fet reformes per transformar-la en casa de pisos de lloguer, perdent el seu caire de casa pairal.

## Referències

* 1 2 «Can Freixes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# Caodaisme

Caodaisme o Cao Dai (en vietnamita Cao Đài "Déu suprem") és una religió sincretista practicada al Vietnam. Fou fundada el 1925 per Ngô Văn Chiêu, funcionari vietnamita sota l'administració francesa, a partir d'una suposada revelació de Déu. Fou proclamada oficialment el 1926 a la ciutat de Tây Ninh i s'organitzà com a comunitat.
El caodaisme recull el codi moral del confucianisme, la doctrina de la reencarnació del budisme, les pràctiques ocultistes del taoisme, l'ideal d'amor universal i el monoteisme del cristianisme, i la veneració dels avantpassats de l'espiritisme. Té més de set milions d'adeptes. El seu símbol és l'ull de Déu dins un triangle.
La seva estructura és jeràrquica, a la manera de l'Església Catòlica.

## Referències

* ↑ «Caodaisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Jérémy Jammes. Divination and Politics in Southern Vietnam: Roots of Caodaism. In: Social Compass, 57(3), 2010, 357–371. DOI: 10.1177/0037768610375520 * Sergei Blagov. Caodaism: Vietnamese Traditionalism and Its Leap Into Modernity. Nova Science Publishers, 2012. ISBN 1590331508

## Enllaços externs

* Web del Consell Sacerdotal del caodaisme
* Web sobre el Caodaisme