OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agripina Samper Agudelo

Agripina Casimira de los Dolores Samper Agudelo (Honda, 4 de març de 1833 - París, 22 d'abril de 1892) va ser una poeta colombiana. Va escriure prosa i poesia sota el pseudònim de «Piula-Rigán», un anagrama del seu nom de naixement. La seva obra va romandre inèdita en vida i només va ser publicada pòstumament a manera d'antologies.
Samper va néixer el 4 de març de 1833 a la ciutat d'Honda, llavors pertanyent al Departament de Cundinamarca, en el bressol d'una família literària. Els seus pares van ser José María Samper Blanco i María Tomasa Agudelo Tafur. Va ser l'única dona entre els vuit fills de la parella. Destaquen dos dels seus germans: José María, espòs de la destacada periodista Soledad Acosta Kemble, i Miguel, reconegut polític i escriptor. El 4 de juliol de 1857 es va casar amb Manuel Ancízar Basterra, científic i escriptor, del matrimoni del qual van néixer Roberto, Pablo, Inés, Jorge i Manuel. En enviduar el 1882 es va traslladar amb els seus fills a París, on va morir el 22 d'abril de 1892.

## Obres destacades

* Ensayos poéticos de Pía-Rigán
* Parnaso colombiano: colección de poesías escogidas

## Referències

* ↑ García, Julio «Genalogía colombiana» (en castellà). Interconexión Colombia [Consulta: 5 maig 2020].
* ↑ Samper, Daniel. Biblioteca aldeana de Colombia. (en castellà). Editorial Minerva, 1935. OCLC 316816714.
* ↑ Alzate, Carolina «Agripina Samper, las mujeres y la literatura» (en castellà). Portal de Revistas Académicas y Científicas, 21, 3, 09-10-2017, pàg. 7–24. DOI: 10.19137/2017-2132. ISSN: 1851-4669 [Consulta: 5 maig 2020].
# Serguei Kariakin (conductor de quads)

* Aquest article tracta sobre el pilot de quads. Si cerqueu l'escaquista, vegeu «Serguei Kariakin».
Serguei Kariakin (en rus Сергей Карякин, Ekaterimburg, 25 de gener de 1991) és un pilot de quads rus. El 2014 es va inscriure al Ral·li Dakar, participant en totes les edicions fins al 2017.
El 2014 fou 7è, el 2016 4t, i l'edició de 2017 va aconseguir finalment guanyar el ral·li en la categoria de quads.

## Referències

* ↑ Salvador, Quim. «Sunderland i Peterhansel guanyen el Dakar 2017». Rac1, 14-01-2017. [Consulta: 15 gener 2017].

## Enllaços externs

* «Sergei Karyakin». Pàgina oficial del Dakar 2017.
* «Sergei Karyakin». Pàgina oficial del Dakar 2015.
# Wakaso Mubarak

Wakaso Mubarak, conegut simplement com a Wakaso (Tamale, Ghana, 25 de juliol de 1990) és un futbolista professional ghanès que juga com a centrecampista actualment al Jiangsu Suning.

## Trajectòria

Wakaso va militar a l'Elx CF, en Segona Divisió, on portava en la seua esquena el dorsal número 12. L'Elx CF el fitxà l'estiu del 2008. En la seua primera temporada en l'Elx, el ghanès s'erigí com un dels jugadors més expulsats de la categoria en proporció als partits jugats. De fet, els motius disciplinaris van portar a l'Elx CF a trencar el seu contracte el 31 de gener de 2011.
Després del seu acomiadament de l'Elx CF va fitxar pel Vila-real CF. El 27 de febrer debutà a El Sardinero contra el Racing de Santander, substituí a Josep Catalá.
El dia 11 de juliol del 2012, el jugador ghanés signà un acord amb el RCD Espanyol per a vestir la samarreta blanc-i-blava per als propers quatre anys. El 29 d'agost de 2013 s'anuncia el traspàs al FK Rubin Kazan per sis milions d'euros, dels quals un milió és per al Vila-real Club de Futbol.

## Selecció estatal

El futbolista ha estat internacional absolut amb la selecció de futbol de Ghana en dues ocasions i ha jugat en els mundials sub-17 i sub-19.

## Referències

* ↑ Rayo Herald. «Wakaso Mubarak, cielo e infierno en un mismo lugar» (en castellà), 16 de desembre de 2010. Arxivat de l'original el 2013-03-23. [Consulta: 28 febrer 2011].
* ↑ Diario Información. «El «tipus dur» de l'Elx» (en castellà), 6 de maig de 2009. Arxivat de l'original el 2009-05-10. [Consulta: 6 juliol 2009].
* ↑ Diario Vasco. «El Elche despide al ghanés Wakaso Mubarak» (en castellà), 31 de gener de 2011.
* ↑ Diario Marca. «El Racing hace el indio» (en castellà), 27 de febrer de 2011.
* ↑ «L'Espanyol traspassa Wakaso al Rubin Kazan». El Punt Avui, 28-08-2013. [Consulta: 28 agost 2013].

## Enllaços externs

* Dades en la web oficial de l'Elx C.F. Arxivat 2009-01-01 a Wayback Machine. (castellà)
* Fitxa tècnica a ESPN
# CSL

CSL té els següents significats:
* Canadian Soccer League, principal lliga de futbol del Canadà
* CSL Behring, empresa multinacional farmacèutica
* Unió Democristiana-Partit Popular Txecoslovac (en txec Křesťanská a Demokratická Unie - Československá Strana Lidová, KDU–ČSL), partit polític de la República Txeca
* Capgirament de la Substitució Lingüística, teoria en el marc de la sociologia del llenguatge
# Southport

«Southport» té aquests significats:
* Southport (Anglaterra), població costanera del comtat de Merseyside (Regne Unit)
* Austràlia:
** Southport (Queensland), suburbi de Gold Coast a l'estat de Queensland
** Southport (Territori del Nord), suburbi de Darwin (Austràlia) al Territori del Nord
** Illa de Southport, a Tasmània
* EUA:
** Southport (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord
** Southport (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut
** Southport (Indiana), població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
** Southport (Maine), població dels Estats Units a l'estat de Maine
** Southport (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York
# William Gadoury

William Gadoury és un estudiant quebequès, conegut principalment per haver descobert la presumpta ciutat maia de K'àak' Chi'.
Gadoury, apassionat de l'arqueologia, va formular una hipòtesi segons la qual hi hauria una correlació entre les constel·lacions d'estrelles i l'emplaçament de més d'un centenar de ciutats d'origen maia. Intentant comprovar la seva suposició, va suposar l'existència d'una ciutat maia desconeguda en un sector de la península del Yucatán mexicà inexplorat, teoria que ha estat verificada mitjançant les imatges per via satèl·lit aportades per l'Agència Espacial Canadenca, en les quals es pot distingir, a l'indret indicat, un conjunt de formes geomètriques quadrades i rectangulars, "difícilment explicables al medi natural", segons el doctor en geografia Armand LaRocque, especialista en teledetecció a la Universitat de Nouveau-Brunswick. El mètode emprat encara no ha estat publicat en cap revista científica, la validesa de la hipòtesi encara no ha estat comentada, ni ha estat avaluada per especialistes en l'arqueologia de Mèxic, a més de no haver-se, encara, planificat un viatge per explorar sobre el terreny.
Guanyador, el 2014, d'un premi de l'Expo-Sciences Hydro-Québec, William Gadoury va presentar el seu descobriment a l'IGARSS 2014, on fou felicitat pel seu descobriment per part de diversos científics, entre els que es trobava un membre de l'Agència Espacial Canadenca. Aquesta institució li va imposar una medalla el novembre de 2014 pel seu treball de recerca.

## Referències

* ↑ «Un quebequès de quinze anys descobreix una ciutat maia a l'estat del Yucatán». VilaWeb, 10-05-2016. [Consulta: 10 maig 2016].
* ↑ «Un génie à 13 ans? - Communauté - L'Action». Arxivat de l'original el 2016-06-02. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Un adolescent de 15 ans découvre une cité maya» (en francès), 08-05-2016. [Consulta: 8 maig 2016].
* 1 2 «Un Québécois de 15 ans découvre une cité maya» (en francès), 07-05-2016. [Consulta: 8 maig 2016].
* 1 2 Michel Harnois. «Un ado découvre une cité maya» (en francès), 07-05-2016. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ Fiche lauréat (2014) - William Gadoury Arxivat 2016-05-12 a Wayback Machine., Expo-sciences Bell
* ↑ «Un ado a trouvé une cité maya grâce aux constellations» (en francès), 08-05-2016. [Consulta: 8 maig 2016].
* ↑ «À 15 ans, il découvre une cité maya perdue» (en francès), 08-05-2016. [Consulta: 8 maig 2016].
# Sidi Hammadi

Sidi Hammadi (en àrab سيدي حمادي, Sīdī Ḥammādī; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵃⵎⵎⴰⴷⵉ) és una comuna rural de la província de Fquih Ben Salah, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.227 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Voi

Voi és una ciutat meridional de Kenya, a la Província Costanera. Es troba al costat occidental del desert de Taru, al sud-oest del Parc Nacional Tsavo East.

## Economia

Voi és un mercat per als productes agrícoles i carnis dels fèrtils Turons de Taita, així com altres àrees circumdants. El centre de la ciutat es compon en la seva majoria de les botigues, mercats, quioscos i alguns hotels. La majoria de residència per a turistes es troben als suburbis dels afores de Voi. A l'oest de la ciutat s'hi troba el veïnat de Voi Sisal Estate, especialitzat en la producció de fibra de sisal i el cultiu de la pinya.

## Història

Segons la història local, el nom de la ciutat prové d'un traficant d'esclaus anomenat Chief Kivoi que es van establir prop del riu Voi fa uns 400 anys. Anys després el poble va créixer com a centre de comerç per a la gent local de Taita amb altres tribus de Kenya i àrabs.
La ciutat va començar a créixer a finals del segle xix gràcies a la construcció del ferrocarril d'Uganda. La gent va començar a moure's per treballar en el ferrocarril i les properes plantacions de sisal. No obstant això, el reconeixement com a municipi amb una superfície d'aproximadament 16,27 quilòmetres quadrats no es va produir fins a 1932. Des de fa molt temps la ciutat ha superat la superfície de terrenys calculats origilament.

## Entitats de població

El terme municipal de Voi està dividit en sis llogarets, cada un amb un regidor: Kighononyi, Kirutai, Voi Central Ward, Voi North-East Ward, Voi South Ward i Voi West. El municipi està governat per l'Ajuntament de Voi, l'autoritat local, liderada per un alcalde.

## Referències

* 1 2 3 Hurskainen, Pekka. Taita Hills and Kenya, 2004 seminar, reports and journal of a field excursion to Kenya. Helsinki, Finlandia: University of Helsinki, 2004, p. 64-78. ISBN 978-952-10-2077-3. (anglès)
* ↑ Hurskainen, P: Change Detection of Informal Settlements Using Multi-Temporal Aerial Photographs – the Case of Voi, Kenya (setembre de 2005)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Voi Arxivat 2013-04-26 a Wayback Machine.
Viccionari
# Brownie (mitologia)

Un brownie o brounie (en escocès: urisk ; en gaèlic escocès: brùnaidh, ùruisg o gruagach) és una criatura llegendària, popular en el folklore d'Escòcia i Anglaterra (especialment en el nord, encara que és més comú que els hobs compleixin aquest rol). És la contrapart escocesa i nord-anglesa del nisse escandinau, el domovik eslau i els heinzelmännchen germans.
És una criatura mitològica que mora a les cases i que realitza les tasques de la llar mentre no hi ha ningú. De color marró (Brown), d'on ve el seu nom. És un follet que proveeix benestar a la llar, se sol col·locar un bol amb crema prop de la xemeneia com a agraïment a la criatura.
Existeix una distinció entre el brownie anglès, que viu en cases, i el ùruisg o urisk escocès, que viuen en els rierols i cascades i són menys propensos a oferir ajuda en els quefers domèstics.
Els brownies apareixen en diverses manifestacions de la cultura popular, per exemple en la pel·lícula de George Lucas Willow com a humans miniatura, són també criatures del joc de rol Dungeons & Dragons i en la novel·la de fantasia de Mary Norton The Borrowers, al seu torn adaptada en pel·lícules com Els Borrowers i el film d'animació japonès Karigurashi no Arriety de Studio Ghibli.

## Referències

* ↑ Campbell, John Gregorson. Superstitions Of The Highlands And Islands Of Scotland. Glasgow, Scotland: James MacLehose and Sons, 1900, p. 194.
* ↑ Green, Scott; Peterson, Clark. Tome of Horrors. Necromancer Games, 2002, p. 30. ISBN 1-58846-112-2.
* ↑ Dangerous Denizens: The Monsters of Tellene. (Kenzer & Company, Wizards of the Coast, 2003)
* ↑ Baur, Wolfgang, Jason Bulmahn, et al. Pathfinder Roleplaying Game Bestiary 2 (Paizo Publishing, 2010)
# Cadro

Cadro és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Lugano.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Spaceflight (revista)

Spaceflight és la revista mensual de la British Interplanetary Society (BIS). Va ser publicat per primera vegada el 1956, un any abans del llançament de l'Sputnik 1, i des de llavors ha estat informant sobre temes d'exploració espacial.
Spaceflight es publica mensualment amb cada volum de 12 números amb paginació contínua i un índex anual inclòs amb l'edició de desembre.
Àmpliament utilitzat com una revista de referència autoritzada, Spaceflight s'ha reconegut durant molt de temps com una font principal d'informació sobre els programes espacials internacionals i l'exploració espacial comercial
Les característiques regulars, escrites sovint pels implicats directament en una tecnologia o un projecte particular, cobreixen aspectes de la tecnologia espacial i de l'exploració, de l'astronomia, dels satèl·lits, l'espai comercial, de les activitats polítiques i dels programes educatius. La revista també inclou informes detallats de missions espacials.
Spaceflight es pretén que sigui apropiat per a aquells professionals involucrats en el negoci d'espai i per als que tenen un interès general en la matèria.
El 2008 la revista, editada per Clive Simpson, va ser el guanyador del premi Sir Arthur Clarkeen la categoria de Millor informe de l'espai.

## Referències

* ↑ Mobberley, Martin. It Came From Outer Space Wearing an RAF Blazer!: A Fan's Biography of Sir Patrick Moore (en anglès). Springer Science & Business Media, 2013-07-23, p. 109. ISBN 978-3-319-00609-3.
* ↑ «Publications» (en anglès britànic). British Interplanetary Society. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «2008 Sir Arthur Clarke Lifetime Achievement Award | Aviation Week Network». aviationweek.com, 2008. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Dunnett, Oliver «Imperialism, Technology and Tropicality in Arthur C. Clarke’s Geopolitics of Outer Space» (en anglès). Geopolitics, 26, 3, 03-05-2021, pàg. 770–790. DOI: 10.1080/14650045.2019.1569632. ISSN: 1465-0045.

## Enllaços externs

* Publicacions de BIS
* British Interplanetary Society
# Tekarohi (cràter)

Tekarohi és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 9,3 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim polinesi, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Tekarohi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Xantoconita

La xantoconita és un mineral de la classe dels sulfurs, i dins d'aquesta pertany al grup proustita de minerals. Va ser descoberta l'any 1840 a Freiberg (Saxònia). Rep el seu nom del grec xanthos, groc, i konis, pols.

## Característiques

La xantoconita és un arsenosulfur de plata, format mitjançant la unió química o íntima d'un sulfarsenit de plata amb un sulfarsenat del mateix metall, i molt poques vegades es presenta en cristalls aïllats. Quan ho fa apareix formant romboedres, en aquest cas ofereix dos exfoliacions bastant fàcils, clares i ben determinades, cristal·litzant en el sistema monoclínic. És de color marró vermellós. Els cristalls i les massa cristal·lines quan es troben en làmines primes deixen passar la llum, que en aquest cas presenta color blau ataronjat. És un mineral dimorf de la proustita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la xantoconita pertany a «02.GA: nesosulfarsenats, nesosulfantimonats i nesosulfbismutits sense S addicional» juntament amb els següents minerals: proustita, pirargirita, pirostilpnita, samsonita, skinnerita, wittichenita, lapieita, mückeita, malyshevita, lisiguangita, aktashita, gruzdevita, nowackiita, laffittita, routhierita, stalderita, erniggliita, bournonita, seligmannita i součekita.

## Formació i jaciments

La xantoconita és un mineral de gènesi hidrotermal. Sol trobar-se associada a altres minerals com: acantita, arsènic, calcita, proustita o pirargirita. Als territoris de parla catalana se'n troba únicament a la mina Balcoll, a Falset (Priorat, Tarragona).

## Referències

* ↑ «Xanthoconite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 febrer 2015].
* ↑ «Proustite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 febrer 2015].
# Aliye Demirbağ

Aliye Demirbağ (Elazığ, 19 de febrer de 1998) és una esportista turca que competeix en bàdminton. Va guanyar medalla de bronze a Yonex Dutch Open el 2018.

## Referències

* ↑ için, Şenol Fidan: Bundan sonra Tuzlaspor’da olmayacağımdaha fazla video. «Aliye Demirbağ bronz madalya kazandı» (en turc). [Consulta: 22 desembre 2021].

## Vegeu també

* Özge Bayrak
* Öznur Çalışkan
* Ebru Tunalı
* Neslihan Yiğit

## Enllaços externs

* Aliye Demirbağ a BWF
# Shrek 4-D

Shrek 4-D (Shrek 3D el 2003) és un curtmetratge d'animació d'Universal Studios en 3D i 2D, dirigit per Simon J. Smith i produït poc després del primer film, Shrek, que es va incloure en el DVD d'aquesta pel·lícula i que mostrava primers tasts de la segona part de la saga, Shrek 2.

## Història

Shrek i Fiona es disposen a passar la seva lluna de mel, acompanyats de l'Ase, en llur carrossa-ceba, quan apareix Thelonious amb el seu cavall i segresta la Princesa Fiona. Shrek i l'Ase ràpidament parteixen a la seva recerca a través d'un bosc tenebrós i encantat, fins que arriben a un castell. Allà, es troben amb el malvat fantasma de Lord Farquaad, que els revela el seu sinistre pla: si Fiona no va poder ser la seva esposa i regnar en vida, ho serà en la mort, esdevenint sobirana de l'inframón.

## Personatges

| Personatge | Actor original (EUA) |
| Shrek | Mike Myers |
| Ase | Eddie Murphy |
| Princesa Fiona | Cameron Diaz |
| Fantasma de Farquaad | John Lithgow |
| Gingebre | Conrad Vernon |
| Pinotxo | Cody Cameron |
| Els tres porquets | Cody Cameron |
| Teloni | Christopher Knights |
| Ratolí cec | Christopher Knights |

## Vegeu també

* Shrek
* Shrek 2
* Shrek Tercer
# Ca l'Octavi

Ca l'Octavi és un edifici neoclàssic de Fontscaldes, al municipi de Valls (Alt Camp), inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge unifamiliar entre mitgeres amb planta baixa, pis, golfes i terrat. La planta baixa presenta, al centre, una gran porta d'arc rebaixat amb voluta a la clau i dues finestres rectangulars als costats. Una imposta separa la planta baixa del primer pis, on hi ha 3 obertures allindanades, la central dona a un balcó amb balustres i tenen ampit sobresortint. Una altra imposta separa aquest pis de les golfes, on es troben 3 obertures d'arc de mig punt. Damunt, hi ha una cornisa amb vuit petites volutes decoratives. L'edifici es corona amb una barana amb balustres de diferents tipus. L'obra és de pedra i maçoneria, arrebossada. Hi ha restes de pintures a tota la façana.

## Història

L'edifici es va construir l'any 1860, com consta en el treball de forja del balcó del primer pis. La seva ubicació, al carrer de l'Església i proper a aquesta, així com la seva tipologia amb relació a la resta de construccions del poble, el caracteritzen originalment com a habitatge d'una família notable. Els actuals propietaris, dedicats al conreu de les terres, segueixen residint-hi, tot i que la casa ha perdut el seu paper de representació.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Octavi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# Ca n'Iscle (Vidreres)

Ca n'Iscle és un edifici del municipi de Vidreres (Selva) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici que desemboca i comunica amb dos punts estratègics del nucli urbà de Vidreres com són: per una banda, la façana principal amb el carrer Pompeu Fabra; mentre que per l'altra, la cantonada amb la Plaça de l'Església i tanmateix amb el carrer Àngel Guimerà. Edifici de tres plantes, més golfes, dividit per tres faixes horitzontals d'estuc de guix, subdividint per tant l'espai físic del propi edifici en: planta baixa, la qual recull el portal d'accés i tres finestres, rectangulars de similar tipologia, amb un simple emmarcament motllurat i un ampit de ferro forjat.
La primera planta, disposa de dues grans obertures rectangulars, projectades com a balcó, amb barana de ferro forjat i amb un simple emmarcament motllurat i lleument repujat. La segona planta, recull els mateixos trets i particularitats presents en la planta anterior, amb l'única diferència que les finestres són sensiblement més reduïdes. Finalment, la tercera planta, és projectada com a golfes amb tres obertures minúscules. La part lateral de l'edifici que desemboca al carrer Àngel Guimerà, en el sector de la planta baixa, en un dels balcons centrals, en la barana de ferro forjat, apareix una inscripció interessant, com és les inicials del fundador o constructor de la casa "B F", acompanyat de la data de construcció de l'edifici "1863".

## Referències

* ↑ «Ca n'Iscle». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Socialistes Valencians Independents

Socialistes Valencians Independents (SVI) fou un grupuscle polític valencià sorgit de les cendres del Partit Socialista Valencià vers el 1971. El formaven un total d'11 persones, entre elles Ernest Lluch, Ricard Pérez Casado, Miquel Àngel Fabra, Miquel Soler, Enric Solà, Eladi Arnalte, Vicent Garcés Ramón, Alfons Cucó i Joan Francesc Mira. El 1975 s'integraren en Convergència Socialista del País Valencià.

## Referències

* ↑ Vicent Ventura a l'Addenda del llibre De Impura Natione, de Damià Mollà I Eduard Mira, València, 1986. ISBN 84-7502-178-6
# Xavier Ariño i Fortuny

Xavier Ariño i Fortuny (Lleida, 1972) és un exjugador de bàsquet català de les dècades dels 80 i 90. Mesura 2,05 metres i jugava a la posició de Pivot. En la seva trajectòria destaquen dues temporades a la lliga ACB defensant els colors del Mayoral Maristas de Málaga i tres més a la Lliga EBA (aleshores era aquesta la segona lliga en importància del bàsquet espanyol) amb els del CAB Loja, CAB Los Abades Granada i SPAR Granada. Habitual del bàsquet lleidatà, ha jugat entre altres al Sícoris Club, Lleida, CE Maristes de Lleida i Baró de Maials de Lleida, però la seva aportació al bàsquet professional esdevingué als equips de Màlaga i Granada.

## Trajectòria esportiva

* 1989-90 Sícoris Lleida. Categories inferiors.
* 1990-91 Mayoral Maristas Junior.
* 1990-91 ACB. Mayoral Málaga.
* 1991-92 Mayoral Maristas Junior.
* 1991-92 ACB. Mayoral Málaga.
* 1992-93 Primera Divisió. CAB Loja.
* 1993-94 Primera Divisió. CAB Los Abades Granada.
* 1994-95 EBA. Spar Granada.
* 1995-96 Segona Divisió. CE Maristes Lleida.
* 1996-97 Segona Divisió. CE Maristes Lleida.
* 1997-98 EBA. Baró de Maials Lleida.
* 1998-99 EBA. Baró de Maials Lleida.

## Referències

* ↑ «Fitxa del jugador.». Lliga ACB. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 setembre 2015].(castellà).
* ↑ «Estadístiques de Xavier Ariño.». Federació Espanyola de Bàsquet.(castellà).

## Enllaços externs

* «Federació Espanyola de Bàsquet.». FEB.(castellà)