OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bruel de Madeira

El bruel de Madeira (Regulus madeirensis) és una espècie d'ocell de la família dels regúlids (Regulidae) És endèmic dels boscos de l'illa de Madeira. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fitxa del bruel de Madeira a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 07/01/2013 (anglès)
* ↑ «Dapple-throats, sugarbirds, fairy-bluebirds, kinglets, Elachura, hyliotas, wrens, gnatcatchers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 714. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Madeira Firecrest. Regulus madeirensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Dylan Ryder

Dylan Ryder (n. 23 de febrer de 1981) també coneguda com a Dylan Katz o Lanna és una actriu porno nord-americana.

## Biografia
### Inicis

Dylan Ryder Katz d'ascendència italiana i alemanya va néixer a Fresno en l'estat de Califòrnia, als Estats Units, on va créixer. Es va destacar des de molt jove en la natació de competició i com a model. Quan va complir els 17 anys, es va mudar a Central Coast (Califòrnia) on va estudiar infermeria, per més tard convertir-se en una consellera de l'abús de substàncies de tractament. Als 22 anys, després d'observar una revista de Penthouse va decidir entrar en el porno.

### Carrera en el Porno

El seu primer llançament va ser a Reality Kings a l'edat de 23 anys. Va gaudir molt amb el seu treball però aviat faria una aturada després de set mesos per esdevenir una funcionària de presons a Arizona. En tornar a Califòrnia, es va sotmetre a una operació d'augment de pit. Amb els seus nous pits i amb una nova actitud, va decidir tornar al negoci del porno.
Dylan ha estat protagonista de més de 150 escenes, en les quals es troben algunes de sexe dur (incloent títols de DVD i videos per a llocs web). També ha realitzat sessions de fotos i algunes aparicions com a model de fotografia eròtica. El 30 de maig de 2012, va anunciar la seva retirada de la indústria del cinema per a adults.
Actualment resideix en el Comtat d'Orange (Califòrnia). Li agrada viatjar, anar a la platja, llegir novel·les policials i nedar.
"M'encanta que la gent gaudeixi observant-me. Crec que la meva qualitat més sexy són els meus ulls! Adoro mirar a la càmera d'una manera i ! M'encanta ser una persona potencialment sexual! M'agrada gaudir del moment i gaudir de la sensació i la morbositat de sortir en càmeres".

## Referències

* ↑ Dylan Ryder- tribute EXTRA HOT
* ↑ «A Entertainment News Interview: Dylan Ryder Rocks» (en anglès). A Entertainment News, 20-04-2011. Arxivat de l'original el 1 de gener de 2014. [Consulta: 31 desembre 2013].
# Colibrí calçat pitnegre

El colibrí calçat pitnegre (Eriocnemis nigrivestis) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita el nord-oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ IUCN «Eriocnemis nigrivestis» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species. BirdLife International, 06-08-2020. DOI: 10.2305/iucn.uk.2020-3.rlts.t22687909a173319425.en.
# Cantó de Moyenneville

El cantó de Moyenneville és un cantó francès del departament del Somme, situat al districte d'Abbeville. Té 14 municipis i el cap és Moyenneville.

## Municipis

* Acheux-en-Vimeu
* Béhen
* Cahon
* Chépy
* Ercourt
* Feuquières-en-Vimeu
* Grébault-Mesnil
* Huchenneville
* Miannay
* Moyenneville
* Quesnoy-le-Montant
* Saint-Maxent
* Tœufles
* Tours-en-Vimeu

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Edouard Delozières | SFIO |
| 1961-1979 | Roger Castel | Divers droite, després CD, després UDF-CDS |
| 1979-1984 | Pierre Chouquais | PS |
| 1984-1998 | Roger Castel | UDF-CDS |
| 1998-2009 | Philippe Arcillon | PS |
| 2009- | Bernard Davergne | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 8.068 | 8.413 | 8.686 | 8.721 | 8.780 | 8.817 | 9.374 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Copa uzbeka de futbol

La Copa uzbeka de futbol és la màxima competició futbolística per eliminatòries de l'Uzbekistan. És organitzada per l'Associació de l'Uzbekistan de Futbol.

## Historial
### Època soviètica

Font:
* 1939 Dinamo Tashkent
* 1940 Dinamo Tashkent
* 1941 no es disputà
* 1942 Dinamo Tashkent
* 1943 Dinamo Tashkent
* 1944 Khar'kovskoye Tankovoye Uchilishche Chirchik
* 1945 Khar'kovskoye Tankovoye Uchilishche Chirchik
* 1946 DO Tashkent
* 1947 Pishchevik Tashkent
* 1948 Avtozavod im. Chkalova Tashkent
* 1949 Dinamo Tashkent
* 1950 Start Tashkent
* 1951 Start Tashkent
* 1952 Dinamo Tashkent
* 1953 Khimik Chirchik
* 1954 ODO Tashkent
* 1955 Spartak Samarkand
* 1956 Sbornaya Fergany
* 1957 Khimik Chirchik
* 1958 Mekhnat Tashkent
* 1959 Khimik Chirchik
* 1960 SKA-2 Tashkent
* 1961 Vostok Yangiabad
* 1962 Sokol Tashkent
* 1963 Tekstilshchik Tashkent
* 1964 Tashkentkabel' Tashkent
* 1965 Tashkabel' Tashkent
* 1966 Zvezda Tashkent
* 1967 Vostok Tashkent
* 1968 Tashkabel' Tashkent
* 1969 Zvezda Tashkent
* 1970 DYuSSh-2 Tashkent
* 1971 SKA Tashkent
* 1972 Lenin-yuly Karshi
* 1973 Stroitel' Samarkand
* 1974 Tong Karshi
* 1975 Traktor Tashkent
* 1976 Narimanovets Khorezmskaya Obl.
* 1977 Karshistroy Karshi
* 1978 Khorezm (Kolkhoz im. Narimanova)
* 1979 Khizar Shakhrisabz
* 1980 Khiva
* 1981 no es disputà
* 1982 no es disputà
* 1983 Tselinnik Turtkul'
* 1984 Avtomobilist Fergana
* 1985 Metalourg Bekabad
* 1986 Avtomobilist Tashkent
* 1987 Avtomobilist Tashkent
* 1988 Avtomobilist Tashkent
* 1989 Korazhida Ferganskaya Oblast'
* 1990 Metalourg Bekabad
* 1991 Instrumental'shchik Tashkent

### Des de la independència

Font:
| Any | Campió | Resultat | Finalista |
| 1992 | Navbahor Namangan | 0-0 6-5 pen. | Temiryulchi Qoqon |
| 1993 | Pakhtakor Tashkent | 3-0 | Navbahor Namangan |
| 1994 | Neftchi Fergana | 2-0 | FK Yangier |
| 1995 | Navbahor Namangan | 1-0 | MHSK Tashkent |
| 1996 | Neftchi Fergana | 0-0 5-4 pen. | Pakhtakor Tashkent |
| 1997 | Pakhtakor Tashkent | 3-2 pr. | Neftchi Fergana |
| 1998 | Navbahor Namangan | 2-0 | Neftchi Fergana |
| 1999 | No es disptutà | No es disptutà | No es disptutà |
| 2000 | Dustlik | 4-1 | Samarqand-Dinamo |
| 2001 | Pakhtakor Tashkent | 2-1 | Neftchi Fergana |
| 2002 | Pakhtakor Tashkent | 6-3 pr. | Neftchi Fergana |
| 2003 | Pakhtakor Tashkent | 3-1 | Nasaf Qarshi |
| 2004 | Pakhtakor Tashkent | 3-2 | Traktor Tashkent |
| 2005 | Pakhtakor Tashkent | 1-0 | Neftchi Fergana |
| 2006 | Pakhtakor Tashkent | 2-0 | Mash'al Mubarek |
| 2007 | Pakhtakor Tashkent | 0-0 7-6 pen. | Quruvchi Tashkent |
| 2008 | PFC Bunyodkor | 3-1 pr. | Pakhtakor Tashkent |
| 2009 | Pakhtakor Tashkent | 1-0 | PFC Bunyodkor |

## Referències

* 1 2 «Uzbekistan Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* RSSSF
# Elethyia

Elethyia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Elethyia albirufalis (Hampson, 1919)
* Elethyia minerva (Błeszyński, 1965)
* Elethyia subscissa (Christoph, 1877)
* Elethyia taishanensis (Caradja & Meyrick, 1937)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 30 gener 2019].
# Cal Xesco

Cal Xesco és un edifici del municipi de l'Albagés (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge amb façana de pedra datada el 1868. Està construït en lleuger desnivell,seguint la línia del carrer. Està estructurat en planta baixa i tres pisos superiors. Té una única entrada allindanada, amb la porta de fusta, de gust modernista i amb decoracions florals. Al segon pis hi ha dos balcons amb barana de ferro forjat. Al segon pis hi ha un balcó corregut amb dues obertures que en algun moment es van cegar i que durant la dècada dels vuitanta del segle XX es reobriren. Al tercer pis hi ha quatre finestres que donen a les golfes. També hi ha petites rajoles amb l'anagrama de Poblet. Actualment està restaurada i ha millorat notablement el seu aspecte extern.

## Història

L'actual propietari és el senyor Rogeli Sero Mateu, tot i que temps abans n'havia estat el senyor Miquel Rey Cuadrat, que també posseïa el castell de la vil·la. Segons es diu, aquest senyor va treure certa quantitat de pedra de la part superior de les torres del castell per a fer part de la façana de la seva casa particular, Cal Xesco. De fet, aquesta casa llueix entre els balcons del segon pis, unes rajoles amb un escut semblant als que encara hi ha al castell, referent a Poblet.

## Referències

* 1 2 «Cal Xesco». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2015].
# Bruge

Bruge (occità) o Bruges (francès) és un municipi francès, al departament de la Gironda (regió de la Nova Aquitània). Limita amb els municipis de Lo Boscat, Blancahòrt, Aisinas i Bordeus.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 5.349 | 6.612 | 7.610 | 7.686 | 8.753 | 10.610 | 13.605 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2010 | Bernard Seurot | RPR, després UMP |
| 2010- | Brigitte Terraza | Divers gauche |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Glici Gal

Glici Gal (Glicius Gallus) fou un cavaller romà. Quintinià el va denunciar a Neró com a participant en la conspiració de Pisó, però les proves que es van poder recollir en contra seva fou inconsistent o molt dèbil i la culpabilitat no es va poder provar. Tit i així l'emperador el va condemnar a l'exili.
# Dylan Newbery

Dylan Newbery (10 de març de 1994) és un ciclista australià. Professional des del 2015.

## Palmarès

* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Battle on the Border
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Singkarak

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Coll de l'Espinàs (Arles)

El Coll de l'Espinàs és un coll situat a 1.112,8 m alt a cavall dels termes comunals d'Arles i de Sant Llorenç de Cerdans, tots dos de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord. És al sud-est del terme d'Arles i al nord-est del de Sant Llorenç de Cerdans, al sud-est del Puig de l'Estella.

## Referències

* ↑ El Coll de l'Espinàs en els ortofotomapes de l'IGN
# Caravaggio (cràter)

Caravaggio és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 185 km de diàmetre. Porta el nom del pintor italià Michelangelo Merisi Caravaggio (1571-1610), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2013.

## Referències

* ↑ «Caravaggio». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Cuggiono

Cuggiono (Cugiòn en llombard occidental) és un municipi italià, situat a la regió de Llombardia i a la ciutat metropolitana de Milà. L'any 2009 tenia 8.132 habitants.
# Cal Xesc (l'Arboç)

Cal Xesc és una obra de l'Arboç (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, de planta baixa, pis i golfes. La façana, de composició simètrica, està organitzada segons tres eixos verticals, amb les obertures centrals de major alçada que les laterals. La planta baixa té tres portals d'arc rebaixat, on destaca un carreuat irregular que emmarca el conjunt de les portalades. El primer pis, separat de l'anterior per una petita cornisa, té tres portes balconeres de llinda, emmarcades, i amb tres balcons iguals amb una senzilla barana de ferro forjat. Les golfes tenen tres petites finestres rectangulars centrades segons els eixos establerts. L'edifici està rematat amb un ràfec.

## Referències

* ↑ «Cal Xesc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# El Hanchane

El Hanchane (en àrab الحنشان, al-Ḥanxān; en amazic ⵍⵃⵏⵛⴰⵏ) és un municipi de la província d'Essaouira, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.965 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Coll de l'Espinàs (Sant Llorenç de Cerdans)

El Coll de l'Espinàs és una collada situada a 1.098,9 m alt en el límit dels termes comunals d'Arles i de Sant Llorenç de Cerdans, tots dos a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situat a l'extrem nord del terme de Sant Llorenç de Cerdans i al sud del d'Arles, al nord-oest de la Serra de la Garsa i al sud-est del Puig de l'Estella.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «8 - Arles». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «153 - Sant Llorenç de Cerdans». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Arles i Sant Llorenç de Cerdans». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Coll de l'Espinàs en els ortofotomapes de l'IGN
# Can Batlle (Vallirana)

Can Batlle és una masia de Vallirana (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edificació aïllada de planta rectangular. Consta de planta baixa, pis i golfes, amb coberta a dos vessants de teula àrab. Hi ha unes dependències afegides a la part nord posteriors a la masia. La façana principal no presenta composició simètrica, té l'obertura i la finestra principal desplaçades de l'eix. La porta principal és d'arc de mig punt dovellat. Els buits de la façana estan ornats amb pedra igual que les arestes de l'edifici. Hi ha imbricacions, ràfec i coberta.

## Història

Aquest mas tenia un antic molí i encara conserva finestrals del segle xvii. Els seus propietaris havien estat els senyors de Mas Rovira. Es va començar una reforma interior, però aquestes obres quedaren interrompudes. Posteriorment es va realitzar la restauració i l'adaptació de l'edifici per a convertir-lo en un centre cultural. L'arquitecte que portava l'obra és Jordi Llorens.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Batlle». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Elisabet de Luxemburg (duquessa de Hohenberg)

Elisabet de Luxemburg, duquessa de Hohenberg (Castell de Berg 1922). Princesa de Luxemburg amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni amb un membre de la Casa d'Àustria de la branca ducal de Hohenberg.
Nada al Castell de Berg el dia 12 de desembre de l'any 1922 essent filla del príncep Fèlix de Borbó-Parma i de la gran duquessa Carlota I de Luxemburg. Neta per via paterna del duc Robert I de Parma i de la infanta Maria Antònia de Portugal i per via materna del gran duc Guillem IV de Portugal i de la infanta Maria Anna de Portugal.
El dia 9 de maig de l'any 1956 contragué matrimoni a la catedral de Luxemburg amb el príncep Francesc Ferran de Hohenberg. Francesc Ferran era fill del duc Maximilià de Hohenberg i de la comtessa Maria von Waldburg zu Wolfegg und Waldsee. Francesc Ferran era net de l'arxiduc i hereu a la Corona austrohongaresa, Francesc Ferran d'Àustria.
L'any 1938 amb l'Anchluss; és a dir, l'annexió d'Àustria a Alemanya, els Hohenberg foren traslladats al camp de concentració de Dachau on passaren tota la Segona Guerra Mundial. Francesc Ferran i els seus germans, junt amb els seus pares, recuperaren la llibertat l'any 1945 gràcies a l'alliberament del camp de concentració per part de les tropes estatunidenques. En el camp de concentració, Francesc Ferran faria amistat amb una tia de la seva esposa, la princesa Antònia de Luxemburg, princesa hereva de Baviera.
Francesc Ferran i Elisabet tingueren dues filles:
Elisabet quedà viuda l'any 1977 quan el duc Francesc Ferran morí.
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1905

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1905 es va celebrar a Anvers (Bèlgica) del 16 al 23 de juliol de 1905. En total es va competir en 4 disciplines, 2 de professionals i 2 d'amateurs.

## Resultats
### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Gabriel Poulain França | Thorvald Ellegaard Dinamarca | Henri Mayer Imperi Alemany |
| Darrere moto | Robert Walthour Estats Units | Paul Guignard França | Piet Dickentman Països Baixos |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Jimmy Benyon Regne Unit | Harald Donald Buck Regne Unit | Eugène Debognies França |
| Darrere moto | Leon Meredith Regne Unit | Willy Mest Imperi Alemany | Auguste Carremans Bèlgica |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Regne Unit | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 2 | França | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Imperi Alemany | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| - | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Bufònids

Els bufònids (Bufonidae) són una família d'amfibis que agrupa els gripaus autèntics. Tenen una distribució cosmopolita (a tots els continents llevat d'Austràlia i l'Antàrtida) ocupant des de zones àrides fins a selves pluvials. Tenen la cintura pectoral arcífera, el maxil·lar no té dents i la pupil·la és horitzontal. Les espècies europees tenen la pell molt granulosa. Són de costums terrestres o fossores i les potes són curtes. L'amplexus és axil·lar. Molts bufònids solen tindre el crani extremament ossificat.

## Taxonomia

Inclou els següents gèneres:
* Adenomus (Cope, 1861)
* Altiphrynoides (Dubois, 1987)
* Amietophrynus (Frost i cols., 2006)
* Anaxyrus (Tschudi, 1845)
* Andinophryne (Hoogmoed, 1985)
* Ansonia (Stoliczka, 1870)
* Atelophryniscus (McCranie, Wilson & Williams, 1989)
* Atelopus (Duméril & Bibron, 1841)
* Bufo (Laurenti, 1768)
* Bufoides (Pillai & Yazdani, 1973)
* Capensibufo(Grandison, 1980)
* Chaunus
* Churamiti (Channing & Stanley, 2002)
* Crepidophryne (Cope, 1889)
* Dendrophryniscus (Jiménez de la Espada, 1871)
* Didynamipus (Andersson, 1903)
* Duttaphrynus (Frost i cols., 2006)
* Frostius (Cannatella, 1986)
* Ingerophrynus (Frost i cols., 2006)
* Laurentophryne (Tihen, 1960)
* Leptophryne (Fitzinger, 1843)
* Melanophryniscus (Gallardo, 1961)
* Mertensophryne (Tihen, 1960)
* Metaphryniscus (Señaris, Ayarzagüena & Gorzula, 1994)
* Nectophryne (Buchholz & Peters, 1875)
* Nectophrynoides (Noble, 1926)
* Nimbaphrynoides (Dubois, 1987)
* Oreophrynella (Boulenger, 1895)
* Osornophryne (Ruiz-Carranza & Hernández-Camacho, 1976)
* Parapelophryne (Fei, Ye & Jiang, 2003)
* Pedostibes (Günther, 1876)
* Pelophryne (Barbour, 1938)
* Pseudobufo (Tschudi, 1838)
* Rhaebo (Cope, 1862)
* Rhamphophryne (Trueb, 1971)
* Rhinella (Fitzinger, 1826)
* Schismaderma (Smith, 1849)
* Spinophrynoides (Dubois, 1987)
* Stephopaedes (Channing, 1979)
* Truebella (Graybeal & Cannatella, 1995)
* Werneria (Poche, 1903)
* Wolterstorffina (Mertens, 1939)

## Vegeu també

* Incilius aurarius
* Incilius tutelarius

## Enllaços externs

* Característiques dels gèneres i espècies d'aquesta família. (anglès)
# El Hajeb

El Hajeb (àrab: الحاجب, al-Ḥājib; amazic estàndard marroquí: ⵍⵃⴰⵊⴱ) és un municipi de la província d'El Hajeb, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 35.282 persones.

## Història

El Hajeb ha estat històricament una important base militar. Mulay Hassan hi va construir una kasbah de la qual encara es poden visitar les ruïnes.
El gener de 2015 les autoritats marroquines hi desarticularen una cèl·lula de reclutament d'Estat Islàmic, amb 8 combatents operatius. La cèl·lula transportava reclutes marroquins cap a Síria i Iraq per rebre entrenament, i operava a El Hajeb, Meknès i El-Hoceima.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ Maverick Guide to Morocco. Pelican Publishing, p. 211. ISBN 978-1-4556-0864-5.
* ↑ «Police take down Daesh recruitment cell in Morocco», 18-01-2015. [Consulta: 20 octubre 2016].
# Colfelice

Colfelice és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 100 km al sud-est de Roma i a uns 25 km al sud-est de Frosinone.
Colfelice limita amb els municipis d'Arce, Rocca d'Arce, Roccasecca i San Giovanni Incarico.
A 1 de gener de 2019 tenia 1.894 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Can Batlle (Garrigàs)

Can Batlle és un edifici al municipi de Garrigàs (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un edifici aïllat al costat de l'església de Santa Maria de Vilajoan, de grans dimensions, amb la façana principal orientada a migdia. La masia, que presenta un aspecte diferent del que devia tenir originalment, consta de planta baixa, pis i golfes, i té la coberta de teula a dues vessants. Hi ha dues portes d'accés, l'original, a la dreta, és d'arc de mig punt amb dovelles de pedra. A la dreta hi ha un altre accés al qual s'arriba a través d'una rampa. Les obertures del primer pis són rectangulars i corresponen a intervencions diverses, encara que totes elles presenten emmarcaments de pedra. A la banda esquerra hi ha una galeria d'arcs de mig punt. Les obertures del pis de les golfes són de punt rodó, amb resseguiment de maó. Can Batlle és una masia que segurament té el seu origen en el segle xvi, encara que posteriorment ha experimentat diverses reformes i ampliacions.

## Referències

* 1 2 «Can Batlle». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Coprinus

Coprinus és un gènere de fongs de l'ordre Agaricales que formen bolets amb lamel·les que s'autodigereixen com a mètode per a dispersar les basidiòspores. Si bé en classificacions antigues posseïa multitud d'espècies, l'anàlisi filogenètica va conduir a la separació de l'espècie C. comatus, de fet l'espècie tipus, de les altres espècies del gènere: tant va anar així, que algunes d'aquestes van ser reclassificades en altres tàxons; no obstant, C. sterquilinus i C. spadiceisporus romanen en ell.