OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Imre Kertész

Imre Kertész (Budapest, 1929 -Budapest, 2016) fou un escriptor hongarès guardonat amb el Premi Nobel de Literatura l'any 2002.

## Biografia

Va néixer el 9 de novembre del 1929 a la ciutat hongaresa de Budapest, capital de la nació, en una família de religió jueva. El 1944, fou deportat al camp d'extermini nazi d'Auschwitz, i posteriorment als de Buchenwald i Zeitz.
Des del seu alliberament, es dedicà al periodisme en un rotatiu de la ciutat de Budapest, i en fou acomiadat l'any 1951 en pujar al poder el Partit Comunista d'Hongria. En aquell moment, inicià la seva activitat com a traductor (d'autors com Friedrich Nietzsche, Hugo von Hofmannsthal, Sigmund Freud, Ludwig Wittgenstein i Elias Canetti), autor de comèdies i guions cinematogràfics, i es dedicà plenament a la literatura a partir de la dècada del 1970. El 1995, fou guardonat amb el Premi de Literatura de Brandenburg i el 1997 amb el Premi del Llibre de Leipzig.
El 2002, fou guardonat amb el Premi Nobel de Literatura per una escriptura que manté l'experiència fràgil de l'individu contra el caràcter arbitrari i bàrbar de la història, i esdevingué el primer autor en llengua hongaresa a rebre aquest guardó.

## Obra seleccionada

* 1975: Sorstalanság
* 1977: A nyomkereső
* 1977: Detektívtörténet
* 1988: A kudarc
* 1990: Kaddis a meg nem született gyermekért
* 1991: Az angol lobogó
* 1992: Gályanapló
* 1993: A holocaust mint kultúra : három előadás
* 1997: Valaki más : a változás krónikája
* 1998: A gondolatnyi csend, amíg a kivégzőosztag újratölt
* 2001: A száműzött nyelv
* 2003: Felszámolás
* 2006: A K. dosszié

## Obra traduïda

* Sense destí (Quaderns Crema, 2003)
* Fiasco (Quaderns Crema, 2003)
* Kaddish pel fill no nascut (Quaderns Crema, 2004)
* Liquidació (Edicions 62, 2004) ISBN 84-297-5385-0
* Jo, un altre (Quaderns Crema, 2005)

## Adaptacions cinematogràfiques

* 2005: La novel·la Sorstalanság va ser portada a la pantalla gran l'any 2005 sota la direcció del cineasta hongarès Lajos Koltai, que se serví d'un guió elaborat pel mateix Imre Kertész.

## Enllaços externs

* «Imre Kertész» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
* Bombi-Vilaseca, Francesc. «Entrevista amb Imre Kertész». Avui - Cultura, 18-03-2004 [Consulta: 6 maig 2022].
* (anglès) Entrevista amb Imre Kertész.
# La Rinconada (Perú)

La Rinconada, a la regió de Puno, Perú, és l'assentament humà situat a més altura. Es troba a la serralada dels Andes, a una alçada de 5.200 metres.
La raó de ser d'aquest assentament són les mines d'or situades a la seva proximitat, concretament a 5.400 metres d'altitud. El fred i l'alçada són unes condicions realment adverses per als seus prop de 50.000 habitants (març 2013).

## Referències

* ↑ Marie Arana. «In La Rinconada, Peru, searching for beauty in ugliness» (en anglès). The Washington Post, 02-03-2013. [Consulta: 17 novembre 2015].
* ↑ «La Rinconada» (en castellà). Institución Educativa Secundaria Muni del distrito de Pusi. Arxivat de l'original el 2 de gener 2014. [Consulta: 2 gener 2014].
# Jim Baxter

James Curran Baxter (29 de setembre de 1939 - 14 d'abril de 2001) fou un futbolista escocès de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció d'Escòcia i amb la selecció de la lliga escocesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Rangers, Sunderland i Nottingham Forest.

## Palmarès
### Rangers

* Lliga escocesa de futbol: 1960-61, 1962-63, 1963-64
* Copa escocesa de futbol: 1961-62, 1962-63, 1963-64
* Copa de la Lliga escocesa de futbol: 1960-61, 1961-62, 1963-64, 1964-65

## Referències

* ↑ «NASL profile - Jim Baxter». North American Soccer League Players. [Consulta: 11 octubre 2017].
* ↑ «Matches played by Jim Baxter for Scotland Under-23». Fitbastats. [Consulta: 8 octubre 2017].
* ↑ «Matches played by James Curran Baxter for Scottish Football League XI». London Hearts Supporters Club. [Consulta: 8 octubre 2017].
* ↑ «Rangers legend Baxter dies». BBC Sport, 14-04-2001 [Consulta: 5 gener 2009].
* ↑ «Matches played by Jim Baxter for Scotland». Fitbastats. [Consulta: 8 octubre 2017].
* ↑ «Jim Baxter profile». Scottish Football Association. [Consulta: 8 octubre 2017].
* ↑ «Perfil a hugmansfootballers». Arxivat de l'original el 2018-09-09. [Consulta: 9 setembre 2018].
* ↑ Jim Baxter a National-Football-Teams.com (anglès)
# Pietro Linari

Pietro Linari (Florència, 15 d'octubre de 1896 - Florència, 1 de gener de 1972) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1921 i 1936.
Durant la seva carrera professional aconseguí 23 victòries, entre elles la Milà-Sanremo de 1924, per davant de Gaetano Belloni i Costante Girardengo, i dues etapes al Giro d'Itàlia.

## Palmarès

Palmarès de Pietro Linari.
* 1922
** 1r de la Copa Ginori
** 1r al Circuit de l'Indiano a Florència
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Província de Milà
* 1923
** 1r al Cirtèrium dels Asos de Torí
** 1r a la Milà-Mòdena
* 1924
** 1r de la Milà-Sanremo
** 1r al Giro dell'Emilia
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Província de Milà
* 1925
** 1r al Critèrium de Ginebra
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1926
** 1r al Critèrium de Ginebra
** 1r als Sis dies de Nova York (amb Reginald McNamara)
** Vencedor de 2 etapes al Giro de la Província de Milà
* 1927
** 1r a la Volta a Frankfurt
** 1r a la Volta a Wurtemberger
* 1928
** 1r als Sis dies de Milà (amb Costante Girardengo)
* 1929
** Campió d'Itàlia de velocitat
** 1r als Sis dies de Stuttgart (amb Emil Richli)
* 1930
** 1r al Circuit de l'Indiano a Florència
* 1931
** 1r als Sis dies de París (amb Alfredo Dinale)
* 1934
** 1r a Lucca
** 1r a Bari

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1922. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1923. Abandona
* 1925. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1926. Abandona
* 1927. Abandona
* 1928. Abandona
* 1929. Abandona

## Referències

* 1 2 3 «Pietro LINARI» (en francès). [Consulta: 14 agost 2022].
* 1 2 «Pietro Linari» (en castellà). [Consulta: 14 agost 2022].
# Marquesat de Balestrino

El marquesat de Balestrino fou una jurisdicció feudal d'Itàlia sorgida de la fragmentació dels dominis de la família Del Carretto marquesos de Finale, una branca dels aleramici. El marquesat fou concedit a Pirro, un descendent en quarta generació de Carles I Didac, primer marquès de Zuccarello (fill de Jordi, marquès de Finale). Pirró era fill d'Antoni marquès de Zuccarello a la mort del qual (a Zuccarello el 1519) va repartir els dominis entre el seu fill gran Joan Bertomeu, que va rebre Zuccarello (1519-1554); el segon, Pirro, que va rebre Balestrino i Bossolasco com a marquès i les senyories de Serravalle i Bardineto, sent marquès i senyor del 1519 al 1553; i el tercer fill, Gian Enrico, que fou senyor de Boissano (1519 a 1526). Una filla, Mència Caterina, va enllaçar amb Galeot Bernardí de Ceva, que fou marquès de Bossolasco i senyor de Ceresole i de Diano d'Alba.
Pirro va morir en una revolta de la població de Balestrino el 16 de març de 1553 i el va succeir el seu fill gran Joan Antoni que va morir el 30 de juliol de 1574 deixant el marquesat al seu fill Joan Enric que va governar fins a la seva mort a Albenga el 1610. El va succeir el seu fill Octavià I (Octavià Maria) que el 1622 fou senyor de Sormano i el 1643 fou també comte (no immediat) de Garlenda i senyor de Paravenna i de Cisano. Va morir a Albenga el 1651 deixant dues filles i un fill, Domenec Donat I, que el va succeir en tots els títols i va morir també a Albenga a 1687. El successor fou el fill Octavià II que va morir a Torí el 10 d'octubre de 1724, tenint com a successor al seu fill Domenec Donat II, mort a Gènova el 1736 quan el va succeir el seu fill Octavià III que el 1738 va perdre la sobirania que fou concedida al nou regne de Sardenya, i va morir el 1757 sense fills.
El seu germà Joan Enric (nascut 1726) va agafar el títol que va conservar fins a la seva mort el 1804 i va traspassar al seu fill Domenec Donat mort a Torí el 1869, deixant dos fills, herentant els títols el gran Joan Enric (mort el 1874) i al morir sense fills el va heretar el seu germà Vittorio Maria, mort el 1893. El títol va passar al seu fill Domenec Donat (+ el 1954)

## Llista de marquesos

* Pirro 1519-1553
* Joan Antoni 1553-1574
* Joan Enric 1574-1610
* Ocatvià I 1610-1651
* Domenec Donat I 1651-1687
* Octavia II 1687-1724
* Domenec Donat II 1724-1736
* Octavià III 1736-1738
* Al regne de Sardenya 1738

## Referències

* Genealogia
# Noemí Batllori

Noemí Batllori (Barcelona, 1976) és una maquetista i il·lustradora de contes infantils catalana.
Va fundar l'Hospital de Joguines, un centre de restauració situat al barri de Gràcia de Barcelona on s'arreglen i s'accepten donacions de joguines. Tot va començar el 2016, quan a la seva filla se li va trencar una nina i la van restaurar. El 2017 va començar a recollir joguines i arreglar-les. L'objectiu de la iniciativa és reciclar, recuperar i reutilitzar les joguines.
També ha creat altres projectes, com el Taller de les Maquetes per fer activitats extraescolars, principalment maquetes. Un altre dels seu sprojectes ha estat el Museu Més Petit del Món al mateix barri de Gràcia, fundat l'octubre del 2019 i format per molts petits objectes artístics situats a l'espai públic que es difón a través d'un compte d'Instagram. El març del 2021 hi havia més de vint obres. El projecte es va traslladar al Maresme el 2021 amb 14 obres agrupades sota el nom de Petites Grans Obres.
Com a il·lustradora, ha publicat tres llibres infantils. També va fer una obra artística amb vint escenes per una finestra del Palau de la Generalitat al Nadal del 2021.

## Referències

* 1 2 «Noemí Batllori: "Cada joguina porta a dins un record"». [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «Noemí Batllori | El Culturista». [Consulta: 16 gener 2022].
* 1 2 Mora, Gemma Castanyer. «Un món artístic al seu abast», 25-06-2021. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «Noemí Batllori: “El carrer esdevé més jugable i a la gent se li il·lumina la cara”» (en castellà), 24-07-2020. Arxivat de l'original el 2022-01-18. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «El Museu Més Petit del Món de Noemí Batllori, un micromuseo de 9x13 centímetros» (en espanyol europeu), 30-07-2020. [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «El Museu Més Petit Del Món: l'art amagat dins les parets de Barcelona». [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «El Museu Més Petit del Món es fa gran» (en catalan). [Consulta: 16 gener 2022].
* ↑ «Capturant el pessebre - 04 des 2021». [Consulta: 16 gener 2022].
# Klasov

Klasov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. Compta amb una població de 1420 habitants (2022).

## Història

El poble ha estat habitant des de l'edat de ferro. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1156. Després de l'edat mitjana els turcs envaïren la població. El 1865 la població patí una epidèmia de còlera i el 1879 i el 1903 hi hagué grans incendis. Segons el cens del 1910 hi vivien 807 persones (hongaresos majoritàriament). Fins al 1919 la ciutat va pertànyer a Nitra, a l'aleshores Txecoslovàquia. Després de la Segona Guerra Mundial, els hongaresos perderen els seus drets segons els Decrets de Beneš.

## Referències

* ↑ «Klasov». en.mapy.cz. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ Thum, Gregor «Ethnic Cleansing in Eastern Europe after 1945» (en anglès). Contemporary European History, 19, 1, 01-02-2010, pàg. 75–81. DOI: 10.1017/S0960777309990257. ISSN: 1469-2171.
* ↑ Phillips, Ann L. Power and Influence After the Cold War: Germany in East-Central Europe (en anglès). Rowman & Littlefield, 2000, p. 84. ISBN 978-0-8476-9523-2.
# Iralabarri

Iralabarri és un barri del districte bilbaí d'Errekalde. Té una superfície de 0,39 kilòmetres quadrats i una població d'11.696 habitants (2006). Limita al nord amb el barri d'Ametzola, al sud i oest amb Errekaldeberri i a l'est amb Zabala i San Adrian.
Consta de grans zones verdes com el parc d'Eskurtze (zona superior del barri), que arriba fins a l'autopista de Juan de Garay. Disposa de 3 col·legis públics (Isabel Gallego Gorria, CP Tomás Camacho i CP Amor Misericordioso)i un institut (IES Eskurtze).
El barri pateix grans obres urbanístiques per a la seva millora, els habitatges del carrer Jaen, la part d'Irala d'Ametzola, el museu del Pa, la Plaça de Batalla de Padura, augment de voreres per als vianants, nous fanals, jardins, soterrament de les vies de RENFE i, potser en un futur les de FEVE.
# Kuro (cràter)

Kuro és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 8,8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim fulbe, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Kuro». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Jim Bolger

James Brendan "Jim" Bolger (Opunake, 31 de maig de 1935) va ser el Primer ministre de Nova Zelanda del 2 de novembre de 1990 fins al 7 de desembre de 1997.

## Biografia

Bolger va néixer en Opunake, Taranaki el 31 de maig de 1935, fill de grangers immigrants de Wexford, Irlanda. Va abandonar l'escola als 15 anys. Va ingressar a la política en 1972 com a membre del Parlament pel Partit Nacional de Nova Zelanda representant a King Country. Va representar aquest electorat, renomenat Taranaki-King Country en 1996, fins al seu retir en 1998. En 1975 va ser fet ministre sota el mandat del Primer Ministre Robert Muldoon, servint primer com a Ministre de Pesca i més tard com a Ministre d'Agricultura.
Després de la derrota del Partit Nacional en les eleccions generals de 1984, Bolger i el segon al comandament Jim McLay van reptar a Muldoon pel lideratge del partit. McLay va guanyar. En 1986 Bolger va fer un segon intent i va aconseguir desbancar a Jim McLay com a capdavanter. Després del fracàs per al Partit Nacional en les eleccions de 1987, el partit, sota el comandament de Bolger, va guanyar, en 1990, amb el rang de vots més gran de la història de Nova Zelanda. Com a resultat, Bolger es va convertir en primer ministre.

## Referències

* ↑ Michael Bassett. «Jim Bolger biography» (en anglès), 01-12-1997. Arxivat de l'original el 2012-04-22. [Consulta: 27 juliol 2007].
# Perdiu boscana d'orelles roges

La perdiu boscana d'orelles roges(Tropicoperdix charltonii) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita zones boscoses i encara terres de conreu a la península de Malaca, nord del Vietnam i Sumatra oriental.

## Taxonomia

Inclosa adés al gènere Arborophila, ha estat ubicada al recentment recuperat gènere Tropicoperdix. La que era considerada una subespècie del nord de Borneo ha estat separada en una espècie pròpia, amb el nom de Perdiu boscana de Sabah (Tropicoperdix graydoni, Sharpe et Chubb, 1906).

## Referències

* ↑ perdiu boscana d'orelles roges «Perdiu boscana d'orelles roges». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ De Chen, Yang Liu; Braun, Edward L; Forthman, Michael; Kimball, Rebecca T; Zhang, Zhengwang «A simple strategy for recovering ultraconserved elements, exons, and introns from low coverage shotgun sequencing of museum specimens: Placement of the partridge genus Tropicoperdix within the galliformes» (PDF) (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 129, 12 2018, pàg. 304-314 [Consulta: 11 octubre 2024].
* ↑ perdiu boscana de Sabah «Perdiu boscana d'orelles roges». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Lústric Brucià

Marc Tici Lústric Brucià (llatí: Marcus Titius Lustricus Bruttianus; segle i-segle ii) va ser un senador romà.
L'any 108 Lústric junt amb Quint Pompeu Falcó van ser nomenats cònsols sufectes. A més, tenim un missatge d'un dels senadors, el dia de la Lletra de Plini el Jove que deia:
"Lustricius Bruttianus cum Montanium Atticinum comitem suum in multis flagitiis deprehendisset, Caesari scripsit. Atticinus flagitiis addidit, ut quem deceperat accusaret. Recepta cognitio est; fui in consilio. Egit uterque pro se, egit autem carptim et 'kata kephalaion', quo genere veritas statim ostenditur. Protulit Bruttianus testamentum suum, quod Atticini manu scriptum esse dicebat; hoc enim et arcana familiaritas et querendi de eo, quem sic amasset, necessitas indicabatur. Enumeravit crimina foeda manifesta; quae ille cum diluere non posset, ita regessit, ut dum defenditur turpis, dum accusat sceleratus probaretur. Corrupto enim scribae servo interceperat commentarios intercideratque, ac per summum nefas utebatur adversus amicum crimine suo. Fecit pulcherrime Caesar: non enim de Bruttiano, sed statim de Atticino perrogavit. Damnatus et in insulam relegatus; Bruttiano iustissimum integritatis testimonium redditum, quem quidem etiam constantiae gloria secuta est. Nam defensus expeditissime accusavit vehementer, nec minus acer quam bonus et sincerus apparuit."
Si Lústric administrà aquesta província, no ho sabem.

## Referències

* ↑ Plini VI 22, 2-6
# Nenzel

Nenzel és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 13 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nenzel tenia 13 habitants, 6 habitatges, i 4 famílies. La densitat de població era de 16,2 habitants per km².
Dels 6 habitatges en un 16,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 30,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 66,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.750 $ i la renda mediana per família de 53.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 21.600 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nenzel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nenzel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Klattia stokoei

Klattia stokoei Guthrie és una espècie planta que pertany a la família de les iridàcies. És endèmica de Sud-àfrica a la província del Cap Occidental.

## Descripció

Klattia stokoei és un arbust perenne que fa entre 0,4 a 1 metres. Les seves fulles són en forma de ventall, dures i en forma d'espasa a les puntes de les branques. Quan floreix, porta raïms de flors vermelloses en forma de raspall entre bràctees de color vermell brillant. Creix a una altitud dels 450 als 1700 msnm, entre les pedres de les muntanyes de pedra sorrenca.

## Taxonomia

Klattia stokoei va ser descrita per Guthrie i publicat a Annals of the Bolus Herbarium 3: 75. 1921.

### Etimologia

Klattia : nom genèric prové del botànic alemany Friedrich Wilhelm Klatt.
stokoei: epítet.

## Referències

* ↑ Red List of South African Plants
* 1 2 http://www.ville-ge.ch/musinfo/bd/cjb/africa/details.php?langue=an&id=20338
* ↑ Manning, John. Helen de Villiers. Field Guide to Fynbos (Llibre) (en anglès). 2a edició. Ciutat del Cap: Struik Nature, 2018, p. 202. ISBN 978 1 77584 590 4 [Consulta: 14 novembre 2018].
* ↑ Klattia stokoei a Tropicos
# Kuroda Nagamasa

    En aquest nom japonès, el cognom és Kuroda.
Kuroda Nagamasa (黒田長政, 1568-1623) va ser un samurai i dàimio durant el període Sengoku i el període Edo de la història del Japó. Nagamasa va ser fill de Kuroda Yoshitaka.
Nagamasa va participar durant les invasions japoneses a Corea convocades per Toyotomi Hideyoshi i posteriorment va servir sota les ordres de Tokugawa Ieyasu, per qui va lluitar durant la batalla de Sekigahara. Després de la victòria, va rebre com a recompensa dos feus valorat en 640.000 koku en conjunt; allà va decidir construir el castell Fukuoka.
La seva última aparició militar va ser durant el setge d'Osaka, on el shogunat Tokugawa es va enfrontar en contra de les forces del fill de Hideyoshi, Toyotomi Hideyori.

## Referències

* Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co. ISBN 1-85409-523-4.
# Joan Miquel Nadal i Malé

Joan Miquel Nadal i Malé (Tarragona, 24 d'agost de 1950), és un advocat i polític català. La seva tasca política principal l'ha desenvolupat com a alcalde de Tarragona des de l'any 1989 fins al 2007.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Universitat de Barcelona especialitzat en dret mercantil. Ha exercit d'advocat i va formar part del Sindicat Democràtic d'Estudiants (SDEUB).
L'any 1971 va ingressar a l'Assemblea de Catalunya i el 1975 es va afiliar a Convergència Democràtica de Catalunya (CDC).
Ha estat president del Consorci d'Aigües de Tarragona (1991-2001) i és president de la Mancomunitat d'Incineració dels Residus Urbans de Tarragona.
Conseller de l'Ajuntament de Tarragona des de les eleccions municipals espanyoles de 1979. El 1989 va presentar una moció de censura amb el CDS i el PP contra el llavors alcalde de la ciutat Josep Maria Recasens i Comes (PSC), que va aconseguir guanyar. A partir de llavors Joan Miquel Nadal va aconseguir imposar-se en totes les eleccions municipals en què s'havia presentat com a candidat a l'alcaldia per CiU. El seu mandat com a alcalde va acabar el 2007, on ell mateix va decidir no tornar-se a presentar després de 18 anys en el poder.
Va ser president del Consorci del Camp de Tarragona entre 1991 i 2001 Va ser diputat provincial de la Diputació de Tarragona i el primer president del Consell Comarcal del Tarragonès.
Ha estat elegit diputat al Congrés dels Diputats a les eleccions generals espanyoles de 1986 (substituint Josep Gomis), 1989, 1993 i 1996. Ha estat membre de la Diputació Permanent i vicepresident primer de la Comissió de Defensa (1996-1999).
Després fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1999 i 2003. Ha estat membre de la Comissió d'Economia, Finances i Pressupost i de la Comissió de la Sindicatura de Comptes del Parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VI Legislatura p. 209
# Pericoma pyramidon

Pericoma pyramidon és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: l'Argentina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)