OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kalanchoe marnieriana

Kalanchoe marnieriana (o Bryophyllum marnierianum) és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta perenne, totalment glabra, molt ramificada, formant matolls de fins a 30 cm d'alçada.
Les tiges són prostrades a la base i arrelant, ascendents més tard, vermelles, amb taques marrons a les parts inferiors, amb 2 costelles entre els nusos.
Les fulles estan sovint amuntegades a prop de les puntes de les branques, peciolades, glauques, blavoses, amb taques violàcies, pecíol cilíndric, de 3 a 8 mm, làmina obovada a suborbicular, de 3 a 4 cm de llarg i de 2 a 3 cm d'ample, punta arrodonida, base subcordada, lleugerament auriculada, marges subsencers, de vegades una mica crenats a la part superior, amb nombrosos propàguls a les dents.
Les inflorescències són corimbiformes, peduncles de 9 a 12 cm, pedicels d'1 a 1,5 cm.
Les flors són pèndules; el calze de color verd a verd-porpra, tub de 9 a 11 mm; sèpals deltoides, aguts, de 7 a 8,5 mm de llarg i d'uns 6 mm d'ample; corol·la tubular urceolada, de color groc, taronja a rosa, tub d'uns 8 angles, de 20 a 35 mm, pètals obovats, obtusos, de 5 a 6 mm de llarg i ample.
L'espècie és propera a K. fedtschenkoi i K. laxiflora amb les quals forma un grup homogeni. Totes tenen el mateix hàbit, biologia i ecologia.

## Distribució

Planta endèmica del sud-est de Madagascar. Creix en llocs rocosos i humits.

## Taxonomia

Kalanchoe marnieriana va ser descrita per Hermann Johannes Heinrich Jacobsen (H.Jacobsen) i publicada a Handbok i Skandinaviens Flora (ed. 11) 2: 835. 1954.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
marnieriana: epítet atorgat en honor de l'empresari del vi francès, Julien Marnier-Lapostolle.

### Sinonímia

* Bryophyllum marnierianum (Jacobsen ex L.Allorge) Govaerts (1996) (de la que n'és basiònim)
* Bryophyllum marnierianum (Jacobsen) ByaIt (2000)
* Kalanchoe humbertii Mannoni & Boiteau (1947)

## Referències

* ↑ «Kalanchoe marnieriana». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe marnieriana H.Jacobsen». International Plant Names Index.
* ↑ «Epónimos del género Kalanchoe Adanson (Crassulaceae)». Bouteloua.
# José María Abril Blanco

José María Abril Blanco (Valladolid, 6 de desembre de 1970) és un exfutbolista castellanolleonès, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Sorgeix de les categories inferiors del Reial Valladolid. A la campanya 91/92, debuta a primera divisió en un encontre dels val·lisoletans. La temporada 1993-1994 va jugar amb la Sociedad Deportiva Ponferradina.
Després de retirar-se, ha seguit vinculat al món del futbol com a entrenador de categories inferiors del Reial Valladolid.

## Referències

* ↑ José Maria Abril Arxivat 2017-03-20 a Wayback Machine. al web de la Ponferradina
* ↑ Plantilla de la Ponferradina, temporada 93-94
* ↑ El Club mantiene su estructura de entrenadores de cantera, web del Reial Valladolid, 24 de juliol de 2014

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Leont de Salamina

Leont de Salamina (Leo o Leon, Λέων, -οντος) fou un ciutadà atenenc que era natural de Salamina.
Els Trenta tirans van ordenar la seva execució, però Lleó s'havia amagat a Salamina per escapar de la rapacitat i la crueltat del nou govern. Van enviar a l'illa per agafar-lo a Sòcrates, i a altres quatre, entre els quals hi havia Mèlet. Sòcrates no va complir l'ordre, però ho van fer els quatre restants.
Xenofont diu que era una persona respectable i innocent de qualsevol crim (ἱκανὸς ἀνήρ). Andòcides diu que el van condemnar sense judici.

## Referències

* ↑ 5.Leo or Leon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 734
# Pēteris Pētersons

Pēteris Pētersons (Jūrmala, 1923 – Dobele, 1998) va ser un dramaturg, director i crític teatral, teòric, traductor, periodista i activista social letó. La seva primera obra de teatre, Cilvēks oktobra vējā es va presentar el 1947, i va dirigir l'Institut del Teatre el 1953. La seva producció de Man trīsdesmit gadu el 1962 va tenir una bona rebuda. També va traduir nombroses obres de teatre i escrits teòrics, especialment del francès.
Des de 1993 fins a la seva mort va ser president de la Societat de Letònia i director del Centre Letó l'Institut Internacional del Teatre. A més, va treballar a l'Ajuntament de Riga.

## Obra selecta
### Obres de teatre dirigides i escrites

* I.Ziedoņa "Motocikls" (1967, Dailes teātris),
* F.Dostojevska "Idiots" (1969, Dailes teātris),
* A.Čaka "Spēlē, Spēlmani" (1972, Jaunatnes teātris),
* V.Majakovska "Mistērija par Cilvēku" (1973, Jaunatnes teātris),
* P.Pētersona "Bastards" (1978, Jaunatnes teātris),
* P.Pētersona "Meteors" (1987, Nacionālais teātris),
* P.Pētersona "Mirdzošais un tumši zilais" (1987, Dailes teātris),
* P.Pētersona "Fēlikss un Felicita" (1998, Nacionālais teātris).

### Obres escrites

* Balto torņu ēnā // Karogs, Nr. 8 (1959)
* Man trīsdesmit gadu // Karogs, Nr. 12 (1962)
* Darbības māksla. R.: Liesma (1978)
* Acis. Zvaigznes. Acis. Lugu un dzejas izlase. R.: Liesma (1983)
* Drāma kā kritērijs. R.: Liesma (1987)
* Meteors. Tikai muzikants. R.: Liesma (1988)
* Lugas. R.: Preses nams (1998)

## Referències

* 1 2 «Pēteris Pētersons (1923 - 1998)». Literature.lv. [Consulta: 8 gener 2013].
# Mount Jackson

Mount Jackson és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 1.664 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mount Jackson tenia 1.664 habitants, 667 habitatges, i 440 famílies. La densitat de població era de 522,3 habitants per km².
Dels 667 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.471 $ i la renda mediana per família de 39.423 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.464 $ mentre que les dones 20.417 $. La renda per capita de la població era de 15.004 $. Entorn del 7,1% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mount Jackson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mount Jackson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Pol Morillas i Bassedas

Pol Morillas i Bassedas (1982) és un professor i politòleg, director del Centre d'Estudis i Documentació Internacionals a Barcelona (CIDOB) des del setembre de 2018.

## Trajectòria

Doctor en Ciència Política, Polítiques Públiques i Relacions Internacionals per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i Màster en Relacions Internacionals per la London School of Economics. Exerceix com a professor associat a la UAB, responsabilitzant-se de la docència en Política Exterior Europea i Teoria de les Relacions Internacionals. És també membre de l'Observatori de Política Exterior Europea. Anteriorment, havia ocupat els càrrecs de cap de l'Àrea de Polítiques Euro-Mediterrànies a l'Institut Europeu de la Mediterrània (IEMed), coordinador del Comitè Polític i de Seguretat del Consell de la Unió Europea i assessor en Acció Exterior al Parlament Europeu.
Com a expert en política europea i política exterior, ha publicat nombrosos articles d'investigació en revistes acadèmiques i ha participat en think tanks. També ha publicat articles d'opinió sobre les dinàmiques d'integració europea, l'evolució institucional de l'acció exterior de la UE, la Política Exterior i de Seguretat Comuna, les estratègies de seguretat de la UE i les relacions euromediterrànies. Entre d'altres, cal destacar Strategy-Making in the EU. From Foreign and Security Policy to External Action publicat per l'editorial Palgrave Macmillan.
El 14 de setembre del 2018 el patronat del CIDOB (Barcelona Centre for International Affairs) va nomenar a Pol Morillas com a nou director de l'entitat en substitució de Jordi Bacaria i Colom. Morillas, que va ser escollir mitjançant un concurs internacional, era investigador sènior per a Europa i subdirector de recerca de l'entitat.
Durant el seu mandat es va celebrar el 50è aniversari de l'organització i es va començar a publicar l'Anuari en català.

## Referències

* 1 2 3 «El politòleg Pol Morillas, nou director del Cidob». El Punt Avui, 15-09-2018 [Consulta: 29 setembre 2018].
* 1 2 3 «El Patronat del CIDOB nomena Pol Morillas director de la institució». VilaWeb, 14-09-2018. Arxivat de l'original el 30 de setembre 2018 [Consulta: 29 setembre 2018]. Arxivat 30 de setembre 2018 a Wayback Machine.
* ↑ «El politólogo Pol Morillas será el nuevo director del CIDOB». La Vanguardia, 14-09-2018 [Consulta: 29 setembre 2018].
# Lycaste skinneri

Lycaste skinneri, també Lycaste virginalis, és una espècie d'orquídea epífita que es troba al sud de Mèxic, a Guatemala, El Salvador i Hondures, a una alçada mitjana de 1650 msnm. És la flor nacional de Guatemala, on es coneix com a Monja Blanca, per la seva «raresa i bellesa».

## Descripció

Presenta pseudobulbs gruixuts dels quals creixen les fulles llargues. Les flors d'aquesta espècie, generalment individuals, són triangulars, creixen des de la base del pseudobulb més jove i mesuren entre 10 i 15 cm. Poden variar des de coloracions completament blanques de la subespècie alba, passant per diferents tons de rosat fins a color espígol. La puresa del seu color les converteix en candidates ideals per a la formació d'híbrids del gènere Lycaste. El període de floració és entre novembre i abril, amb un màxim a finals de gener i principis de febrer, en el qual una planta madura pot produir entre 4 i 12 flors, cadascuna amb una durada d'entre 6 i 8 setmanes.
És una planta hermafrodita capaç de produir milions de llavors dins d'un fruit en forma de càpsula. No obstant això, les condicions necessàries per a la germinació inclouen la presència d'un fong específic, el que resulta en que sigui una planta molt escassa la comercialització es troba prohibida a Guatemala.

## Hàbitat

Els exemplars de Lycaste skinneri es troben en boscos humits de Guatemala, Mèxic, El Salvador i Hondures, sent més abundant a Guatemala. Habita a una altitud mitjana de 1.650 msnm, on no pateix les altes temperatures durant l'estiu ni les baixes durant l'hivern, i a més hi ha abundant nuvolositat per a elevar la humitat relativa durant el dia i l'estació seca. Habita a les ramificacions d'arbres llenyosos a altures en què les condicions d'il·luminació siguin apropiades. És molt sensible als canvis de temperatura i per això viu en llocs en els quals aquesta oscil·la entre els 27 °C de dia i els 18 °C a la nit; la humitat ideal per al seu desenvolupament és d'entre el 50 i el 70 per cent.

## Referències

* ↑ Archila Morales, Fredy. «Evaluación del género Lycaste Lindl. en Guatemala : un aporte al estudio de la biodiversidad guatemalteca» (en castellà). Consejo Nacional de Ciència y Tecnología de Guatemala. Arxivat de l'original el 2019-02-03. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ López Durán, Rosalío «EL USO DEL CONCEPTO DE “JUSTICIA POÉTICA” COMO UNA ESPECIE DE EDUCACIÓN SENTIMENTAL EN EL DERECHO». Revista de la Facultad de Derecho de México, 62, 258, 15-06-2017, pàg. 371. DOI: 10.22201/fder.24488933e.2012.258.60736. ISSN: 2448-8933.
* 1 2 3 «Some Cultural Notes on Lycaste skinneri» (en anglès). Larry M. Heuer, 30-10-2001. Arxivat de l'original el 2001-10-30. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Lycaste Culture» (en anglès), 07-07-2007. Arxivat de l'original el 2007-07-07. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Monja Blanca fue reproducida in vitro» (en castellà). Prensa Libre. [Consulta: 2 febrer 2019].
# Kalanchoe manginii

Kalanchoe manginii (o Bryophyllum manginii) és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta perenne, prostrada, de fins a 40 cm d'alçada.
Amb nombroses tiges, formant un matoll, primes, llenyoses, erectes o decumbents, tiges estèrils pubescent-glandulars, tiges de flors glabres.
Les fulles són subsèssils, molt carnoses, de 8 mm de gruix, glabres a pubescents, de color verd clar, obovades, obovat-orbiculars, obovat-espatulades, oblongues a orbiculars, d'1 a 3 cm de llarg i de 0,6 a 1,5 cm d'ample, punta molt obtusa, base atenuada, no amplexicaule, amb marges sencers, de vegades lleugerament crenats a la part superior.
Les inflorescències amb panícules laxes de poca floració amb tiges curtes, amb propàguls, pedicels de 7 a 10 mm, peluts.
Les flors són pèndules; calze de color verd a verd-vermellós, amb pèls glandulars; tub de 0,4 a 0,8 mm; sèpals ovats a oblongs, aguts, de 6,5 a 9 mm de llarg i de 2,4 a 3,5 mm d'ample; corol·la urceolada-quadrangular, de color vermell-ataronjat a vermell brillant, tub de 20 a 25 mm; pètals ovats, apiculats, de 3,5 a 4,5 mm de llarg i de 4,5 a 5 mm d'ample, estams superiors sobresortints.

## Distribució

Planta endèmica del centre de Madagascar (massís d'Andringitra). Creix en vessants rocosos secs, fins als 2000 m d'altitud.

## Taxonomia

Kalanchoe manginii va ser descrita per Raymond-Hamet i Joseph Marie Henry Alfred Perrier de la Bâthie (Raym.-Hamet & H.Perrier) i publicada a Annales des Sciences Naturelles; Botanique, série 9 16: 370–373. 1912.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
manginii: epítet atorgat en honor del botànic francès Louis Alexandre Mangin.

### Sinonímia

* Bryophyllum manginii (Hamet & H.Perrier) Nothdurft (1962) (de la que n'és el basiònim).
* Kalanchoe manginii var. triploidea Mannoni & Boiteau (1948) / Bryophyllum manginii var. triploideum (Mannoni & Boiteau) Nothdurft (1962).

## Referències

* ↑ «Kalanchoe maginii». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe manginii Raym.-Hamet & H.Perrier». International Plant Names Index.
* ↑ «Epónimos del género Kalanchoe Adanson (Crassulaceae)». Bouteloua.
# Juan Arremón

Juan Pedro Arremón (Montevideo, 8 de febrer de 1899 – ibídem, 15 de juny de 1979) fou un destacat futbolista uruguaià dels anys 1920. Va competir als Jocs Olímpics d'estiu de 1928 en representació del seu país.
Pel que fa a clubs esportius, Arremón va ser jugador del CA Peñarol durant el període 1919-1931. Amb la selecció de futbol de l'Uruguai va guanyar la medalla d'or als Jocs Olímpics d'estiu de 1928, portant la samarreta blau cel durant 14 partits, durant els quals va marcar un gol.
Ja retirat, va ser entrenador del CA Peñarol el 1943.

## Referències

* ↑ http://www.rsssf.com/tablesu/uru-diss-intres.html
* ↑ http://www.rsssf.com/miscellaneous/uru-recintlp.html
* ↑ http://girasolweb.tripod.com/tecnicos.htm

## Enllaços externs

* Perfil de Juan Arremón (anglès)
# Leont l'Egipci

Leont l'Egipci (en llatí Leo o Leon Aegyptus, en grec Λέων, -οντος), fou un sacerdot egipci anterior al començament del cristianisme, i segons Agustí d'Hipona un sacerdot d'alt rang (Magnus antistes).
En la controvèrsia que es va establir entre els pagans i els cristians, aquests l'esmenten com la persona que va admetre que els déus pagans havien estat originalment homes i amb això coincidia amb el seu contemporani (o potser una mica anterior) Evèmer. Era sacerdot quan Alexandre el Gran va ser a Egipte (332-331 aC), i Agustí parla d'una carta d'Alexandre a la seva mare on explicava que Lleó deia que els déus, fins i tot els dii majorum gentium havien estat homes.
Potser era d'origen grec i Arnobi el vell l'anomena Lleó de Pel·la, un epítet no ben explicat. Worth l'identifica amb Leonteu de Làmpsac, el marit de Temista, la filòsofa epicúria. Però el marit de Temista sempre és anomenat "Leonteus", mai Lleó (Leo). Arnobi diu que els seus escrits sobre la natura humana dels déus pagans eren antics i accessibles a la seva època, però és possible que es refereixi, igual que Agustí, a la carta d'Alexandre a la seva mare. Climent d'Alexandria també parla de Lleó en els mateixos termes i diu que s'havia compromès a utilitzar els escrits de Lleó. Tertulià anima als seus lectors a desenvolupar les idees de Lleó, i Gai Juli Higí diu que va escriure una història d'Egipte en el seu període mític.

## Referències

* ↑ 3.Leo Aegyptius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 742
# Pundra

Pundra fou un antic regne de Bengala que estaria a l'origen del nom de Pabna (vegeu districte de Pabna). Tenia al nord-est a Pragjyotisha (Kamarupa); a l'oest el Mahananda, a l'est el Karatoya i al sud el regne de Banga. La capital es suposa que era a Mahasthan o Pandua. El regne existia al segle iii aC i un germà d'Aśoka hi va anar com a monjo budista. Encara existia al segle VII quan el pelegrí Xuan Zang va anar a l'Índia i al segle VIII era considerat un regne poderós. Era lloc de pelegrinatge el segle xi. Ballal Sen de la dinastia Sena li va donar el nom de Barendra.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Molveno

Molveno és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.125 habitants. Limita amb els municipis d'Andalo, Cavedago, Ragoli, San Lorenzo in Banale, Spormaggiore, Terlago, Tuenno i Vezzano.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Paolo Nicolussi | Llista cívica |
# Malvesin

Malvesin (oficial Mauvaisin) és un municipi francès del department de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 29 agost 2010].
# Pol Llonch Puyaltó

Pol Llonch Puyaltó (Barcelona, 7 d'octubre del 1992) és un futbolista català que juga com a migcampista. Actualment milita a la SD Ponferradina.
Llonch va jugar als equips inferiors del CE Europa i CE L'Hospitalet. Amb aquest darrer club va jugar tres temporades i el 2014 va canviar per jugar al segon equip de RCD Espanyol. L'agost del 2015 va fitxar pel Girona FC amb la carta de llibertat. Entre el gener del 2017 i el juliol del 2018 va jugar pel Wisła Kraków. El maig del 2018 va signar un contracte per tres temporades amb el club neerlandès Willem II.

## Referències

* ↑ «El Girona FC ficha el centrocampista Pol Llonch» (en castellà). Girona FC, 03-08-2015. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ «Willem II legt Pol Llonch voor drie jaar vast» (en neerlandès). Willem II. [Consulta: 27 juny 2021].

## Enllaços externs

* Pol Llonch Puyaltó a BDFutbol
# Maio

Maio és un concelho (municipi) de Cap Verd. Comprèn tota l'illa de Maio. La seva capital és la Vila do Maio. El municipi consta d'una sola freguesia (parròquia civil), Nossa Senhora da Luz, que també cobreix tota l'illa. La freguesia se subdivideix en els següents assentaments:
* Alcatraz
* Barreiro
* Calheta
* Figueira da Horta
* Morro
* Morrinho
* Pedro Vaz
* Pilão Cão
* Praia Gonçalo
* Ribeira Dom João
* Santo Antônio
* Vila do Maio (Porto Inglês)

## Demografia

Població de Maio, Cap Verd (municipi) (1940—2010) :
| 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 |
| 2.237 | 1.924 | 2.680 | 3.466 | 4.098 | 4.969 | 6.754 | 6.943 |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Font: Statoids
* ↑ Font: Instituto Nacional de Estatísticas.
* ↑ «2010 Census results Maio» (en portuguese). Instituto Nacional de Estatística Cabo Verde, 17-03-2014.

## Enllaços externs

* Web oficial (portuguès)
Viccionari
# Juan Schwartz Díaz-Flores

Juan Schwartz Díaz-Flores, diplomàtic espanyol que, des del seu lloc com a Cònsol d'Espanya a Viena (Àustria) va contribuir a la salvació de jueus perseguits pels nazis.
Shwartz, com altres diplomàtics espanyols, havia rescatat un vell decret promulgat per Primo de Rivera l'any 1924, en virtut del qual tots els qui demostressin ser d'origen sefardita, obtindrien immediatament la nacionalitat espanyola. Ocultaven que el decret havia expirat l'any 1931, però a Madrid no se'n recordaven i els nazis, naturalment, no ho sabien.

## Vegeu també

Altres diplomàtics que van protagonitzar accions per salvar jueus perseguits pel nazisme:
* Angel Sanz Briz
* Eduardo Propper de Callejón
* Miguel Angel Muguiro
* Sebastián Romero Radrigales
* Bernardo Rolland de Miota
* José Rojas Moreno
* Julio Palencia Tubau
* José Ruiz Santaella
* Giorgio Perlasca
* Aristides de Sousa Mendes

## Enllaços externs

* Visados para la libertad - Diplomáticos españoles ante el Holocausto - web oficial de l'exposició organitzada per la Casa Sefarad Arxivat 2008-05-03 a Wayback Machine. (castellà)