OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat Europeu de Salts de 2015 – 3 metres trampolí sincronitzat masculí

Campionat Europeu de Salts de 2015 :
| 1 m trampolí | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma | Homes | | Dones |
| 3 m trampolí sincronitzat | Homes | | Dones |
| 10 m plataforma sincronitzat | Homes | | Dones |
| Equips | | Equips | |
La prova de 3 metres trampolí masculí sincronitzat del Campionat Europeu de Salts de 2015 es va disputar a Rostock el dia 12 de juny.

## Resultats

* Finalista
| # | Saltador | País | Preliminar> | Preliminar> | Final | Final |
| # | Saltador | País | Puntuació | Posició | Puntuació | Posició |
| 01 | Ilja Zaharov Jevgenyij Kuznyecov | Rússia | 422,94 | 1 | 462,96 | 1 |
| 02 | Illja Kvasa Olekszandr Horskovozov | Ucraïna | 418,50 | 2 | 430,89 | 2 |
| 03 | Patrick Hausding Stephan Feck | Alemanya | 413,28 | 3 | 419,73 | 3 |
| 4 | Andrzej Rzeszutek Kacper Lesiak | Polònia | 379,41 | 4 | 375,87 | 4 |
| 5 | Michele Benedetti Tommaso Rinaldi | Itàlia | 337,59 | 8 | 373,38 | 5 |
| 6 | Jack Haslam Freddie Woodward | Regne Unit | 365,28 | 5 | 372,39 | 6 |
| 7 | Yauheni Karaliou Andrei Pavluk | Belarús | 364,98 | 6 | 370,38 | 7 |
| 8 | Nicolás García Héctor García | Espanya | 354,45 | 7 | 357,18 | 8 |
| 9 | Jouni Kallunki Otto Lehtonen | Finlàndia | 324,54 | 9 | 352,26 | 9 |

## Referències

* ↑ «European Diving Championships - Rostock - 9/14 June 2015». [Consulta: 18 desembre 2020].
* ↑ «European Diving Championships - Rostock - 9/14 June 2015». [Consulta: 18 desembre 2020].
# Can Sallent

* Per a altres significats, vegeu «Can Sallent (Sant Llorenç Savall)».
Can Sallent és una masia d'estructura clàssica al municipi de Castellar del Vallès. Masia esmentada en el 1551. Antoni Joan Sallent, viu el 1562, feu donació, l'any 1562 de l'aigua de la Font de Sant Antoni, a la parròquia. Joan Cellent i Cosidor, era batlle de Castellar en el 1663 i Josep Sallent, el 1781. Pere Sallent, fill d'aquesta casa, fou vicari d'Esparreguera el 1590. Antoni Joan Sallent, mort el 1636, fou beneficiat de Sant Pere de les Puel·les.
En aquest edifici es marca perfectament l'eix de simetria i la presència dels tres cossos o crugies centrals i laterals, típiques d'aquesta tipologia. A la teulada, i sobre de la crugia lateral dreta, s'observa l'adossament d'un cos en forma de torre, de planta quadrada i de poca alçada, amb obertures en els seus quatre cantons. També una petita construcció, de caràcter molt senzill, es troba a continuació i adossada en el mur lateral dret, amb funcions utilitàries.
El frontis presenta una acurada distribució d'elements que fa pressuposar un posterior embelliment de la façana. Una finestra goticitzant, emmarcada en la seva part superior per un arc conopial i ampit, assenyala les habitacions més importants de la segona planta. Les dues finestres que la flanquegen són també cobertes amb arc conopial, però de menor significació. Sota teulat hi ha una porxada de tres obertures.
Acomodant-se en el desnivell que la teulada marca en el frontis, hi ha dues finestres situades en la part corresponent a les crugies laterals dreta i esquerra, proporcionant llum a les cambres situades a la tercera planta. El ràfec, d'escassa sortida, està completament decorat per teules i cairons d'acord amb una harmònica disposició. El carener és perpendicular a la façana.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Sallent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Cornualla (desambiguació)

«Cornualla» té aquests significats:
* Cornualla: país cèltic del sud-oest de l'illa de Gran Bretanya
* Ducat de Cornualla
* Cornualla (Bretanya): comarca de Bretanya, a França
# Appleby

«Appleby» té aquests significats:
* Appleby (Texas), Estats Units
* Anglaterra:
** Appleby (Anglaterra), Lincolnshire
** Appleby-in-Westmorland, Cumbria
** Appleby Magna, Leicestershire
# Chókwè

Chókwè (fins 1975 Vila Trigo de Morais) és un municipi de Moçambic, situat a la província de Gaza. En 2007 comptava amb una població de 53.062 habitants. Capital del districte de Chókwè, es troba a 230 km al nord de Maputo. Destaca per la seva producció de tomàquets.

## Economia

Chokwe es troba a la zona agrícola mixta al marge sud del riu Limpopo. Ha estat la recent immigració de gent i bestiar en aquesta ciutat relativament segura en un districte de zones circumdants afectades per la guerra, i la concentració d'una població prèviament més dispersa en llogarets a la vora d'un gran sistema de reg. Això ha fet que molt bestiar morís de fam a l'estació seca.

## Inundacions de 2010 i 2013

Tot i la relativa seguretat, l'any 2000 la ciutat i els voltants van ser particularment afectats per la pujada de les aigües del riu Limpopo.
En 2013, la ciutat fou devastada per les inundacions del riu Limpopo. La majoria dels seus 70.000 residents van escapar amb el que podien portar. Molts foren evacuats al centre d'allotjament de Chiaquelane.

## Demografia

| Any | Població |
| 1997 | 51.635 |
| 2008 | 61.666 |

## Història

La població va rebre el nom de Vila Trigo de Morais el 25 d'abril de 1964, em homenatge a l'enginyer António Trigo de Morais, responsable del desenvolupament del reg del Limpopo. El 17 d'agost de 1971 fou elevada a ciutat i el 13 de març de 1976 passa a denominar-se Chókwè. Des de 1998 és un municipi amb governo local elegit. El primer president del consell municipal de Chókwè fou Salomão Tsavane, elegit en 1998, succeït en 2003 per Jorge Macuácua, reelegit pel càrrec en 2008. Ambdós són membres de Frelimo. L'actual president del Consell Municipal és Lídia Frederico Cossa Camela, elegida en 2013, també del Frelimo.

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2007-12-19. [Consulta: 19 desembre 2007].
* ↑ http://allafrica.com/stories/200008080305.html
* ↑ Timberlake, J., Livestock production systems in Chokwe, southern Mozambique Arxivat 2019-02-20 a Wayback Machine., UNDP/FAO, Land and Water Department, National Agronomic Research Institute (INIA) in Maputo
* ↑ «Stewart Sukuma, UNICEF Goodwill Ambassador, visits flood victims in Mozambique». UNICEF Mozambique - Voices, 27-01-2013. Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 8 juny 2014].
* ↑ «Fleeing the Floods in Mozambique». UNICEF USA Blog. [Consulta: 8 juny 2014].
* ↑ «Visiting Chiaquelane's Medical Tent - Mozambique». ReliefWeb, 31-01-2013. [Consulta: 8 juny 2014].
* ↑ «Mozambique: largest cities and towns and statistics of their population». World Gazetteer. Arxivat de l'original el 2009-12-31. [Consulta: 18 juny 2008].
* ↑ Correia, Arménio. Folha Informativa Dos Municípios II. Maputo: República de Moçambique, Ministério da Administração Estatal, Direcção Nacional de Desenvolvimento Autárquico, 2002.
* ↑ Resumo do processo de votação.
* ↑ Os resultados oficiais das eleições autárquicas de 19 de Novembro de 2008
# Alfredo Eduardo Barreto de Freitas Noronha

Alfredo Eduardo Barreto de Freitas Noronha, conegut com a Noronha, (Porto Alegre, 25 de setembre de 1918 - São Paulo, 27 de juliol de 2003) fou un futbolista brasiler de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Va disputar el Mundial de 1950 amb la selecció del Brasil. Pel que fa a clubs, destacà al Grêmio de Porto Alegre, on jugà entre 1935 i 1941, i al São Paulo, on hi restà gairebé deu anys. També fou jugador de Vasco da Gama i Portuguesa.

## Referències

* ↑ «Todos os brasileiros - 1950» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Perfil». FIFA. Arxivat de l'original el 2012-10-22. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Perfil». Sambafoot. Arxivat de l'original el 2008-08-30. [Consulta: 1r abril 2015].
# Camillo Correggio

Camillo Correggio va ser fill Manfredo II Correggio. Va succeir al seu pare a la seva mort el 1546, junt amb els seus germans, Giberto VIII Correggio i Fabrizio Correggio. Va obtenir el cognom Correggio d'Àustria amb diploma imperial del 3 de març de 1580. Va ser comte sobirà de Correggio i comte de l'Imperi i va ser també senyor de Campagnola, Rossena i Fabbrico, i senyor de Scurano i Bazzano (diplomes imperials 29 d'abril de 1553, 17 de maig de 1559 i 30 de desembre de 1564). El 1579 va haver de cedir la seva quota del feu de Rossena i Fabricco al seu cosí Alessandro Correggio, consenyor de Scurano e Bazzano, per una sentència imperial. Va ser Patrici de Parma i Venècia.
Va tenir alguns càrrecs a la cort espanyola i va ser capità de l'exèrcit del rei d'Espanya (1552) i al de Venècia (1570). Va ser governador de Corfú el 1570.
Va morir a Milà el 3 de juny de 1605, Es va casar en primeres noces amb Maria di Collalto, Patrícia de Venècia i Treviso; i en segones noces (1592) amb Francesca Mellini i va deixar 8 fills, quatre de cada dona: Manfredo (mort jove), Lucrezia, Eleonora, Giberto (mort el 1585 amb només 4 anys), Siro Correggio, Cosimo (patrici, mort boig el 30 de maig de 1623), Àngela i Bianca.
# Bony Negre

El Bony Negre és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.724,1 metres, s'alça en la carena que delimita Montanyó de Llacs (E) i Cometes de Casesnoves (O). Té la Collada Barrada al sud-sud-oest i la Collada del Bony Blanc al nord-nord-oest.

## Rutes

Dues són les rutes més habituals:
* Des de la Collada del Bony Blanc
* Per la Collada Barrada

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Bony Negre. [Consulta: 10/11/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Comunitat Cultural Catalano-Balear

La Comunitat Cultural Catalano-Balear va ser una entitat creada el 1936 amb la finalitat de promoure l'intercanvi de relacions culturals entre Catalunya i Balears.
Es pot considerar que és el resultat de l'intercanvi de missatges entre intel·lectuals i personalitats dels dos territoris. El Comitè Organitzador a Mallorca estava integrat per Francesc de Sales Aguiló, Miquel Marquès Coll, Miquel Massutí, Antoni Mulet, Joan Pons Marquès, Rafel Ramis Togores, Joan Maria Tomàs, Joan Sancho Llodrà, Elvir Sans, Josep Sureda Blanes i Damià Vidal. La Secretaria s'instal·là al segon pis de l'Ateneu de Barcelona. Gràcies a la recomanació de Joan Estelrich, hi treballava l'escriptor Manuel Andreu Fontirroig. Els actes programats eren una visita col·lectiva a les Balears i un concert de l'Orfeó Català. Simultàniament s'havia d'organitzar una visita des de les illes a Catalunya. Però la sublevació militar i feixista del juliol ho va fer impossible.

## Vegeu també

* Resposta als catalans

## Referències

* ↑ "La Vanguardia", 11 de juny de 1936
* ↑ MASSOT I MUNTANER, Josep. Cultura i vida a Mallorca entre la guerra i la postguerra (1930-1950). Barcelona: Edicions de l'Abadia de Montserrat, 1978. P. 58-59.
# Apples and Oranges

Apples and Oranges és el tercer senzill del grup anglès Pink Floyd editat al Regne Unit, i l'últim tema escrit per Syd Barrett. La cara-B va ser «Paint Box», escrita per Richard Wright. La cançó tracta sobre una noia a qui el narrador coneix al supermercat. És una del grapat de cançons de Pink Floyd que tracten directament amb l'amor.
La cançó va ser enregistrada poc abans de la gira nord-americana de la banda, els dies 26 i 27 d'octubre.

## Crèdits

* Syd Barrett: veu principal, guitarra
* Roger Waters: baix, cor
* Rick Wright: piano, orgue, cor
* Nick Mason: bateria, percussió

## Referències

* ↑ «The Piper at the Gates of Dawn (3-CD Deluxe Edition)». Allmusic.com.
* ↑ Strong, Martin C. The Great Rock Discography. 7th. Edimburg: Canongate Books, 2004, p. 1177. ISBN 1-84195-551-5.
* ↑ Mabbett, Andy. The Complete Guide to the Music of Pink Floyd. Londres: Omnibus Press, 1995. ISBN 0-7119-4301-X.
* ↑ Chapman, Rob. Syd Barrett: A Very Irregular Head. Paperback. Londres: Faber, 2010, p. 189. ISBN 978-0-571-23855-2 [Consulta: 5 octubre 2012].
# Circuit RC

Un Circuit RC és un circuit elèctric compost de resistors i condensadors alimentats per una font elèctrica. Un Circuit RC de primer ordre està compost d'un resistor i un condensador i és la forma més simple d'un circuit RC.
Els circuits RC es poden utilitzar per filtrar un senyal en bloquejar certes freqüències i deixar-ne passar unes altres. Els filtres RC més comuns són el filtre passa-alt, filtre passa-baix, filtre passa-banda, i el filtre notch.
Hi ha tres components bàsics en el circuit : la resistència (R), el condensador (C), i l'inductor (L). Aquests poden ser combinats en el circuit RC, el circuit RL, el circuit LC, i el circuit RLC, amb les abreviatures que indiquen els components que s'utilitza. Aquests circuits, entre ells, presenten un gran nombre d'importants tipus de comportament que són fonamentals per a la major part de l'electrònica analògica. En particular, són capaços d'actuar com a filtres passius. En aquest article es considera que el circuit RC, en ambdues sèries i formes paral·leles, com es mostra en els següents diagrames. En aquest article es basa en el coneixement de la representació impedància complexa de condensadors i en el coneixement de la representació en el domini de freqüència dels senyals.

## Referències

* ↑ Paul A. Tipler; Gene Mosca. Física para la ciencia y la tecnología: Electricidad y magnetismo, luz, física moderna. Reverte, març 2005, p. 752–. ISBN 9788429144123 [Consulta: 2 juny 2011].
# Alfredo Foni

Alfredo Foni (20 de gener, 1911 - 28 de gener, 1985) fou un futbolista i entrenador de futbol italià.
Formà amb el seu company de la Juventus FC Pietro Rava la millor parella defensiva dels Jocs Olímpics de 1936 i de la Copa del Món de futbol de 1938, competicions que guanyà. A més de a la Juventus jugà a Udinese Calcio, SS Lazio i Calcio Padova.
També fou un brillant entrenador a Itàlia i a Suïssa. Dirigí ambdues seleccions nacionals. També dirigí al FC Inter de Milà, club amb el qual guanyà dues lligues consecutives els anys 1953 i 1954.

## Referències

* ↑ «Enciclopedia del Calcio – Una Fuente de Información Para Bajar de Peso» (en anglès). Arxivat de l'original el 2008-05-08. [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ «Switzerland - Trainers of First and Second Division Clubs». [Consulta: 15 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Perfil
# Camillo Berneri

Camillo Berneri (Lodi, Llombardia, 1897 - Barcelona, 5 de maig de 1937) fou un anarquista italià.
Lluità a la Primera Guerra Mundial i es va fer membre de la Unione Anarchica Italiana. Més tard fou professor de filosofia a la universitat de Camerino (Marques), però s'exilià a França el 1926 quan Benito Mussolini va prendre el poder. D'allí en fou expulsat i viatjà per Alemanya, Països Baixos, Luxemburg i Suïssa.
En començar la guerra civil espanyola s'uní a la columna italiana de la divisió Ascaso amb Carlo Rosselli, que lluità a favor de la Segona República Espanyola a Osca i Monte Pelado, junt a la Brigada Matteotti.
Fundà a Barcelona el setmanari anarcosindicalista italià Guerra di Classe (1936). També col·laborà a La Revista Blanca i envià una carta a Federica Montseny criticant la participació de la CNT al govern. Fou segrestat de casa seva i assassinat a trets pels carrers de Barcelona, juntament amb Francesco Barbieri, per escamots comunistes durant els Fets de Maig del 1937.

## Obres

* Mussolini alla conquista delle Baleari (1937)
* L'operaiolatrìa
* Il lavoro attraente
* El delirio racista
* Le Juif antisémite
* Lo spionaggio fascista all'estero
* Mussolini normalizzatore
* Le péché originel
* La donna e la garçonne
* Guerre de classes en Espagne
* Pensieri e battaglie
* Pietro Kropotkine federalista
* Il cristianesimo e il lavoro

## Enllaços externs

* (anglès) Camillo Berneri Page a Libcom
* (anglès) Camillo Berneri Page Arxivat 2006-02-19 a Wayback Machine. a Anarchist Encyclopedia
* (anglès) Escrits de Camillo Berneri
# Callionymus futuna

Callionymus futuna és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'illa de Futuna.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Applejack

L'applejack és una beguda alcohòlica forta produïda a partir de les pomes, procedent del període colonial americà, i es creu que s'originà en el brandi de poma francès Calvados. La prevalença de la beguda va disminuir als segles XIX i XX enmig de la competència d'altres esperits.
Applejack s'utilitza en diversos còctels, inclòs el Jack Rose. És un tipus d'aiguardent de fruita.

## Referències

* 1 2 Ken Albala. «Applejack». A: Rachel Black. Alcohol in Popular Culture: An Encyclopedia. Santa Barbara, CA: ABC-CLIO, 2010. ISBN 978-0-313-38048-8.
* ↑ Michael Foley, Drinking with the Saints: The Sinner's Guide to a Holy Happy Hour (2015, ISBN 1-62157-383-4): Perhaps the most interesting option is applejack, the first distilled liquor native to North America and a great favorite among the colonists. [Now] usually a blend of apple brandy and neutral spirits that retains the flavor of the apples[.]
* ↑ Sanborn Conner Brown, Wines & Beers of Old New England: A How-to-do-it History (1978, ISBN 0-87451-148-8)

## Vegeu també

* Sidra
* Calvados (licor)
* Brandi
Viccionari
# Circuit alemany de l'entramat de fusta

El circuit alemany de l'entramat de fusta o, en alemany, la Deutsche Fachwerkstraße és un circuit turístic alemany que travessa el país des de la desembocadura de l'Elba al nord cap al llac de Constança al sud, que va crear-se el 1990. Connecta ciutats i municipis amb edificis amb entramat de fusta destacables. Conté set etapes regionals als estats de Baixa Saxònia, Saxònia-Anhalt, Hessen, Turíngia, Baviera i Baden-Württemberg. Totes les etapes juntes fan uns 3.000 quilòmetres.
La fundació ARGE-Deutsche Fachwerkstraße va crear-se el 1975 amb la finalitat de conservar l'heretatge divers d'aquest mètode de construcció. Per a sensibilitzar el públic sobre aquest patrimoni es va crear el circuit, al qual el 2011 ja varen afiliar-se 97 indrets.

## Els set trams regionals

* Des de l'Elba cap al Weserbergland (circuit blau)
    Stade - Nienburg al Weser - Bad Essen - Stadthagen - Alfeld - Einbeck - Northeim
* De la vall de l'Elba cap al serrat de l'Harz (circuit rogenc)
    Bleckede - Hitzacker - Dannenberg - Lüchow - Salzwedel - Celle - Königslutter - Wolfenbüttel - Hornburg - Bockenem - Osterwieck - Halberstadt - Wernigerode - Osterode - Duderstadt
* Del Weserbergland per Nordhessen cap al Vogelsberg i Spessart (circuit marró)
    Hannoversch Münden - Eschwege - Hessisch Lichtenau - Spangenberg - Melsungen - Wolfhagen - Bad Arolsen - Korbach - Fritzlar - Homberg (Efze) - Rotenburg an der Fulda - Bad Hersfeld - Schwalmstadt - Alsfeld - Schlitz - Lauterbach - Grünberg - Lich - Butzbach - Büdingen - Gelnhausen - Steinau an der Straße
* Del serrat del Harz cap al bosc de Turíngia (circuit color taronja)
    Stolberg - Bleicherode - Worbis - Mühlhausen - Wanfried - Treffurt - Vacha - Schmalkalden
* De la vall del Lahn cap al Rheingau (circuit groc)
    Dillenburg - Herborn - Wetzlar - Braunfels - Hadamar - Limburg - Bad Camberg - Idstein - Eltville
* Del Rin cap al Main i Odenwald (circuit lilà)
    Trebur - Dreieich - Hanau-Steinheim - Seligenstadt - Babenhausen - Dieburg - Groß-Umstadt - Wertheim - Miltenberg - Walldürn - Erbach - Reichelsheim
* Del Neckar cap a la selva Negra i el llac de Constança (circuit vermell)
    Mosbach - Eppingen - Besigheim - Bietigheim-Bissingen - Vaihingen an der Enz - Markgröningen - Marbach - Backnang - Waiblingen - Schorndorf - Esslingen - Kirchheim unter Teck i Bad Urach, on el circuit es bifurca en un tram occidental cap a la selva Negra i un tram meridional cap al llac de Constança:
** Oest: cap a Herrenberg - Calw - Altensteig - Dornstetten - Schiltach - Haslach
** Sud: cap a Blaubeuren - Riedlingen - Biberach an der Riß - Pfullendorf - Meersburg

## Galeria

* Speyrer Zehnthof a Esslingen am Neckar (Kesslerhaus)
* Marktplatz Herrenberg
* Marktplatz Schiltach a la selva Negra
* El castell Wetterburg al costat de Bad Arolsen.
* Casa a la plaça del mercat de Butzbach del segle XVI
* Ohrfeigenhaus a Treffurt
* Ajuntament de Treffurt
* Conjunt de cases amb entramat de fusta al vell port hanseàtic de Stade

## Referències i enllaços

* ↑ Lèxic dels estils d'entramat de fusta a Alemanya (alemany)
* Web oficial del circuit.
# Callionymus grossi

Callionymus grossi és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bishop (Illinois)

Bishop és una àrea no incorporada administrada pel Forest City Township, al comtat de Mason, Illinois, Estats Units. Bishop és a 3 milles (4.8 km) a l'oest/sud-oest de Forest City.
La comunitat es va fundar el 1875 com a estació de la línia ferroviària Peoria - Pekin - Jacksonville. El poble rebé el nom del propietari del lloc, Henry Bishop. L'oficina de correus de Bishop's Station es va establir el 1869 i es traslladà a Bishop el 1883.

## Referències

* ↑ Illinois Department of Transportation. Còpia arxivada [mapa]. (1984) [Consulta: de gener 16, 2021]. Arxivat de març 20, 2012, a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el de març 20, 2012. [Consulta: de gener 16, 2021].
* ↑ Callary, Edward. Place Names of Illinois. University of Illinois, 2009. ISBN 9780252090707.
# Can Boter (Vallromanes)

Can Boter és un edifici del municipi de Vallromanes (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil, una casa que es troba adossada tant per la banda esquerra a dues construccions independents. La seva teulada és de teula i només un aiguavés, ja que s'ha construït en un annex a la part superior d'aquesta. La façana apareix dividida en tres parts ben diferenciades: la porta d'accés, un balcó superior i entre ambdós elements una petita obertura emmarcada amb quatre blocs de pedra. Sobre la llinda s'hi troba una creueta inscrita dins d'un triangle i gravada sobre la pedra. L'angle dret de la façana té un acabament de blocs de pedra. La resta és arrebossada.
Existeixen documents històrics que permeten de datar la casa, conservats per la propietària.

## Referències

* 1 2 «Can Boter». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].