OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer Muralla (Figueres)

El Carrer Muralla és un carrer del municipi de Figueres (Alt Empordà) amb alguns edificis que formen part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Número 17

L'edifici del número 17 del carrer Muralla forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici entre mitgeres situat a prop de la Plaça de les Patates. És un edifici format per dos cossos, encara diferenciats exterioment però que formen un de sol interiorment. Aquest edifici de planta baixa i tres pisos té coberta terrassada, i la planta baixa amb les obertures carreuades. Dues de les obertures de la planta baixa són rectangulars, però dues són en arc de mig punt. Al carreu d'una de les obertures hi trobem inscrita la data 1875. Ambdues façanes tenen dues obertures amb balcó, lleugerament arrodonit en una d'elles. Una de les façanes imita un paredat de carreus, mentre que l'altra té les obertures emmarcades amb una motllura.

## Número 23

L'edifici del número 23 del carrer Muralla forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici cantoner situat molt a prop del col·legi Paula Montal "Escolàpies". És un edifici de planta baixa i dos pisos i coberta terrassada. La planta baixa té obertures de grans dimensions en arc rebaixat, i presenta un encoixinat a la base de la façana de pedra. Aquesta planta baixa té com a paredat uns carreus de grans dimensions. Les dovelles dels arcs, també són carreus ben tallats, i a la porta central de la façana del carrer Muralla, la dovella clau té inscrites les lletres JR. Els pisos superiors tenen vuit obertures a la façana principal i tres a la del carrer Peralada. Les finestres centrals del primer pis tenen una balconada correguda i balcó individual les dels extrems, a diferència de les finestres del segon pis que no tenen balcons. Les finestres tenen com a motiu decoratiu un guardapols, amb acroteris al centre i als extrems. La façana de tot l'edifici està decorat amb un esgrafiat que imita carreus ben disposats, i entre el primer i el segon pis, trobem una motllura que separa els dos pisos. A la cantonada dels dos pisos superiors, sí que trobem carreus originals, ben tallats i disposats.

## Referències

* ↑ «Carrer Muralla, 17». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
* ↑ «Carrer Muralla, 23». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Crossoloricaria cephalaspis

Crossoloricaria cephalaspis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Aérospatiale

Aérospatiale (pronunciació francesa: ​), de vegades escrit Aerospatiale, fou un constructor aeroespacial francès de titularitat pública que fabricava aeronaus civils i militars, coets i satèl·lits. El seu nom original, conservat fins al 1970, era Société nationale industrielle aérospatiale (SNIAS). Tenia la seu al 16è districte de París.
El 1999, la majoria de l'empresa es fusionà amb Matra Haute Technologie per formar Aérospatiale-Matra. Dos anys més tard, aquesta es fusionà amb Construcciones Aeronáuticas SA i DaimlerChrysler Aerospace AG per formar European Aeronautic Defence and Space Company (EADS), actualment coneguda com a Airbus.

## Referències

* ↑ Gunston, 2005, p. 13.

## Bibliografia

* Gunston, Bill. World Encyclopedia of Aircraft Manufacturers, 2nd Edition (en anglès). Phoenix Mill (Regne Unit): Sutton Publishing Limited, 2005. ISBN 0-7509-3981-8.
# Cruzeiro (desambiguació)

«Cruzeiro» té aquests significats:
* Economia
** Cruzeiro, antiga moneda brasilera
* Toponímia
** Cruzeiro do Sul (Acre), municipi brasiler
** Cruzeiro do Sul (Paranà), municipi brasiler
** Cruzeiro do Sul (Rio Grande do Sul), municipi brasiler
** Cruzeiro (São Paulo), municipi brasiler
* Esports
** Cruzeiro Esporte Clube, club esportiu de Belo Horizonte, Brasil
* Condecoracions
** Orde de la Creu del Sud (Ordem Nacional do Cruzeiro do Sul), del Brasil
# Ca l'Agustí (Sant Quintí de Mediona)

Ca l'Agustí és una casa de Sant Quintí de Mediona (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres amb planta baixa, pis i golfes. La planta baixa compta amb una porta d'entrada, amb llinda i brancals de pedra, i una finestra. El pis té dues finestres balconeres, amb balcó corregut, i una tribuna tancada amb vitralls. Les golfes tenen finestres de mida petita i quadrangulars. La façana és coronada per un tram de paret seccionat horitzontalment i coronat per una cornisa ondulant.

## Referències

* ↑ «Ca l'Agustí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Ariarates I

Ariarates I (grec antic: Ἀριαράθης, Ariaráthēs, llatí: Ariarathes) era el fill d'Ariamnes II.
Va ser sàtrapa o rei de Capadòcia. Estimava molt al seu germà Olofernes al que va enviar a ajudar el rei Artaxerxes III de Pèrsia a la conquesta d'Egipte l'any 350 aC. Després de la mort d'Alexandre el Gran el 323 aC Perdicas va nomenar Èumenes de Cardia sàtrapa de Capadòcia, i Ariarates no es va voler sotmetre. Perdicas li va declarar la guerra i va acabar essent derrotat i crucificat junt amb molts parents l'any 322 aC. A la seva mort tenia 82 anys. Va adoptar com a fill a Ariarates o Ariaramnes I, fill d'Olofernes, segons diu Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ariarathes I». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 maig 2021].
Viccionari
# Can Badia (Sant Ferriol)

Can Badia és una masia del municipi de Sant Ferriol (Garrotxa) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Can Badia és un gran mas situat dalt d'un puig a poca distància del Santuari de Sant Ferriol. És de planta rectangular, amb diversos cossos afegits posteriorment, i ampli teulat a dues aigües i amb el carener descentrat i els vessants vers les façanes laterals. Can Badia va ésser bastida amb carreus ben tallats. Cal destacar l'àmplia porta d'entrada feta amb dovelles molt grans. Disposa de baixos i pis superior (avui amb el terra del tot enfonsat). En els murs es veuen diferents forats deixats per les bastides de fusta.

## Història

Aquesta masia possiblement fou en els seus inicis un casal fort; sense obertures (les que avui hi ha són obertes molt posteriorment a la construcció de la fàbrica primitiva). En els murs es veuen diferents forats deixats per les bastides de fusta.

## Referències

* 1 2 «Masia de Can Badia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
# Casino de Montecarlo

El Casino de Montecarlo (en francès: Le casino de Monte-Carlo) és un dels atractius turístics més notables del Principat de Mònaco. El complex del casino és un sistema de jocs d'atzar que inclou també el Gran Teatre de Montecarlo, una òpera i una casa de ballet, i la seu dels Ballets de Montecarlo.
Està situat al districte de Montecarlo, encara que pels ciutadans del Principat de Mònaco és prohibit d'entrar a les sales de joc des de 1860, quan Carles III de Mònaco va legalitzar els jocs d'atzar al Principat. El casino és propietat de la Societé des Bains de Mer, una empresa pública, en la qual el govern té una participació majoritària. Aquesta empresa també és propietària dels principals hotels i clubs de la comunitat que serveixen a la indústria turística de Mònaco.
El casino era la seu anual de la Gran Final del Tour europeu de pòquer (European Poker Tour Grand Final). Després va ser substituït pel Gran Casino de Madrid.

## Referències

* ↑ Montecarlo Casino, <http://monte-carlo-casino.co.uk/monte-carlo-casino> Arxivat 2013-05-15 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-05-15. [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ Burgos, Fernando. «¿Por qué los ciudadanos de Mónaco no pueden jugar en el Casino de Montecarlo?» (en castellà). OK Diario, 01-04-2021. [Consulta: 27 juny 2021].
# Convenció per la Protecció del Medi Ambient Marí del Nord-Est de l'Atlàntic

La Convenció per a la Protecció del Medi ambient Marí del Nord-est de l'Atlàntic, o Convenció OSPAR, és l'actual instrument legislatiu que regula la cooperació internacional en referència a la protecció mediambiental en el Nord-est de l'Atlàntic. Complementa i actualitza la Convenció d'Oslo de 1972 sobre abocaments al mar i la Convenció de París de 1974 sobre contaminació marina d'origen terrestre. El compliment de l'estipulat sota la convenció és supervisat per la Comissió OSPAR, formada per representants dels Governs dels 15 països signataris, i per representants de la Comissió Europea en nom de la Unió Europea.

## Història

El començament del procés de signatura de la Convenció per a la Protecció del Medi ambient de l'Atlàntic del Nord-est es va donar a la Cimera Ministerial de les Comissions d'Oslo i París a París el 22 de setembre de 1992. La Convenció ha estat signada i ratificada per totes les Parts Contractants de les Convencions originals d'Oslo i de París: Bèlgica, Dinamarca, la Unió Europea, Finlàndia, França, Alemanya, Islàndia, Irlanda, Països Baixos, Noruega, Portugal, Espanya, Suècia i Regne Unit a més de per Luxemburg i Suïssa. La Convenció OSPAR va entrar en vigor el 25 de març de 1998, i va reemplaçar les Convencions d'Oslo i de París, però les decisions i els acords adoptats d'acord amb elles van romandre en aplicació fins que les noves mesures adoptades sota la Convenció OSPAR van estar finalitzades.
La primera cimera Ministerial de la Comissió OSPAR va tenir lloc l'any 1998 a Sintra, Portugal, on es va adoptar l'Annex V de la Convenció, estenent la cooperació dels països signataris fins a cobrir "totes les activitats humanes que puguin afectar adversament al medi ambient marí del nord-est de l'Atlàntic". No obstant això, no poden adoptar-se mesures ni programes sota la Convenció en matèria de gestió pesquera, ja que aquesta activitat la coordinen els països europeus del Nord-est de l'Atlàntic i del Mar del Nord mitjançant el Consell Internacional per a l'Exploració del Mar (HISSIS). La convenció OSPAR regula ara els estàndards de biodiversitat marina, eutrofització, l'abocament de substàncies tòxiques i radioactives als mars, les indústries gasístiques i petrolieres d'alta mar i l'establiment de les condicions mediambientals de referència.
El 2000 es va publicar un informe per part de la Comissió OSPAR referit a la qualitat dels ecosistemes marins de la zona. Aquest informe està sustentat per cinc informes menors sobre diferents parts de l'àrea marítima OSPAR -l'Àrtic, el Mar del Nord, el Mar Cèltic, el Golf de Biscaia i les aigües Ibèriques, i l'Atlàntic obert.

## Referències

* ↑ About OSPAR
# Can Badia

«Can Badia» té aquests significats:
* Can Badia (Cardedeu), casa a la vila de Cardedeu (Vallès Oriental)
* Can Badia (Sant Ferriol), mas al municipi de Sant Ferriol (Garrotxa)
* Can Badia (Santa Pau), masia al municipi de Santa Pau a la comarca de la Garrotxa
* Torre de Can Badia, muntanya entre els municipis de Mieres i Santa Pau, a la comarca de la Garrotxa
# Can Bagó

Can Bagó és una gran casa pairal situada en un carrer immediat a la Plaça del Gambeto de Riudaura (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És de planta rectangular i ampli teulat a dues aigües, amb els vessants vers les façanes laterals. Disposa de baixos, amb porta principal descentrada i menudes obertures que ventilaven les antigues corts. Té dos pisos-habitatge amb menudes finestres rectangulars i balcons oberts recentment. Damunt seu hi ha unes àmplies golfes. L'edifici va ser bastit amb pedra menuda del país, llevat dels carreus cantoners i els que s'empraren per fer algunes de les obertures. Part dels paraments exteriors foren arrebossats.
La porta d'ingrés a Can Bagó està coronada per una gran llinda on es pot llegir la següent inscripció: "1827 AVE MARIA.", amb una creu patent sobre pedestal, també gravada, al bell mig de la inscripció.

## Història

Riudaura és un petit nucli urbà que va néixer a l'ombra del monestir de Santa Maria. Durant el segle xviii es bastiren i remodelaren alguns dels edificis que organitzen la plaça del Gambeto i durant la centúria següent es realitzaren reformes i es bastiren de nova planta els edificis situats en alguns dels carrers que desemboquen a l'esmentada plaça.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Bagó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Almazán

Almazán és un municipi espanyol ubicat a la província de Sòria a Castella i Lleó. Es troba a 32 km al sud de la ciutat de Sòria, capital de la província i a 210 km al nord de Madrid. El riu Duero passa a tocar de les seves muralles. És el nucli de serveis d'una extensa comarca rural.
A banda del mateix Almazán, el municipi inclou les localitats de: Almántiga, Balluncar, Cobertelada, Covarrubias, Fuentelcarro, Lodares del Monte i Tejerizas. Té una població 5.727 habitants (INE 2005). Conserva un ric patrimoni arquitectònic. L'altitud és de 940 m.
L'agricultura cerealista és força important a l'economia del municipi. També cal esmentar la fabricació de mobles.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2007 | 2017 |
| 5789 | 5794 | 5727 | 5755 | 5786 | 6004 | 5526 |

## Història

El 1375 s'hi va signar el Tractat d'Almazán, que va tancar la guerra dels dos Peres, entre Pere el Cerimoniós, sobirà de la Corona d'Aragó i Pere I el Cruel de Castella, que intentava recuperar els territoris murcians que havien passat al Regne de València per la Sentència Arbitral de Torrellas, sense vencedors ni vençuts.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Francisco de Miguel Huerta | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Francisco de Miguel Huerta | ADEI | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Francisco de Miguel Huerta | AP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Angel Martín Vizcaino | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Jose Luis Las Heras García | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Jose Luis Las Heras García | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | M. Jesús Gañán Millán | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Angel Nuñez Ureta. | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | nd | Plataforma del Pueblo Soriano | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
És remarcable que la grossa de la Loteria Espanyola de Nadal va pertocar l'any 2006 a aquest municipi.
# Cucal negre gros

El cucal negre gros (Centropus menbeki) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la selva humida de Nova Guinea i les properes illes Aru, Raja Ampat, Yapen i Numfor.
# Cap de Gudea

El Cap de Gudea és una escultura tallada en pedra de diorita que representa el cap del rei de Lagaix Gudea. Aqueste peça va pertànyer a la col·lecció de Mario de Zayas adquirida a París, el 1978 va donar la seva col·lecció al Museu del Prado, però per orde ministerial l'obra va anar com a dipòsit a la col·lecció del Museu Arqueològic Nacional d'Espanya a Madrid amb l'inventari número 1978/71/3.

## Història

Gudea va ser «ensi» (príncep) de Lagash del 2144 aC al 2124 aC., en el període neosumeri, sota el mandat de Gudea, a la iconografia de l'art va ser igual que en èpoques anteriors i van seguir amb els models sumeris que utilitzaven, com en aquest cas, la demostració de la legitimació del poder.

## Descripció

És un cap que segurament va pertànyer a una escultura sencera, està realitzat en pedra de diorita molt polida, amb les línies molt bé perfilades, encara que presenta una ruptura en el nas, orelles i a la barbeta. La forma d'aquest cap és homogènia a altres escultures que s'han conservat d'aquest personatge, amb les parpelles molt marcades i les celles unides.

## Referències

* 1 2 3 «Ficha completa. Cabeza de Gudea» (en castellà). CERES Museu Arqueológico Nacional. [Consulta: 9 gener 2016].
# Angelo Peruzzi

Angelo Peruzzi (Blera, Província de Viterbo, Itàlia, 16 de febrer de 1970) és un exfutbolista italià que ocupava la posició de porter. Va ser internacional absolut per la selecció italiana de futbol en 31 ocasions, amb la qual es va proclamar campió del món l'any 2006. La seva època més prolífica la va passar a la Juventus FC i el seu últim equip va ser l'SS Lazio.

## Palmarès

* 3 Lliga italiana: 1994-95, 1996-97, 1997-98 (Juventus)
* 3 Supercoppa Italia: 1995, 1997 (Juventus) i 2000 (Lazio)
* 2 Coppa Italia: 1995 (Juventus) i 2004 (Lazio)
* 1 Copa de la UEFA: 1993 (Juventus)
* 1 Champions League: 1995-96 (Juventus)
* 1 Copa Intercontinental: 1996 (Juventus)
* 1 Supercopa d'Europa: 1996 (Juventus)
* 1 Copa del Món de futbol: 2006 (Itàlia)

## Referències

* ↑ «Former Italy keeper Peruzzi quits after Rome derby» (en anglès). Reuters, 9 agost 2007. [Consulta: 10 febrer 2024].
# Ca l'Aixalà

Ca l'Aixalà és un edifici del municipi dels Omellons (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge familiar situat a l'angle del carrer. La porta principal es troba en un pany de paret molt estret però que es perllonga a la part superior per darrere de la casa veïna. Està feta de carreus ben escairats, d'irregulars dimensions. S'estructura en planta baixa i els tres pisos superiors. La porta d'accés, feta de fusta, és allindanada i a la llinda hi ha un escut molt malmès del que tan sols es veu un medalló ovalat central amb relleus indesxifrables, envoltat de targes i cintes; hi ha també dues cares humanes, a l'extrem superior i a l'inferior respectivament. Els dos primers pisos tenen un balcó i el tercer, una petita finestra. La façana lateral és arrebossada. La coberta de l'edifici és de teula àrab, a dues aigües. La cornisa és de terra cuita decorada. A nivell del segon pis destaca un carreu de la cantonada amb un relleu on hi ha la Verge i el nen que semblen estar dins d'una capelleta. Podria ser un carreu aprofitat d'una construcció anterior.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Aixalà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Cucut esquirol menut

El cucut esquirol menut (Coccycua minuta) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita sotabosc i matolls de la zona Neotropical, des de l'est de Panamà, Colòmbia, Veneçuela, Trinitat i Guaiana, cap al sud, fins a l'est de l'Equador, del Perú, nord de Bolívia i Amazònia del Brasil.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ ffrench, Richard; O'Neill, John Patton & Eckelberry, Don R. (1991): A guide to the birds of Trinidad and Tobago (2nd edition). Comstock Publishing, Ithaca, N.Y. ISBN 0-8014-9792-2
* ↑ «Interesting distributional records and notes on the biology of bird species from a cloud forest reserve in north-west Ecuador». Bulletin of the British Ornithologists' Club, vol. 124, 1, 2004, pàg. 6–16.
* ↑ Hilty, Steven L. (2003): Birds of Venezuela. Christopher Helm, London. ISBN 0-7136-6418-5
# CVI

CVI té els següents significats:
* Centre de Vida Independent, institució del Moviment de Vida Independent per a la integració de persones amb discapacitat
* Clinical and Vaccine Immunology, revista científica especialitzada en immunologia
* LabWindows/CVI (de l'acrònim en anglès C for Virtual Instrumentation), entorn integrat de desenvolupament de llenguatge C per a instrumentació virtual
* Accident vascular cerebral (del seu nom en anglès CerebroVascular Insult), malaltia cerebrovascular que produeix lesió en una zona del cervell
* Insuficiència venosa crònica (del seu nom en anglès Chronic Venous Insufficiency), dèficit de circulació venosa als membres inferiors
* CVI també és la forma en numeració romana de cent sis, nombre natural
* CVI també és l'acrònim de la sisena vèrtebra cervical, vèrtebra del coll
* Cvi també és l'abreviatura de la txvilevaïta, mineral de la classe dels sulfurs
# Cap deth Hòro de Molières

El Cap deth Hòro de Molières és una muntanya de 2.973 m d'altitud, amb una prominència de 36 m, que es troba a la capçalera de la Vall de Molières, entre els municipis de Vielha e Mijaran, a la comarca de la Vall d'Aran i Benasc a la Ribagorça.

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Dar Chaffai

Dar Chaffai (en àrab دار الشافعي, Dār ax-Xāfʿī; en amazic ⴷⴰⵔ ⵛⴰⴼⵄⵉ) és una comuna rural de la província de Settat, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 17.454 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Broualan

Broualan (en bretó Broualan, en gal·ló Beroelan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 297 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 299 | 372 | 299 | 268 | 279 | 290 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Didier Gouablin | |