OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dobšiná

Dobšiná és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. La ciutat es troba molt a prop del Parc Nacional del Paradís Eslovac, i prop de la ciutat es troba la Cova de glaç de Dobšiná, catalogada com patrimoni natural de la UNESCO.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1326.

## Ciutats agermanades

* Kobiór, Polònia
* Rudabánya, Hongria
* Sajószentpéter, Hongria
* Šternberk, República Txeca
* Teistungen, Alemanya
# Catàleg d'estrelles PPM

El Catàleg d'Estrelles PPM és el successor del Catàleg SAO. Conté les posicions precises i el moviment propi de 378.910 estrelles en el cel complet segons el sistema de coordenades J2000/FK5. Està dissenyat per representar de la manera més fidel possible el sistema de coordenades de la UAI (1976) del cel, tal com es defineix en el catàleg d'estrelles FK5. Per tant, el MPP és una extensió del sistema FK5 amb major densitat d'estrelles i de magnitud més feble.

## Descripció

El PPM es pot considerar una substitució de dos catàlegs anteriors astromètrics que serveixen per un propòsit similar: l'AGK3 i el Catàleg SAO. En contrast amb el PPM, aquests antics es basen en el catàleg (1), ara obsolet FK4 de posicions i moviment propi, i (2) només dues mesures de posició per estrella.
Si bé el catàleg SAO és més o menys complet a V = 9, amb 4.503 estrelles més febles que V = 10, el catàleg PPM és força complet a V = 9,5, amb 102.672 estrelles més febles que V = 10 i 22.395 estrelles més febles que V = 11. Llaçat després de la PPM original, la llista complementària PPM es destina al fet que el PPM sigui complet fins a la magnitud V = 7,5. Per a les magnituds més febles, la llista de la documentació complementària estableix que,
... de les 20.000 estrelles potser entre V=7,5 i V = 8,5 només en manquen uns pocs centenars al PPM. Per tant, la combinació de PPM pot ser considerada com a pràcticament completa, almenys, fins a V = 8,5. En magnituds fotogràfiques això correspon a aproximadament a la magnitud 9.
Les dades contingudes en el catàleg es poden descarregar de la NASA (i altres llocs). Els quatre arxius del catàleg són PPM Nord, PPM Sud, Suplent al PPM d'Estrelles Lluminoses, i El Suplement del Catàleg PPM de 90000 Estrelles.

## Referències

* Roeser, S., Bastian, U., 1991, Astronomisches Rechen-Institut, Heidelberg, Vols. I and II, imprès per Spektrum Akademischer Verlag, Heidelberg ISBN 978-3-86025-000-6
* ↑ PPM - Positions and Proper Motions Catalog
* 1 2 «PPM Star Catalog». Harvard. [Consulta: 10 juliol 2008].
* ↑ «Astronomical Catalogues». Arxivat de l'original el 2009-07-18. [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ Astronomical Catalogues
* ↑ «Astronomical Catalogues». Arxivat de l'original el 2009-07-18. [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ «Astronomical Catalogues». Arxivat de l'original el 2009-07-18. [Consulta: 27 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Catàleg Guia d'Estrelles v1.2 Arxivat 2008-05-22 at Archive.is (anglès)
* Catàlegs d'estrelles Arxivat 2008-02-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Diario del Imperio Francés

El Diario del Imperio Francés va ser una publicació periòdica apareguda a Vic durant la Guerra del francès de la qual només se'n coneix un exemplar reimprès a Reus per Josep Rubió, del 31 d'octubre de 1813. A la subprefectura de Vic es van imprimir durant aquest període diversos periòdics: El Patriota Ausonense el 1812 i aquest Diario del Imperio Francés el 1813. Abans de l'arribada dels francesos a la ciutat s'havien editat la Gazeta de Vich, el Diario de Vich, el Correo de Vich i el Noticiero de Vich, que mostraven l'activitat cultural i política de la ciutat.
La bibliotecària Montserrat Comas cita al col·leccionista i bibliògraf Manuel Gómez Imaz que explica que aquest periòdic publicava notícies sobre les guerres que l'Imperi napoleònic desenvolupava a Europa, i, en el número conservat, donava detalls de les batalles recents de Wachau i Leipzig. L'historiador de la cultura reusenca Joaquim Santasusagna diu que era un més dels periòdics que treien els francesos per explicar les seves victòries a Europa.

## Característiques tècniques

L'exemplar conservat, imprès a Reus per Rubió a benefici de la Casa de la Caritat, com altres diaris reusencs del moment (el Periódico Político y Mercantil de la Villa de Reus o el Eco de Reus) servien per ajudar a finançar el manteniment d'orfes i indigents recollits per l'ajuntament durant aquells dies convulsos. L'exemplar conegut, sense numerar i amb una capçalera impresa i mida quartilla, tenia 8 pàgines Es pot consultar en línia, ja que està digitalitzat per la Biblioteca Nacional de Madrid.

## Referències

* ↑ Aguadé, Enric. Impressors i llibreters a Reus: 1720-1900. Reus: Centre de Lectura, 1996, p. 61. ISBN 8487873189.
* ↑ Comas i Güell, Montserrat. La Impremta catalana i els seus protagonistes a l'inici de la societat liberal (1800-1833). València: Universitat de València, 2012, p. 364. ISBN 9788437087825.
* ↑ Santasusagna, Joaquim. Reus i els reusencs en el renaixement de Catalunya fins al 1900. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1982, p. 277.
* ↑ «Diario del Imperio Francés». Hemeroteca digital. BNM. [Consulta: 22-IX-2018].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Centre Cultural per la Memòria de Trelew

El Centre Cultural per la Memòria de Trelew, situat als edificis de l'Aeroclub Trelew és un espai de memòria a Trelew (Argentina) sobre la matança de Trelew.

## Context

Des de la seva creació el 2004, la Subsecretaria de Drets Humans del govern argentí es va marcar com a propòsit fonamental recuperar l'antic aeroport de Trelew com un espai de memòria que recordés l'episodi de "la masacre de Trelew". El 2005 es constituí una mesa de treball i consens a la qual s'hi adheriren més de 500 organitzacions de drets humans, socials, sindicals, expresos polítics, etc. Aquest espai conté una programació variada i exposicions permanents i temporals, amb una planificació d'actes especial durant la "semana de la memoria", que té lloc cap al 22 d'agost. El Centre Cultural per la memòria de Trelew forma part de la Coalició Internacional de Llocs de Consciència (www.sitesofconscience.org).

## Història

El 22 d'agost de 1972, durant la dictadura militar del general Alejandro A. Lanusse, vint-i-cinc presoners polítics van escapar-se de la presó de Rawson, la capital de la província argentina de Chubut. Només sis aconseguiren fugir finalment i marxar al Xile de Salvador Allende. Els dinou restants van ser enviats a l'estació aeronaval Almirante Zar a través de l'aeroport de Trelew, on varen ser executats. Tres presoners, malferits, aconseguiren sobreviure. La versió que donaren les autoritats militars per justificar la matança és que els presoners i presoneres capturats, havien tornat a intentar fugir. La "masacre de Trelew" és considerada un dels precedents immediats del terrorisme d'Estat sistemàtic que poc després patiria l'Argentina.

## Referències

* 1 2 «Centre Cultural per la Memòria de Trelew». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Carbònia

Carbònia o Carbonia (italià) en sard és un municipi italià a la província de Sardenya del Sud (subregió de Sulcis-Iglesiente, regió de Sardenya). L'any 2006 tenia 30.227 habitants. Limita amb els municipis de Gonnesa, Esglésies, Narcao, Perdaxius, Portoscuso, San Giovanni Suergiu i Tratalias.
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1969-1983 | Pietro Cocco | PCI |
| 1983-1991 | Ugo Piano | PCI |
| 1991-2001 | Antonangelo Casula | PDS |
| 2001- | Salvatore Cherchi | PD |

## Personatges il·lustres

* Mauro Pili, president de Sardenya el 1999 i el 2001-2003.
# Dagoba

«Dagoba o dàgoba» té aquests significats:
* Dàgoba (plural dàgobes), nom singalès d'una estructura utilitzada bàsicament en el budisme de Sri Lanka, consistent en un túmul per a guardar relíquies o pels monjos per meditar; seria l'equivalent de la stupa índia.
* Dagoba (Turquia), llogaret turc de la província de Çanakkale.
* Dagoba (grup de música), grup de música francès d'estil metal.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Catalana
Viccionari
# Cycloderma

Cycloderma és un gènere de tortugues de la família dels Trionychidae, pròpies de l'Àfrica subsahariana.

## Taxonomia

Conté les següents espècies:
* Cycloderma aubryi (Duméril, 1856)
* Cycloderma frenatum (Peters, 1854)

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Dobsonia pannietensis

Dobsonia pannietensis és una espècie de ratpenat endèmica de Papua Nova Guinea.

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Dobsonia pannietensis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 25-12-2007 (en anglès).
* Distribució mundial d'aquesta espècie. (anglès)
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Delírios de um Anormal

Delírios de um Anormal és una pel·lícula de terror brasilera del 1978 dirigida per José Mojica Marins. Marins també és conegut pel seu alter ego Zé do Caixão (traduïble com Pep del Taüt). La pel·lícula presenta a Zé do Caixão com a personatge central, tot i que no forma part de la "trilogia de Zé do Caixão".

## Trama

La història està construïda al voltant d'un muntatge d'escenes que es van ometre o censurar de quatre de les pel·lícules anteriors de Marins: O Despertar da Besta (1969), Esta Noite Encarnarei no Teu Cadáver (1967), Exorcismo Negro (1974) i O Estranho Mundo de Zé do Caixão (1968). Marins va filmar aproximadament 35 minuts d'escenes noves, afegint també els personatges a la trama. Marins es retrata a si mateix i també al personatge de Zé do Caixão a la pel·lícula.
La història està construïda al voltant del Dr. Hamílton, un psiquiatre que està atemorit pels malsons en què Zé do Caixão intenta robar la seva dona. Els seus col·legues decideixen buscar ajuda mèdica amb l'ajuda del cineasta Jose Mojica Marins (que apareix com ell mateix), que intenta tranquil·litzar el Dr. Hamílton que Zé do Caixão és només una creació de la seva ment.

## Repartiment

* José Mojica Marins - Ell mateix/Zé do Caixão
* Jorge Peres - Dr. Hamilton
* Magna Miller - Tânia, esposa del Dr. Hamilton
* Jayme Cortez
* Lírio Bertelli
* Anadir Goi
* João da Cruz
* Alexa Brandwira
* Walter Setembro
* Natalina Barbosa

## Referències

* ↑ «Delírios de um Anormal». IMDb. [Consulta: 16 juny 2008].
* ↑ «The Aesthetics of Hunger and the Flowers of Evil». Picpal. Arxivat de l'original el 21 setembre 2008. [Consulta: 17 juny 2008].
* ↑ «Delerios de um Anormal» (en portuguese). Official film site. UOL.com, 2006. [Consulta: 15 setembre 2008].
* ↑ Araújo, Inácio. «Delírios de um Anormal» (en portuguese). Heco Produções, 2005. Arxivat de l'original el 14 abril 2009. [Consulta: 31 desembre 2009].

## Enllaços externs

* Lloc oficial (portuguès)
* Delírios de um Anormal a Portal Brasileiro de Cinema (portuguès)
# Centre Cívic La Mina

El Centre Cívic La Mina és un edifici de Sant Adrià de Besòs (Barcelonès) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El Centre Cívic de la Mina era originalment un local d'espectacles, construït el 1974, que es va formar el 1992. L'estructura bàsica d'aquest edifici està formada per dos cossos de planta rectangular, amb l'estructura portant de pilars i formigó armat. El cos principal està cobert per voltes invertides autoportants, també de formigó. La nau lateral té una coberta plana convencional. L'acabat de les façanes combina l'arrebossat pintat amb el formigó vist. La intervenció de l'equip Pinós-Miralles manté pràcticament integre l'edifici. El que fan es redefinir els accessos, substituir la fusteria original per una de xapa metàl·lica, també fan servir envans de xapa metàl·lica. S'ha col·locat un fals sostre constituït per un enreixat reticular d'acer.

## Història

L'interès d'aquest edifici està en el fet que és un dels primers projectes de l'equip Miralles-Pinís. Aquests arquitectes van tenir un gran ressò nacional i internacional per la qualitat innovadora dels seus projectes amb els quals investiguen tant pel que fa a la forma, com a l'expressivitat i la tècnica. En aquest cas en concret trobem un llenguatge arquitectònic propi i singular on es fa present la infuència de l'arquitectura racionalista tardana dels anys setanta juntament amb la força renovadora que recull les tendències del constructivisme rus i l'organicisme. L'Ajuntament de Sant Adrià, juntament amb el consorci del Besòs, Barcelona Regional i la plataforma d'Associacions del Barri de la Mina estan treballant en el Pla de reforma interior i millora del barri en el qual està previst urbanitzar una rambla i per la qual cosa s'hauran d'enderrocar els edificis de la mateixa illa del Centre Cívic.

## Referències

* 1 2 «Centre Cívic La Mina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 novembre 2017].
# Carbó animal

El carbó animal és aquell obtingut mitjançant la destil·lació seca o combustió incompleta en absència d'aire d'ossos d'animals sense greix. Té aproximadament un 10% de carboni i té gran absorbència. És un material granular produït a través de la carbonització d'ossos d'animals. Per prevenir la propagació de la malaltia de les vaques boges, el crani i la columna no s'utilitzen mai. Els ossos s'escalfen a altes temperatures en el rang de 400 °C a 500 °C (752 a 932 °F).

## Usos

* Com decolorant de líquids, especialment begudes.
* En el refinament de sucre i en el processament de la melassa.
* En la de-fluorització de l'aigua.
* En l'eliminació de metalls pesants de solucions aquoses

## Vegeu també

* Oli de pota de bou, un altre oli derivat d'ossos
* Oli d'os, la qual cosa queda després de la destil·lació dels ossos

## Referències

* 1 2 quimica.laguia2000.com

## Enllaços externs

* el-carbon-animal
# Cyclocheilichthys repasson

Cyclocheilichthys repasson és una espècie de peix d'agiua dolça de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 28 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Mekong i Chao Phraya. També present a Malàisia, Sumatra, Java i Borneo.

## Referències

* 1 2 Sa-a, Pascualita; Torres, Armi G. «Anematichthys repasson (Bleeker, 1853)» (en anglès). Fishbase, s.d. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
# Debàltseve

Debàltseve (en ucraïnès: Дебальцеве i en rus: Дебальцево, Debàltsevo) és una ciutat de l'óblast de Donetsk d'Ucraïna, que des del febrer de 2015 es troba sota el control de l'autoproclamada República Popular de Donetsk de la Rússia.

## Història

La ciutat va ser fundada el 1878 entorn d'una estació de ferrocarril. Tallers mecànics per al manteniment de material ferroviari i un estacionament de trens es van construir al voltant de l'estació a partir de 1894. Sengles vagues de treballadors ferroviaris van ocórrer l'1 de maig de 1899 i 1905. Entre 1905 i 1908 va ser construïda l'estació de càrrega.
A partir de la Revolució de Febrer de 1917 i fins a 1919 la ciutat va canviar diverses vegades de mans, l'Exèrcit Blanc, l'exèrcit d'Alemanya i de l'Atamanat i l'Exèrcit Roig, fins que a la fi de 1919 es va establir el poder soviètic. Durant la dècada de 1930, la ciutat es va modernitzar amb la instal·lació de les xarxes d'electricitat i subministrament d'aigua. Es van construir instal·lacions culturals, incloent un palau de la cultura, amb una habitació i un estadi. En 1938 va rebre l'estatus de ciutat. La ciutat i els territoris circumdants van estar en la línia del front de guerra entre les tropes nazis i soviètiques i van ser escenari de sagnants batalles des de desembre de 1941 fins a finals de 1942.
En la dècada de 1970 es van construir nombrosos edificis de gran altura.

## Demografia

L'evolució de la població entre 1897 i 2013 va ser la següent:
Segons el cens 2001 dels 30.806 habitants que tenia la ciutat, el 81,52% parlava rus com a llengua materna, el 16.89 ucraïnès i el 0,33% romaní.

## Economia

La ciutat és un important nus ferroviari. Es destaquen també les indústries de materials de construcció i de reparació equips metal·lúrgics.

## Referències

* ↑ Bespyatov, Tim. «Cities & Twns of Ukrania». Україна / Ukrajina. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ «UKRAINE: Größere Städte». City Population. [Consulta: 29 abril 2014].
* ↑ Розподіл населення за рідною мовою, Донецька область Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.. (ucraïnès)
# Districte de Colmar

El Districte de Colmar és un dels sis amb què es divideix el departament francès de l'Alt Rin, a la regió del Gran Est. Té 6 cantons i 62 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Colmar.

## Cantons

* cantó d'Andolsheim
* cantó de Colmar-Nord
* cantó de Colmar-Sud
* cantó de Munster
* cantó de Neuf-Brisach
* cantó de Wintzenheim

## Vegeu també

* Cantons de l'Alt Rin
# Deir Sharaf

Deir Sharaf (àrab: دير شرف, Dayr Xaraf) és un vila palestina de la governació de Nablus, a Cisjordània, al nord de la vall del Jordà, 9 kilòmetres al nord-oest de Nablus. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 2.759 habitants en 2007.
El 3 de juliol de 2014 les autoritats israelianes van confirmar que confiscarien 16 dunams de terra vora la vila en el que anomenaren «finalitats militars».

## Referències

* ↑ 2007 PCBS Census Arxivat 2019-04-09 a Wayback Machine.. Palestinian Central Bureau of Statistics. p.110.
* ↑ 'Israeli authorities issued confiscation orders for 16 dunams of Palestinian land west of N,' Arxivat 2014-10-25 a Wayback Machine. Ma'an News Agency 3 July 2014.
# Centre Cultural i Museu de la Memòria

El Centre Cultural i Museu de la Memòria de Montevideo (Uruguay) és un espai dedicat a la recuperació de la memòria sobre l'horror del terrorisme d'Estat i els esforços del poble uruguaià en la seva lluita contra la dictadura. L'objectiu és aportar coneixement a les noves generacions sobre la història recent de l'Uruguai per enfortir la democràcia i la identitat nacional.
A l'inici de la dècada del 1970, quan l'Uruguai estava immers en una greu crisi econòmica, un sector progressista de l'exèrcit s'alçà contra el president Bordaberry i dissolgué el parlament, però el 1975 fou desplaçat pels oficials més reaccionaris amb el suport dels EUA. Aleshores la repressió militar, amb la col·laboració d'experts nord-americans i brasilers, reprimí qualsevol expressió democràtica i la població hagué d'emigrar en massa. L'any 1984, el govern militar negocià directament amb les principals forces polítiques a l'oposició el restabliment d'un govern civil. Les eleccions presidencials de 1984 donaren la victòria a Sanguinetti, del Partido Colorado, que ocupà el poder el febrer de 1985, formà un govern d'unitat nacional i decretà una amnistia política.

## Referències

* 1 2 «Centre Cultural i Museu de la Memòria». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Declaració de les Nacions Unides sobre els drets dels pobles indígenes

La Declaració de les Nacions Unides sobre els drets dels pobles indígenes va ser una resolució de l'ONU de 46 articles aprovada en l'Assemblea General de l'ONU del 13 de setembre de 2007. Dels Estats membres, 144 van votar a favor, 4 en contra (Austràlia, Canadà, Nova Zelanda i els Estats Units d'Amèrica) i 11 es van abstindre (Azerbaidjan, Bangladesh, Bhutan, Burundi, Colòmbia, Geòrgia, Kenya, Nigèria, Rússia, Samoa i Ucraïna).
Aquesta resolució afirma el gaudi dels Drets Humans dels pobles indígenes, així com una altra sèrie de drets relacionats amb la vigència i protecció de la seva cultura (p. e. l'art. 8) i determinats tipus de drets a la determinació, l'autogovern, etc (p. e. els articles 3, el 4, etc.).

## Referències

* ↑ «Declaración de las Naciones Unidas sobre los derechos de los pueblos indígenas» (en castellà). UNPFII, 2007. Arxivat de l'original el 2007-11-17.
* 1 2 «UNITED NATIONS DECLARATION ON THE RIGHTS OF INDIGENOUS PEOPLES. Adopted by the General Assembly 13 September 2007» (en anglès). UNPFII, 2007.

## Bibliografia

* La declaració sobre els drets dels pobles indígenes ( PDF). Barcelona: Punt i seguit, 2008. ISBN 978-84-691-6515-7.
# Dubnà

* Per a altres significats, vegeu Riu Dubnà.
Dubnà - Дубна (rus) - és una ciutat de Rússia, a l'óblast de Moscou. Dubnà es va fundar i desenvolupar des de la Segona Guerra Mundial a partir d'un dels centres de recerca nuclear més grans del món.
Es troba a 125 km de Moscou, essent la ciutat més septentrional de la seva óblast. És travessada pel riu Volga i l'embassament d'Ivànkovo és l'únic pas sobre el Volga entre les dues bandes de la ciutat. A l'oest hi ha el riu Dubnà.

## Història

El 1946 el govern soviètic decidí construir-hi un accelerador de protons; la construcció es va fer també amb presoners del Gulag. Es va inaugurar el 13 de desembre de 1949. El nom de l'element químic dubni prové d'aquesta ciutat.

## Economia

Abans de la desaparició de la Unió Soviètica, l'Institut Central de Recerques Nuclears i un centre de fabricació de míssils donaven treball a la majoria dels ciutadans, després ha entrat en decadència malgrat que s'hi han instal·lat algunes empreses de serveis informàtics com Luxoft.
Dubnà té l'estàtua de Lenin més gran del món, de 15 metres d'alçària.

## Referències

* ↑ CNBC European Business: Russia's Bangalore

## Enllaços externs

* Web oficial de la ciutat Arxivat 2006-10-05 a Wayback Machine. (rus)
* Informacions sobre Dubnà (rus)
# Charonia tritonis

Charonia tritonis és una espècie de gastròpode marí de la família Ranellidae.
Assoleix una longitud d'uns 20 cm. Es tracta d'una espècie de distribució Indo-Pacífica. Modificada artesanalment s'ha emprat com a corn marí.

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Charonia tritonis (Linnaeus, 1758)». [Consulta: 27 juliol 2021].
# Districte de Muanza

El districte de Muanza és un districte de Moçambic, situat a la província de Sofala. Té una superfície de 5.731 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 19.195 habitants. Limita al nord amb el districte de Cheringoma, a l'est amb l'oceà Índic, al sud amb el districte de Dondo, al nord-oest amb el districte de Chibabava i a l'oest amb el districte de Gorongosa. Dos terços de l'àrea del districte és ocupada pel Parc Nacional de Gorongosa.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos (Galinha i Muanza), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Galinha:
** Galinha
* Posto Administrativo de Muanza:
** Muanza

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].