OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mullus argentinae

Mullus argentinae és una espècie de peix de la família dels múl·lids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Brasil i l'Uruguai fins al nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Monterenzio

Monterenzio (en dialecte bolonyès: Muntarènzi) és una ciutat i comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emilia-Romagna.

## Història

Monterenzio podria ser identificat a Monte Russi, esmentat per primera vegada en un decret de l'emperador Otto III del 998; un castrum (castell) o de Monte Renzoli va ser esmentat en una transacció de 1034. Els primers assentaments es remunten a l'època de Vil·lanova, ja que algunes troballes a prop de Pizzano en són testimonis. En el llogaret de Pianella di Monte Savino es va descobrir un poblament etrusc, actualment encara objecte d'excavacions, que es remunta al segle iv aC, que va posar de manifest la presència d'un tanc per a la recollida d'aigua, sens dubte de domini públic. L'assentament va arribar al seu punt màxim al segle iii aC, i va anar seguit d'un ràpid període de decadència a causa de la presència de romans al territori. S'ha trobat una gran necròpolis al cim del Monte Tamburrino.

## Llocs d'interès

* La Rocca Malaspina ("Castell de Malaspina") s'assembla a una torre-casa. La façana té tres porxades escalonades i finestres còncaves vorejades per un cordó cilíndric.
* Església de Sant'Andrea di Scoveto, al llogaret de Scaruglio, esmentada moltes vegades en els informes del delme del 1300, a prop de la qual havia tingut lloc el mercat de Monterenzio, tal com es recull als Estatuts de Bolonya l'any 1288. D'interès històric també són Villa di Cassano, i, al mont de Castellaccio, un castell esmentat l'any 1297, quan fou fortificat per Bolonya.
* Alguns edificis interessants del segle xiv o XV.

## Ciutats agermanades

Monterenzio està agermanat amb:
* Bibracte, França)

## Enllaços externs

* Monterenzio - Lloc web oficial (italià)
# Quintanilla

«Quintanilla» té aquests significats:
* Biografies:
** Selena Quintanilla (1971 - 1995), cantant de pop estatunidenca.
** Victor Javier Ferreras Quintanilla (Benavente, 1972), futbolista castellà que jugava de migcampista.
* Geografia:
** Cantàbria:
*** Quintanilla de An, nucli situat al municipi càntabre de Valderredible.
*** Quintanilla de Rucandio, localitat, situada al municipi càntabre de Valderredible.
** Província de Burgos:
*** Quintanilla Vivar o Quintanilla Morocisla, municipi.
*** Quintanilla San García, municipi.
*** Quintanilla de la Mata, municipi.
*** Quintanilla del Agua y Tordueles, municipi.
*** Quintanilla del Coco, municipi.
** Província de Palència: Quintanilla de Onsoña, municipi de la Castella i Lleó.
** Província de Valladolid:
*** Quintanilla de Onésimo, municipi.
*** Quintanilla de Trigueros, municipi.
*** Quintanilla de Arriba, municipi.
*** Quintanilla del Molar, municipi.
** Província de Zamora:
*** Quintanilla de Urz, municipi.
*** Quintanilla del Olmo, municipi.
*** Quintanilla del Monte, municipi.
# Novi Calavi

Novi Calavi (en llatí Novi Calavi) va ser un dels líders de la conspiració que va esclatar a Càpua contra Roma l'any 314 aC, junt amb el seu germà Ovi Calavi. Gai Meni va ser nomenat dictador romà per posar fi a la revolta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 560.
# Pelham

«Pelham» té aquests significats:
* Geografia:
** Pelham (Alabama).
** Pelham (Geòrgia)
** Pelham (Massachusetts)
** Pelham (Nova Hampshire)
** Pelham (Nova York)
** Pelham Bay Park, parc del Bronx a la ciutat de Nova York, EUA.
** Pelham Manor, població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
* Miscel·lània:
** Pelham un, dos, tres, pel·lícula americana de Joseph Sargent.
** Thomas Pelham-Holles, estadista britànic, duc de Newcastle-upon-Tyne i de Newcastle-under-Lyne.
# Placa de l'Altiplà

La placa de l'Altiplà és una microplaca tectònica de la litosfera del planeta Terra. La seva superfície és de 0,0.205 estereoradiants. En general s'associa amb la placa d'Amèrica del Sud i està formada només de litosfera continental.
Es troba al centre-oest de l'Amèrica del Sud i ocupa el sud del Perú, el nord de Xile i la zona d'Altiplà dels Andes bolivians.
La placa de l'Altiplà està en contacte amb les plaques de Nazca i Amèrica del Sud.
Les seves fronteres amb altres plaques estan especialment formades per la fossa del Perú i Xile a la costa de l'Pacífic.
El desplaçament de la placa de l'Altiplà s'efectua cap al nord-oest a una velocitat de 0.916 ° per cada milió d'anys en un pol d'Euler situat a 33 ° 64' de latitud nord i 81 ° 18' de longitud oest (referència: Placa pacífica).

## Fonts

* (anglès) Peter Bird, un model digital actualitzat dels límits de plaques,Geoquímica Geofísica Geosystems, 2003 PDF
# Ryūkōsai Jokei

    En aquest nom japonès, el cognom és Ryūkōsai.
Ryūkōsai Jokei (japonès: 琉光斎　女圭) va ser un dissenyador de xilografies, pintor i il·lustrador de l'estil ukiyo-e d'Osaka que va estar actiu entre el 1777 i el 1809 aproximadament. Va ser alumne de Shitomi Kangetsu (1747-1797), que per la seva banda era el fill i deixeble de Tsukioka Settei (1710-1786). Es considera que Ryūkōsai va ser o bé el fundador o bé un dels fundadors de l'escola Osaka d'ukiyo-e. Sobretot se'l coneix pels seus mordaços retrats d'actors. La majoria dels seus gravats estan en el format hosoban. Entre els deixebles de Ryūkōsai hi havia Shokosai Hanbei i Urakusai Nagahide.

## Bibliografia

* Keyes, Roger S. & Keiko Mizushima, The Theatrical World of Osaka Prints, Philadelphia, Philadelphia Museum of Art, 1973, 238.
* Lane, Richard, Images from the Floating World, The Japanese Print, New York, Putnam, 1978, 318.
* Newland, Amy Reigle, The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints, Amsterdam, Hotei Publishing, 2005, Vol. 2, 482.
* Roberts, Laurance P., A Dictionary of Japanese Artists, Tokyo, Weatherhill, 1976, 134.

## Vegeu també

* impressió xilogràfica al Japó

## Notes

* ↑ Newland, 2005, p. 482
* 1 2 Roberts, 1976, p. 134
# Muloh

Muloh o Mula (també anomenat com pas de Gandava) és un coll de la serralada de Brahuik al Balutxistan, l'accés al qual és per Kachh Gandava i va fins al Jhalawan. Té tres entrades: a Pir Chatta, a 15 km de Kotri; a Taphoi també a uns 15 km de Kotri, a Jhal; i a Gatti. Les estacions eren Kuhau, a 20 km de Pir Chatta (387 metres), Hatachi, a 25 km, Nar (884 metres) a 25 km, Peshtar Khan (1085 metres), Patki (1.318 metres), Pisi Bent (1.426 metres), i Bapau (1550 metres), 12 miles. A uns 20 km més endavant neix el riu Mula o Muloh. L'altura màxima es troba al poble d'Angira amb 1.627 metres. El coll té 164 km i fou considerat el pas més interessant que el de Bolan per ser el camí millor i l'ascens més gradual i si podien obtenir alguns subministraments. Al final de 1839 el general Willshire, després d'assaltar Kalat, va tornar al Sind per aquesta ruta però només portava canons lleugers. Mason més tard l'assenyalava com un coll fàcilment defensable i amb espais per acampar amb excel·lent aigua i alguns subministraments; a més no hi havia activitat de bandes de saquejadors com al pas de Bolan. Les conques principals eren Pir Chatta, Kuhau, Pani-wat, Jah, Hatachi, Fazzan, Pir Lakka, Hassna i Nar.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Montoro (Espanya)

Montoro és una localitat de la província de Còrdova, Andalusia, Espanya.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 9.394 | 9.489 | 9.481 | 9.457 | 9.445 | 9.488 | 9.509 | 9.491 | 9.583 | 9.690 |

## Història

La presència d'assentaments humans a Montoro està testificada mitjançant restes arqueològiques des d'època prehistòrica. Com a nucli urbà s'especula amb la possibilitat que es fundés per part dels colonitzadors grecs, qui l'haurien denominat Aypora o Eipora, encara que això no s'ha pogut demostrar fefaentment. Si que està plenament demostrada l'existència d'un nucli ibèric al Llanete de los Moros, on les excavacions arqueològiques han tret a la llum estructures arquitectòniques i aixovars funeraris, actualment exposats al Museu Arqueològic i Etnològic de Còrdova, amb seu en la capital. Aquestes restes estan datades entorn dels anys 4500-5000 aC.
En època romana va ser una important ciutat, anomenada Epora, fins al punt de figurar com una de les dues ciutats federades de la Bètica (l'altra era Cadis). D'aquest període destaca una escultura thoracata exposada en el museu local, així com diverses inscripcions. Després del període visigot i musulmà, la ciutat és conquistada definitivament pel rei cristià Ferran III de Castella el dia de Sant Bartomeu (24 d'agost) de 1238, segons uns autors, o de 1240 segons uns altres. És per aquest motiu que aquest sant va ser nomenat patró de la ciutat i titular de la seva església parroquial.
Va pertànyer al Concejo de Còrdova fins que a mitjan segle xvii va passar a les mans del marquès del Carpio, Luis Méndez de Haro y Sotomayor, a la casa del qual nobiliària va pertànyer fins que en el segle xix es van abolir els drets senyorials. El comportament dels seus veïns durant la invasió napoleònica li va valer el títol de "Molt Noble, Leal i Patriòtica Ciutat de Montoro". Després de conèixer els habitants de Montoro els excessos comesos pels francesos a Còrdova capital, van decidir una estratègia d'engany, que faria creure els francesos que eren ben rebuts a Montoro, per, a continuació, acabar amb tots els que poguessin. Diverses vegades es va repetir això amb el resultat que Montoro fou l'únic punt independent a tot Espanya que els francesos van deixar a la seva rereguarda. No obstant això, aquesta situació de "illa en terra" li va costar no poques vides i una gran caiguda en la productivitat i la natalitat, quedant la població molt reduïda. Només després de més de 30 anys (cap a 1840), la població havia recuperat el seu valor de 1808.
# Quintanilla de la Mata

Quintanilla de la Mata és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 174 | 177 | 160 | 157 |

## Personatges il·lustres

* Germán García García Arxivat 2008-06-03 a Wayback Machine. (1903-1936), religiós dels Germans de les Escoles Cristianes amb el nom de Germà Luciano Pablo, beatificat, juntament amb altres 498 Víctimes de la persecució religiosa durant la Guerra Civil Espanyola, el 28 d'octubre de 2007 a Roma
* Julián Santillán Rodríguez (1883-1924): Obrer anarquista que va prendre part en els successos de Bera durant la Dictadura de Primo de Rivera (mort de dos Guàrdies Civils), el que li costaria la pena de mort a garrote vil en el penal de Pamplona. El sinistre episodi ve recollit magistralment en la novel·la de Pío Baroja «La Familia de Errotacho».
# Novi Kóstek

Novi Kóstek (en rus: Новый Костек) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 4.524 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Село Ортатюбе на карте
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24.
* ↑ Село Кандаураул на карте
# Pelham Bay Park

El Pelham Bay Park és el parc més gran de la ciutat de New York. Situat al nord del Bronx, s'estén sobre 11 km² (és a dir, més de tres vegades la superfície de Central Park), i és administrat pel New York City Department of Parks and Recreation.

## Enllaços externs

* Pelham Bay Park - Lloc web oficial
# Romain Schneider

Romain Schneider (Wiltz, 15 d'abril de 1962) és un polític luxemburguès, militant del Partit Socialista dels Treballadors (LSAP). Des de les eleccions legislatives de 2004 és membre de la Cambra de Diputats per la circumscripció del Nord.
Fou batlle municipal de Wiltz entre l'1 de gener de 2000 i la tardor de 2009, quan passà a formar part del govern nacional. Abans d'això, fou conseller al consistori de Wiltz entre 1994 i 1999.
Schneider és el president del club de futbol FC Wiltz 71. Fou el secretari general del Partit Socialista dels Treballadors fins al 25 d'octubre de 2004, després que s'unís al partit l'any 1981.

## Referències

* 1 2 3 4 «Romain Schneider» (en francès). Cambra de Diputats. Arxivat de l'original el 2008-05-04. [Consulta: 5 gener 2008].
* ↑ Schlammes, Marc. «Vom hohen Norden ins Hohe Haus» (PDF) (en alemany) p. 2. Ciutat de Luxemburg: d'Wort, 12-09-2007. Arxivat de l'original el 2007-10-27. [Consulta: 5 gener 2008].

## Enllaços externs

* Cambra de Diputats - Biografia oficial (francès)
# Placa de Tonga

La placa de Tonga és una microplaca tectònica de la litosfera de la Terra. La seva superfície és de 0,00625 estereoradiants. Normalment està associada amb la placa del Pacífic.
Es troba a l'oceà Pacífic occidental, i n'ocupa les illes de Tonga.
La placa de Tonga està en contacte amb les plaques de Niuafo'ou, Kermadec, australiana i pacífica. En els seus límits amb altres plaques destaca la Fossa de les Tonga, a la costa est de les Illes Tonga.
El desplaçament de la placa de Tonga es produeix a una velocitat de 9,3° per milió d'anys en un pol d'Euler situat a 28° 81'de latitud nord i 02°26' de longitud est (referència: placa del Pacífic).
La placa de Tonga pren el seu nom de les Illes Tonga.

## Referències

* (anglès) Peter Bird, Un model digital actualitzat dels límits de plaques,Geoquímica Geofísica Geosystems, 2003 PDF
# Montoro

* No s'ha de confondre amb Montorio.
«Montoro» té aquests significats:
* Montoro (Espanya), localitat de la província de Còrdova (Andalusia, Espanya)
* Montoro Inferiore, municipi al territori de la província d'Avellino (regió de la Campània, Itàlia)
* Montoro Superiore, municipi al territori de la província d'Avellino (regió de la Campània, Itàlia)
* Ángel Montoro Sánchez (València, 1988), futbolista valencià que ocupa la posició de migcampista
* Cristóbal Montoro Romero, Ministre d'Hisenda i Administracions Públiques d'Espanya (2000-2004 i 2011)
* Pura Montoro Rodríguez (València, 1892 – Barcelona, 12 de febrer del 1915), també coneguda com Purita
# Quintanilla San García

Quintanilla San García és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba. Limita al nord amb Vallarta, al sud amb Quintanaloranco, a l'est amb Cerezo de Río Tirón i a l'oest amb Briviesca.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 144 | 120 | 100 | 98 |
# Ornes

Ornes és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 2 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Ornes era de 2 persones. Totes les 4 famílies que hi havia eren parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 4 habitatges, 1 era l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 4 habitatges eren cases. L'únic habitatge principal que hi havia estava ocupat pel seu propietari; tenia tres cambres. 1 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 1 habitatges hi havia dos o més automòbils.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ornes el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

Totes les 2 persones en edat de treballar el 2007 eren actives. Les 2 persones actives estaven ocupades(1 home i 1 dona).

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una entitat de l'administració pública.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ornes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ornes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# PBC Ural Great Perm

El PBC Ural Great és un club rus de basquetbol de la ciutat de Perm.
El club va ser fundat l'any 1995 a partir de l'equip de la Universitat Tècnica local. Els seus majors triomfs han estat dues lligues russes els anys 2001 i 2002. A nivell europeu ha guanyat la FIBA EuroCup Challenge el 2006.

## Palmarès

* Lliga russa de bàsquet: 2001, 2002
* Copa russa de bàsquet: 2004
* FIBA EuroCup Challenge: 2006
* North European Basketball League: 2001

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2015-07-25 a Wayback Machine. (rus) (anglès)
# Sabazi

Sabazi (en grec antic Σαβάζιος) fou una divinitat frígia, i el seu culte tenia caràcter orgiàstic. Normalment se'l considera fill de Rea o de Cibeles. Se li atribuïa la idea de domesticar els bous i de sotmetre'ls al jou. Les seves imatges el representaven amb banyes al front, indicatives del seu domini dels braus. Era també un déu de la vegetació
En la mitologia grega se l'identifica amb Dionís Sabazi, i és com un Dionís més antic, fill de Zeus i Persèfone. Zeus s'havia unit amb Persèfone en forma de serp per engendrar Sabazi. La serp era l'animal sagrat de Sabazi, i tenia un paper en els seus misteris. El déu s'havia unit amb una de les seves sacerdotesses també en forma de serp, i li havia donat dos fills.
Sabazi no forma part del panteó grec, i és un déu importat de l'Àsia Menor. Els seus misteris eren secrets i no se'n conserva quasi cap coneixement.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 481. ISBN 9788496061972.
# Premi Carmen Conde

El Premi Carmen Conde de Poesia per a Dones és un premi literari espanyol, convocat per Ediciones Torremozas i dedicat exclusivament a autores de sexe femení. Porta tal denominació en homenatge a l'escriptora Carmen Conde, primera dona a ser nomenada acadèmica de nombre de la Reial Acadèmia Espanyola. L'editorial convocant, Torremozas, va ser fundada per la poeta Luzmaría Jiménez Faro per promocionar la literatura femenina.

## Obres guanyadores del Premi Carmen Conde

* 1984, El diván de la puerta dorada. Luisa Futoransky
* 1985, Dios y otros sueños. Isabel Abad
* 1986, Aquí quema la niebla. María Sanz
* 1987, Los dioses y el ánfora. Julie Sopetrán
* 1988, Os dije que existían. Carmen Albert
* 1989, Un signo de los tiempos. Marta Pérez Novales
* 1990, La tierra indiferente. María Luisa Mora
* 1991, Un instante infinito. Rosa Martínez Guarinos
* 1992, Al margen del deseo. Carmen González Marín
* 1993, En la penumbra de Cuaresma. Carmen Gómez Ojea
* 1994, No temerás. Juana Castro Muñoz
* 1995, La canción de Iseo. María del Mar Alférez
* 1996, El silencio de la sirena. Ana María Rodríguez
* 1997, Signos y otras señales. María Jesús Hernández
* 1998, Cementerio de nadas. Dolors Alberola
* 1999, Oficio del regreso. Josela Maturana
* 2000, Herejía bajo la lluvia. Minerva Salado
* 2001, Un color inexistente. Luisa Peluffo
* 2001, Metafísica del trapo. Maria Eloy-García
* 2002, El principio activo de la oblicuidad. Tina Suárez Rojas
* 2003, Métricas del alma. Elena Soto García
* 2005, Transmutaciones. Pilar González.España
* 2006, Tela que cortar. Carmen Plaza
* 2007, Disección. Care Santos
* 2008, Poemas del amor sumiso. Ana Delgado Cortés
* 2009, Ý (turno de réplica). Anay Sala Suberviola
* 2010, Estaciones en exilio. Clara Eugenia Ronderos
* 2011, Animal de presa. Laura Yasan
* 2012, Menos miedo. María García Zambrano
* 2013, Los seres quebradizos. Rocío Hernández Triano
* 2014, Documentum. Sara Herrera Peralta
* 2015, El bolso de Mary Poppins. Julia Conejo Alonso⁶

## Enllaços externs

* Ediciones Torremozas

## Referències

* ↑ http://www.poetasandaluces.com/autor.asp?idAutor=152 Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://noticias.universia.es/vida-universitaria/noticia/2005/08/01/606485/pilar-gonzalez-espana-ganadora-premio-carmen-conde-poesia-mujeres.html Arxivat 2015-12-08 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.capgros.com/noticies/detall.asp?id_noticia_portal=14195&sec=78 Arxivat 2015-06-21 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.europapress.es/cultura/libros-00132/noticia-maria-garcia-zambrano-premio-carmen-conde-poesia-mujeres-20120522131807.html
* ↑ http://www.diariodejerez.es/article/ocio/1782795/la/jerezana/sara/herrera/premio/carmen/conde.html
# Montoro Superiore

Montoro Superiore és un antic municipi situat al territori de la província d'Avellino, a la regió de la Campània, (Itàlia).
Montoro Superiore limitava amb els municipis de Solofra, Calvanico, Contrada, Fisciano i Montoro Inferiore. El desembre de 2013 es va fusionar amb Montoro Inferiore, per crear el nou municipi de Montoro.
# Península de Shimabara

La península de Shimabara (en japonès 島原半島, Shimabara-hantō) es troba al nord-oest de l'illa de Kyūshū, Japó, a la prefectura de Nagasaki, uns 40 quilòmetres a l'est de la ciutat de Nagasaki. S'endinsa al mar d'Ariake. Al nord-oest un istme la connecta amb la resta de l'illa de Kyūshū. Al centre de la península hi ha el mont Unzen, que s'eleva fins a gairebé 1.500 msnm. Gran part de la península forma part del Parc Nacional Unzen-Amakusa.
A l'extrem nord-oriental hi ha ciutat de Shimabara, que fou l'escenari de la rebel·lió Shimabara, un aixecament armat de camperols japonesos, principalment cristians, en el període Edo, entre 1637 i 1638. La revolta va reforçar la desconfiança vers els cristians i els estrangers pel shōgun Iemitsu i va contribuir a la decisió d'ailla el Japó del món exterior el 1639. A partir d'aquell moment sols neerlandesos i xinesos van ser autoritzats a entrar al Japó a través de Nagasaki d'una manera molt limitada fins que el Japó es va tornar a obrir a l'exterior.

## Referències

* ↑ «Introducing places of interest: Unzen-Amakusa National Park». Ministry of the Environment. Arxivat de l'original el 8 febrer 2012. [Consulta: 8 febrer 2012]. Arxivat 8 de febrer 2012 a Wayback Machine.
* ↑ Sutherland, Mary; Britton, Dorothy National Parks of Japan. Kodansha, 1995, p. 140–2. ISBN 4-7700-1971-8.
* ↑ «Unzen-Amakusa National Park». A: Encyclopedia of Japan. Tokyo: Shogakukan, 2012. OCLC 56431036 [Consulta: 9 agost 2012]. Arxivat 2007-08-25 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-08-25. [Consulta: 17 novembre 2020].
* ↑ Hane, Modern Japan: A Historical Survey, p. 24