OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Batalla d'Hibera

La batalla d'Hibera (sovint escrit Ibera), més coneguda com a batalla de Dertosa, va tenir lloc a la primavera de l'any 215 aC, entre Hasdrúbal Barca i els germans Publi i Gneu Corneli Escipió, en les proximitats d'Ibera, al sud del riu Ebre.

## Antecedents

Els romans, sota el comandament de Gneu Corneli Escipió, s'havien establert en la zona després de la seva victòria en la batalla de Cissa l'any 218 aC i l'expedició d'Hasdrúbal Barca per a expulsar-los havia acabat amb la derrota del contingent hispànic de l'exèrcit cartaginès en la batalla del riu Ebre l'any 217 aC.

## Batalla

Hasdrúbal Barca va enviar una nova expedició l'any 215 aC derrotada en la batalla d'Ibera quan el centre de la línia púnica es va col·lapsar.

## Conseqüències

La derrota va impedir als cartaginesos enviar reforços a Hanníbal en un moment clau de la guerra, i va permetre als romans guanyar la iniciativa a Hispània. Els germans Escipió van continuar amb la seva política de submissió de les tribus hispanes i saqueig de les possessions cartagineses i Àsdrubal Barca, en perdre gran part de la seva infanteria, va haver de reforçar-se amb l'exèrcit que estava preparat per a navegar en reforç d'Hanníbal.
Gràcies a aquesta victòria, els germans Escipió van ajudar indirectament als seus compatriotes que lluitaven a Itàlia, evitant que la situació empitjorés més de com havia quedat després de la batalla de Cannes, alhora que milloraven la seva pròpia situació a Hispània.
Tàcticament, la batalla d'Ibera demostra els riscos que s'assumeixen quan s'implementa una tàctica de tenalla.

## Referències

* ↑ Sabin, Philip. Lost Battles: Reconstructing the Great Clashes of the Ancient World (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2015, p. 250. ISBN 0826475175.
# Scheggino

Scheggino és un comune (municipi) de la Província de Perusa, a la regió italiana d'Úmbria, situat uns 60 km al sud-est de Perusa. L'1 de gener de 2018 tenia 452 habitants.
Scheggino limita amb els municipis de Ferentillo, Monteleone di Spoleto, Sant'Anatolia di Narco i Spoleto.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Scheggino entre 1861 i
* Font: Istituto Nazionale di Statistica (ISTAT) - Elaboració gràfica de Viquipèdia

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 març 2019].
# Seaside Park

Seaside Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 2.306 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seaside Park tenia 2.263 habitants, 1.127 habitatges, i 606 famílies. La densitat de població era de 1.344,2 habitants/km².
Dels 1.127 habitatges en un 16,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 46,2% no eren unitats familiars. En el 38,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,61.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,4% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 25,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.380 $ i la renda mediana per família de 58.636 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.813 $ mentre que les dones 27.333 $. La renda per capita de la població era de 30.090 $. Aproximadament el 6,4% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seaside Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seaside Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brevete Reform

La Brevete Reform o simplement Brevete era una pistola alemanya de quatre canons i quatre trets, produÏda en l'Imperi Alemany entre 1905 i 1914, que utilitzava munició de .25 ACP.

## Història

La pistola va ser dissenyada en 1905 i patentada en 1906 per August Schuler Suhl, Alemanya. L'arma no va ser adoptada mai per cap exèrcit ni cos policial, i va quedar relegada com a arma civil.

## Funció

La pressió del gas ejecta els cartutxos de les tres primeres bales disparades, i el canó s'utilitza com a carregador i mires per a l'arma. La forma del martell evita que els cartutxos surtin rebotats cap a la cara de l'operari.

## Referències

* ↑ http://www.armslist.com/posts/1782153/charlotte-north-carolina-handguns-for-sale--1913-brevete-reform-piston--german-made-
* ↑ https://www.collectorebooks.com/gregg01/Lot-128.htm
# Alfred Jefferis Turner

Alfred Jefferis Turner (Canton, 3 d'octubre de 1861- Brisbane, 29 de desembre de 1947) va ser un pediatre i un entomòleg aficionat australià. Era el fill del missioner Frederick Storrs-Turner. Va introduir l'ús de l'antitoxina contra la diftèria a Austràlia el 1895. Va ser conegut amb el sobrenom de «Gentle Annie».
El doctor Turner va ser resident de Dauphin Terrace, Highgate Hill, Brisbane.<
El Centre de Jefferis Turner va ser inaugurat el 1952 com a part del programa de protecció materna i infantil del govern de Queensland. El 1986, la seva funció va ser canviada per proporcionar una atenció de descans a curt termini als nens amb discapacitat intel·lectual. Es troba a l'edifici patrimonial Fairy Knoll, a Ipswich.

## Carrera mèdica

El doctor Jefferis Turner va estudiar medicina a la University College de Londres, graduant-se amb honors de primera classe. Va emigrar a Austràlia el 1888 i l'any següent es va convertir en el primer oficial mèdic de l'Hospital infantil de Brisbane.
La seva investigació clínica i la seva influència van ajudar a reduir el nombre de defuncions infantils a Queensland. Va fer notables contribucions en les àrees de l'antitoxina contra la diftèria, anèmia induïda per ancilostomosi, intoxicació per plom, millora de la qualitat del subministrament de llet per a nens, educació sanitària per a dones embarassades i lactants, i establiment de clíniques prenatals a Queensland.
El doctor Turner va tenir un paper fonamental en la lluita contra l'epidèmia de pesta bubònica de 1900 i en fer obligatori la notificació de tuberculosi el 1904.
A causa de la seva amabilitat i amor pels nens, va adquirir el sobrenom de «Gentle Annie».

## Activitat entomològica

A més de la seva carrera mèdica, Turner va ser un destacat entomòleg aficionat especialitzat en lepidòpters. Va deixar una col·lecció de més de 50.000 arnes al Consell de Recerca Científica i Industrial de Canberra.

## Referències

* 1 2 Thearle, M. John. «Turner, Alfred Jefferis (1861–1947)» (en anglès). Australian Dictionary of Biography. Australian National University, 1990.
* ↑ «Family Notices» (en anglès). The Courier-mail. National Library of Australia [Queensland, Australia], 3462, 30-12-1947, pàg. 8.
* ↑ «They called him "Gentle Annie» (en anglès). The Courier-Mail. National Library of Australia, 30-12-1947, pàg. 2.
* ↑ «"Gentle Annie" Museum Gift» (en anglès). The Courier-Mail. National Library of Australia, 16-02-1949, pàg. 5.
# Sylvia Bataille

Sylvie Maklès coneguda artísticament com a Sylvia Bataille (a vegades escrit Silvia Bataille o Sylvie Bataille). (París; 1 de novembre de 1908 - ídem; 23 de desembre de 1993) fou una actriu teatral i cinematogràfica francesa.
Encara que va ser una destacada actriu, en moltes ocasions s'ha fet més coneguda per haver estat esposa de Georges Bataille i després la segona esposa de Lacan. De l'extensa carrera cinematogràfica de Sylvia Maklès (que usava el cognom del seu primer marit quan figurava en les interpretacions), es destaca el seu paper protagonista en el cèlebre film Une partie de campagne (Una sortida al camp) (1936), dirigida per Jean Renoir.
Sylvie Maklès va tenir amb Lacan dos fills: Judith Lacan (una de les principals continuadores de l'obra del seu pare) i Laurence Lacan.

## Filmografia

* 1930: Le Roman de Renard (film d'animació) de Ladislas Starevitch, la veu del conill
* 1930: La Joie d'une heure (curt) d'André Cerf
* 1933: La Voix sans visage de Léo Mittler
* 1934: Por un perro chico, una mujer (curt) de Santiago de la Concha - Santiago Ontañón
* 1934: Adémaï aviateur de Jean Tarride
* 1935: Son excellence Antonin de Charles-Félix Tavano
* 1936: Topaze de Marcel Pagnol
* 1936: Rose de Raymond Rouleau
* 1936: Partie de campagne de Jean Renoir
* 1936: Œil de lynx, Detective de Pierre-Jean Ducis
* 1936: Le Crime de Monsieur Lange de Jean Renoir
* 1936: Jenny de Marcel Carné
* 1937: Le Chemin de Rio de Robert Siodmak
* 1937: Vous n'avez rien a déclarer? de Léo Joannon
* 1937: Le Gagnant (curt) d'Yves Allégret
* 1937: L'Affaire du courrier de Lyon de Maurice Lehmann i Claude Autant-Lara: Madeleine Breban
* 1937: Forfaiture de Marcel L'Herbier
* 1938: Freres corses de Géo Kelber
* 1938: Les Gens du voyage de Jacques Feyder
* 1939: Le Château des quatre obèses de Yvan Noé
* 1939: Serge Panine de Charles Méré
* 1939: L'Étrange nuit de Noël de Yvan Noé
* 1939: Quartier Latin de Pierre Colombier
* 1940: Le Collier de chanvre de Léon Mathot
* 1940: Campement 13 de Jacques Constant
* 1941: L'Enfer des anges de Christian-Jaque
* 1945: Ils étaient cinq permissionnaires de Pierre Caron
* 1946: Les Portes de la nuit de Marcel Carné
* 1948: Ulysse ou Les Mauvaises Rencontres, (curt) d'Alexandre Astruc
* 1950: Julie de Carneilhan de Jacques Manuel

## Referències

* ↑ Hunt, Jamer Kennedy. «Absence to Presence: The Life History of Sylvia [Bataille Lacan (France).]» p. ii, 105, 107, 188-191. Rice University, 01-04-1995. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ «Sylvia Bataille». A: Cinémathèque française (en francès) [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ Roudinesco, Élisabeth; Plon, Michel; etal. Wörterbuch der Psychoanalyse: Namen, Länder, Werke, Begriffe. Austria: Springer, 2004, p. 588. ISBN 978-3-211-83748-1. «Sie war die Mutter einer kleinen Tochter, Laurence Bataille (1930–1986)...»

## Bibliografia

* Hunt, Jamer Kennedy. «Absence to presence: The life history of Sylvia [Bataille Lacan (France)]». Rice University Electronic Theses and Dissertations, 1995. [Consulta: 18 octubre 2021].
* «Sylvia Bataille» (en francès). Cinémathèque française. [Consulta: 18 octubre 2021].
# Vallcalent

Vallcalent és una partida de l'Horta de Lleida, amb la peculiaritat de tenir la via del tren que la divideix en dues. És per això que tenim les denominacions de Vallcalent nord i sud. Limita amb les següents partides i barris de Lleida:
* Al nord amb la partida Fontanet lo Curt.
* Al nord-est amb la partida de Guindàvols.
* A l'est amb el barri del Joc de la Bola.
* Al sud-est amb la partida de la Mariola.
* Al sud amb la partida d'Empresseguera.
* A l'oest amb la partida de Sant Just.

## Enllaços externs

* Oficina municipal de l'Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Mapa de les partides de Lleida Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia
* Associació Veïnal de la partida Vallcalent
# Västerås

Västerås, vɛstər'oːs (?·pàg.), és una ciutat al centre de Suècia, situat a la vora del llac Mälaren a la província de Västmanland, a uns 100 km a l'oest d'Estocolm. La ciutat té una població aproximada de 102.000 habitants, i és la seu del municipi del mateix nom amb 130.000 habitants (la sisena més gran de Suècia).

## Història

Västerås és una de les ciutats més antigues de Suècia. El nom deriva de Västra Aros, que es refereix a l'estuari del riu Svartån. L'àrea ja estava poblada a l'edat dels vikings nòrdics, abans de 1000 aC. Al començament del segle xi era la segona ciutat més gran de Suècia, i al segle xii es convertia en seu del bisbat.
Als segles següents es construirien una catedral i un monestir.
Rudbeckianska Gymnasiet, el primer gimnàs (institut) a Suècia, era construït en Västerås per Johannes Rudbeckius el 1623.
Als segles xviii i xix, Västerås rebia el renom "Gurkstaden" (ciutat dels cogombres) per les grans extensions que se'n conreaven. Ocasionalment encara se li diu avui dia.

## Avui

Västerås, que es coneix predominantment com a ciutat industrial, vol distingir-se com Västerås - Mälarstaden, que es traduiria com Västerås - la ciutat al costat de llac Mälaren, per atreure turistes i habitants nous, així com estudiants a la universitat local (amb unes 16.000 matrícules, aproximadament). A aquest efecte, estan utilitzant un símbol dissenyat en tots els contexts oficials, reemplaçant l'escut d'armes. Västerås té el port fluvial més gran (llac Mälaren) d'Escandinàvia.
Västerås també té un gratacel anomenat afectuosament amb el nom Skrapan (rasclet), on hi ha el bar a més alçada de Suècia, el Bar del cel (24 pisos).
# Bel·ló de Carcassona

Bel·ló I de Carcassona (? - ca. 810) fou comte de Carcassona (ca. 790 - 810).
Bel·ló probablement era un magnat del Conflent lleial als carolingis i és el primer comte de Carcassona conegut. Es considera que Bel·ló de Carcassona és l'ancestre de la casa comtal de Barcelona, ja que es creu que era l'avi de Guifré el Pilós.
L'existència de Bel·ló (o també "Dellon") com a primer comte de Carcassona apareix documentada a l'era moderna en cròniques d'Occitània des del segle xviii, particularment a la Histoire générale de Languedoc dels monjos benedictins Claude Devic (o de Vic) i Jean-Joseph Vaissette. Citant aquesta font, així com uns diplomes amb data posterior a 778, també és esmentat a la Histoire du comté et de la vicomté de Carcassonne de Jean Pierre Cros-Mayrevieille (1846). Segons aquest autor, el recent creat comtat de Carcassona estava sota l'autoritat immediata del rei d'Aquitània.

## Núpcies i descendents

Es va casar l'any 805 amb Nimilda. Van ser fills seus:
* Guisclafred de Carcassona (?-821), comte de Carcassona.
* Oliba I de Carcassona (?-837), comte de Carcassona.
És discutit que fos pare de:
* Sunifred I (?-848), comte d'Urgell-Cerdanya i pare de Guifré el Pilós.
* Sunyer I d'Empúries (v800-848), comte d'Empúries-Rosselló i germà de Sunifred.

## Notes

* ↑ Obra publicada de forma definitiva sota la direcció de M.E. Delanier i anotada per M.E. Mabille i M.E. Bary a Tolosa de Llenguadoc per l'editorial Privat (1872-75). (Es pot consultar parcialment a archive.org.)
* ↑ Cros-Mayrevieille, Histoire du comté et de la vicomté de Carcassonne, Volum I, pp. 130 i 145. (Es pot consultar a Google Books)
* ↑ Segons Ramon D'Abadal, Sunifred era fill de Bel·ló (veg. D'Abadal, Els primers comtes catalans, p. 19.), mentre que altres historiadors pensen que era el seu gendre (com ara, el montpellerí Tastu i altres historiadors occitans, Pierre Ponsich (a "Wifred le Velu et ses frères", article publicat a IBIX, n. 1, setembre de 2000, pp. 55-86) i Archibald Lewis (a The Development of Southern French and Catalan Society, 718-1050, Cap. 6, nota 9), i fins i tot el mateix D'Abadal als seus primers estudis sobre el tema. En aquest cas, seria probablement fill de Borrell I d'Osona i s'hauria casat amb Ermessenda, filla de Bel·ló (tal com ho descriu Miquel Coll i Alentorn a Guifré el Pilós en la historiografia i en la llegenda, p. 108. Aquest text es pot consultar com a Vista limitada a Google Books).
* ↑ Segons P. Ponsich, Sunyer seria membre d'una altra família goda de la regió i no tindria cap parentiu amb Sunifred ni amb Bel·ló. Veg. Josep M. Salrach, Catalunya a la fi del primer mil·lenni, Pagès Editors, Lleida, 2004, p. 124.
# Schedonnardus

Schedonnardus és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Schedonnardus paniculatus (Nutt.) Trel.
# Serrat de la Guàrdia

El serrat de la Guàrdia és un serrat del terme municipal de Conca de Dalt, antigament del d'Hortoneda de la Conca, situat en terres de l'antic poble del Mas de Vilanova, o Vilanoveta.
És a prop i al nord-oest del serrat de les Comelletes, a prop i a la dreta del riu de Carreu, entre la llau de Bull-i-bull, que queda a ponent, i la llau de les Comelletes, que és a llevant.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ajuntament de Cornellà de Llobregat

L'Ajuntament de Cornellà de Llobregat és una obra del municipi de Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de caràcter noucentista de tres plantes i golfes. Els seus volums cúbics i la profusió d'obertures rectangulars responen a uns criteris funcionalistes, però la intenció d'imitar els palauets renaixentistes, al remarcar la planta noble amb balconada i al predominar una visió exterior de tres pisos assenyalats per falses cornises horitzontals, donen a la construcció un caràcter historicista propi del noucentisme. Elements com els ulls de bou, o com les mitges pilastres dòriques que divideixen algunes finestres confirmen l'estil. Les arcades neoromàniques del primer pis compliquen l'historicisme, distorsionant les formes. Cal buscar la seva raó de ser en una falsa coherència estètica amb els trams de mur i les columnes amb capitell aprofitats d'època medieval a la planta baixa.

## Història

L'Ajuntament s'alça al lloc on anteriorment hi havia la Casa del Comú, construïda presumiblement a mitjans del segle xix quan es va urbanitzar i va prendre cos el Centre.
El 1928, al subsòl s'hi varen descobrir vestigis d'una vil·la romana (hom especula sobre si es tracta de la "Cornelianus", que dona nom a la ciutat) i ben a prop els fonaments i les restes de l'església paleocristiana i de la preromànica que hi va edificar el bisbe Vives de Barcelona.
El nou Ajuntament es construí amb la inclusió a la seva façana i porta principal de les columnes i capitells d'aquesta antiga església així com el parament preromànic, ben visible.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ajuntament de Cornellà de Llobregat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Stanislav Exner

Stanislav Exner (Radoszyce, 19 de maig de 1859 - Varsòvia, 28 de novembre de 1934) va ser un músic, pianista i educador musical polonès-rus. Va ser el fundador de l'Escola de Música Saratov (ara Saratov Regional College of Art) - 1895, i el Conservatori Saratov - 1912.

## Biografia

De 1875 a 1878, Echsner va estudiar al Conservatori de Leipzig com a pianista, on va tenir com a professor a Johannes Weidenbach. Després es va traslladar a Sant Petersburg i es va graduar al Conservatori de Sant Petersburg el 1883 amb el primer premi. De 1883 a 1921 va viure i treballar a Saratov, primer com a cap de classes de música de la Societat Imperial Russa musical, i després de 1912-1914 com a primer director del Conservatori Saratov. El creixement de l'educació musical a Saratov va ser en gran part el resultat del seu treball. A més del treball educatiu i organitzatiu que va posar en concerts, va continuar actuant com a pianista i més tard com a director d'orquestra. El 1909 va celebrar 25 anys d'activitat artística a la ciutat. Va ser guardonat amb el títol de Ciutadà Honorari de Saratov el 1914.
El 1921 Echsner va deixar Rússia. Va morir a Varsòvia el 1934 després d'una llarga malaltia, i va ser enterrat al cementiri de Powazki.
Els estudiants més notables inclouen Apolinary Szeluto.

## Notes

* 1 2 Stanisław Eksner". Kurjer Warszawski (Missatgeria de Varsòvia). 114 (330). 1934. pàg. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ Jordi. Świat nr 3, s. 21, 1909
* ↑ Tyrrell, John (2001). El nou Grove diccionari de música i músics: Volum 24.
# Vilanova (Pinell de Solsonès)

Vilanova, cal Vilanova o la caseta de Vilanova és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès a la comarca catalana del Solsonès, construïda en el segle xviii. Situada entre camps de conreu, a uns 560 metres a l'oest hi trobem el Tossal de Sant Pere, a 200 metres al nord-nord-oest el Serrat Llarg, a prop de 700 metres al nord-est el Serrat del Cupot i a 520 metres al sud-est el Serrat del Soler; i la masia més propera és el Soler, a un 800 metres en línia recta.

## POUM

En el POUM del municipi de Pinell, es justifiquen les següents raons legals que n'aconsellen la recuperació i preservació:
* Paisatgístic: posició en el territori, visibilitat des dels recorreguts principals, integració en el paisatge.
* Mediambiental: l'estructura del medi rural del municipi es fonamenta en un sistema de masies gairebé equidistants que facilita l'explotació i control del medi. L'ocupació permanent de la masia facilitarà l'explotació agrícola i la preservació del medi. Primera residencia.
* Històric: època de construcció segle xviii. Raons històriques del seu enclavament i ús.

## Referències

* 1 2 3 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 170. D.L. L-418/95.
* 1 2 «Casa: Vilanova» (pdf). Ajuntament de Pinell de Solsonès, 2009. Arxivat de l'original el 30 de desembre 2013. [Consulta: 29 desembre 2013].
* ↑ «Vilanova (Pinell de Solsonès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Wheeler

«Wheeler» té aquests significats:
* Toponímia:
** Wheeler (Illinois)
** Wheeler (Oregon)
** Wheeler (Texas)
** Wheeler (Wisconsin)
* Biografies:
** Daniel Wheeler Bursch (1957), astronauta de la NASA i Capità de la Marina dels Estats Units
** Max Woodfield Wheeler (Pinner, Middlesex, 1946), lingüista i estudiós britànic expert en llengua catalana
** Mortimer Wheeler (Glasgow, 1890 - Londres, 1976), arqueòleg britànic
** Quentin D. Wheeler (1954), President del Col·legi de Ciències Mediambientals i Forestals de la Universitat Estatal de Nova York a Syracuse (Nova York) des del 2014
** Schuyler S. Wheeler (1860, a Massachusetts, Estats Units), inventor del ventilador elèctric