OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cuartelez

Cuartelez és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 452 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cuartelez tenia 452 habitants, 165 habitatges, i 129 famílies. La densitat de població era de 131,2 habitants per km².
Dels 165 habitatges en un 41,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 21,8% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.906 $ i la renda mediana per família de 27.426 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.700 $ mentre que les dones 27.083 $. La renda per capita de la població era de 17.445 $. Aproximadament el 19,1% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cuartelez». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cuartelez». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dungeon Siege

Dungeon Siege (literalment en anglès El setge de la masmorra) és un videojoc de rol de Gas Powered Games distribuït per Microsoft Game Studios. El creador, Chris Taylor, va mostrar el primer estat de desenvolupament de Dungeon Siege a l'E³. El joc va estrenar-se el 2002. Un any més tard Gas Powered Games i Mad Doc Software desenvoluparen una expansió independent per al joc, anomenada Dungeon Siege: Legends of Aranna.

## Argument

El jugador participa en una aventura per salvar les terres d'Ehb de les forces del mal. El jugador seguirà el personatge principal des d'un inici humil com a pagès fins al seu destí final com un poderós heroi (o heroïna). Amb el progrés del joc poden unir-se altres aventurers al personatge principal, els quals el jugador també pot controlar. La història està basada en un món medieval de fantasia amb una diversa varietat geogràfica en ambients tant oberts com tancats.

## Sistema del joc

La mecànica del joc és una mescla de gestió tàctica pausada i d'acció tipus apuntar i fer clic. Aquesta mecànica és molt semblant a la d'alguns dels darrers videojocs de la sèrie Ultima i en menor mesura a la de RPGs d'acció com a Diablo o a videojocs de rol anteriors com Nox. L'argument de Dungeon Siege és molt lineal i fa introduir el jugador en moltes batalles, cosa que dona al joc un cert aspecte de videojoc de plataformes del gènere beat 'em up.

## Vegeu també

* Dungeon Siege: Legends of Aranna
# Dunghe (cràter)

Dunghe és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim calmuc, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Dunghe». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Dolors Almeda i Roig

Dolors Almeda i Roig (Cornellà de Llobregat, ? - 1938) va ser una propietària de Cornellà de Llobregat que va deixar en herència els terrenys per a la ciutat, el que va ser clau en els inicis del barri d'Almeda de Cornellà de Llobregat.
A la mort del seu germà Joaquim Almeda i Roig el 1915, va passar a ser propietària de 21 de les 38 parcel·les que hi havia al barri. Els altres dos propietaris eren Josep Feliu i Cels Busquets. Dolors Almeda va morir el 1938, deixant en herència els terrenys dels quals era propietària indicant que s'hi fessin habitatges per als obrers, una estació de tren i una escola. Els seus nebots van fer-ho, construint 140 habitatges per a la classe obrera que es van enllestir la dècada del 1960, l'estació de Ferrocarrils Catalans de la Generalitat que es va posar en marxa el 1948 i una escola, el CEIP Dolors Almeda, que es va fer realitat el 1959.
Dona nom a un passatge, un carrer i una escola de Cornellà de Llobregat. El carrer més antic del barri va passar d'anomenar-se camí de Les Marines a carrer Dolors Almeda.

## Referències

* 1 2 Vilallonga Ortiz, Albert «Transformación del barrio almeda de Cornellà: de la autoconstrucción de viviendas a las grandes promociones inmobiliarias». Scripta Nova. Revista electrónica de geografía y ciencias sociales, VII, 146(094), 01-08-2003. ISSN: 1138-9788.
* 1 2 «Els carrers de Cornellà de Llobregat». Treball de recerca, 2017, pàg. 14.
* ↑ Bellavista i bou, Oleguer. Evolució d'un barri obrer: Almeda-Cornellà. Claret, 1977, p. 29. ISBN 84-7263-028-5.
* 1 2 Chacón Orejuela, Santiago «Col·legi d'educació infantil i primària de Cornellà de Llobregat 2008-2012». Projecte de direcció, pàg. 3-4.
* ↑ Cornellà de Llobregat: estudis d'història. Ajuntament de Cornellà de Llobregat, 1989, p. 274.
# Daniel Mangrané

Daniel Mangrané i Mangrané (Tortosa, 8 de març de 1910 − Barcelona, 27 de desembre de 1985) va ser un cineasta català. Fou fill de l'industrial Daniel Mangrané i Escardó que va ser diputat durant la Segona República per Esquerra Republicana de Catalunya (i a la memòria de qui s'han dedicat un institut d'educació secundària i un carrer a Tortosa) i Adela Mangrané Adell.

## Biografia

Fou un enginyer químic, professor a la Universitat Tècnica de Berlín, tot i que va treballar sovint en les empreses familiars. Fou membre del cos facultatiu de la Creu roja i doctor honoris causa per la Universitat de Rio de Janeiro. Va desenvolupar la seva professió també a França, Itàlia i Alemanya i va escriure una dotzena de llibres de química. Va passar la Guerra Civil a Lió a on va contribuir al descobriment de la mercromina.

## Carrera cinematogràfica

Va desenvolupar la seua carrera cinematogràfica en les dècades dels 30, 40 i 50 del segle xx. La seua primera acreditació va ser el 1936, amb l'argument, els diàlegs i la música de la pel·lícula El deber.
Va dirigir dos films, Parsifal el 1951 (amb Carlos Serrano de Osma com a realitzador tècnic) i El duende de Jerez el 1954. En ambdós casos va actuar també com a productor i guionista. A més a més va produir Rumbo (1953), Nuevos ideales (1936), que va coproduir amb el seu pare i el guió del qual va ser titllat de "burgès" i contrari a la lluita de classes i es va arribar a exhibir a la zona nacional durant la guerra, i La virgen gitana (1951) com a productor associat.
Va ser el guionista a les esmentades Parsifal, El duende de Jerez, Nuevos ideales i a El deber (1936), que també va ser produïda pel seu pare.
Va compondre la banda sonora original de El deber i Nuevos ideales.

## Participació en festivals

* La vírgen gitana (dirigida per Ramón Torrado): Selecció oficial a competició Festival de Canes 1951
* Rumbo (dirigida per Ramón Torrado): Selecció oficial a competició Festival de Canes 1951
* Parsifal: Selecció oficial a competició Festival de Canes 1952

## Referències

* 1 2 «Biografia Daniel Mangrané Escardó - Hiperenciclopèdia d' Esquerra Republicana de Catalunya». Arxivat de l'original el 1 de febrer 2014. [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ «Biografia Daniel Mangrané - Article "El Parsifal de Daniel Mangrané publicat a Wagneriana Castellana num. 32 any 1999» (pdf) (en castellà). [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ «Cinco minutos con D. Daniel Mangrané» [Consulta: 21 maig 2014]
* 1 2 Heinink, J.B., Vallejo, A. C. Catálogo del cine español. Films de ficción: 1931-1940
* ↑ Navales, Óscar. «El singular debut del catalán Mangrané» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ Caparrós Lera, J.M. Arte y política en el cine de la República (1931-1939)
* 1 2 «Selecció oficial Festival de Cannes 1952». Arxivat de l'original el 16 de març 2016. [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ «Selecció oficial Festival de Cannes 1952». Arxivat de l'original el 16 de març 2016. [Consulta: 18 gener 2014].
# Cyclocheilichthys heteronema

Cyclocheilichthys heteronema és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius Chao Phraya i Mekong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma. 265 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i E. Widjanarti, 2005. The fishes of Danau Sentarum National Park and the Kapuas Lakes area, Kalimantan Barat, Indonesia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):139-173.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Charons

Charoms (en francès Charron) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte d'Aubusson i cantó d'Auzances.
La seva població al cens de 1999 era de 226 habitants. Està integrada a la Communauté de communes Auzances-Bellegarde-en-Marche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 469 | 405 | 349 | 281 | 226 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Michel Ribière | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Delícies turques

Les delícies turques (turc: Lokum) són unes llaminadures turques, xipriotes, o gregues, semblants a unes gominoles una mica més consistents, tallades a cubs i envoltades de sucre glas perquè no s'enganxin entre elles. Solen tenir gust de fruita (taronja, per exemple) o d'altres aromes i espècies, com per exemple, de rosa, gingebre o flor de taronger. Estan fetes amb sucre, suc de fruites o aigua, aromes naturals (pell ratllada de cítrics, etc.), midó i solen tenir una mica de suc de llimona. De vegades poden incloure fruites seques a l'interior. Solen tenir la mida d'una pruna però també n'hi ha de minis, que són més petits.

## Referències

* ↑ http://www.koskahelvacisi.com.tr/
* ↑ Kristbergsson, Kristberg; Oliveira, Jorge. Traditional Foods: General and Consumer Aspects (en anglès). Springer, 2016, p. 88. ISBN 1489976485.

## Vegeu també

* Cezerye
* Dolços de fruites a la cuina turca
# Catedral de la Nativitat de Súzdal

La Catedral de la Nativitat (en rus Рождественский собор, Rojdèstvenski sobor) és una Església Ortodoxa situada a Súzdal (Rússia). Forma part del conjunt Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO denominat els Monuments Blancs de Vladímir i Súzdal, amb el codi d'identificació 633-006. Va ser construïda per ordre de Vladimir II Monòmac entre finals del segle xi i principis del xii.

## Enllaços externs

* Museum.vladimir.ru Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine.
# Delfim Moreira

Delfim Moreira da Costa Ribeiro (Cristina, Minas Gerais; 7 de novembre de 1868 — Santa Rita do Sapucaí, Minas Gerais; 1 de juliol de 1920) va ser un advocat i polític brasiler. Va ser president del Brasil en funcions entre 15 de novembre de 1918 i 28 de juliol de 1919 i vicepresident fins a la data de la seva mort.
Va estudiar en el seminari de Mariana i cursà Dret a la Facultat de Dret de São Paulo, diplomant-s'hi el 1890. Pertanyent a la generació de republicans històrics miners, va anar diputat estatal de 1894 a 1902, sent nomenat secretari de l'interior de Mines Gerais. Delfim Moreira també va ser president de l'estat de Mines Gerais, de 1914 a 1918.
Va acompanyar Francisco de Paula Rodrigues Alves durant les eleccions, en qualitat de candidat a la vicepresidència. La parella va ser guanyadora dels comicis (1 de març de 1918), però Rodrigues Alves va morir abans de la presa de possessió, víctima de la grip espanyola. Moreira va assumir la presidència en funcions el 15 de novembre fins a la celebració d'eleccions, el 13 de maig de 1919. El nou President electe, el senador Epitácio Pessoa, es trobava a França com a cap de la delegació brasilera en la Conferència de Versalles. Pessoa no va jurar el càrrec fins que no va tornar a Rio de Janeiro, el 28 de juliol, moment a partir del qual Moreira va exercir, finalment, com a vicepresident.
El seu curt mandat (que va quedar conegut com la "regència republicana") va ser un període marcat per diversos problemes socials, especialment un gran nombre de vagues generals. Patia, ja des de l'etapa de president interí, d'una arterioesclerosi precoç, que el deixava incapacitat per complir amb les seves tasques, sent que, en la pràctica, qui prenia les decisions era el ministre Afrânio de Melo Franco. A la seva mort, l'1 de juliol de 1920, va ser substituït per Francisco Álvaro Bueno de Paiva.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en portuguès brasiler). Presidência da República, 05-06-2014. Arxivat de l'original el 2014-06-05. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «DELFIM MOREIRA DA COSTA RIBEIRO JUNIOR» (en portuguès brasiler). Centro de Pesquisa e Documentação História Contemporânea do Brasil. Fundació Getúlio Vargas. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Mota, Carlos Guilherme; López, Adriana; Santos Pérez, Jose Manuel. Historia de Brasil: una interpretación (en castellà). Ediciones Universidad de Salamanca, 2009-06-30, p. 420-421. ISBN 978-84-7800-268-9.
* ↑ «Presidente» (en portuguès brasiler). Centro de Informação de Acervos dos Presidentes da República. Arxiu Nacional del Brasil. [Consulta: 1r octubre 2023].
# Curació del paralític

La curació del paralític és un dels miracles de Jesús narrats a tots els evangelis canònics tret del de Joan (Mateu 9:1-8, Marc 2:1-12 i Lluc 5:17-26

## Narració

Quatre homes portaven en llitera un home paralític perquè Jesús el guarís. Com que l'envoltava una gentada que impedia el pas de la llitera, van fer un forat al sostre per fer descendir el malalt. Jesús, en veure la seva fe, va dir a l'home que els seus pecats quedaven perdonats i a l'acte s'aixecà caminant. El públic s'escandalitzà que gosés parlar en nom de Déu per absoldre un pecador, però Jesús es reafirmà en la seva ordre, assegurant que tenia poder tant per curar com per perdonar.

## Anàlisi

Jesús en aquest passatge equipara el poder del miracle al del perdó, dos atributs divins que ell atorga només per la fe dels qui el segueixen. La fórmula de la segona invocació al paralític és similar a la de la resurrecció de Llàtzer, on mana que s'aixequi un mort. A l'època dels fets, la majoria de la gent associava les malalties greus a càstigs divins, per això en perdonar els pecats, desapareixen els símptomes físics. En aquest cas, la curació ve per la fe de l'afectat i els acompanyants, que no dubten a fer quelcom extraordinari, com foradar un sostre, convençuts del poder de Crist, que els premia en conseqüència.
La reacció de la gent està dividida. Primerament l'acusen de blasfèmia en voler ocupar el lloc de Déu però després és d'astorament en comprovar el seu poder. Els fariseus i mestres de la llei el critiquen, una constant al llarg dels evangelis, ja que no accepten que sigui el Messies.

## Referències

* ↑ Fontbona, Jaume, Els miracles: què ens diuen de Jesús?, Emaús, 2007
# Cheney (Washington)

Cheney és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2008 tenia 10.385 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cheney tenia 8.832 habitants, 3.108 habitatges, i 1.529 famílies. La densitat de població era de 833,8 habitants per km².
Dels 3.108 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,6% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 50,8% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 41% entre 18 i 24, un 21,6% entre 25 i 44, un 12,9% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.593 $ i la renda mediana per família de 37.935 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.745 $ mentre que les dones 23.375 $. La renda per capita de la població era de 12.566 $. Aproximadament el 20,1% de les famílies i el 30,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cheney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cheney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Curació del sord-mut de Decàpolis

La curació del sord-mut de Decàpolis és un dels miracles de Jesús narrat a l'evangeli segons Marc (Marc 7:31-37) i correspon al segon període del seu ministeri. És l'únic fragment que apareix a Marc i no a d'altres evangelis canònics.

## Narració

Jesús es trobà amb un home sord que gairebé no podia parlar. Escupí a la seva mà i tocà les orelles de l'home, manant-les que s'obrissin. A l'instant, l'altre va començar a parlar perfectament i a sentir tot el que es deia, davant la meravella dels allà reunits.

## Interpretació

Aquest és un dels miracles de guariment, els més nombrosos practicats per Jesús. Com en altres ocasions, és a través de la seva paraula que desapareix la malaltia, en aquest cas una discapacitat sensorial, però a diferència d'altres miracles, acompanya l'ordre d'un gest de tractament (tocar les orelles amb la saliva). És el quart passatge dels evangelis on un sord recupera la capacitat de sentir.
Malgrat que la guarició va acompanyada de certs gestos que es poden definir com a màgics, Jesús defuig l'espectacularitat i demana al públic que no expliqui el que ha passat (petició desatesa).

## Referències

* ↑ Fillion, L. Cl. Los Milagros de Jesucristo (en castellà). CIRCULO LATINO, 2005. ISBN 978-84-96129-34-4 [Consulta: 23 març 2013].
* ↑ Fontbona, Jaume, Els miracles: què ens diuen de Jesús?, Emaús, 2007
# Duiquer de Natal

El duiquer de Natal (Cephalophus natalensis) és un petit duiquer que viu al centre i el sud d'Àfrica. Viu en boscos i matollars de Malawi, Moçambic i el sud de Tanzània.
Els duiquers de Natal mesuren aproximadament 40 centímetres d'alt a l'espatlla i pesen una mitjana de 15 quilograms. Tenen un pelatge castany, amb taques fosques a la cara i la part posterior del coll.
Els duiquers de Natal es troben a la Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Diagrama d'Euler

Un diagrama d'Euler és una manera diagramàtica de representar els conjunts i les seves relacions. Són una representació moderna dels cercles d'Euler, els quals deuen el seu nom al seu creador, Leonhard Euler.
Els diagrames d'Euler normalment consisteixen en simples corbes tancades en el pla que són utilitzades per a descriure conjunts. Les relacions espacials entre les corbes (superposició, contenció o cap) corresponen, respectivament, a relacions d'intersecció, subconjunt i disjunts, de la teoria de conjunts.
Aquests diagrames són una generalització del ben conegut diagrama de Venn, que representa totes les possibles interseccions entre els conjunts presents donats.
A la intersecció de l'interior d'una col·lecció de corbes amb l'exterior de la resta de corbes se l'anomena zona . Així, donat un conjunt de corbes, en els diagrames de Venn totes les zones han d'estar presents, però no així en un diagrama d'Euler, on algunes zones podrien no estar.
En el sentit de la lògica, un pot utilitzar la semàntica d'un model teòric per interpretar els diagrames d'Euler dins d'un domini de discurs. En l'exemple de la figura, el diagrama d'Euler representa que els conjunts Animal i Mineral són disjunts, perquè les corbes corresponents són disjuntes, i també que el conjunt Four Legs és un subconjunt del conjunt Animal . El diagrama de Venn que utilitza les mateixes categories Animal , Mineral i Four Legs no encapsula aquesta informació. Tradicionalment, aquest buit d'un conjunt en els diagrames de Venn és descrit per un ombrejat o achurado de la regió. Els diagrames d'Euler, en canvi, representen buit ja sigui per l'ombrejat o per l'omissió d'una de les zones.
Sovint s'imposa un conjunt de condicions ben formades, que corresponen a restriccions topològiques o geomètriques imposades a l'estructura del diagrama. Per exemple, es pot forçar la connectivitat de les zones, o prohibir la concurrència de corbes o punts múltiples com a forma de representar interseccions tangencials de corbes. En el diagrama de sota, s'observa la transformació seqüencial de petits diagrames de Venn en diagrames d'Euler, alguns dels diagrames intermedis tenen concurrència de corbes. Tanmateix, aquesta seqüència de transformacions des d'un diagrama de Venn amb ombrejat fins a un diagrama d'Euler sense ombrejat, no és sempre possible. En efecte, hi ha exemples de diagrames d'Euler amb 9 conjunts que no són diagrames utilitzant corbes tancades simples i sense la creació de zones no desitjades, ja que ells haurien de tenir grafs duals no planars.

## Vegeu també

* Diagrama de Johnston
* Diagrama de Carroll

## Enllaços externs

* Euler Diagrams. Brighton, UK (2004). What are Euler Diagrams?
# Desert de Lechuguilla

El desert de Lechuguilla (en anglès: Lechuguilla Desert) és un petit desert que es troba al sud-oest d'Arizona prop de la frontera entre els Estats Units i Mèxic. Es considera que forma part de la regió Lower Colorado Valley del Desert de Sonora. S'estén en direcció nord-sud entre les Muntanyes Gila i les Muntanyes Cabeza Prieta, i gairebé completament dins el Barry M. Goldwater Air Force Range. Aquest desert rep el nom de la planta crassa Lechuguilla. Aquest desert es troba també en el límit nord del Gran Desierto de Altar de Sonora, Mèxic.

## Referències

* Mapquest.com Road Atlas, 2001, pg. 9
* Sonoran Desert Arxivat 2003-09-11 a Wayback Machine.