OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tangent

La tangent (del llatí tangens "que toca") és una recta que toca una corba en un punt, tot i que sense tallar-la (si, contràriament, ho fes, aleshores seria una secant).

## Explicació

Sigui C una corba, i A un punt d'aquesta se suposa que A és un punt regular de la corba, és a dir, que no és un punt angulós: la corba no canvia sobtadament de direcció en A.
La tangent a C en A és la recta TA que passa per A i que té la mateixa direcció que C al voltant d'A.
La tangent és la posició límit de la recta (AM) (anomenada corda de la corba), quan M és un punt de C que s'aproxima indefinidament al punt A (M es mou successivament per M1, M2, M3, M4 ...)
Si C representa una funció f (no és el cas en la gràfica precedent), llavors la recta (AM) tindrà com a coeficient director (o pendent):
    ${\frac {f(x)-f(a)}{x-a}}$ (on a és l'abscissa d'A i x la de M).
Per tant, el pendent de la tangent TA serà:
$\lim _{x\to a}{\frac {f(x)-f(a)}{x-a}}$
És, per definició, f'(a), el nombre derivat de f en a.
L'equació de la tangent és Ta:
La recta ortogonal a la tangent TA que passa pel punt (a,f(a)) s'anomena recta normal i la seva pendent, en un sistema de coordenades ortonormals, ve donada per:
${\frac {-1}{f'(a)}}$
La seva equació és:
Suposant, és clar, que f'(a) ≠ 0. Aquesta recta no intervé en l'estudi general de les funcions però si en problemes geomètrics relacionats amb les còniques, com per exemple, per poder determinar el punt focal d'una paràbola.

## Notes i referències

* ↑ «Tangent». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Tangent». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Leibniz, G., "Nova Methodus pro Maximis et Minimis", Acta Eruditorum, Oct. 1684.
* ↑ «Euclid's Elements». [Consulta: 1r juny 2015].

## Bibliografia

* Michiel Hazewinkel (ed.). Tangent_line&oldid=14413. Encyclopedia of Mathematics (en anglès). Springer, 2001. ISBN 978-1-55608-010-4.
* Weisstein, Eric W., «Recta tangente» a MathWorld (en anglès).
* J. Edwards. Differential Calculus. Londres: MacMillan and Co., 1892, p. 143 ff..

## Enllaços externs

* Recta tangente a una circunferencia, web «El paraíso de las matemáticas»,
# The Woodlands

The Woodlands és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2008 tenia 61.273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, The Woodlands tenia 55.649 habitants, 19,881 habitatges, i 15.546 famílies. La densitat de població era de 917,8 habitants per km².
Dels 19.881 habitatges en un 47,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,2% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 21,8% no eren unitats familiars. En el 19,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,8% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 85.253$ i la renda mediana per família de 98.675$. Els homes tenien una renda mediana de 78.642$ mentre que les dones 38.505$. La renda per capita de la població era de 37.724$. Aproximadament el 3% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- The Woodlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- The Woodlands». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Ramón Muttis

Ramón Muttis (12 de març de 1899 - 12 de gener de 1955) fou un futbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1930. Pel que fa a clubs, destacà a Boca Juniors, Argentinos Juniors i Almagro.

## Referències

* ↑ Muttis Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ (castellà) Informe Xeneize profile Arxivat 2010-09-27 a Wayback Machine.
* ↑ Coaches of Argentine 2nd division champions a rsssf
* ↑ Parque Chas (castellà)
# Rafael I del Congo

Rafael I Nzinga a Nkanga va ser governant del regne del Congo durant la Guerra Civil del Congo. Va governar del 1670 a 1673.
Durant el període de guerra civil, Soyo, prèviament sota el control de Kongo, es va independitzar. Encara va interferir amb els afers congolesos i el va envair diverses vegades per a desposseir reis que no eren pro-Soyo. Quan Soyo va envair Congo el 1669, van enderrocar Pedro III, que era membre de la kanda Kinlaza i el va reemplaçar amb Álvaro IX, qui era membre de la kanda Kimpanzu, més simpàtica de Soyo. Tanmateix, fins i tot els nobles Kimpanzu s'havien ressentit amb les interferències de Soyo als assumptes de Congo. Rafael va deposar Álvaro i va prendre el seu lloc com a manikongo.
Després de la seva ascensió, Rafael va ser expulsat de la seva capital São Salvador per Soyo, qui estava rebent ajuda holandesa, i es va anar convertint lentament tan poderosa com el Congo. Rafael va viatjar a Luanda i va buscar l'ajuda de l'Imperi Portuguès, que era rival dels holandesos en aquella època, per sotmetre Soyo. A canvi, va prometre a Portugal diners, concessions minerals i el dret a construir una fortalesa a Soyo per evitar els holandesos. La batalla de Kitombo va ser una derrota humiliant per a l'Angola portuguesa, es van veure obligats a reconèixer la independència de Soyo i el Papa va admetre un nunci papal del rei de Portugal que afirmava que la corona no intentaria a atemptar més contra la seva sobirania. Tanmateix això va donar a Rafael l'oportunitat de reocupar São Salvador i continuar el seu regnat fins a 1673.

## Referències

* ↑ Kessler, P L. «Kingdoms of Africa - Angola / Kongo Kingdom» (en anglès).
* ↑ Thornton, John K: "The Kongolese Saint Anthonty: Dona Beatriz Kimpa Vita and the Antonian Movement, 1684-1706", page 78. Cambridge University, 1998
* ↑ Gray, Richard: "Black Christians & White Missionaries", page 38. Yale University, 1990
* ↑ Battell, Andrew; Samuel Purchas. The Strange Adventures of Andrew Battell of Leigh, in Angola and the Adjoining Regions. The Hakluyt Society, 1901, p. 131.
* ↑ Birmingham, David: "Portugal and Africa", page 61. Palgrave Macmillan, 1999
* ↑ Thornton, John K: "Warfare in Atlantic Africa 1500-1800", page 103. Routledge, 1999
* ↑ Gray, Richard: "Black Christians & White Missionaries", 1990. Yale University. Page 38.
# Restes de s'Àguila - Camp d'en Palou

Les restes de s'Àguila - Camp d'en Palou és un jaciment arqueològic situat al lloc anomenat Camp d'en Palou, de la possessió de S'Àguila, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
El jaciment pertany a un assentament islàmic de grans proporcions del qual només en queden diverses estructures en planta i línies de paret. Les estructures han fet petits turons aquí i allà, al cim dels quals apareixen les pedres "in situ" constituint alguna planta o simplement filades de parets unidireccionals. Per culpa de la vegetació i de l'estat de les estructures no és possible fer-se sinó una idea general, però el fort del jaciment s'ubica cap al centre, a la zona un poc més elevada. Es veuen alguns megàlits reaprofitats, que foren el motiu inicial de declaració de Bé d'Interès Cultural. S'hi trobà una pipa de terracota decorada islàmica.

## Referències

* ↑ de Luna, J; i col «Jaciments arqueològics Tom III» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 16 [Consulta: 8 novembre 2012].
* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 49. ISBN 84-500-5970-4.
# Serrat de Mig

* No s'ha de confondre amb Serrat del Mig.
«Serrat de Mig» té aquests significats:
* Serrat de Mig (la Vall de Boí)
* Serrat de Mig (Salàs de Pallars)
# Vladimir Petrović (ambaixador)

Vladimir Petrović (Kragujevac, 1978) és diplomàtic serbi, que fou l'ambaixador de Sèrbia als Estats Units entre l'abril i el maig de 2009.

## Referències

* ↑ «Biography». Serbia US embassy, 11-08-2007. Arxivat de l'original el 2009-12-05. [Consulta: 24 gener 2010]. ->web archive:
* ↑ «Photo: President Barack Obama Welcomes Ambassador Vladimir Petrovic of the Republic of Serbia». United States Department of State, 20-05-2009. [Consulta: 22 gener 2010].
# V-Varen Nagasaki

El V-Varen Nagasaki és un club de futbol japonès de la ciutat de Nagasaki.

## Història

El V-Varen Nagasaki va néixer el 2005 per convertir-se en el principal equip professional de futbol de la prefectura de Nagasaki, a partir de la fusió de dos clubs locals: l'Ariake FC (fundat el 1985) i el Kunimi FC. El nom del club fa referència als orígens de Nagasaki com a ciutat portuària: la lletra "V" representa tant la paraula "Vitoria" (victòria, en portuguès) com "Vrede" (pau, en neerlandès), mentre que "Varen" vol dir "navegar" en neerlandès. En ambdós casos, es recull també l'origen dels primers estrangers de la localitat.
Aquell mateix any va ingressar a la lliga regional de l'illa de Kyushu i el 2006 es va proclamar campió. Durant tres anys va lluitar per l'ascens a la Japan Football League (JFL), fins que ho va aconseguir el 2008 en acabar segon en la promoció.
L'equip es va inscriure com a "membre associat de la J. League" el 2009 i després d'un onzè lloc en el seu primer any, va quedar en cinquena posició en els dos següents, a les portes de l'ascens a la segona divisió. Finalment, va aconseguir pujar el 2012 com a campió de la JFL. El 2013 es va estrenar a la J. League Division 2 amb Takuya Takagi, exfutbolista i natural de Nagasaki, com a entrenador.
En la temporada 2017 el V-Varen aconseguir l'ascens a J. League, la màxima categoria.

## Palmarès

* Japan Football League:
** 2012

## Referències

* ↑ «Takagi named V-Varen Nagasaki coach» (en anglès). The Japan Times Online, 21-12-2012. Arxivat de l'original el 2018-07-18. ISSN: 0447-5763 [Consulta: 18 juliol 2018].
* ↑ «V-Varen Nagasaki promoted to J1 for first time» (en anglès). The Japan Times Online, 11-11-2017. ISSN: 0447-5763.

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès)
# Tanca de sostenidors de Cardrona

La tanca de sostenidors de Cardrona fou una atracció turística polèmica de Nova Zelanda (regió d'Otago), que consistia en una tanca rural plena de sostenidors penjats. La tanca es trobava al costat d'una carretera pública, adjacent a unes terres, a la vall de Cardrona, al sud-oest de Wanaka.
La tanca de sostenidors va començar en algun moment entre Nadal i Cap d'any de 1999, quan els sostenidors de quatre dones van ser penjats al filat de la tanca al costat de la carretera, per raons desconegudes. La notícia es va estendre, i aviat més sostenidors van començar a aparèixer. El nombre es va anar incrementant a mesura que es feia més conegut. Al començament del 2006, hi havia prop de 800 sostenidors al filat. Alguns locals van donar la benvinguda a la tanca en considerar-la com a atracció turística, d'altres la consideraven una monstruositat i vergonya, i també un perill potencial per als conductors que utilitzaven la carretera.
El 28 d'abril de 2006, després de descobrir que la tanca es trobava a un espai reservat de la carretera pública, el consell local va determinar que la tanca era una monstruositat i un perill i va ordenar treure els sostenidors de la tanca.

## Referències

* ↑ "Giant Bra Fence Sparks Controversy" al "Local6.com", Juliol 29, 2005 (anglès)
* ↑ "Council pings famous fence". One News. 2006-04-27 (anglès)

## Enllaços externs

* Notícia sobre la tanca de Octubre de 2000 (anglès)
* Vídeo de la tanca el març de 2004 - "Youtube"
# The Libertines

The Libertines eren un grup britànic de rock alternatiu, el qual tingué la seua millor i única època al principi de la dècada del 2000. Tot i que al principi el seu èxit comercial fou limitat, el seu perfil cresqué i acabaren aconseguint un disc #1 al Regne Unit. Foren un dels diversos grups que caracteritzaren el revival punk d'aquells anys.
La banda estava composta pel tàndem compositiu que formaven Pete Doherty i Carl Barât, ambdós a la guitarra, amb John Hassall com a baixista i Gary Powell a la bateria.
La música sempre estigué eclipsada pels problemes amb la droga del vocalista Pete Doherty, i després de patir molts alts i baixos es van separar definitivament el 2004, després que Carl Barât el fera fora del grup a causa de la seua addicció a l'heroïna.

## Discografia

Totes les dades de vendes corresponen al Regne Unit.

### Àlbums

* Up The Bracket (2002) #35
* The Libertines (2004) #1
* Anthems for Doomed Youth (2015)

### Singles

* De Up The Bracket
** What A Waster #37
** Up The Bracket #29
** Time For Heroes #20
* De The Libertines
** Can't Stand Me Now #2
** What Became of the Likely Lads #9
* No editats dins cap àlbum
** Don't Look Back Into The Sun #11

## Després de The Libertines

Pete Doherty lidera el grup Babyshambles, el qual ja formà abans del comiat dels Libertines.
Carl Barât lidera Dirty Pretty Things, grup que es creà com a tal el 2005, on continua a la bateria Gary Powell
John Hassall lidera la seua pròpia banda anomenada Yeti.
# Resolució 376 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 376 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 17 d'octubre de 1975, després d'examinar l'aplicació de la República de Comores per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que la República de Comores fos admesa.
La resolució fou adoptada per 14 vots contra cap; França no participà en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2012-05-18 a Wayback Machine.
# Ramon Montaner i Viladrich

Ramon Montaner i Viladrich (Solsona, 1974) és un empresari i polític català, actualment primer tinent d'alcalde de Solsona així com regidor de Desenvolupament Local, Medi Ambient i Parcs i Jardins.

## Carrera política

Ramon Montaner, vinculat a Esquerra Republicana de Catalunya, s'incorporà al projecte polític d'aquesta formació per les Eleccions municipals de 2019, on fou escollit regidor. En el seu primer mandat començà com a segon tinent d'alcalde (2019-2021), passant posteriorment a primer tinent d'alcalde durant la remodelació del govern feta després de la sortida de David Rodríguez, i la seva substitució per Judit Gisbert. A més a més, és regidor de Desenvolupament Local, Medi Ambient i Parcs i Jardins, i és el responsable de l'executiu adscrit als polígons industrials i els barris del Pont i la carretera de Sant Llorenç i la Creu de Sant Joan.

## Àmbit associatiu

Àmpliament vinculat al teixit associatiu de la ciutat de Solsona, ha estat vinculat fortament amb entitats esportives com el Club Bàsquet Solsona (del que en fou jugador i entrenador) o a l'Agrupament Escola i Guia Pare Claret.

## Referències

* 1 2 3 «Ajuntament de Solsona - ERC (equip de govern)». Ajuntament de Solsona. [Consulta: 21 març 2022].
* 1 2 «Ramon Montaner i Viladrich s'incorpora a la candidatura d'ERC a Solsona». Nació Solsona [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «ERC Solsona presenta Ramon Montaner com a nou membre de la llista». Regió 7, 05-12-2018 [Consulta: 21 març 2022].
# Ramón Muñoz González y Bernaldo de Quirós

Ramón Muñoz González y Bernaldo de Quirós (La Pola Siero, 1 d'agost de 1917 - Madrid, 18 de gener de 2011) fou un magistrat i polític asturià, alcalde, procurador a Corts i governador civil durant el franquisme.
Llicenciat en dret, milità a Falange Española des de 1933 i tractà personalment amb José Antonio Primo de Rivera. Va lluitar a la guerra civil espanyola com a alferes provisional de Regulares. El 1943 ingressà en la carrera judicial i fou destinat a Sarria fins 1945, quan fou destinat com a jutge a Valdés. Va ser alcalde de Valdés entre 1952 i 1968, i entre 1961 i 19678 procurador a Corts. Durant aquest temps també fou vicepresident de la Diputació Provincial d'Oviedo i magistrat de l'Audiència Provincial de Madrid. Esdevingué un expert en legislació contenciosa-administrativa.
El setembre de 1968 fou nomenat governador Civil de Girona, però deixaria el càrrec el novembre de 1969 quan fou designat governador Civil de Sevilla, càrrec que va ocupar fins a setembre de 1972. En 1983 fou escollit president de la Real Sociedad Económica Matritense de Amigos del País, càrrec que va ocupar fins a la seva mort el 18 de gener de 2011. També fou president del Casino de Madrid de juliol de 2004 a desembre de 2006.

## Referències

* ↑ El nuevo gobernador hispalense, ABC, 4 de desembre de 1969
* ↑ MUÑOZ GONZALEZ BERNALDO DE QUIROS, RAMON, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ D. Ramón Muñoz González y Bernaldo de Quirós (1917-2011) Arxivat 2019-01-05 a Wayback Machine. al web de la RSEMAP
* ↑ Ramón Muñoz-González, ex alcalde de Valdés, muere en Madrid a los 93 años, El Comercio, 20 de gener de 2011
* ↑ Ramón Muñoz-González y Bernaldo de Quirós, pel Casino de Madrid
# Serrat de Mig (la Vall de Boí)

El Serrat de Mig és un serrat situat en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
És el del mig dels serrats que davallen de lo Campo cap a la riba dreta del Riu de Sant Nicolau i la seva elevació màxima és d'uns de 2,375 metres. Està situat entre el Serrat Gran (la Vall de Boí) a llevant i el Serrat de Puigalí a ponent, flanquejat per les Canals de les Tres Fonts (est) i del Serrat Gran (oest).

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Serrat de Mig (extrem nord). [Consulta: 08/03/2012]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Valentina Martínez Ferro

María Valentina Martínez Ferro (Santiago de Compostel·la, 21 de juny de 1976) és una política espanyola del Partit Popular (PP), diputada a les x, xii i xiii legislatures del Congrés dels Diputats.

## Biografia

Va néixer el 21 de juny de 1976 a Santiago de Compostel·la (província de la Corunya). Llicenciada en Ciències Polítiques i de l'Administració, va obtenir un màster en estudis europeus per la Universitat Catòlica de Lovaina. Especialitzada en relacions internacionals, va formar part de la Secretaria de Relacions Internacionals del Partit Popular (PP) entre 2002 i 2012.
Va ser inclosa al número 28 de la llista del PP per a les eleccions al Congrés dels Diputats de 2011 per la circumscripció de Madrid. Martínez, que no va resultar electa, va ser nomenada el gener de 2012 directora de gabinet de Jorge Moragas, director de gabinet al seu torn del president del Govern, Mariano Rajoy. Va prendre possessió com a diputada a l'octubre de 2014 cobrint la baixa per renúncia d'Alberto Ruiz-Gallardón. Durant la x legislatura va exercir de portaveu adjunta en la Comissió de Cooperació Internacional per al Desenvolupament i com a vocal en la Comissió d'Afers exteriors i en la de Pressupostos.
Candidata al número 17 de la llista del PP de cara a les eleccions al Congrés de 2016 per Madrid, no va resultar electa. No obstant això, va prendre possessió com a diputada de la xii legislatura del Congrés per Madrid el 19 de juny de 2018, ocupant l'escó vacant per la renúncia de Mariano Rajoy.
Candidata a diputada al número 3 de la llista del PP per a la Corunya de cara a les eleccions generals de 2019, va resultar electa membre de la cambra baixa de nou. Al juliol de 2019 es va integrar com a vocal en les comissions d'Afers exteriors, Transició Ecològica, Cooperació Internacional per al Desenvolupament i en la Comissió Mixta Congrés-Senat per a la Unió Europea.

## Referències

* 1 2 «El Gobierno nombra una directora de Gabinete del director de Gabinete». Público, 17-01-2012.
* ↑ «Valentina martínez vuelve al congreso tras la renunciar rajoy al escaño», 15-06-2019.
* ↑ «Las mujeres del PP marcan tendencia». La Razón, 19-11-2011.
* ↑ Guzmán, Cecilia «El Gobierno cuenta con una directora de Gabinete del director de Gabinete». El Plural, 17-01-2012.
* ↑ Juntas Electorales Provinciales: «Candidaturas proclamadas para las elecciones al Congreso de los Diputados y al Senado, convocadas por Real Decreto 1329/2011, de 26 de septiembre». Boletín Oficial del Estado, 257, 25-10-2011, pàg. 111372. ISSN: 0212-033X.
* 1 2 Mayor Ortega, Leonor «Valentina Martínez Ferro, la verdadera sustituta de Mariano Rajoy». La Vanguardia, 20-06-2018.
* ↑ «X Legislatura (2011-2016) Martínez Ferro, María Valentina». Congreso de los Diputados.
* ↑ Juntas Electorales Provinciales: «Candidaturas proclamadas para las elecciones al Congreso de los Diputados y al Senado, convocadas por Real Decreto 129/2019, de 4 de marzo». Boletín Oficial del Estado, 79, 02-04-2019, pàg. 34279. ISSN: 0212-033X.
* ↑ «XIII Legislatura (2019-Actualidad) Martínez Ferro, María Valentina». Congreso de los Diputados.
# Teixidor de Heuglin

El teixidor de Heuglin (Ploceus heuglini) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes àrides del Senegal, Gàmbia, sud de Mali, nord de Costa d'Ivori, Burkina Faso, sud de Níger, nord de Ghana, Togo, Benín, nord de Nigèria, Camerun, sud de Txad i nord de la República Centreafricana fins al sud-oest del Sudan, extrem nord-est de la República Democràtica del Congo, nord i sud-est d'Uganda i Burundi.

## Referències

* ↑ «Teixidor de Heuglin». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# The Life Line

The Life Line és una pel·lícula muda dirigida per Maurice Tourneur i protagonitzada per Jack Holt, Lew Cody i Wallace Beery. Basada en l'obra de teatre "The Romany Rye" de George R. Sim (1882), va ser adaptada al cinema per Charles E. Wittaker. Es va estrenar el 5 d'octubre de 1919.

## Repartiment

* Jack Holt (Jack Hearne)
* Wallace Beery (Bos)
* Lew Cody (Phillip Royston)
* Tully Marshall (Joe Heckett)
* Seena Owen (Laura)
* Pauline Starke (Ruth Heckett)

## Argument

Phillip Royston, l'amo de Cragsnest, una propietat a l'Anglaterra rural, està caçant la guineu quan es troba una endevinadora del futur, Laura, en un campament gitano. Jack Hearn, conegut com el Romany Rye, escolta com el pare de la noia l'avisa que no visiti Royston i finalment quan ella visita el jove ric a qui troba és a Jack que la torna cap a casa. Jack és germanastre de Phillip però prefereix viure amb els gitanos en lloc de reclamar el seu dret a la seva part de Cragsnest. La seva manera de veure la vida canvia quan durant un incendi en un teatre salva Ruth Heckett, filla del seu amic Joe, propietari d'una botiga d'aus a Londres i lladre. Jack decideix casar-se amb ella.
Ruth i Jack decideixen agafar un vaixell i anar als Estats Units per trobar probes del casament dels pares d'aquest per demostrar el dret a la seva herència. Bos, un company de Joe, regala a Ruth una Bíblia que va robar a Cragsnest. Encara que ells no ho saben, la Bíblia conté el certificat de casament dels pares de Jack, que Royston ha estat intentant recuperar per poder-lo destruir. En el vaixell, Jack és atret per Laura que li dona un narcòtic i el llença a l'aigua. Sortosament Bos el rescata. En arribar a Southampton el vaixell de vapor s'incendia però ells dos aconsegueixen rescatar Ruth, que ha descobert el certificat, i d'altres passatgers. Royston i Laura s'ofeguen.

## Referències

* ↑ «Maurice tourneur presents “The Life Line”». Motion Picture News XX, 15, 04-10-1919, pàg. 2673.
* 1 2 «“The Life Line”». The Motion Picture News, 11-10-1919, pàg. 2887.
* ↑ «Advance information of all film releases». The Motion Picture News, 11-10-1919, pàg. 2900.

## Enllaços externs

* The Life Line al catàleg de l'American Film Institute