OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kachina Village

Kachina Village és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 2.664 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kachina Village tenia 2.664 habitants, 1.021 habitatges, i 658 famílies La densitat de població era de 857,1 habitants/km².
Dels 1.021 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 37,4% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 4,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.703 $ i la renda mediana per família de 51.037 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.375 $ mentre que les dones 26.750 $. La renda per capita de la població era de 17.849 $. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kachina Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kachina Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Loros

Loros (en grec antic λῶρος) era el nom d'una peça de vestir llarga, estreta i brodada que es portava embolicada al voltant del tors i queia sobre la mà esquerra.
Era una de les peces de vestir més importants i distintives que marcava el cerimonial del vestit dels emperadors romans d'Orient. El loros només el portaven la família imperial i alguns dels més alts funcionaris de la cort. Va evolucionar a partir de la trabea triumphalis dels cònsols romans. Hi havia les versions masculina i femenina. Les fonts romanes d'Orient parlen de la «roba loros» ja que el loros condicionava la resta del vestit imperial. La roba imperial una mica menys formal i més secular, que també era la que normalment portaven els alts funcionaris en els actes oficials, era la clàmide. Sota el loros o la clàmide es portava la διβητήσιον ('dibestesion'), una túnica llarga de seda.

## El loros masculí

Les primeres representacions del loros es veuen a les monedes de Justinià II Rinotmet (del 685 al 695 i del 704 al 711). Fins al segle x el loros es posava d'una manera determinada, seguint les pautes de l'antiga trabea. A partir del segle xi va sofrir modificacions i un nou disseny, i es va convertir en una cinta ampla que passava pel coll i es posava per damunt del cap, confonent-se amb l'anomenat Superhumeral. La Dinastia Comnè, després d'haver usat els dos tipus de loros, va abandonar el seu ús. A partir del segle xiv va incorporar una franja daurada que anava cosida a la túnica interior, i el loros potser s'hauria anomenat diadema. La peça de roba va formar part de les vestidures imperials fins a la fi de l'Imperi Romà d'Orient, al segle xv.
El llibre De ceremoniis, escrit en temps de l'emperador Constantí VII Porfirogènit diu que el loros només es portava en ocasions especials, com per exemple en les celebracions del Diumenge de pasqua i la Pentecosta, i per rebre alts dignataris estrangers. Tot i això, el loros sempre era present als retrats imperials. S'havia portat també en les processons triomfals. Els arcàngels, a la iconografia romana d'Orient, portaven també el loros, ja que es consideraven alts funcionaris de Déu.

## El loros femení

Inicialment les emperadrius portaven el mateix loros que els emperadors, però aviat va variar. Al segle xi l'extrem que penjava es va allargar i es va fer més ample, arribava fins als turmells i retornava cap amunt. Es plegava sobre l'avantbraç esquerre, o es subjectava amb el cinturó. També portaven un coll molt ampli, com el Superhumeral, i una gran quantitat de joies a joc amb els dibuixos del loros.

## Referències

* 1 2 3 4 Parani, Maria G. Reconstructing the reality of images: byzantine material culture and religious iconography. Boston: Brill, 2003, p. 11, 18, 20-26. ISBN 9789004124622.
* ↑ Bellinger, Alfred R; Philip Grierson. Catalogue of the Byzantine coins in the Dumbarton Oaks Collection and in the Whittemore Collection / 3,1. Washington, DC: Dumbarton Oaks Center for Byzantine Studies, 1973, p. 119.
* ↑ Brooks, Sarah T. (ed.). Byzantium : faith, and power (1261-1557) : perspectives on late Byzantine art and culture. Nova York: Metropolitan Museum of Art, 2007, p. 8. ISBN 9781588392084.
# Lo Telh

Lo Telh (en francès Le Teil) és un municipi de la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps i el departament de l'Ardecha.
# James H. Hill

James H. Hill (Eldwick, 1 d'agost de 1919 - Londres, 7 d'octubre de 1994) va ser un director de cinema, productor i guionista anglès.

## Filmografia
### Cinema

* 1961: The Kitchen, amb Carl Möhner
* 1962: The Dock Brief amb Peter Sellers, Richard Attenborough
* 1964: The Golden Head (codirector: Richard Thorpe), amb George Sanders, Robert Coote
* 1965: Born Free
* 1965: A Study in Terror amb John Neville, Anthony Quayle, Patrick Newell
* 1970: The Man from O.R.G.Y. amb Robert Walker Jr.
* 1971: Bellesa negra (Black Beauty) amb Walter Slezak

### Televisió

* The Avengers (1961-1969) / Temporada 4, Episodi 5 Castle De'ath; Episodi 19 ‘'Quick-Quick Slow Death; Episodi 26 Honey for the Prince ;
** 1967, Temporada 5: Episodi 11 Epic; Episodi 14 Something Nasty in the Nursery;
** 1968, Temporada 6, Episodi 1 The Forget-Me-Knot; Episodi 11 Look - (Stop me if you've heard this One) - but there were these Two Fellers... ;
** 1976, Temporada 1: Episodi 7 To catch a Rat; Episodi 9 Faces.
* The Persuaders! (1971-1972) - :
** 1971: Episodi 16 A Home of One's Own.

## Premis i nominacions
### Premis

* 1961: Oscar al millor documental per Giuseppina

### Nominacions

* 1964: Oscar al millor documental per The Home-Made Car
# Luna (cantant)

Aleksandra Katarzyna "Ola" Wielgomas (nascuda el 28 d'agost de 1999), coneguda professionalment com a Luna (estilitzat en majúscules), és una cantant i compositora polonesa. Va representar Polònia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2024 amb la cançó "The Tower". No es va classificar en la semifinal el 7 de maig de 2024.

## Referències

* ↑ «Luna reprezentantką Polski na Eurowizji 2024. Jest blisko z Księżycem i chodzi przez sen» (en polonès). Plejada, 19-02-2024. [Consulta: 5 abril 2024].
* ↑ «Luna will sing for Poland in Malmö». Eurovision.tv. EBU, 19-02-2024. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Adams, William Lee. «Eurovision 2024: Semi-Final 1 Results and Qualifiers» (en anglès americà). wiwibloggs, May 7, 2024. [Consulta: May 9, 2024].
# Niagara: Miracles, Myths and Magic

Niagara: Miracles, Myths and Magic (coneguda com a Niagara: Legends of Adventure per a projeccions digitals) és una pel·lícula IMAX del 1986 dirigida i produït per Kieth Merrill.

## Visió general

La pel·lícula, que actualment es mostra cada 45 minuts cada dia al cantó estatunidenc i canadenc de la frontera de les Cascades del Niàgara, mostra la història de les Cascades del Niàgara des de les primeres llegendes. La pel·lícula també mostra la creació i la història dels vaixells Maid of the Mist.
Al Canadà, la pel·lícula es projecta actualment al Greg Frewin Theatre Centre. Originalment es va projectar al teatre IMAX de les Cascades del Niàgara entre 1987 i 2020, que va comptar amb projecció de pel·lícules de 70 mm en una pantalla ampla de 25 metres. El teatre va representar exclusivament Niagara: Miracles, Myths and Magic al públic en general, tot i que el 5 de juny de 1998 va acollir una projecció de gala de Titanic amb el director James Cameron. Al 27 d'octubre de 2020, el teatre va tancar al públic i es va enderrocar el maig de 2022. El 24 d'agost de 2022, la pel·lícula va ser rebatejada com a "Niagara: Legends of Adventure" i es va traslladar al Greg Frewin Theatre Centre. Aquest local utilitza la projecció digital 4K en una pantalla ampla de 13,63 metres, donant com a resultat una imatge més petita en comparació amb la sala IMAX original.
Als Estats Units, la pel·lícula es reprodueix al Thunder Theatre Cafe mitjançant projecció digital.

## Repartiment

Part de l'enfocament de la pel·lícula són les persones que van lluitar contra les cascades, com ara un funambulista, un genet de barril i aquells que tenen la mala sort de submergir-se accidentalment sobre les cascades. A la pel·lícula apareixen actors que interpreten Annie Edson Taylor, Roger Woodward i Charles Blondin (interpretat per Philippe Petit).

## Referències

* ↑ «Uncovering the History of How Niagara Falls Was Formed» (en anglès americà). Over The Falls Tours. [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ Niagara Falls Daredevils | IMAX Theater, Niagara Falls, Ontario, Canada Arxivat 2008-06-02 a Wayback Machine.
* ↑ Prohaska, Thomas J. «NOSTALGIC LOOK AT MOVIES SET IN NIAGARA FEST». Buffalo News, May 24, 1998. [Consulta: August 2, 2023].

## Enllaços externs

* Niagara Adventure Theater (Canada and USA)
* Niagara Falls State Park Visitor Center info
# Koen de Kort

Koen de Kort (Gouda, 8 de setembre de 1982) fou un ciclista neerlandès, professional des del 2005 fins al 2021. El juny de 2021 patí un greu accident de cotxe que li provocà l'amputació de tres dits de la mà dreta.
En el seu palmarès destaca la victòria la París-Roubaix sub-23 de 2004.

## Palmarès

* 2004
** 1r a la París-Roubaix sub-23
** 1r a la Ronde van Vlaams-Brabant i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi Eddy Merckx (amb Thomas Dekker)
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir

### Resultats al Tour de França

* 2009. 111è de la classificació general
* 2012. 103è de la classificació general
* 2013. 138è de la classificació general
* 2014. 92è de la classificació general
* 2015. 73è de la classificació general
* 2017. 70è de la classificació general
* 2018. 78è de la classificació general
* 2019. 125è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. 124è de la classificació general
* 2013. 78è de la classificació general
* 2021. 134è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2011. 68è de la classificació general
* 2012. 85è de la classificació general
* 2014. Abandona (18a etapa)
* 2015. 64è de la classificació general
* 2016. 96è de la classificació general
* 2017. 77è de la classificació general
* 2020. 82è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Koen de Kort se retira y comienza un nuevo rol como Mánager de soporte de equipo» (en castellà). Biciciclismo, 02-08-2021. [Consulta: 3 març 2022].
* ↑ «Koen de Kort sufre una grave lesión en la mano / Profesionales / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 25 juny 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fitxa de Koen de Kort a sitiodeciclismo.net
# Lorquí

Lorquí o Llorquí és un municipi de la Regió de Múrcia pertanyent la comarca del Segura Mitjà. Limita al nord i a l'est amb Molina de Segura, a l'oest amb Archena i al sud amb Ceutí, Alguazas i altra vegada amb Molina de Segura. Dista 13 km de la Ciutat de Múrcia.
La seua extensió és de 15,0 km² i té una població de 6.493 habitants (gener de 2006) i una altitud mitjana de 89 metres.

## Demografia

Des de 1900, Llorquí ha seguit una evolució ascendent, que l'ha dut a multiplicar per 4,36 la població d'aquell any. Entre 1991 (5.309 habs.) i 2005 ha crescut un 18%.

## Esports

El municipi gaudeix d'un estadi municipal: l'estadi Juan de la Cierva, inaugurat en 2002, i té capacitat per a 2.000 espectadors. L'equip de futbol actualment de Lorquí és el Club Atlètic Ciutat de Lorquí des de 2007, anteriorment el EMD Lorquí, que utilitzen i van utilitzar l'estadi municipal Juan de la Cérvola.
# Lolo (CDP)

Lolo és una concentració de població designada pel cens al comtat de Missoula a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 3.388 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lolo tenia 3.388 habitants, 1.218 habitatges, i 936 famílies. La densitat de població era de 137,6 habitants per km².
Dels 1.218 habitatges en un 44% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,6% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 17,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,3% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 6,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.846$ i la renda mediana per família de 46.629 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.392 $ mentre que les dones 22.188 $. La renda per capita de la població era de 18.369 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lolo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lolo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jaume Mata i Romeu

Jaume Mata i Romeu (L'Arboçar, Avinyonet del Penedès, Alt Penedès, 13 de gener de 1919 — Vilanova i la Geltrú, Garraf, 31 d'octubre de 2004), va ser un aviador del bàndol republicà durant la Guerra Civil espanyola.
Als quinze anys es va traslladar a Barcelona per a treballar com a mosso de magatzem a una botiga de queviures. L'any 1936, quan només tenia 17 anys, s'allistà com a voluntari, i el van traslladar a l'acadèmia militar de Kirovabad (actual Gyandzha), a l'Azerbaidjan soviètic, on cursà estudis de pilot militar, i aprengué a pilotar els avions Tupolev SB-2, els anomenats "Katiuska". L'any 1937, amb 18 anys, torna a l'Estat espanyol, i s'incorpora a les Forces Armades de la República Espanyola (FARE), destinat a la base de Sisante (Província de Conca), a les ordres d'Enrique Pereira, i com a cap de la 4a Esquadrilla. Des d'allà va participar en els bombardejos de Madrid i Terol, en els combats durant la batalla de l'Ebre així com en l'enfonsament del creuer Baleares. El final de la guerra el sorprengué a Alacant, on fou jutjat i condemnat a vint anys i sis mesos de presó.
Durant la dècada de 1940 es va reincorporar a la vida pública, quan revalida la seva llicència de vol i tornar a volar, ara en la modalitat esportiva, fins a mitjans dels anys setanta del segle xx. Durant aquells anys fou el president de l'Aeroclub de Barcelona-Sabadell. A més, el 1976 fundà l'Associació d'Aviadors de la República (ADAR), que pretenia localitzar i reagrupar la diàspora d'aviadors republicans exiliats i de la qual fou el primer president.
També feu incursions en la política, i el 1977 va presidir la branca catalana del Partit Socialista Popular, que el 1978 es va fusionar amb el PSOE). També el 1977 va iniciar un litigi per al reconeixement dels drets dels militars de la República Espanyola i la reconciliació. Aquest objectiu es va culminar el 1985 amb l'erecció d'un monument ubicat a la plaça de la Lleialtat de Madrid.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Jaume Mata i Romeu». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 22 gener 2021].
* 1 2 3 4 5 6 7 Vendrell i Sellarès, J. Oriol. «L'aviador de l'Arboçar Jaume Mata i Romeu». A: Personatges il·lustres de l'Alt Penedès, el Baix Penedès i el Garraf. Vilafranca del Penedès: Abertis, 2010, p. 25.
# Luna 1958B

Luna 1958B (sèrie E-1), també anomenat Luna E-1 No.2, fou el segon intent soviètic d'enviar una missió espacial no tripulada a la Lluna. Fou llançada el 12 d'octubre del 1958, i la seva missió era estavellar-se contra la superfície lunar. La seva predecessora, Luna 1958-A, portava un contenidor de sodi amb l'objectiu de produir un núvol de sodi visible en impactar, però no se sap si Luna 1958B també en duia un.
En tot cas, la missió fracassà: quedà molt danyada durant el vol i explotà 104 segons després del llançament, sense arribar a sortir de l'atmosfera terrestre. El disseny de la sonda encara no ha estat presentat al món.

## Referències

* ↑ Williams, David R. «Tentatively Identified Missions and Launch Failures». NASA NSSDC, 06-01-2005. [Consulta: 30 juliol 2010].
* ↑ McDowell, Jonathan. «Launch Log». Jonathan's Space Page. Arxivat de l'original el 3 juny 2009. [Consulta: 26 juliol 2010].
* ↑ Wade, Mark. «Soyuz». Encyclopedia Astronautica. Arxivat de l'original el 17 gener 2010. [Consulta: 26 juliol 2010].
# Niagara Falls (Nova York)

Niagara Falls és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del tenia 55.593 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Niagara Falls tenia 55.593 habitants, 24.099 habitatges, i 14.266 famílies. La densitat de població era de 1.527,7 habitants per km².
Dels 24.099 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,2% hi vivien parelles casades, en un 18,3% dones solteres, i en un 40,8% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83 homes.
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Niagara Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Niagara Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Luitfrid II d'Alsàcia

Liutfrid II (Koenigshoffen, Estrasburg, 740 - 802) fou duc d'Alsàcia de 767 a 802. Era fill de Luitfrid I, duc d'Alsàcia, i de Hiltrudis de Wormsgau. Havia estat comte de Sundgau i fou l'últim de la dinastia dels Eticònids. Es casà amb Hiltrudis, filla d'Otbert III, amb la que va tenir Hug III de Tours i Luitgarda d'Alemanya.
# Kenshi Hirokane

Kenshi Hirokane (弘兼宪史, Nascut el 9 de setembre, 1947 a Iwakuni, Japó) és un mangaka que es va graduar a la Universitat de Waseda. Després va treballar per Matsushita Electric per quatre anys. Kenshi va fer el seu debut professional amb el treball anomenat Kaze Kaoru.
Durant la seva carrera, Kenshi ha rebut nombrosos premis, com el Shogakukan Manga Award rebut en la categoria seinen pel seu treball, Human Crossing, A més va rebre l'any 1991 l'Kodansha Manga Award en la categoria general.
Està casat amb la també mangaka Fumi Saimon.

## Referències

* ↑ «小学館漫画賞：歴代受賞者» (en japanese). Shogakukan. Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 19 agost 2007].
* ↑ Joel Hahn. «Kodansha Manga Awards». Comic Book Awards Almanac. Arxivat de l'original el 2007-08-16. [Consulta: 21 agost 2007].

## Enllaços externs

* Profile Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. The Ultimate Manga Page (anglès)
# Koerich

Koerich (luxemburguès Käerch) és una comuna i vila a l'est de Luxemburg, que forma part del cantó de Capellen. Comprèn les viles de Koerich, Goeblange, Goetzingen i Windhof. Limita amb les comunes de Hobscheid, Septfontaines, Kehlen, Mamer, Garnich i Steinfort.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| Luxemburguesos | 1.350 | 74,92% |
| Forasters | 452 | 25,08% |
| - Portuguesos | 95 | 5,27% |
| - Francesos | 59 | 3,27% |
| - Italians | 48 | 2,66% |
| - Belgues | 108 | 5,99% |
| - Alemanys | 56 | 3,11% |
| - Iugoslaus | 12 | 0,67% |
| - Altres | 74 | 4,11% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.802 |
| 01/01/2002 | 1.829 |
| 01/01/2003 | 1.806 |
| 01/01/2004 | 1.839 |
| 01/01/2005 | 1.861 |
# Los Clots (Abella de la Conca)

Los Clots és un clot, una petita vall tancada, del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situat al nord-est de la vila d'Abella de la Conca, al sud-oest de Mas Palou. A los Clots hi ha el Molí d'Abella, a la seva part sud-oriental. Queda a la dreta del riu d'Abella, emmarcat a ponent pel Camí de l'Obaga de Toà i al nord per Camí de Mas Palou.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu, que indica el mateix que el nom comú clot.

## Enllaços externs

* Los Clots en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Jamala

Susana Jamaladínova (tàtar de Crimea: Susana Camaladinova; armeni: Սուսաննա Ջամալադինովա; ucraïnès: Сусана Джамаладінова; Oix, 27 d'agost de 1983), més coneguda com a Jamala (tàtar de Crimea: Camala; ucraïnès: Джамала), és una cantant de nacionalitat ucraïnesa i d'ascendència tàtara i armènia.
El 2009 va guanyar la "New Wave" a Jūrmala, competició Internacional de cantants joves de música Pop. El 2016 Jamala va representar Ucraïna i va guanyar el Festival de la Cançó d'Eurovisió amb la cançó "1944". Aquesta cançó, que empra la llengua tàtar crimeana semblant a la que es parla a Turquia, recorda la deportació de Tatars de Crimea fetes per Stalin a l'URSS el 1944 i, particularment, recorda la seva besàvia, qui va perdre la seva filla mentre era deportada a Àsia central- Jamala va guanyar la competició amb 534 punts.

## Referències

* ↑ «Հայկական արմատներով ուկրաինացի երգչուհին ցատկել է 42 մետրանոց բարձունքից հանուն Ուկրաինայում խաղաղության հաստատման». [Consulta: 15 maig 2016].
* ↑ «Ukraine's Jamala wins Eurovision 2016». BBC News [Consulta: 15 maig 2016].
* ↑ Martín, Guillem «Jamala, representant d'Ucraïna, guanyadora del Festival d'Eurovisió 2016». La Vanguardia, 15-05-2016 [Consulta: 15 maig 2016].
* ↑ «Jamala entered Eurovision-2016 national selection». QHA.com.ua, 26-01-2016 [Consulta: 23 febrer 2016]. Arxivat 25 de desembre 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 maig 2016].
* ↑ ; Melnykova, Oleksandra«Crimean singer in line to represent Ukraine at Eurovision». The Guardian, 11-02-2016. [Consulta: 11 febrer 2016].
* ↑ Eurovision: Ukraine's entry aimed at Russia, BBC News (22 February 2016)
* ↑ «Ukraine's Jamala wins Eurovision 2016». BBC News. [Consulta: 15 maig 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2016-02-19 a Wayback Machine.
# Ma Yuanyu

Ma Yuanyu (xinès simplificat: 马元驭; xinès tradicional: 馬元馭; pinyin: Mǎ Yuán yù), conegut també com a Fuxi i Xixia, fou un pintor xinès que va viure sota la dinastia Qing. Ma va néixer vers l'any 1669 a Changsu, província de Jiangsu i va morir el 1722. Pare de la pintora Ma Quan (ref.“Women's Studies Encyclopedia”. Pàg. 243). Va rebre ensenyament, com artista, de Yun Shouping. Es va especialitzar en pintures de flors i ocells.

## Bibliografia

* Women's Studies Encyclopedia. Helen Tierney. Volume 3.
* Thistle and Bamboo: The Life and Times of Sir James Stewart Lockhart. Shiona Airlie. Pàg 159.

## Enllaços externs

* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-fish-ma-yuanyu.php
* http://www.china-on-site.com/pages/painter/1112.php Arxivat 2008-07-25 a Wayback Machine.