OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gabriella Gatti

Gabriella Gatti (Roma, 5 de juliol de 1908 – idm. 22 d'octubre de 2003) fou una soprano italiana.

## Biografia

El 1926, a l'edat de divuit anys, es va graduar en piano al Conservatori de Santa Cecília de Roma. Després de classes magistrals al Teatro Reale, el 1933 va debutar amb Nabucco al Politeama de Florència, al costat de Carlo Galeffi i dirigit per Vittorio Gui.
El 1934 va ser Euridice a L'Orfeo de Claudio Monteverdi al Teatro dell'Opera de Roma, on el mateix any també va aparèixer a Fedra d'Ildebrando Pizzetti, l'any següent a Otello i el 1936 a La forza del destino al costat de Beniamino Gigli. El 1938 va fer el seu debut al Teatro alla Scala a Silvano de Pietro Mascagni.
Durant la guerra va interpretar el paper de Maria en l'estrena italiana de Wozzeck d'Alban Berg el 1942. En aquells anys va conèixer i es va fer amiga de la violinista Gioconda De Vito, a qui va estar vinculada fins a la seva mort.
Després de la seva actuació a Pulcinella d'Igor Stravinski i a Miserere de Niccolò Jommelli a principis dels anys cinquanta, va fer la seva última aparició pública en un concert per a la RAI el 14 de març de 1953. A més del repertori operístic va interpretar àries de concert, lieder, oratoris i música sacra. La documentació relativa a la seva activitat artística forma part de l'Arxiu Històric del Teatro dell'Opera di Roma.
Era germana de l'arqueòleg Guglielmo Gatti.

## Anàlisi tècnica

La seva veu era lírica de caràcter, premiada en el timbre i expressió, i ella es va presentar com un exemple de l'estil refinat, clàssic en un moment en què la manera oposada prevalia entre sopranos italianes. Gabriella va ser admirada en papers com ara; Comtessa Almaviva, Semiramide, Mathilde, Desdèmona, etc.,,
Es pot escoltar en alguns enregistraments, en particular a Le nozze di Figaro, junt Sesto Bruscantini, Alda Noni, Italo Tajo, i com Fenena en Nabucco.

## Referències

* 1 2 arts.jrank.org
* ↑ accessmylibrary.com
* ↑ http://www.beniaminogigli.it/soprani.html
* ↑ https://www.operaroma.it/en/Arxivat%5BEnllaç+no+actiu%5D el 9 de febrer de 2010 a Internet Archive.

## Bibliografia

* Lewis Morris Hall, Gabriella Gatti, Edizioni Bongiovanni, 1990
* Rodolfo Celletti, Grove Music Online, Oxford University Press, 2008
* Enrico Stinchelli, Le stelle della lirica: i grandi cantanti della storia dell'opera, Gremese editore, 1991
* Giuseppe Triggiani, Il melodramma nel mondo, 1587-1997, Levante editore, 1988
# Fórnols

«Fórnols» té aquests significats:
* Fórnols de Cadí, poble del municipi de La Vansa i Fórnols, a la comarca de l'Alt Urgell
* Fórnols (Campome), poble del municipi de Campome, a la comarca del Conflent
* Fórnols de Matarranya, vila i municipi de la comarca del Matarranya
* Barranc de Fórnols, curs fluvial als termes de Castell de Mur i de Tremp, al Pallars Jussà
* Camí de Fórnols, via de comunicació dels termes de Castell de Mur i de Tremp, al Pallars Jussà

## Vegeu també

* Fournols, municipi del Puèi Domat.
# Front Nacional Islàmic de Manipur

El Front Nacional Islàmic de Manipur és una organització musulmana de Manipur. La seva força principal es troba a les mesquites on recluta els seus militants. La seva branca armada és l'Exèrcit Islàmic Unit d'Alliberament de Manipur, que és al mateix temps la branca militar de les altres dues organitzacions musulmanes del país, el Front Islàmic Revolucionari de Manipur i el Front Unit Islàmic d'Alliberament de Manipur.
# Fórnols (Campome)

Fórnols és un antic poble abandonat i en ruïnes a 634,2 m alt, a la comuna de Campome, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Les seves restes estan situades en el sector sud-est del terme de Campome, al sud del Castell de Paracolls.
Sembla que Fórnols es formà com a llogaret al voltant de l'esglesiola de Sant Cristòfol, a partir del segle xi. El 1385 tenia 5 focs (famílies o cases), i a la fi del segle xiv era un feu de Joan de Banyuls. L'isolament del lloc, que inicialment era un factor defensiu, amb els anys esdevingué un inconvenient en favor de pobles més ben comunicats, i les epidèmies de pesta del segle xvi acabaren de causar l'abandó del poble.
En l'actualitat, el nom s'aplica a un ample planell per dessobre dels Banys de Molig, versemblantment la zona per on era el poble; tot i que en ruïnes, només se'n conserva el que en fou l'església parroquial de Sant Cristòfol, o Sant Cristau.

## La Roca de Fórnols Alt

La Roca de Fórnols Alt és, com el seu nom indica, una roca d'esquist de 4 metres de llarg per 2 d'alt que conserva a la cara sud-est representacions d'animals, amb d'altres no figuratives, gravades a la roca viva. S'hi reconeixen fins a 16 animals i 22 figures geomètriques, en una superfície un xic malmesa per l'erosió i el pas del temps.

## Referències

* ↑ Les restes del poble de Fórnols en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Capeille, Jean. Dictionnaire de biographies roussillonnaises. Perpignan: Imp. Lib. Cat. J. Comet, 1914, p. 39. (facsímil Marseille: Laffitte Reprints, 1978)
* ↑ «Campome, al web de Jean Tosti» (en francès). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ Sacchi, 1987

## Bibliografia

* Becat, Joan. «27 - Campome». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Kotarba, Jérôme; Castellvi, Georges; Mazière, Florent [directors]. Les Pyrénées-Orientales 66. París: Académie des Inscriptions et Belles-Lettres. Ministère de l'Education Nationale. Ministère de la Recherche. Ministère de la Culture et de la Communication. Maison des Sciences de l'Homme, 2007 (Carte Archeologique de la Gaule). ISBN 2-87754-200-5.
* Pélissier, Jean-Pierre. Paroisses et communes de France : dictionnaire d'histoire administrative et démographique, vol. 66 : Pyrénées-Orientales. París: CNRS, 1986. ISBN 2-222-03821-9.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Campome». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Sacchi, Dominique. «L'art paléolithique des Pyrénées roussillonnaises». A: Études roussillonnaises offertes à Pierre Ponsich / Estudis rossellonesos dedicats a en Pere Ponsich. Perpinyà: Le Publicateur et le Centre National des Lettres, 1987, p. 153-167.
# Front Nacional Revolucionari Tiwa

El Front Nacional Revolucionari Tiwa (Tiwa National Revolutionary Front, TNRF) és una organització armada de l'ètnia lalung d'Assam.
Es va fundar el 1996 al districte de Nagaon a Assam, amb l'objectiu de crear un estat tiwa independent (Tiwa Land). El president és Bhogeswar Bordoloi.
Està aliat amb el Consell Nacional Socialista de Nagalim, els Voluntaris Nacionals Karbi i l'Organització d'Alliberament de Kamtapur. Els seus campaments són al districte de Morigaon, al costat de Nagaon, que són les seves àrees d'operacions.
# Front Nacional Revolucionari Democràtic Àfar

El Front Nacional Revolucionari Democràtic Àfar (Afar National Revolutionary Democratic Front ANRDF) és un partit polític d'Etiòpia.
Formava un dels grups (o faccions) de l'Ugugumo i estava liderat per Salih Ali Hudale. Després de la caiguda del Derg va mantenir activitat armada i hauria rebut suport d'Eritrea. A l'inici del segle XXI va abandonar la lluita i el 2005 es va organitzar amb aquest nom per participar en les eleccions del 2005 amb magres resultats.

## Referències

* Yasin Mohamed Yasin, Political History of the Afar in Ethiopia and Eritrea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Ganutia

Ganutia és una vila al districte de Birbhum a la Bengala Occidental a la riba nord del riu Mor. Fou un centre de seda del districte. El 1901 tenia 407 habitants.

## Història

Una factoria anglesa es va establir al poble el 1786, per obra de Frushard, un mercader que s'havia compromès amb la Companyia Britànica de les Índies Orientals a proveir de seda a un preu convingut. Es va trobar amb força oposició al districte per part dels oficials locals que s'oposaven a la producció de seda a gran escala; els natius li carregaven alts preus per qualsevol producte i la companyia li donava el mínim i pagava amb retard. El 1790, proper a la ruïna, va haver de fer una crida al govern per ajudar-lo i el 1791 Lord Cornwallis va ordenar enviar els pagaments que se li devien i reduir els seus pagaments a la meitat. Llavors la factoria va començar a prosperar i la jungla a la rodalia de Ganutia fou eliminada per esdevenir terres de profit amb llogarets pròspers; Frushard va fundar després factories subsidiàries a la jungla del nord-est de Birbhum. L'edifici central, construït diverses vegades, va arribar a ser l'edifici principal del districte, i fou comprat més tard per una companyia anglesa amb seu a Calcuta. La factoria va arribar a tenir 2.400 treballadors i donava feina indirectament a quinze mil persones. A finals del segle xix quan la indústria de la seda va entrar en decadència, només hi treballaven unes 500 persones.

## Referències

* The Imperial Gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, London, Trübner & co.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# För att inte tala om alla dessa kvinnor

För att inte tala om alla dessa kvinnor és una pel·lícula sueca dirigida per Ingmar Bergman, estrenada el 1964. Ha estat subtitulada al català.

## Argument

El gran crític Cornelius visita el no menys gran violoncel·lista Félix a la seva vasta i rica casa. L'intèrpret viu envoltat de dones que organitzen les seves cites galants entre dues repeticions però la programació té falles. Gelosies, discussions, cops de revòlver, Cornelius prova més bé que malament de constrènyer-se a la tasca difícil d'escriure la biografia de l'amo.

## Repartiment

* Jarl Kulle: Cornelius
* Eva Dahlbeck: Adelaide
* Bibi Andersson: Humlan
* Harriet Andersson: Isolde
* Karin Kavli: Madame Tussaud
* Gertrud Fridh: Traviata
* Mona Malm: Cecilia
* Barbro Hiort af Ornäs: Beatrica
* Allan Edwall: Jillker
* Georg Funkquist: Tristan

## Al voltant de la pel·lícula

* Es tracta de la primera pel·lícula en color d'Ingmar Bergman.

## Referències

* ↑ «För att inte tala om alla dessa kvinnor | Filmoteca de Catalunya». [Consulta: 2 juny 2024].
# Ganxet

«Ganxet» té aquests significats:
* Gentilici popular de la gent de Reus, equivalent a «reusenc»
* Manufactura tèxtil: Ganxet (tèxtil)
* Objecte, normalment de paper, tirat amb una goma elàstica per a molestar algú
* Aperitiu lleuger i cruixent fet amb patata, blat de moro o altres ingredients, que té forma allargada o de ganxo, usat generalment en plural. També cuquet (en castellà ganchitos)
* Mongeta del ganxet, varietat tradicional de mongeta
# Ganxo d'aturada

Un ganxo d'aturada, ganxo de frenada, o ganxo de detenció, és un dispositiu mòbil amb forma de ganxo que va ancorat a la cua (part posterior) d'un avió. S'utilitza per aconseguir una ràpida desacceleració després d'aterrar en enganxar-se en un cable d'aturada col·locat sobre la pista d'aterratge per a aquest propòsit. Normalment s'utilitza per realitzar parades curtes a bord dels portaavions (tècniques CATOBAR o STOBAR).

## Galeria
### Ganxos d'aturada

* Detall d'un ganxo d'aturada.
* Un F/A-18I Super Hornet amb el ganxo de cua disposat cap avall.
* Un FH1 Phantom també amb el ganxo baixat.
* Un Super Etendard amb ganxo de detenció en forma de "V".

### Aterratges en portaavions

* Aterratge d'un Fairey 3F en el portaavions HMS Furious (47) en els anys 1930.
* F-4 Phantom en el portaavions USS John F. Kennedy (CV-67).
* Un F/A-18 enganxant un cable d'aturada en el portaavions USS John C. Stennis (CVN-74).
* En aquest cas es tracta d'un avió A-6 Intruder.
* Un F/A-18 totalment parat pel dispositiu d'aturada, encara estant els motors amb plena embranzida.
* Aterratge reeixit d'un F/A-18.
* Un aterratge fallit d'un F/A-18, moment abans que l'avió sortís per la borda del portaavions.
* Un F-16 de la USAF enganxa en el cable d'aturada durant unes proves a la Base de la Força Aèria Shaw.

## Referències

* ↑ A Dictionary of Aviation, David W. Wragg. ISBN 0850451639 / ISBN 9780850451634, 1st Edition Published by Osprey, 1973 / Published by Frederick Fell, Inc., NY, 1974 (1st American Edition.), Page 42.
* ↑ Jorge García de la Cuesta Terminología aeronáutica

## Vegeu també

* Cable de frenada
* CATOBAR
* STOBAR
* Avió embarcat
# Frontera entre França i Seychelles

La frontera entre França i Seychelles és una frontera marítima internacional que separa França (al nivell de les Illes Glorioses) i Seychelles al nivell de les illes Assumption i Astove), a l'oceà Índic.

## Història

Després de les negociacions que van tenir lloc a Victòria (capital de Seychelles) el 17 i 28 de juny de 2000, la frontera marítima entre els dos països es va determinar mitjançant un acord signat el 19 de febrer de 2001 de nou a Victoria, i publicat a França per un decret de 22 de maig de 2001.

## Característiques

Els espais marítims (ZEE i plataformes continentals) dels dos països estan separats per la línia situada a la mateixa distància de les seves línia de base respectiva; s'uneixen per arcs geodèsics els punts de coordenades geogràfiques següents (en el sistema geodèsic WGS84):
* 1 : 11° 08′ 23″ S, 45° 46′ 03″ E﻿ / ﻿11.13972°S,45.76750°E﻿ / -11.13972; 45.76750﻿ (Point 1)
* 2 : 10° 39′ 01″ S, 46° 54′ 40″ E﻿ / ﻿10.65028°S,46.91111°E﻿ / -10.65028; 46.91111﻿ (Point 2)
* 3 : 11° 01′ 15″ S, 48° 29′ 07″ E﻿ / ﻿11.02083°S,48.48528°E﻿ / -11.02083; 48.48528﻿ (Point 3)

## Referències

* ↑ Décret n° 2001-456 du 22 mai 2001 portant publication de la Convention entre le Gouvernement de la République française et le Gouvernement de la République des Seychelles relative à la délimitation de la frontière maritime de la zone économique exclusive et du plateau continental de la France et des Seychelles, signée à Victoria le 19 février 2001, JORF n° 124 du 30 mai 2001, p.8588–8590, texte n° 13, NOR MAEJ0130032D, a Légifrance.
# Frontera entre França i Maurici

La frontera entre França i Maurici és una frontera marítima internacional que delimita les Zones Econòmiques Exclusives d'aquests dos països. Està parcialment determinada per tractats i s'estén a l'est de l'Illa de la Reunió i a l'oest de Maurici.

## Generalitats

Les fronteres marítimes entre el territori francès i el de Maurici estan definides pel conveni de delimitació australo-francès signat el 1980 pels dos països. El tractat fou signat a París el 2 d'abril de 1980 i va entrar en vigor després de la signatura.
L'illa de Tromelin és reivindicada per ambdós estats, el tractat no defineix la frontera en les proximitats d'aquesta illa.

## Delimitació

La primera frontera establerta pel tractat de delimitació separa les illes de Reunió, a l'oest i Maurici, a l'est, segons una aproximació de la línia equidistant dels dos territoris. L'extremitat nord-occidental de la frontera se situa en el punt equidistant de Maurici, Reunió i Tromelin, a 153 milles nàutiques de cadascuna de les illes (283 km); la frontera es mou a nivell mundial cap al sud-sud-est.
El límit consta de 6 segments de línia loxodròmics definits per 7 punts distints:
* P1 : 18° 17′ 11″ S, 55° 30′ 20″ E﻿ / ﻿18.28639°S,55.50556°E﻿ / -18.28639; 55.50556﻿ (P1)
* P2 : 19° 00′ 49″ S, 55° 50′ 45″ E﻿ / ﻿19.01361°S,55.84583°E﻿ / -19.01361; 55.84583﻿ (P2)
* P3 : 20° 04′ 57″ S, 56° 17′ 39″ E﻿ / ﻿20.08250°S,56.29417°E﻿ / -20.08250; 56.29417﻿ (P3)
* P4 : 20° 35′ 55″ S, 56° 27′ 44″ E﻿ / ﻿20.59861°S,56.46222°E﻿ / -20.59861; 56.46222﻿ (P4)
* P5 : 21° 18′ 19″ S, 56° 50′ 09″ E﻿ / ﻿21.30528°S,56.83583°E﻿ / -21.30528; 56.83583﻿ (P5)
* P6 : 22° 00′ 32″ S, 57° 14′ 40″ E﻿ / ﻿22.00889°S,57.24444°E﻿ / -22.00889; 57.24444﻿ (P6)
* P7 : 23° 48′ 05″ S, 58° 14′ 23″ E﻿ / ﻿23.80139°S,58.23972°E﻿ / -23.80139; 58.23972﻿ (P7)
En total, la frontera s'estén sobre el voltant de 675,6 km, unwa 364,8 milles nàutiques.

## Referències

* ↑ PDF «Convention sur la délimitation des zones économiques française et mauricienne entre l'île de la Réunion et l'île Maurice». Nations Unies.
# Ganga gorjagroga

La ganga gorjagroga (Pterocles gutturalis) és una espècie d'ocell de la família dels pteròclids (Pteroclididae) que habita planures obertes d'Àfrica oriental i Meridional, des d'Etiòpia, cap al sud, a través de Kenya, Tanzània, Zàmbia, nord de Namíbia, Zimbàbue i Botswana fins al nord de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Ganga gorjagroga a CERCATERM Rev. 28/03/2012
# Friday 13th

«Friday 13th» és una cançó de la banda virtual de rock alternatiu Gorillaz amb la col·laboració del rapper Octavian. Es va publicar el 9 de juny de 2020 com a cinquè senzill de l'àlbum Song Machine, Season One: Strange Timez, dins del projecte audiovisual Song Machine.
El videoclip fou dirigit per Jamie Hewlett, Tim McCourt i Max Taylor, mentre la banda es trobava confinada a causa de la pandèmia de COVID-19. Els membres mostren cicatrius i contusions resultat de la lluita que van realitzar pel videoclip d'«Aries». El videoclip finalitza amb una cita del dramaturg James Baldwin.

## Crèdits

Gorillaz
* Damon Albarn – cantant, instrumentació, director, baix, teclats, guitarra,
* Jamie Hewlett – artwork, disseny de personatges, direcció vídeo
* Remi Kabaka Jr. – programació de bateria
Músics addicionals i tècnics
* Octavian – cantant
* Stephen Sedgwick – enginyeria, enginyeria mescles
* John Davis – enginyeria masterització
* Samuel Egglenton – enginyeria

## Referències

* ↑ Blistein, Jon. «Gorillaz Detail New Music, Video Series ‘Song Machine’» (en anglès). Rolling Stone, 29-01-2020. [Consulta: 22 agost 2021].
* ↑ Blistein, Jon. «Gorillaz Team Up With Octavian for Woozy New Track ‘Friday 13th’» (en anglès). Rolling Stone, 09-06-2020. [Consulta: 27 agost 2021].
# Enneapterygius rubicauda

Enneapterygius rubicauda és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical que viu fins als 7 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó (illes Ryukyu i Ogasawara), Taiwan, les Filipines, Nova Caledònia i Vanuatu.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S., 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. (1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.) Fische Rothen Meeres 1835-38
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Enneapterygius rubicauda». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* ↑ Chen, C.-H., 2004. Checklist of the fishes of Penghu. FRI Special Publication Núm. 4. 175 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Guifré I de Girona

Guifré I de Girona (?, segle ix, ?, segle ix) fou comte de Girona i Besalú (848- anterior a 853). S'identifica amb el vescomte Guifré de Girona esmentat l'any 841.
Va ser nomenat per Carles el Calb a l'assemblea de Narbona de l'octubre del 849 i reconegut a Girona ben aviat tot i l'activitat del marquès Guillem. El 22 de gener del 850 ja consta que actuava com a comte en l'acta d'un judici.
A l'estiu d'aquell mateix any, la ciutat fou atacada pel cabdill musulmà Abd al-Karim ibn Abd al-Wahid ibn Mugit, aliat a Guillem, però va resistir.
Va ser succeït, probablement, pel comte de Barcelona Odalric el 852, encara que és possible que seguís governant uns quants anys més fins al 862, quan se sap que Otger ja era comte de Girona.

## Referències

* ↑ «Guifré I de Girona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Disputació de cinc savis

Disputació de cinc savis és un llibre escrit per Ramon Llull el 1294.

## Història

Va ser presentada als papes Celestí V i Bonifaci VIII en el moment de viatges de Llull a Roma. Es tracta del primer llibre ecumènic escrit a Occident. L'autor posa en escena la confrontació d'idees entre les famílies orientals allunyades de Roma : ortodoxos, nestorians, jacobins — d'una part — i musulmans d'altra part.

## Anàlisis

Llull aplica aquí dues teories importants: la de les dignitats i la dels cor relatius. Dit això, no aconsegueix fer servir el seu Ars per a descobrir els ressorts del text. Hi exposa els grans principis del seu pensament, així com els seus temes clàssics, la seva missió de conversió al cristianisme, tot i que fins i tot excedeix dels problemes religiosos.

## Referències

* ↑ Marín, Francesc-Xavier. «Ramon Llull: Creure i entendre a través del diàleg» ( PDF) p. 67. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ Perarnau i Espelt, Josep. La Disputació de Cinc Savis de Ramon Llull - Estudi i edició del text català ( PDF), p. 8 [Consulta: 24 abril 2022].

## Bibliografia

* La Dispute des cinq sages (en francès), 2013. ISBN 9791091193023.