OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centre de recherches internationales

El Centre de recherches internationales (CERI) o «Centre d'études de relations internationales» fins al 2015, és un centre francès d'investigació comú a la Universitat Sciences Po i el Centre Nacional de la Recerca Científica. Va ser creat el 1952 dins el marc de la Fondation Nationale des Sciences Politiques, per l'historiador de la diplomàcia Jean-Baptiste Duroselle i per Jean Meyriat, un dels pioners de les Ciències de la Informació i Comunicació a França.
La seva seu és a París i es dedica a l'estudi, a escala mundial, de relacions internacionals i transnacionals, com les interaccions polítiques, socials, culturals, econòmiques, estatals i no estatals, i de les àrees regionals investigant esdeveniments polítics i socials a països o regions del món.
Difon col·leccions de llibres en col·laboració amb editors internacionals com Fayard, «Grands enjeux internationaux», Palgrave Macmillan «International Relations and Political Economy», o l'Oxford University Press, «Comparative Politics and International Studies». També edita sèries de llibres, papers i articles científics d'investigació o publicacions electròniques com Ceriscope o la Online Encyclopedia of Mass Violence, entre d'altres.

## Referències

* 1 2 «Historique, CERI». Sciences Po. Fondation Nationale des Sciences Politiques. Arxivat de l'original el 30 d’agost 2015. [Consulta: 15 agost 2015].
* 1 2 3 «Centre d'Etudes et de Recherches Internationales - CERI». EuroMeSCo. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ «Les Etudes du CERI». Sciences Po. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ «Questions de recherche». CERI/Sciences Po. Fondation Nationale des Sciences Politiques. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ «Ceriscopes, Publication scientifique en ligne». CERI-Sciences Po-CNRS. [Consulta: 15 agost 2015].
* ↑ «Online Encyclopedia of Mass Violence». CERI. Arxivat de l'original el 29 de juny 2015. [Consulta: 15 agost 2015].
# Bedford Heights

Bedford Heights és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 11.375 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bedford Heights tenia 11.375 habitants, 5.119 habitatges, i 3.004 famílies. La densitat de població era de 967,4 habitants/km².
Dels 5.119 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,5% hi vivien parelles casades, en un 18,3% dones solteres, i en un 41,3% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.861 $ i la renda mediana per família de 47.328 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.599 $ mentre que les dones 29.167 $. La renda per capita de la població era de 21.791 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bedford Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bedford Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Crèvecœur

«Creve Coeur o Crèvecœur» té aquests significats:
* Creve Coeur (Illinois)
* Creve Coeur (Missouri)
* Crèvecœur-en-Auge, municipi francès al departament de Calvados
* Crèvecœur-en-Brie, municipi francès al departament de Sena i Marne
* Crèvecœur-le-Grand, municipi francès al departament de l'Oise
* Crèvecœur-le-Petit, municipi francès al departament de l'Oise
* Crèvecœur-sur-l'Escaut, municipi francès al departament de Nord (regió de Nord – Pas de Calais)
* Cantó de Crèvecœur-le-Grand, cantó francès al districte de Beauvais (departament de l'Oise)
# Buleuteri

El Buleuteri (en grec: βουλευτήριον bouleutḗrion) és l'edifici on es reunia la bule, el consell, a les ciutats de l'antiga Grècia. D'acord amb el nom específic d'aquesta institució a les diferents ciutats, podia portar un altre nom: per exemple, sinedri (συνέδριον synédrion «consell») a Mesene o geròntic (γεροντικόν gerontikón «assemblea d'ancians») a Nisa.

## Buleuteri atenès

A l'àgora atenesa, van ser construïts dos buleuteris, cadascun d'acord amb un període diferent. El més antic és el Metròon.
Del 415 al 406 aC, un nou buleuteri va ser construït a l'oest de l'antic. Les raons d'aquesta nova construcció romanen fosques. El nou edifici era de forma rectangular i mesurava 16 per 22 metres. Avui, no en subsisteixen més que els fonaments, el que no permet aclarir la construcció.

## Vegeu també

* Àgora d'Atenes

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.70. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 22 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Cross sections through the Metroon-Bouleuterion complex (Seccions transversals del complex Metròon-Buleuteri) (anglès)
* Buleuteuri Nou d'Atenes, Projecte Perseus; (anglès)
# Centre des nouvelles industries et technologies

El Centre des Nouvelles Industries et Technologies (en català Centre de les Noves Indústries i Tecnologies), més conegut pel seu acrònim CNIT, és el primer edifici construït a La Défense prop de París. Ocupa el terreny de les antigues fàbriques Zodiac.
El seu creador, Emmanuel Pouvreau, president del sindicat dels constructors de màquines-eines que somiava, d'ençà 1950, amb un gran centre d'exposicions per la indústria. A base de tenacitat, el seu somni es va realitzar a La Défense. Aquesta creació va ser sens dubte afavorida per la necessitat de grans superfícies per a diverses grans exposicions, ja que el Grand Palais havia esdevingut massa petit.
D'ençà la seva renovació el 1989, té per funció de ser un palau dels congressos. Tanmateix, conté igualment comerços com la Fnac, bars i restaurants, un hotel: L'Hilton, que ha estat la continuació del Sofitel.
L'obra es va allargar entre 1956 i 1958, seguint una tècnica de veles primes dobles de betó armat (amb abasts de 218 metres). Els arquitectes van ser Robert Camelot, Jean de Mailly, Bernard Zehrfuss, tots tres Prix de Rome acompanyats de Jean Prouvé per a les façanes-cortina. L'enginyer d'estructura, va ser Nicolas Esquillan.
El 1988, les estructures interiors van ser totalment buidades i van ser refetes per acollir-hi prop de 200000 m2 (en lloc dels 100000 m2 d'abans). Els arquitectes d'aquesta renovació, Michel Andrault i Pierre Parat (ANPAR), Torrieri i Lamy amb Zehrfuss com a arquitecte conseller, han estat dirigits per Christian Pellerin, president de la Sari, aleshores propietari del lloc.
El centre de congressos és administrat actualment per Unibail-Rodamco.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Structurae: CNIT - detalls tècnics i fotos
* Foto de 1958
# Bni Oulid

Bni Oulid (àrab بني وليد) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.324 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gary Medel

Gary Alexis Medel Soto (3 d'agost de 1987) és un futbolista xilè que com a migcampista defensiu pel Beşiktaş turc.

## Referències

* ↑ «F.C. Inter Player Profiles: Gary Medel». Arxivat de l'original el 24 d'abril 2016. [Consulta: 17 agost 2014].
Medel amb Xile - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Xile – Copa del Món de futbol 2010
1 Bravo •
2 Fuentes •
3 Ponce •
4 Isla •
5 Contreras •
6 Carmona •
7 Sánchez •
8 Vidal •
9 Suazo •
10 Valdívia •
11 González •
12 Pinto •
13 Estrada •
14 Fernández •
15 Beausejour •
16 Orellana •
17 Medel •
18 Jara •
19 Fierro •
20 Millar •
21 Tello •
22 Paredes •
23 Marín •
Seleccionador: Bielsa
Selecció de futbol de Xile – Copa Amèrica de futbol 2011
1 Bravo •
2 Silva •
3 Ponce •
4 Isla •
5 Contreras •
6 Carmona •
7 Sánchez •
8 Vidal •
9 Suazo •
10 Valdivia •
11 Jiménez •
12 Pinto •
13 Estrada •
14 Fernández •
15 Beausejour •
16 Fierro •
17 Medel •
18 Jara •
19 Muñoz •
20 Millar •
21 Gutiérrez •
22 Paredes •
23 Garcés •
Seleccionador: Borghi
Selecció de futbol de Xile – Copa del Món de futbol 2014
1 Bravo  •
2 Mena •
3 Albornoz •
4 Isla •
5 Silva •
6 Carmona •
7 Sánchez •
8 Vidal •
9 Pinilla •
10 Valdívia •
11 Vargas •
12 Toselli •
13 Rojas •
14 Orellana •
15 Beausejour •
16 Gutiérrez •
17 Medel •
18 Jara •
19 Fuenzalida •
20 Aránguiz •
21 Díaz •
22 Paredes •
23 Herrera •
Seleccionador: Sampaoli :
# Bulevard Regina Elisabeta

El bulevard Regina Elisabeta de Bucarest es troba al sector 5 i connecta la plaça de la Universitat amb la plaça Mihail Kogălniceanu. Al llarg del carrer hi ha diverses institucions polítiques, administratives i culturals importants, així com diversos hotels, llocs culturals i el parc més antic de Bucarest, el parc Cișmigiu.

## Història

El 1870 es va obrir al trànsit el "bulevard Doamna Elisabeta". Va portar el nom de bulevard Academiei fins al 1930, any en què es va convertir en "bulevard Regina Elisabeta" amb el nom de la primera reina de Romania. El 1948, primer any de la República Popular, es van substituir tots els noms que tenien connexions amb l'antic règim, el carrer passa a denominar-se "Bulevardul 6 Martie" de manera que després de només 17 anys, el 1965, després de la mort del líder comunista Gheorghe Gheorghiu-Dej passarà a denominar-se "Bulevard Gh. Gheorgiu-Dej".
El 1990, el carrer rep el nom de "Boulevard Mihail Kogălniceanu"; l'octubre de 1995 va canviar el seu nom de nou per "Bulevard Regina Elisabeta", de manera que només dos mesos més tard es va convertir en "Regina Elisabeta Boulevard", nom que encara porta avui en dia.

## Edificis i monuments

* Universitat de Bucarest
* L'estàtua d’Ion Heliade Rădulescu
* L'estàtua de Miquel el Valent
* L'estàtua de Gheorghe Lazăr
* L'estàtua de Spiru Haret
* Palau del Cercle Militar Nacional
* Palau de la companyia d'assegurances "General"
* Palau de Crèdit Industrial
* Grand Hotel du Boulevard
* Ajuntament del sector 5
* Hotel Cismigiu
* El Palau de l'Ajuntament de la Capital
* Parc del Cismigiu
* Edifici Arxius Nacionals
* "Cerveseria Gambrinus", fundada per Ion Luca Caragiale
* Cinema "Bucarest"
* Institut Gheorge Lazăr
* Església de la Dama
* Hotel Princiar

## Referències

* ↑ Aurel Ionescu, pag.44-45

## Bibliografia

* Aurel Ionescu, Străzi din București și numele lor, ed. Vremea, 2015
# Faó (llibert)

Faó (en llatí Phaon, en grec Φάων) fou un llibert de l'emperador Neró.
Quan es va produir la revolta contra el seu règim i Neró va fugir, ho va fer acompanyat d'alguns lliberts entre els que hi havia Epafrodit, Sporus i aquest Faó, a la casa del qual, a la rodalia de Roma, es van refugiar. En aquesta casa va veure morir a Neró el 68 aC, segons explica Suetoni.

## Referències

* ↑ Phaon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 238
# Ceolwulf de Wessex

Ceolwulf (mort c. 611) fou rei de Wessex. Segons la Crònica anglosaxona va regnar del 597 al 611. En els Annals de sant Neots també consta que va governar durant catorze anys, però en la llista genealògica dels reis de Wessex diu que va regnar disset anys, cosa que segons la historiadora Barbara Yorke aquest darrer text està probablement equivocat.
Fou fill de Cutha o Cuthwulf i el net de Cynric i va succeir el seu germà Ceol. Segons la Crònica va ser un monarca molt poderós que "contínuament lluità i resistí qualsevol atac dels angles, o dels britans, o dels pictes, o del scots"; però l'única batalla en què consta que va participar va ser contra el Regne de Sussex el 607, probablement pel control de l'illa de Wight i Hampshire del sud.
No és segur si el seu successor, Cynegils, era el seu fill o si era el fill del seu germà Ceol.
Se li atribueix haver posat les bases per a la futura expansió de Wessex en territori dels britans i d'haver construït una forta unió entre els diferents grups que componien els saxons de l'oest.

## Referències

* ↑ Yorke, 2002, p. 135.
* ↑ Dumville, Keynes i Lapidge, 1983, p. XXIX.
* ↑ Kirby, 2000, p. 134-135.
* ↑ Kirby, 2000, p. 46.

## Fonts

* Dumville, D; Keynes, S; Lapidge, M. The Anglo-Saxon chronicle: The annals of St Neots with Vita prima Sancti Neoti. Boydell & Brewer Ltd, 1983.
* Kirby, D. P.. The Earliest English Kings. revised. Routledge, 2000. ISBN 0-415-24211-8. CS1 maint: text Extra (enllaç)
* Yorkec, Barbara. Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England. Routledge, 2002. ISBN 0-415-16639-X.
# Bellveí (Calders)

Bellveí és un antic molí i masia del terme de Calders, al Moianès. Pertanyia a la parròquia rural de Sant Andreu de Calders.
Situada al nord-oest de la Casa Gran de Bellveí, fou transformada a finals del segle xix en una petita colònia industrial que donava feina sobretot a dones dels veïns pobles i veïnats de Calders, Sant Andreu de Calders, Monistrol de Calders i Viladecavalls de Calders.

## Bibliografia

* Fitxa de Bellveí Catàleg de masies i cases rurals de Calders
# Bni Said

Bni Said (en àrab بني سعيد, Bnī Saʿīd; en amazic ⴱⵏⵉ ⵙⵄⵉⴷ) és una comuna rural de la província de Tetuan, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.103 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gemma Zabaleta Areta

Gemma Zabaleta Areta (Sant Sebastià, 1957) és una pedagoga i política basca. Ha estat cap Territorial de Recursos d'Educació, assessora del Gabinet del Conseller d'Educació, Universitats i Investigació i Directora de Renovació Pedagògica a Guipúscoa. Fou escollida senadora per Guipúscoa pel PSE-EE a les eleccions generals espanyoles de 1993, i diputada per Guipúscoa a les eleccions al Parlament Basc de 1998, 2001 i 2005. Membre del sector basquista del PSE, el 2005 va presentar una proposta amb Odón Elorza i Denis Itxaso per tal que el PSE reconegui que Euskadi és una nació i demanà la legalització de Batasuna

## Referències

* ↑ «Odon Elorza aposta perquè el PSE reconegui també que Euskadi és una nació».
* ↑ Libertad Digital, 17-12-2004
# David Fernández Domingo

David Fernández Domingo (Villaconejos, 16 de febrer de 1977) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 2000 i 2005. Del seu palmarès destaca la victòria al Circuit de Getxo.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Tarragona
* 2002
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella i Lleó
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Gran Premi Mosqueteiros-Rota do Marquês
* 2005
** 1r al Circuit de Getxo

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2001. 124è de la classificació general
* 2004. Abandona (18a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Bosc Estatal del Baix Vallespir

El Bosc Estatal del Baix Vallespir (en francès, oficialment, Forêt Domaniale du Bas-Vallespir) és un bosc de domini públic del terme comunal de Montboló, a la comarca del Vallespir, de la Catalunya del Nord.
El bosc, que ocupa 6,46 km², s'estén entre el centre i el nord-oest del terme comunal, a ponent del Coll de la Redubta, a ponent del poble de Montboló.
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per l'ONF (Office National des Forêts). Té el codi d'aquest organisme F16276Z.

## Referències

* ↑ El Bosc Estatal del Baix Vallespir en els ortofotomapes de l'IGN
# Fedde Schurer

Fedde Schurer (Drachten, província de Frísia 1898- Heerenveen, 1968) fou un escriptor frisó.
De jove fou membre de la Jongfryske Mienskip, i de la Kristlik Frysk Selskip, on va fer amistat amb Douwe Kalma, però durant la guerra va militar en el Partit Socialdemòcrata i col·laborà amb la resistència.
El 1946 va editar amb Eeltsje Boates Folkerstma va editar la revista De Tsjerne, de caràcter literari, però alhora nou portaveu del moviment frisó. El 1951 fou detingut per activisme en favor del frisó, després d'un article seu al Heerenveen Kourier però després d'alguns incidents en els carrers de Ljouwert (els Kneppelfreed).

## Obres

* Fersen (Versos, 1925)
* Utflect (Emissió, 1930)
* Lof fen alle tiden (Glòria de tots els temps, 1934)
* Op alle winnen (A tots els vents, 1934)
* Fen twa wâllen (Dels dos bastions, 1940)
* Bonifatius (1954)
* Opheind en trochjown (1966)
* Simson (Samsó, 1942)
* De gitaer by it boek (1966-1969)
# Bernoulli (cràter)

Bernoulli és un cràter d'impacte lunar que es troba a la part nord-est de la Lluna, al sud del cràter Messala, i a l'est de Geminus.
* Localització de Bernoulli (centre de la imatge)
* Cràters satèl·lit
Aquesta formació és gairebé circular, amb diverses lleugeres protuberàncies cap a l'exterior situades al voltant del seu perímetre. Es localitza una depressió al llarg de part de la paret sud, formant una protuberància triangular cap a l'exterior de la vora, que és més alta per l'est, ascendint fins als 4000 m. En el punt mig del fons del cràter apareix una formació amb el pic central.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Bernoulli.
| Bernoulli | Coordenades | Diàmetre |
| A | 36° 24′ N, 60° 54′ E﻿ / ﻿36.4°N,60.9°E﻿ / 36.4; 60.9﻿ (Bernoulli A) | 22 km |
| B | 36° 54′ N, 65° 36′ E﻿ / ﻿36.9°N,65.6°E﻿ / 36.9; 65.6﻿ (Bernoulli B) | 22 km |
| C | 35° 18′ N, 67° 12′ E﻿ / ﻿35.3°N,67.2°E﻿ / 35.3; 67.2﻿ (Bernoulli C) | 19 km |
| D | 35° 42′ N, 66° 30′ E﻿ / ﻿35.7°N,66.5°E﻿ / 35.7; 66.5﻿ (Bernoulli D) | 12 km |
| E | 35° 18′ N, 63° 00′ E﻿ / ﻿35.3°N,63.0°E﻿ / 35.3; 63.0﻿ (Bernoulli E) | 26 km |
| K | 36° 42′ N, 62° 42′ E﻿ / ﻿36.7°N,62.7°E﻿ / 36.7; 62.7﻿ (Bernoulli K) | 20 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Clair Cameron Patterson

Clair Cameron Patterson (2 juny 1922 – 5 desembre 1995) va ser un geoquímic estatunidenc. Nascut a Mitchellville, Iowa, Patterson es va graduar a Grinnell College. Més tard va rebre el seu Ph.D. de la Universitat de Chicago i va passar tota la seva carrera professional a l'Institut Tecnològic de Califòrnia (Caltech).
Amb la col·laboració de George Tilton, Patterson va desenvolupar el mètode per datació urani-plom en la datació plom-plom. Utilitzant les dades isotòpiques del plom del meteorit de Canyon Diablo, va calcular una edat per a la Terra de 4,55 mil milions d'anys, que era una xifra molt més precisa que les existents en aquell moment, i que s'ha mantingut gairebé sense canvis des de 1956.
Patterson va descobrir la contaminació del plom a finals dels anys quaranta com a estudiant de postgrau a la Universitat de Chicago. El seu treball sobre aquest tema va portar a una reavaluació total del creixement de les concentracions industrials de plom a l'atmosfera i al cos humà, i el seu posterior estudi va ser fonamental en la prohibició de tetraetilplom a la gasolina i la soldadura de plom en envasos metàl·lics alimentaris.

## Referències

* ↑ Plom en l'entorn humà, Washington, D.C.,National Academic Sciences, 1980.

## Per a més informació

* Patterson, C.; Chow, T. J. «The occurrence and significance of lead isotopes in pelagic sediments». Geochimica et Cosmochimica Acta, 26, 2, 1962, p. 263–308. DOI: 10.1016/0016-7037(62)90016-9.
* Patterson, C. «Contaminated and natural lead environments of man». Arch. Environ. Health, 11, 1965, p. 344–360. DOI: 10.1080/00039896.1965.10664229.
* Bryson, Bill. A Short History of Nearly Everything. Broadway, 2004, p. 149, 156–160. ISBN 978-0-7679-0818-4.
* Casanova, I «Clair C. Patterson (1922-1995), discoverer of the age of the Earth». Int. Microbiol., 1, 3, 1998, p. 231–2.
* Clean Hands: Clair Patterson's Crusade against Environmental Lead Contamination. Nova York: Nova Science Publishers, 1998, p. xxxiv+162. ISBN 1-56072-568-0.
* Denworth, L. Toxic Truth: A Scientist, A Doctor, and the Battle over Lead, Beacon Press, 2009.
* Flegal, A «Clair Patterson's Influence on Environmental Research». Environ. Res., 78, 2, 1998, p. 65–185.
* Flegal, A R «Clair Patterson's influence on environmental research». Environ. Res., 78, 2, 1998, p. 64–70. DOI: 10.1006/enrs.1998.3861.
* McGrayne, S. Bertsch. «Ch. 9: Lead-Free Gasoline and Clair C. Patterson». A: Prometheans in the Lab. Nova York: McGraw-Hill, 2002. ISBN 0-07-140795-2.
* Needleman, H L «Clair Patterson and Robert Kehoe: two views of lead toxicity». Environ. Res., 78, 2, 1998, p. 79–85. DOI: 10.1006/enrs.1997.3807.
* Nriagu, J O «Clair Patterson and Robert Kehoe's paradigm of "show me the data" on environmental lead poisoning». Environ. Res., 78, 2, 1998, p. 71–8. DOI: 10.1006/enrs.1997.3808.
* Reilly, Lucas «The Most Important Scientist You’ve Never Heard Of». Mental Floss.
* Tilton, George R. «Clair Cameron Patterson». [Consulta: 1r juliol 2018].
# Bisimbre

Bisimbre és un municipi de la província de Saragossa (Espanya) situat a la comarca del Camp de Borja.

## Referències

* ↑ «Provincia de Zaragoza (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22 gener 2021. [Consulta: 27 desembre 2021].