OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aliança Popular del Kurdistan Socialista

L'Aliança Popular del Kurdistan Socialista fou un partit polític kurd fundat el 1959 com a continuació de l'Organització Kajik per un Kurdistan Lliure, però del que no consta cap activitat i que se sap estava dirigit per Shwan Karkuki; fou refundat com a Partit Socialista Kurd el setembre de 1976 a Kirkuk seguint la derrota militar de la revolució, per tres intel·lectuals, Ahmad Herdi, Sherko Bekas i Azad Mustafa, amb el programa de una independència pel Gran Kurdistan i mantenint l'anagrama PASOK. Mustafa fou el líder fins a la seva mort el 1982. Després del 1977 va iniciar accions armades a Sulaymaniyya i Irbil amb un grup propi de peixmergues.
El 1985, amb el nom d'Aliança Popular del Kurdistan Socialista, es va unir al Front Nacional Democràtic del Kurdistan format contra el govern de Bagdad pels principals partits kurds, i el maig de 1988 el Front del Kurdistan Iraquià que el va substituir. Va participar en la revolta del 1991. Llavors va agafar el nom de Partit de la Independència del Kurdistan (Partiya Serxwebuna Kurdistan). Va participar en l'organització de les eleccions del 19 de maig de 1992 i la seva llista va obtenir menys de l'1% dels vots. L'agost va formar aliança amb el partit Socialista del Kurdistan Iraquià i amb el Partit Popular Democràtic del Kurdistan formant el Partit de la Unitat del Kurdistan. El 1993 aquest partit es va unir al Partit Democràtic del Kurdistan.

## Referències

* A modern history of the Kurds, per David McDowall, a aquest enllaç
* Historical dictionary of Iraq, per Edmund Ghareeb,Beth Dougherty, pàg 344 a aquest enllaç
* Martyrs, traitors, and patriots: Kurdistan after the Gulf War, per S. J. Laizer, pàg 131 a aquest enllaç
# Sent Bard

Sent Bàrd (en francès Saint-Bard) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa.
La seva població al cens de 1999 era de 101 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Haut Pays Marchois.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 142 | 133 | 114 | 117 | 101 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Raymond Saby | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Remennecourt

Remennecourt és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 56 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Remennecourt era de 56 persones. Hi havia 26 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família i 2 estaven desocupats. 27 eren cases i 1 era un apartament. Dels 26 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Remennecourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 12 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 20 eren actives i 9 eren inactives. De les 20 persones actives 18 estaven ocupades (13 homes i 5 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Remennecourt hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 666 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Remennecourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Remennecourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Somport

Somport és un coll de muntanya als Pirineus centrals, que uneix els estats de França i Espanya. Està situat a 1.632 metres d'altitud, entre les valls de l'Aragó i la vall d'Aspa occitana. El seu nom ve del llatí Summus portus (coll més elevat), sent un dels camins per a creuar la serralada més populars per militars, mercaders i pelegrins del Camí de Sant Jaume.

## Història

Els romans hi construïren una calçada anomenada Via Tolosana, tant per al desplaçament de tropes com per al comerç.
Durant la decadència de l'Imperi Romà, durant els segles iv i v, va ser el pas d'entrada per als pobles germànics com els vàndals o els visigots.
Al segle viii va ser el pas emprat pels musulmans per a arribar al Regne Franc després de conquerir la península Ibèrica.
El pas va ser fortificat pels Hasburgs al segle xvi, per defensar-se d'una possible invasió francesa, que no va arribar fins al 1808, durant la Guerra del Francès. L'exèrcit francès també va utilitzar aquest pas per a la seva retirada el 1814.

## En l'actualitat

Un antic túnel ferroviari facilitava les comunicacions entre Canfranc i Pau evitant haver de pujar pel coll. Aquest va ser inaugurat el 1928 i tancat el 27 de març del 1970 degut a un accident.
Des del 2003 existeix un túnel per a vehicles, de 8.608 metres de longitud a una alçada de gairebé 1200 metres. Va ser inaugurat el 7 de febrer del 2003, amb un cost d'uns 160 milions d'euros per a l'estat espanyol i de 91,5 milions per a la República francesa.
Hi va haver una forta oposició, sobretot al cantó francés, al considerar que el túnel destruiria la bellesa natural de la vall d'Aspe, demanant l'alternativa de reobrir l'antiga línia ferroviària Pau-Canfranc.

## Camí de Sant Jaume

És l'origen del Camí de Sant Jaume aragonès, amb una distància fins a Santiago de Compostel·la de 858 quilòmetres, sent uns cent quilòmetres més llarg que el camí navarrès que entra per Roncesvalls. Al coll de Somport hi ha un petit monument al pelegrí, havent-hi al vessant aragonès unes ruïnes d'un hospital de pelegrins de l'edat mitjana, el de Santa Cristina, que tingué gran importància als segles xii i xiii, i entrà en declivi fins a desaparèixer en 1706. Els canonges que l'atenien formaren l'Orde de Santa Cristina de Somport, amb comandes al Bearn, Aragó, Navarra i Castella.
Va ser el pas més popular per a creuar els Pirineus pels pelegrins del Camí de Sant Jaume fins a la pacificació dels bandits navarresos i bascos al segle xii, que va fer més segur el pas per Roncesvalls.

## Vegeu també

* Túnel ferroviari de Somport
* Túnel carreter de Somport (nou)
# Xàrovo

Xàrovo (en rus: Шарово) és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2013 tenia 216 habitants. Pertany al districte de Komàritxi.

## Referències

* ↑ «Izbichnya». GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-09-27. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Комаричского района Брянской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Traganarru

Traganarru (en basc: tromba de mar) és un personatge de la mitologia basca. Traganarru sembla estar connectat amb el mar, i es diu que és l'equivalent d'Eate, és a dir, el responsable de les catàstrofes que es produeixen al mar, l'enemic dels pescadors.
Traganarru és especialment popular a Guernica.

## Característiques

Traganarru és un geni de mar que és violent i en general sembla devorar vaixells i persones. Com el seu nom indica, sembla un tromba marina.

## Referències

* ↑ La primitiva religión de los vascos. Egilea Jose Dueso, Orain argitaletxea. 1996. ISBN 84-89077-56-8

## Bibliografia

* La religió primitiva dels bascos. Autor José Dueso, ara editor. 1996. ISBN 84-89077-56-8
# Quitriodiomicets

Els Quitriodiomicets (Chytridiomycetes) són una classe de fongs. Les seves espècies es troben en el sòl, l'aigua dolça i els estuaris salins. Són un tipus de fongs primitius i es coneixen del jaciment del Rhynie chert. Recentment han estat redefinits per excloure'n els tàxons Neocallimastigomycota i Monoblepharidomycetes, els quals són ara un fílum i una classe germana respectivament. Inclou els gèneres Olpidiopsis i Hypochytrium a més del gènere tipus.
Chytridiomycetes és la classe més gran del fílum Chytridiomycota, el qual és el responsable de les infeccions paràsites d'organismes com Daphnia i un gran nombre d'espècies amfíbies, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Thomas Cavalier-Smith «A revised six-kingdom system of Life». Biol. Rev. Camb. Philos. Soc., 73, 3, 1998, pàg. 203-266. DOI: 10.1111/j.1469-185X.1998.tb00030.x. PMID: 9809012.
* ↑ Taylor, T.N.; Remy, W.; Hass, H. «Fungi from the Lower Devonian Rhynie chert: Chytridiomycetes». American Journal of Botany, 79, 11, 1992, pàg. 1233–1241. DOI: 10.2307/2445050. JSTOR: 2445050.
* ↑ Hibbett, D.S., et al. «A higher level phylogenetic classification of the Fungi». Mycological Research, 111, 5, març 2007, pàg. 509–547. DOI: 10.1016/j.mycres.2007.03.004. PMID: 17572334.
* ↑ Sharma,P.D.. Fungi and Allied Organisms. Alpha Science Int'l Ltd, 2005, p. 545. ISBN 978-1-84265-277-0.
* ↑ Johnson, P.A, et al. «Long-term disease dynamics in lakes: causes and consequences of chytrid infections in Daphnia populations». Ecology, 90, 1, 2009, pàg. 132–144. DOI: 10.1890/07-2071.1. PMID: 19294920.
* ↑ Berger, L., et al.. Campbell, A.. Chytrid Fungi and Amphibian Declines: Overview, Implications and Future Directions. Declines and Disappearances of Australian Frogs. Environment Australia, 1999, p. 236.
# Regla de Wade

La regla de Wade o teoria del parell d'electrons d'esquelet polièdric permet definir l'estructura d'un clúster deficient en electrons a partir del comptatge dels seus electrons. Aquesta regla va ser definida per K. Wade principalment per predir les estructures de borans i carborans, encara que també serveix per altres àtoms, sempre que el clúster sigui deficient en electrons. Aquesta regla es basa en el fet que un clúster necessita diferent nombre d'electrons per formar-se depenent de la seva estructura tot i tenir el mateix nombre d'àtoms, és important només comptar els electrons dirigits cap al clúster i no els electrons totals.
S'ha de tenir en compte que si hi ha càrregues positives o negatives, aquestes s'associen al clúster
En aquest cas només es comptarien els dos electrons que no són a l'enllaç B-H
Una vegada hem comptat els electrons que pertanyen al clúster només en queda aplicar la regla de Wade per saber quina serà l'estructura del clúster:
* Si el nombre és 2n + 2 electrons l'estructura és tipus closo on n és el nombre de vèrtex
* Si en canvi el nombre d'electrons és 2n + 4 l'estructura és tipus nido
* Si en canvi el nombre és de 2n +6 electrons l'estructura és de tipus arachno
# Agriphila

Agriphila és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Va ser descrit per primera vegada per Jacob Hübner el 1825. Són comuns a l'Euràsia temperada i en regions adjacents.
Malgrat aquest gènere que es va proposar a partir de 1825, no va ser àmpliament reconegut fins a mitjans del segle xx. En conseqüència, la majoria de les espècies es van col·locar inicialment dins del gènere Crambus proper.

## Taxonomia

* Agriphila aeneociliella (Eversmann, 1844)
* Agriphila anceps (Grote, 1880)
* Agriphila argentea Bassi, 1999
* Agriphila argentistrigella (Ragonot in de Joannis & Ragonot, 1889)
* Agriphila atlantica (T. V. Wollaston, 1858)
* Agriphila attenuata (Grote, 1880)
* Agriphila beieri Błeszyński, 1955
* Agriphila biarmica (Tengström, 1865)
* Agriphila biothanatalis (Hulst, 1886)
* Agriphila bleszynskiella Amsel, 1961
* Agriphila brioniella (Zerny, 1914) (=Agriphila vasilevi Ganev, 1983)
* Agriphila cernyi Ganev, 1985
* Agriphila costalipartella (Dyar, 1921)
* Agriphila cyrenaicella (Ragonot, 1887)
* Agriphila dalmatinella (Hampson, 1900)
* Agriphila deliella (Hübner, 1813)
* Agriphila geniculea (Haworth, 1811)
* Agriphila gerinella P. Leraut, 2012
* Agriphila hymalayensis Ganev, 1984
* Agriphila impurella (Hampson, 1896)
* Agriphila indivisella (Turati & Zanon, 1922) (=Agriphila reisseri Błeszyński, 1965)
* Agriphila inquinatella (Denis & Schiffermüller, 1775)
* Agriphila latistria (Haworth, 1811)
* Agriphila melike Kemal & Kocak, 2004 (nom de reemplaçament per a A. asiatica Ganev & Hacker, 1984)
* Agriphila microselasella Błeszyński, 1959
* Agriphila paleatella (Zeller, 1847)
* Agriphila plumbifimbriella (Dyar, 1904)
* Agriphila poliella (Treitschke, 1832)
* Agriphila ruricolella (Zeller, 1863)
* Agriphila sakayehamana (Matsumura, 1925)
* Agriphila selasella (Hübner, 1813)
* Agriphila straminella (Denis & Schiffermüller, 1775)
* Agriphila tersella (Lederer, 1855)
* Agriphila tolli (Błeszyński, 1952)
* Agriphila trabeatella (Herrich-Schäffer, 1848)
* Agriphila tristella (Denis & Schiffermüller, 1775)
* Agriphila undata (Grote, 1881)
* Agriphila vulgivagella (Clemens, 1860)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 30 gener 2019].
* ↑ "Agriphila Hübner, 1825". Fauna Europaea.
* ↑ Savela, Markku. «Agriphila Hübner, [1825]» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
# Setanta

El setanta és el nombre natural que segueix el seixanta-nou i precedeix el setanta-u. Es pot escriure 70 o LXX segons si s'usen xifres àrabs o romanes, respectivament. És un nombre natural compost i defectiu. És un nombre d'Erdős-Woods.

## En altres dominis

* És el nombre atòmic de l'iterbi.
* La traducció de la Bíblia canònica durant segles va ser la dels Setanta.
* A la setantena olimpíada va néixer Sòcrates.
* Setanta és la freqüència cardíaca mitjana de l'home.
* Els anys 70 aC i 70.
* És un nombre d'Erdős-Woods.

## Referències

* ↑ (successió A059756 a l'OEIS)
# Sloviànske (Rozdólne)

* Per a altres significats, vegeu «Slaviànskoie».
Sloviànske (en (ucraïnès): Слов'янське, rus: Славянское, Slaviànskoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.194 habitants. Pertany al districte rural de Rozdólne.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# Welzow

Welzow (baix sòrab: Wjelcej) és una ciutat alemanya que pertany a l'estat de Brandenburg. Es troba a 16 kilòmetres de Hoyerswerda i a 23 kilòmetres de Cottbus.
# Torre Mirona

«Torre Mirona» té aquests significats:
* Torre Mirona (Salt)
* Torre Mirona (Girona)
* Torre Mirona (Palamós)
* Torremirona, entitat de població de Navata
# Puszta

Puszta o estepa panònica (aquest segon terme inclou també les vegetacions estèpiques que es troben en parts d'Eslovàquia i d'Àustria) és un bioma de praderia que es troba a la Gran Plana d'Hongria al voltant del riu Tisza a l'oest d'Hongria i també al Burgenland d'Àustria. La puszta d'Hongria és un enclavament de l'Estepa euroasiàtica, una part aïllada de la gran "Estepa de Rússia".
Ocupa una superfície d'un 50.000 km² sota un clima continental. El seu paisatge característic el componen planes sense arbres, estepes salines i llacs salins, i inclou dunes de sorra disperses, boscos humits i zones d'aiguamolls d'aigua dolça al llarg de planes d'inundació d'antics rius.

## Nom

La paraula puszta significa "planes" en hongarès i prové de l'adjectiu que significa "estèril, buit". Panònica fa referència a la regió històrica del Danubi de Pannònia.

## Fauna

Hi ha 300 espècies d'ocells.

## Història

La puszta és un paisatge estepari d'origen antròpic format a partir dels boscos que l'ocupaven en temps prehistòrics, com mostren l'anàlisi dels sòls (amb restes de cendres de fusta d'espècies arbòries) i els registres històrics on es pot seguir l'aclariment progressiu. Ja els pobladors prehistòrics i de l'edat antiga van artigar els boscos a gran escala, i a la caiguda de l'Imperi Romà la migració de pobles ramaders va crear les primeres estepes veritables a la zona, ja que el bosc que creix sobre la sorra no es pot renovar en zones pasturades. Cap al segle xiii la tendència s'inverteix, amb la plantació i el conreu de boscos per obtenir-ne fusta, però als segles xvi i xvii, durant el domini turc, es produeix un gran creixement de l'estepa, en despoblar-se el país i dedicar-se a la pastura. Finalment, al segle xviii, es van construir dics a les ribes dels rius per evitar inundacions i es van drenar els pantans i els aiguamolls desapareguts es van afegir a la puzsta. Actualment la major part està dedicada al conreu i l'estepa només es pot veure en pocs llocs, com per exemple al parc nacional d'Hortobágy.

## Vegeu també

* Estepa eurasiàtica
* Estepa kazakh
* Estepa pòntica
* Grans planes
* Pampa, a Argentina, Uruguai, Brasil

## Referències

* ↑ Ward Chesworth, Encyclopedia of Soil Science, Springer, 2008, p. 66
* ↑ Kai Curry-Lindahl, Europe, a natural history, Random House, 1964, p. 138
* 1 2 Peter Haggett, Encyclopedia of World Geography: Eastern Europe, page 1781
* 1 2 3 4 Ralph de Soo «Die Vegetation und die Entstehung der Ungarischen Puszta». Journal of Ecology, 17, 2, 01-08-1929, pàg. 320-350 [Consulta: 4 novembre 2013].

## Enllaços externs

* National Park Hortobágy - The Puszta
# Residència de Jaipur

La residència de Jaipur fou una residència britània a l'Agència de Rajputana. La capital era Jaipur (ciutat).
La formaven els estats de Jaipur, Kishangarh i Lawa (aquest darrer tributari de Tonk).

## Geografia

La superfície era d'uns 42.600 km².
El territori era relativament pla però creuat per petites serralades i amb algunes muntanyes aïllades; vcap all centre de l'estat de Jaipur es trobava un altiplà elevat de forma triangular de fins a 500 metres d'altura; la base del triangle era una línia que anava de l'oest, des de la ciutat de Jaipur, fins prop de la frontera d'Alwar, i el vèrtex és una secció dels Aravalli, que va del llac Sambhar fins a Khetri, districte de l'extrem nord del principat, i arriba a 1069 metres a Raghunathgarh, formant la frontera natural entre el país arenós del Shekhawati i la fèrtil plana de Jaipur.
El riu principal és el Banas; els seus tributaris principals són el Dain, el Mashi, el Dhil, el Galwa, i el Morel; el Chambal forma el límit sud-est que separava l'estat de Jaipur de Kotah i de Gwalior; el Banganga, corria cap al sud-est i després cap a l'est. Altres rius són el Bandi (afluent del Mashi), el Dhund (afluent del Morel) i el Khari (també afluent del Morel). El riu Rupnagar que desaigua en el llac Sambhar, l'únic llac important.
El clima és sec i caluros. Al temps de calor els vents són molt forts al Shekhawati, i porten arena que després desapareix. Les nits són generalment agradables.

## Història

La residència es va crear el 1821. El resident britànic de Jaipur tenia la seu a la ciutat de Jaipur, a l'estat del mateix nom que era un dels estats principals de la Rajputana i exercia el control també sobre l'estat veí de Kishangarh. El 1867 se li va afegir Lawa que abans pertanyé a l'agència d'Haraoti-Tonk. Cap al final del segle XIX era resident el coronel W.F. Prideaux. Els residents vivien a un palau del sobirà (avui l'hotel Raj Mahal).

## Vegeu també

* Jaipur, principat
* Jaipur (ciutat)
* Districte de Jaipur
* Jaipur (zamindari) (Jaipur Raj), o Jayapuram o Jeypore, estat zamindari (tributari) al Vizagapatam
* Jaipur o Jayapuram o Jeypore, capital del zamindari de Jaipur
# Alcolea del Río

Alcolea del Río és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 3.331 habitants. La seva extensió superficial és de 50 km² i té una densitat de 66,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 37′ N, 5° 40′ O. Està situada a una altitud de 321 metres i a 53 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Història

Fou l'antiga Arba de la que parla Plini; en el període romà s'anomenà Flavia; els àrabs li donaren el seu nom actual Alcolea, i la reconquistaren els cristians l'any 1247.
Des del 26 d'abril del 2016 té en funcionament una planta fotovoltaica de 2.160 kW pic, producció equivalent a l'ús de prop 1.300 llars. Es tracta del primer projecte de Generació Kwh de la cooperativa Som Energia, una opció per impulsar projectes de generació elèctrica renovable, i oferir una alternativa col·lectiva per superar la retirada d'incentius als projectes renovables i a les barreres a l'autoproducció individual.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 3.398 | 3.385 | 3.350 | 3.392 | 3.366 | 3.382 | 3.328 | 3.336 | 3.331 |

## Referències

* ↑ «Una cooperativa de Girona obre una planta solar a Sevilla». Diari de Girona.
# Sidi Hajjaj Oued Hassar

Sidi Hajjaj Oued Hassar (en àrab سيدي حجاج واد حصار, Sīdī Ḥajjāj Wād Ḥaṣṣār; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵃⵊⵊⴰⵊ ⵡⴰⴷ ⵃⵚⵚⵕ) és una comuna rural de la província de Médiouna, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 20.349 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# William Shepherd

William McMichael Shepherd (nascut el 26 de juliol de 1949) és un anterior astronauta americà que va servir com a comandant de l'Expedició 1, la primera tripulació a l'Estació Espacial Internacional. Shepherd és receptor de la Congressional Space Medal of Honor.

## Referències

* ↑ «NASA Bio».

## Enllaços externs

* William M. Shepherd at the National Aeronautics and Space Administration (NASA) website.
# Torre Montserrat (Llinars del Vallès)

La torre Montserrat és un edifici a la vila de Llinars del Vallès (Vallès Oriental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici de tipologia ciutat-jardí de planta baixa i pis. Del cos central de la façana principal sobresurt un cos i galeria coronada per una balustrada. A banda i banda se situen dues torres de planta quadrada, una amb coberta plana i merlets i l'altra coberta amb telada a quatre vessants. Del cos central, cobert a quatre aigües, sobresurt una torre de planta hexagonal coronada per merlets i teula. Tots els emmarcaments de l'edifici són de totxo vermell vist. A la banda dreta hi ha un cobert senzill amb elements formals eclèctics.
L'arribada del ferrocarril l'any 1855 comportà el naixement dels primers eixamples del nucli històric. D'una banda es produeix un procés d'urbanització espontani de cases entre parets mitgeres, i de l'altra un conjunt de cases de tipologia de ciutat-jardí, fruit d'una incipient importància del terme com a centre d'estiueig. Ambdues modalitats de construccions seguiran un llenguatge eclèctic popular, sense arquitectes coneguts.

## Notes

* ↑ «Torre Montserrat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].