OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Taxonomia linneana

La taxonomia linneana és un mètode de classificació dels éssers vius, originàriament dissenyat (i anomenat en honor de) Carl von Linné, tot i que ha canviat considerablement des del seu temps. La principal innovació de Linné, que encara és l'aspecte més important d'aquest sistema, és l'ús generalitzat de la nomenclatura binomial, la combinació d'un nom genèric i un únic epítet específic per a identificar de manera única cada espècie d'organisme. Per exemple, l'espècie humana és identificada de manera única pel binomi Homo sapiens. Cap altra espècie d'organisme no pot dur aquest binomi. Abans de la taxonomia linneana, els animals eren classificats segons el seu mode de locomoció.
Totes les espècies són classificades en una jerarquia amb rangs, començant originàriament amb els regnes (tot i que des d'aleshores s'hi ha afegit el rang de domini per sobre els regnes). Els regnes es divideixen en fílums (per als animals; el terme divisió, utilitzat per a les plantes i els fongs, és equivalent al rang de fílum, i el codi internacional de nomenclatura botànica actual permet l'ús de qualsevol dels dos termes). Els fílums o divisions es divideixen en classes, que es divideixen progressivament en ordres, famílies, gèneres i espècies.
Tot i que el sistema linneà s'ha revelat ser sòlid, l'expansió del coneixement ha dut a una expansió del nombre de nivells jeràrquics dins del sistema, augmentant les necessitats administratives del sistema (vegeu, per exemple, ICZN), tot i que roman l'únic sistema de classificació actual que gaudeix d'una acceptació científica universal. Entre les subdivisions que han estat introduïdes més recentment, hi ha els fílums, les superclasses, els superordres i infraordres, les famílies, les superfamílies i les tribus. La majoria d'aquests nivells jeràrquics addicionals sorgeixen en disciplines com ara l'entomologia, l'objecte d'estudi de les quals està ple d'espècies que han de ser classificades. Tot camp de la biologia ric en espècies, o que estigui subjecte a una revisió de l'estat de coneixement actual quant a aquestes espècies i les seves relacions entre si, farà servir inevitablement els nivells jeràrquics addicionals, especialment quan s'integren formes fòssils en classificacions dissenyades inicialment per a organismes vivents, o quan s'apliquen eines taxonòmiques més noves, com ara la cladística o la nomenclatura filogenètica.
Hi ha rangs per sota l'espècie: en zoologia, subespècie i morf; en botànica, varietat i forma. La majoria de botànics utilitzen actualment "subespècie" en lloc de "varietat" (tot i que, estrictament parlant, no són de rang equivalent), i "forma" ha estat pràcticament abandonat.
Els grups d'organismes de qualsevol d'aquests rangs reben el nom de tàxons o grups taxonòmics.
# Pedro González Zavala

Pedro González Zavala (19 de maig de 1943) és un exfutbolista peruà.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1970. Fou jugador del club Universitario de Deportes.

## Referències

* ↑ «1970 FIFA World Cup Mexico». Arxivat de l'original el 2011-10-13. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ Peru - Record International Players a rsssf
* ↑ Pedro Gonzáles Zavala y Pedro Alexis González 1972 a fotosfutbolperuano
# Plavecký Peter

Plavecký Peter és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1394.
# Mina del Molí

La Mina del Molí o Mina de Monterols és una mina d'aigua, o excavació feta per a recollir i conduir l'aigua, situada al terme de Reus, comarca del Baix Camp.
S'origina a la riera de Maspujols mol a prop d'aquell poble. Entra al terme de Reus per la part de ponent, travessa la partida de Monterols i fa cap a la Boca de la Mina. Se la va excavar per conduir cap a Reus les aigües subterrànies del terme de l'Aleixar comprades el 1607 per la universitat de la vila de Reus a la comtessa de Prades i duquessa de Cardona. La construcció de la Mina, que la documentació del segle xviii anomena "Mina de l'Aleixar", va durar molts anys, ja que quan va haver de passar pel subsòl del terme de Riudoms hi va haver un plet amb aquell poble, i perquè va deixar-s'hi de treballar durant períodes llargs per manca de recursos. El 1693, vuitanta-tres anys després de comprada l'aigua, es va haver de fer un pressupost especial per ajudar a continuar les obres. Des d'aquella època sovint s'hi ha treballat per allargar-hi els braços.
Tot i el nom que porta, l'aigua no anava destinada en principi a fer anar els molins, que no es van construir fins a les darreries del segle xviii. Però va agafar aquest nom quan es va aprofitar l'aigua per fer-ho.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 361-362. ISBN 8486387655.
# Ministeri de Cultura i Esports d'Israel

El Ministeri de Cultura i Esports d'Israel (en hebreu: משרד התרבות והספורט, transliteració: Misrad HaTarbut VeHaSport) és un recent ministeri del govern israelià. Anteriorment, cultura i esport havien format part d'altres carteres ministerials; entre 1949 i 1999, i novament des de 2003 fins a 2006, cultura era part de la cartera del ministre d'Educació. De la mateixa manera, esport era part de la cartera del ministre d'Educació entre els anys 1994, 1999, 2003 i 2006. Els ministeris de cultura i esports es van combinar amb el Ministeri de Ciència i Tecnologia entre els anys 2006 i 2009, abans de ser separat en una cartera apart pel govern de Netanyahu al març de l'any 2009. L'actual ministre és Miri Regev del Likud.

## Ministre

| # | Ministre | Partit | Inici | Final |
| 1 | Maten Vilnai | Partit Laborista | 5 d'agost de 1999 | 2 de novembre de 2002 |
| 2 | Ophir Pines-Paz | Partit Laborista | 4 de maig de 2006 | 1 de novembre de 2006 |
| 3 | Raleb Majadele | Partit Laborista | 29 de gener de 2007 | 31 de març de 2009 |
| 4 | Limor Livnat | Likud | 6 de maig de 2009 | 14 de maig de 2015 |
| 4 | Miri Regev | Likud | 14 de maig de 2015 | En el càrrec |

## Enllaços externs

* Ministeri de Cultura i Esport Arxivat 2016-10-18 a Wayback Machine. (hebreu) (àrab) (anglès)
# Teatre dramàtic nacional de Kaunas

El Teatre dramàtic nacional de Kaunas és el major teatre a Kaunas, i un dels teatres més antic en funcionament a Lituània.

## Història

Els seus inicis es remunten a la dècada de 1920, quan l'Associació Lituana d'artistes ho va crear per representar òpera i teatre. La primera obra de teatre representada pel Teatre dramàtic de Kaunas va ser Joninės d'Hermann Sudermann, dirigida per Juozas Vaickus, que es va estrenar el 19 de desembre de 1920 a l'antic «Teatre de la ciutat de Rússia», en el que avui és el Teatre musical de Kaunas. La companyia va ser l'única organització professional de teatre a Lituània fins a 1931, quan va obrir una sucursal a Šiauliai.
El teatre compartia l'edifici amb l'òpera, i el 1925 se'ls va unir el ballet. En aquest moment el teatre va ser rebatejat com «Teatre de l'Estat». La majoria dels actors inicialment provenien del «Flying Teatre» de Juozas Vaickus, fundat el 1918 a Sant Petersburg, Rússia.
Després d'algunes reformes, Konstantinas Glinskis va esdevenir el seu nou director. El 1926 va ser expulsat pel nou gerent, Antanas Sutkus, juntament amb molts altres actors. Sutkus va portar actors dels desapareguts teatres Vilkolakis i Tautos. El 1928 Sutkus va ser reemplaçat per Jurgis Savickis, qui en 1929 va invitar Andrius Oleka-Žilinskas del Teatre d'art de Moscou. Oleka-Žilinskas va cercar millorar el rendiment utilitzant els mètodes de Konstantín Stanislavski i Vladímir Nemiróvitx-Dàntxenko, i amb aquest objectiu, va invitar el famós Mikhaïl Txékhov a unir-se al teatre. Junts van entrenar joves actors i van establir el teatre jove, encara que el seu treball va ser aclamat per la crítica, el públic en general va mostrar poc entusiasme. Més tard Oleka - Žilinskas es va veure obligat a abandonar el teatre.
Entre 1935 i 1940 les files d'actors del teatre es van veure reforçades pels joves procedents del Teatre Jove i l'Experimental Theatre Acting Studio. Del Teatre Estatal de Kaunas sortien constantment talents cap a altres teatres de nova creació: el Teatre Šiauliai, el Teatre de la Joventut, el Teatre de joves espectadors, i més tard, després que Lituània va recuperar el control de Vílnius, al Teatre Estatal de Vílnius.
El 1940, quan Lituània va ser annexionada per la Unió Soviètica, el teatre es va veure obligat a posar en pràctica la comprensió socialista d'art, i es van veure obligats a lloar al nou règim. Durant l'ocupació nazi de Lituània, també es van fer obres per a lloança d'aquest règim.
A partir del 31 d'octubre de 2012 el seu nom oficial és: Nacionalinis Kauno dramos teatras (Teatre dramàtic nacional de Kaunas).

## Referències

* ↑ «Kauno valstybiniam dramos teatrui suteiktas nacionalinio teatro statusas» (en lituà). Arxivat de l'original el 2015-06-10. [Consulta: 10 octubre 2013].

## Enllaços extderns

* Pàgina web oficial
# Pedro Guerra Cabrera

Pedro Guerra Cabrera va ser un advocat, escriptor i polític canari nascut a Güímar el 29 de gener de 1937. Va morir el 1991 a Santa Cruz de Tenerife. És el pare del cantautor Pedro Guerra.
Va estudiar el batxillerat en Güímar i es va llicenciar en dret a la Universitat de La Laguna.

## Càrrecs polítics

Va ocupar els següents càrrecs polítics: Conseller del Cabildo Insular de Tenerife, alcalde de Güímar, membre del comitè regional del Partit Socialista Canari-Partit Socialista Obrer Espanyol (PSC-PSOE), diputat regional, president del Parlament de Canàries (sent-ne el primer president, de 1982 a 1987) i senador per l'illa de Tenerife. Va ser també membre del Centre de la Cultura Popular Canària.

## Obres literàries

És autor de la novel·la La última siesta del cacique (1982). Va conrear la poesia, publicant Baladas con la isla en los ojos (1985). També es va dedicar a la investigació històrica, publicant el 1980 Los guanches del sur de Tenerife, una paz que no fue traición. Una altra de les seves publicacions, en to humorístic, fou Los políticos y el habla canariense Jablen ansina, cristianos! (1987).

## Referències

* ↑ «La madre de... Pedro Guerra» (en castellà). Magazine, 1995, pàg. 78.
# Sidi Harazem

Sidi Harazem (en àrab سيدي حرازم, Sīdī Ḥarāzim; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵃⵕⴰⵣⵎ) és una comuna rural de la prefectura de Fes, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.622 persones. Està situat a 30 kilòmetres de Fes i és cèlebre per la seva aigua mineral, ja esmentada per Lleó l'Africà.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «Sidi Harazem, Morocco». Arxivat de l'original el 2012-05-13. [Consulta: 19 novembre 2016].
# Play

«Play» té aquests significats:
* Play (TV3), programa de Televisió de Catalunya.
* Play (Namie Amuro), disc de Namie Amuro del 2007.
* Play (Moby), disc de Moby del 1999
* Play (pel·lícula), pel·lícula de 2011
Viccionari
# Mulassa de Sant Feliu de Pallerols

La mulassa de Sant Feliu de Pallerols forma part de la faràndula de la mateixa població. És una bèstia negra amb llargues faldilles que arriben a terra, amb un mosaic a la part més baixa. El seu cap és extensible, amb dues orelles llargues, un pèl caragolades i una llengua molt característica. La seva estructura interna és de fusta. Durant les seves aparicions, és portada per una persona de la faràndula.
Apareix durant el dissabte, diumenge i dilluns de la festa major (pasqua granada), la festa petita (1 d'agost), per la festivitat del Corpus Christi i per esdeveniment puntuals, d'acord amb el protocol i la comissió de manteniment de la faràndula. La mulassa té un ball propi, amb cobla (ball de la mulassa), que balla cada dia que surt al carrer menys el dissabte de la festa major. La seva funció principal és la de fer espai entre el públic, espantant a la gent, sobretot els més petits, tot allargant el seu cap, perquè el ball dels cavallets i gegants pugui transcórrer sense complicacions.
La llegenda explica que la mulassa, juntament amb els cavallets i els gegants, va foragitar els musulmans. En lloc d'estirar-se-li el cap, treia una espasa.

## Referències

* Masana, Heribert. 50 singulars de la festa. Petita guia de figures singulars de Catalunya, 2015. ISBN 978-84-92745-44-9.

## Vegeu també

* Ball de cavallets de Sant Feliu de Pallerols
# Ramón Unzaga Asla

Ramón Unzaga Asla (Bilbao, 18 de juliol de 1892 - Cabrero, 31 d'agost de 1923) fou un futbolista xilè, basc de naixement, (emigrat a Talcahuano el 1906 amb 12 anys), de les dècades de 1910 i 1920.
Fou 9 cops internacional amb la selecció de Xile amb qui participà en les copes Amèrica de 1916 i 1920.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Club Minas Lota i Club Atlético y de Fútbol Estrella de Mar de Talcahuano.
Juntament amb David Arellano, és considerat un dels creadors del remat de xilena.
L'estadi de Talcahuano duu el seu nom.

## Referències

* ↑ Marín, Edgardo. La Roja de todos (selección chilena de fútbol 1910-1985). Santiago, Chile: SOEM Service Impresores, 1985, p. 19, 20 y 30 [Consulta: 26 octubre 2016].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2014-06-01. [Consulta: 31 maig 2014].
* ↑ ¿Por qué dos chilenos dieron nombre a la chilena? Mundo Deportivo, 04-04-2018
* ↑ «::: Euskonews & Media ::: Kosmopolita ::: La “chilena” es cosa de vascos». Euskonews.com. [Consulta: 6 novembre 2008].
* ↑ «[ttp://diario.elmercurio.cl/detalle/index.asp?id={f4ebea2f-b492-4745-a336-cd19b8ae4fcd} Los ilustres nombres de los estadios chilenos]». emol.cl, 02-01-2010. [Consulta: 2 gener 2010].
# Nadia Nadim

Nadia Nadim (Herat, Afganistan, 2 de gener de 1988) és una centrecampista/davantera de futbol danesa d'origen afganès que juga actualment al Milan. És internacional d'ençà de 2009 per Dinamarca, amb la qual ha jugat dues Eurocopes. Ha guanyat una Lliga de Dinamarca amb el Fortuna Hjørring. Nadim és considerada com la jugadora de futbol afganesa més influent i la més important de tots els temps, particularment pel fet que ha jugat en molts clubs grans i famosos com ara els Portland Thorns, el Manchester City, el Paris Saint-Germain i alhora a l'equip nacional femení de Dinamarca.
El 2018, la revista estatunidenca Forbes la va classificar número 20 a la seva llista de "Dones més potents als esports internacionals".
És neboda de la cantant Aryana Sayeed.
El 14 de gener de 2022 anuncià que havia aconseguit el títol de doctora en Medicina.

## Biografia

Nadia Nadim nasqué a Herat i va créixer fins a l'edat de 12 anys a Afganistan. La seva vida canvià dràsticament quan son pare, general de l'Exèrcit nacional afganès (ANA), va ser executat pels talibans el 2000 · . Sa mare va decidir aleshores de fugir del país amb les seves cinc filles. Passaren per Paquistan i arribaren a Itàlia amb passaports falsos, abans d'embarcar a dintre de camions per tal d'atényer Londres on la mare tenia alguns coneguts. Al capdavall, van arribar a Randers, a Dinamarca, on es veieren enviades a un camp de refugiats. Nadia Nadim començà aleshores a jugar al futbol i va entrar a un club local. Després d'obtenir l'autorització de romandre a Dinamarca, la família es va mudar a un apartament relativament allunyat del club; amb tot aquest va finançar aleshores els viatges en autobús per que pogués entrenar-se.

## Referències

* ↑ UEFA
* ↑ «Nadia Nadim da fuga aos talibãs ao Paris SG» (en portuguès). Record, 04-01-2019. [Consulta: 9 gener 2019].
* ↑ Alana Glass. «The Most Powerful Women In International Sports 2018», 27-03-2018.
* ↑ «Nadia Nadim, footballer who fled Afghanistan as 11-year old, becomes doctor». The Indian Express, 17-01-2022 [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ Brobbey, Sandra «Ex-Man City star Nadia Nadim's inspiring journey from fleeing Afghanistan as a kid to qualifying as a doctor». The Sun, 17-01-2022 [Consulta: 19 gener 2022].
* 1 2 3 «Nadia Nadim: Veni Vidi Vici» (en anglès), 03-04-2015. [Consulta: 8 novembre 2016].
* ↑ Benn, Tansin. Muslim women and sport (en anglès), p. 67.
* 1 2 3 Glenn Moore. «Nadia Nadim, the Denmark international who escaped the Taliban to become a true football trailblazer» (en anglès), 29-07-2017.
* ↑ «Père tué par les Talibans, camp de réfugiés, PSG: Nadia Nadim raconte son incroyable destin» (en francès). [Consulta: 25 abril 2020].
# Tekken 6: Bloodline Rebellion

Tekken 6: Bloodline Rebellion és l'actualització de Tekken 6 de la saga de videojocs, del gènere de lluita, Tekken. Va ser llançat únicament a les màquines arcade el 18 de desembre de 2008 al Japó.
# Pericoma alfaroana

Pericoma alfaroana és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Serra d'Alvelos

La Serra d'Alvelos és una elevació de Portugal continental, amb 1084 metres d'altitud màxima. També és coneguda com a serra del Cabeço de la Reina. S'estén pels municipis d'Oleiros, Sertã i Proença-la-Nova a l'oest de la regió i antiga província de Beira Baixa. Pertany al sistema Central Ibèric.
# Muro en Cameros

Muro en Cameros és un municipi situat en la comarca del Camero Viejo, de La Rioja (Espanya).

## Referències

* ↑ «La Rioja (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22 gener 2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Moviment dels flagel·lants

El moviment dels flagel·lants va sorgir en l'edat mitjana per la Pesta Negra. Va néixer a Perúgia en la dècada de 1250, ràpidament es va propagar per Itàlia, i fou prohibit pel Papa en 1261 i apareixent en el Regne d'Hongria al 1262. Els flagel·lants pensaven que, recreant la Passió de Jesús (penitència), aconseguirien salvar-se de la pesta negra, a la qual consideraven un càstig diví. El moviment va ser criticat pel Papa Climent VI, qui pensava que era una manera de qüestionar el seu poder. El Summe Pontífex es va enfadar més quan els flagel·lants van començar a atacar els jueus que trobaven al seu camí, acusant-los de cometre crims que "feien enutjar a Déu". D'aquesta manera, el 1346 es va iniciar la persecució dels flagel·lants, als quals també se'ls culpava per ser els "responsables" de la Pesta Negra que es va agreujar en 1348. Per concloure formalment amb la condemna, el Papa condemna el 1349 en la seva butlla "Inter sollicitudines" a tots els flagel·lants declarant heretges. Però no aconsegueix erradicar del tot. El moviment es va acabar quan van ser cometent crims pels pobles per on passaven. Com això no estava permès per ser pecat, la policia va detenir i condemnar els flagel·lants.

## Documental

* "La Plaga", documental de The History Channel presentat el 15 de gener del 2007

## Referències

* ↑ Evans, G. R.. The Roots of the Reformation: Tradition, Emergence and Rupture (en anglès). InterVarsity Press, 2012, p. 208. ISBN 083083947X.
* ↑ Evans, G. R.. The Roots of the Reformation: Tradition, Emergence and Rupture (en anglès). InterVarsity Press, 2012, p. 209. ISBN 083083947X.

## Enllaços externs

* Movimento dei flagellanti-
* Raniero Fasani
* Flagellanti
# Pierre Benoit

Pierre Benoit (Albi, 16 juliol 1886 – Ziburu, 3 març 1962) fou un novel·lista francès i membre de l'Académie française.
Era el fill d'un soldat francès, i destinà els seus anys a prestar serveis militars a l'Àfrica del nord, abans d'esdevenir un funcionari. La seva primera novel·la, Koenigsmark, va ser publicada el 1918; L'Atlantide fou publicada l'any següent i li fou atorgat el Gran Premi de Novel·la de l'Acadèmia Francesa. Benoit esdevingué membre del Académie el 1931.
Polític de dretes, fou admirador del feixista francès Charles Maurras. Durant l'ocupació nazi de França, Benoit s'uní al "Groupe Collaboration", un grup artístic pro-nazi altres membres del qual incloïen Abel Bonnard, Georges Claude i Pierre Drieu La Rochelle. Això va dur-lo a ser arrestat el setembre 1944, i fou finalment alliberat després de sis mesos; la seva obra restà en la "llista negra" de col·laboradors nazis francesos durant els anys següents.

## Traduccions al català

Joan Arús va traduir la seva novel·la La Chaussée des Géants (1922), que es publicà el mateix any a la Biblioteca Literària d'Editorial Catalana, amb el títol de El pas dels gegants.

## Bibliografia

* Koenigsmark (1918)
* L'Atlantide (1919;)
* La Chaussée des Géants (1922)
* L'Oublié (1922)
* La Châtelaine du Liban (1924)
* Le Puits de Jacob (1925)
* Le Roi Lépreux (1927)
* Axelle (1928)
* Le Soleil de Minuit (1930)
* L'Homme qui était trop grand (1936)
* Bethsabée (1938)
* Lunegarde (1942)
* L'Oiseau des Ruines (1947)
* Aïno (1948)
* Les Agriates (1950)
* La Sainte Vehme (1954), il·lustrada per Jean Dries
* Villeperdue (1954)
* Montsalvat (1957)

## Referències

* ↑ French Twentieth Bibliography: Critical and Bibliographical William J. Thompson - 2001.
* ↑ Hugo Frey, "Afterword" to The Queen of Atlantis, Bison Books, ISBN 0803269161, (p.289-312)
* ↑ Karen Fiss, Grand Illusion: The Third Reich, the Paris Exposition, and the Cultural Seduction of France.
* ↑ LLanas, Manuel; Pinyol, Ramon «El traspàs de l'Editorial Catalana a Antoni López-Llausàs (1924-1925) : context i documents» (pdf). Els Marges [Barcelona], nº 95, Tardor 2011, pàgs. 78-80. ISSN: 2339-8256 [Consulta: 15 setembre 2016].
# Sherghati

Sherghati (abans Shergotty) és una ciutat del districte de Gaya a Bihar, Índia. El riu Morhar l'envolta, que és la raó per què la longitud de la ciutat és molt més gran que la seva amplada.
Hi ha un incident geogràfic notable associat amb Sherghati. Un meteorit va caure allà el 1865; està actualment conservat en el Museu d'Història Natural de Londres i és conegut com el meteorit Shergotty.

## Referències

* ↑ «List of Villages in Sherghati Subdivision of Gaya (BR) | villageinfo.in». [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «The Shergotty Meteorite» (en anglès). NASA. [Consulta: 26 març 2010].