OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kàrolos Papúlias

Kàrolos Papúlias (grec: Κάρολος Παπούλιας) (Ioànnina, 4 de juny de 1929 - Atenes, 26 de desembre de 2021) va ser un polític grec, setè president de Grècia des del 2010 fins al 2015.
Papúlias va ser membre fundador del Moviment Socialista Panhel·lènic (PASOK) i un proper col·laborador del seu líder, Andreas Papandreou. El desembre de 1974 va ser elegit membre del Comitè de PASOK Central, i n'ha estat membre ininterrompudament. També va ser membre del Consell de Coordinació de l'Oficina Executiva i la Secretaria de Polítiques, així com el secretari del PASOK per al Comitè de Relacions Internacionals d'abril de 1975 a 1985. Per diversos anys va ser també membre del Comitè de Coordinació dels partits socialista i progressista de la Mediterrània.
Durant la seva llarga permanència en el Ministeri de d'Afers Exteriors, es va identificar amb una política exterior. A la dècada de 1980 va tenir un paper clau per tractar de trobar una solució al conflicte araboisraelià.
Amb la seva visita a Washington el 1985 i la visita del Secretari d'Estat George Shultz, va fer una important contribució a la redefinició i millora de les relacions entre els dos països, que havia passat per una fase delicada durant l'any anterior.
El 12 de desembre de 2004, el primer ministre Kostas Karamanlís, líder del partit governant Nova Democràcia, i George Papandreou, líder de l'oposició al PASOK van nominar Papúlias per al càrrec de President, elegit aquest, pel Parlament. El 8 de febrer de 2005, va ser elegit per una aclaparadora majoria parlamentària, 279 de 300 vots per a un mandat de cinc anys. Va jurar el càrrec com a President el 12 de març de 2005. Després d'obtenir el suport dels dos principals partits polítics, va ser reelegit per un segon i últim mandat, el 3 de febrer de 2010 amb una majoria parlamentària de 266 vots.

## Referències

* ↑ «Papoulias, Karolos (1929-VVVV)» (en (castellà)). mcnbiografias.com. [Consulta: 4 juny 2015].
* ↑ Turner, B. The Statesman's Yearbook 2009: The Politics, Cultures and Economies of the World (en anglès). Springer, 2017-01-12. ISBN 978-1-349-74027-7.
* ↑ «Ελληνική Δημοκρατία » President», 21-02-2015. Arxivat de l'original el 2015-02-21. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Ζήτησε συναίνεση, κέρασε κρασί».
# Formiguer cantaire de la Guaiana

El formiguer cantaire de la Guaiana (Hypocnemis cantator) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de les terres baixes fins als 500 m, a l'est de Veneçuela, Guaianes i nord-est del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer cantaire de la Guaiana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Diego Peláez

Diego Peláez va ser un bisbe medieval de Santiago de Compostel·la. Una de les grans figures medievals de la noblesa eclesiàstica gallega. Va contribuir a la grandesa de la diòcesi i el seu senyoriu territorial durant els segles centrals de l'edat mitjana.

## Govern compostel·là

va ser nomenat bisbe al cap de poc de ser fet presoner el rei de Galícia Garcia I de Galícia pel seu germà Alfons VI de Lleó. Tanmateix, sempre va ser sospitós de donar suport aquell.
Va emprendre la reorganització de la gran terra de Santiago des del riu Iso fins a l'Atlàntic. Va millorar la seva justícia, administració i defensa militar enfront dels atacs normands o enfront de conflictes bèl·lics interiors. Va encunyar moneda i va impulsar el bescanvi comercial. Va aplicar mesures contra la relaxació del clericat, va arribar a acords amb els monestirs de Antealtares i va limitar l'expansió del de San Martín Pinario.
Va iniciar, al voltant de 1075, les obres de la gran catedral romànica de Santiago que catalitzaria encara més, mitjançant l'escola catedralícia. Va posar al capdavant de les mencionades obres al mestre Bernardo. Va impulsar els pelegrinatges fins a fer d'elles un fenomen continental.
És considerat com un dels impulsors de la reforma gregoriana als regnes hispànics.

## Acusació i caiguda

En aquest clima d'inestabilitat política, Diego Peláez pateix l'acusació de traïció. Sembla que va conspirar per restaurar la independència del regne de Galícia amb l'aliança del cabdill normant Guillem el Conqueridor.
Deposat al Concili d'Husillos (1088) va ser empresonat i vexat pel rei Alfons. El papa Urbà II va reaccionar desautoritzant al monarca i confirmant la seva condició de bisbe de Compostel·la.
Les pressions de la cort castellanolleonesa i de l'arquebisbe Bernado de Toledo van aconseguir que Peláez fos finalment despullat de la seva diòcesi. El papa, malgrat tot, va disposar que podia exercir el ministeri episcopal en el cas que una altra diòcesi l'anomenés. Posat en llibertat, va acabar els seus dies a l'exili. Diego Gelmírez reconeixeria els seus mèrits.
# David Friedrich Strauss

David Friedrich Strauss (Ludwigsburg, 27 de gener de 1808 - 8 de febrer de 1874) fou un teòleg i filòsof alemany.
Deixeble de Georg Wilhelm Friedrich Hegel i Ferdinand Christian Baur. Va contribuir, des del racionalisme alemany tardà, al moviment de l'antiga recerca del Jesús històric iniciat per Hermann Samuel Reimarus
En la seua obra: Das Leben Jesu, kritisch bearbeitet (1835-1836), planteja la idea que els evangelis són relats mítics, al contenir elements que no poden explicar-se racionalment. Però no sorgeixen des de la necessitat de falsificació, com exposava Reimarus, sinó per a expressar des d'una mentalitat precientífica i prefilosòfica, idees teològiques en estil narratiu. Per tant, han de considerar-se llibres de teologia i de fe, sense cap valor històric. Aquesta mitificació apareix ja en els evangelis sinòptics més antics, que segons Strauss són els de Mateu i Lluc, i també en el de Marc, que segons ell és un resum dels dos anteriors.
La hipòtesi que Marc és resum de Mateu i Lluc, serà rebutjada en 1838, plantejant-se a partir de llavors la teoria de les dues fonts.
El fenomen de mitificació, segons Strauss, és màxim en l'Evangeli segons Joan, que a partir de les aportacions de Strauss és rebutjat com font d'accés al Jesús històric.

## Referències

«David Friedrich Strauss» (en castellà). Enciclopedia Libre Universal. «El contingut d'aquest article incorpora material adaptat d'una entrada de la Enciclopedia Libre Universal, publicada sota llicència GFDL.»
* (basc) Azurmendi, Joxe: « Renan-Strauss » in Historia, arraza, nazioa, Donostia : Elkar, 2014. ISBN 978-84-9027-297-8

## Vegeu també

* Ludwig Feuerbach
# Ieixivà Mercaz HaRav Kook

Mercaz Harav Kook (hebreu: ישיבת מרכז הרב‎) és una ieixivà sionista que està situada en la ciutat santa de Jerusalem, a l'Estat d'Israel, va ser fundada en l'any 1924 pel rabí Abraham Isaac Kook, des d'aleshores, molts líders sionistes han estudiat a Mercaz HaRav. Durant la nit del 6 de març de l'any 2008, Alaa Abu Dhein, un ciutadà del barri de Jabel Mukaber a Jerusalem Est, va entrar a la ieixivà amb una arma de foc i va començar a disparar, matant fins a vuit estudiants i ferint a quinze més, finalment ell també fou abatut per trets d'arma de foc.

## Referències

* ↑ «About Yeshivat Mercaz HaRav Kook». Friends of Mercaz Harav. Arxivat de l'original el 2015-01-22. [Consulta: 22 agost 2015].
* ↑ «About the Yeshiva» (en hebreu). Mercaz Harav.
# John Marshall (capità britànic)

John Marshall (en marhallès:Jo̧o̧n M̧ajeļ) (26 de febrer de 1747 - 1819) va ser un capità de la Royal Navy nascut a Ramsgate, Kent, Anglaterra. Va ser mariner des dels 10 anys. L'any 1788 ell era el capità del vaixell Scarborough, que portava convictes des d'Anglaterra a Botany Bay. Després vanavegar des d'Austràlia a la Xina, cartografiant illes abans desconegudes, principalment algunes de les illes Gilbert i les Illes Marshall (les quals porten el seu cognom) com també una nova ruta comercial cap a Cantó (actualment Guangzhou). Les illes que anteriorment es deien "Lord Mulgrove's range" més tard van ser reanomenades com Marshall Islands. John Marshall també participà en la guerra d'Independència estatunidenca i en les guerres napoleòniques. Quan capitanejava el vaixell Diana va ser ferit en un atac dels francesos.

## Referències

Reference:"A Journal of the different voyages of Mr John Marshall written by himself"
* ↑ Samuel Eliot Morison «The Gilberts & Marshalls: A distinguished historian recalls the past of two recently captured pacific groups». Life magazine, 22-05-1944 [Consulta: 14 octubre 2009].
* ↑ Barrie Macdonald. Cinderellas of the Empire: towards a history of Kiribati and Tuvalu. Australian National University Press, 1982. ISBN 982-02-0335-X [Consulta: 14 octubre 2009].
# Guadalupe (São Tomé i Príncipe)

Guadalupe és una vila de São Tomé i Príncipe. És la capital del districte de Lobata, al nord de l'illa de São Tomé. La seva població és de 1.081 (2008 est.).
Està enllaçada a São Tomé, Neves i Trindade per una carretera encerclant l'illa de São Tomé.

## Evolució de la població

Població de Guadalupe (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 948 | 1.081 |

## Persones destacadse

* William Barbosa, futbolista
* Olinda Beja, escriptora

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08

## Vegeu també

* Llista de ciutats i viles de São Tomé i Príncipe
# Kàrgopol

Kàrgopol - Каргополь (rus) - és una ciutat de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia.

## Història

L'origen de Kàrgopol no es coneix exactament, però és mencionada per primer cop en una crònica que es remunta al 1146. Aleshores era un mercat de la República de Nóvgorod, i un dels emplaçaments eslaus permanents més septentrionals. Kàrgopol era segurament el principal centre de comerç de Biàrmia durant els segles xiii i xiv. El 1447 Dimitri Txémiaka hi trobà refugi quan hagué de fugir de la còlera de Basili II.
Situada a l'antiga ruta entre Moscou i Arkhànguelsk, era l'únic port marítim de Rússia, i una de les viles més pròsperes del país, sobretot quan la Companyia de Moscòvia començà a treballar-hi a mitjan segle xvi. Durant aquella època de l'Interregne resistí a un setge de brigands polonesos i lituans, que acabà amb l'execució del pagès rebel Ivan Bolótnikov a Kàrgopol.
Un cop que Rússia trobà accés a la mar Bàltica després de la fundació de Sant Petersburg, Kàrgopol declinà progressivament. Els habitants de la vila encara foren actius en l'exploració de la Rússia asiàtica.
# Formiguer cua-rogenc meridional

El formiguer cua-rogenc meridional (Sciaphylax hemimelaena) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de les terres baixes fins als 500 m, a l'est del Perú, nord de Bolívia i sud del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer cua-rogenc meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Dihunamb

Dihunamb (Despertem-nos !), fou una revista mensual editada en dialecte gweneg del bretó, el primer número de la qual aparegué a An Oriant el gener de 1905.
Loeiz Herrieu el fou el fundador, al costat d'André Mellac, el principal animador i més tard director.
La revista edità 395 números. Va aparèixer contínuament (llevat una pausa de 5 anys durant la Primera Guerra Mundial) fins a l'abril de 1944.
André Bousquet, sots prefecte a An Oriant va fer interrompre la impressió de Dihunamb, el 1940.
La revista tractava de tots els temes i comptava amb 3 000 abonats.
# DNAFET

Un transistor d'ADN d'efecte de camp (o DNAFET', d DNA field-effect transistor) és un transistor d'efecte de camp (o FET) que utilitza l'efecte de camp generat per les càrregues parcials de les molècules d'ADN per actuar com un biosensor. L'estructura dels DNAFET és similar a la dels MOSFET, amb l'excepció de l'estructura de la porta que, en els DNAFET, és reemplaçada per una capa de molècules de cadenes senzilles d'ADN que actuen com a receptors de superfície. Quan les cadenes de l'ADN complementari s'hibriden els receptors, canvia la distribució de la càrrega a prop de la superfície, el que modula el transport en curs a través del transductor semiconductor.
Es poden fer servir xips de DNAFET per detectar polimorfismes de nucleòtid simple (que poden causar diverses malalties hereditàries) i per seqüenciació d'ADN. El seu principal avantatge en comparació amb els mètodes de detecció òptica d'ús comú actualment, és que no requereixen el marcatge de molècules. A més, treballen contínuament i (gairebé) en temps real. Els DNAFET són altament selectius, ja que només unions específiques modulen el transport de càrrega.

## Referències

* «Sequence-Specific Label-Free DNA Sensors Based on Silicon Nanowires». Nano Lett., 4, 2, 2004, pàg. 245–7. DOI: 10.1021/nl034958e.
* «Direct Detection of the Hybridization of Synthetic Homo-Oligomer DNA Sequences by Field Effect». J. Phys. Chem. B, 101, 15, 1997, pàg. 2980–5. DOI: 10.1021/jp963056h.
* «Electronic detection of DNA by its intrinsic molecular charge». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., 99, 22, 01-10-2002, pàg. 14142–6. DOI: 10.1073/pnas.232276699. PMC: 137851. PMID: 12386345.
# Ieixivà Chachmei Lublin

La Ieixivà Chachmej Lublin està situada a la ciutat polonesa de Lublin, i va ser una de les més importants ieixivot abans de la Segona guerra mundial. Actualment es troba a Bnei Brak.

## Història

La ieixivà Chachmej Lublin es va inaugurar en 1930, va ser construïda gràcies als esforços del rabí Meir Shapiro, que va viatjar per Estats Units i Canadà per recaptar diners de donacions voluntàries.
Quan els nazis van prendre Lublin durant la Segona guerra mundial, van destrossar l'interior de l'edifici i van cremar la seva vasta biblioteca, per després establir allí l'oficina central de la Gestapo a Polònia. Després de la guerra, l'estat polonès va assignar la propietat a la universitat Marie Curie-Skłodowska. Va ser usada per la facultat de medicina de Lublin. En 2003 l'edifici va tornar a la comunitat jueva. Acull la sinagoga i el primer museu sobre el hassidisme.

## Referències

* ↑ Jajmei Lublin en Bnei Brak Arxivat 2018-01-22 a Wayback Machine.
* ↑ Rav Meir Shapiro Rosh yeshiva and Rov of Lublin

## Enllaços externs

* Història de la iexivà en anglès
* Polish Jews to reopen synagogue in prewar yeshiva Chachmei Lublin, Haaretz, February 11, 2007
# Jimmy Steward

Jimmy Steward (Puerto Cortés, 9 de desembre de 1946) és un exfutbolista hondureny de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció d'Hondures.
Pel que fa a clubs, destacà a Platense i Real España.

## Referències

* ↑ 1982 FIFA World Cup Spain Arxivat 2011-10-07 a Wayback Machine.
* ↑ Jimmy Steward Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Desafíe a Ismael Arxivat 2013-07-02 at Archive.is - La Prensa (castellà)
* ↑ Cafeteando Arxivat 2013-03-16 a Wayback Machine. - La Tribuna (castellà)
# Gos bover

El Gos bover és un gos que tradicionalment s'ha utilitzat per al maneig i per a la conducció del bestiar boví.

## Races oficialment reconegudes

La Federació Cinològica Internacional classifica les races de gossos bovers en dos grups diferents basant-se en la seva fisonomia. En el Grup I, Secció 2, posa als gossos bovers d'aspecte lupoide i en el Grup II, Secció 3, als molosoides de tipus muntanya.

### Races incloses en el Grup I, Secció 2ª, Gossos bovers de tipus lupoide

| Bover australià. | Bover de Flandes. | Fila de São Miguel. |

#### Races reconegudes de forma provisional

* Pastor australià Stumpy Tail.

### Races incloses en el Grup II, Secció 3ª, Molosos de tipus muntanya i Bovers suïssos

| Mastí dels Pirineus. | Santbernat. | Bover de Berna. | Bover d'Entlebuch. | Bover d'Appenzell. | Gran bover suís. |
# Kàrpovka (Tatarstan)

* Per a altres significats, vegeu «Kàrpovka».
Kàrpovka - Карповка (rus) - és un poble (un possiólok) de la República del Tatarstan, a Rússia. El 2010 tenia 272. Pertany al districte (raion) de Pestretsi.

## Referències

* ↑ «Arbash». GeoNames. [Consulta: 7 setembre 2013].
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Formiguer cuirassat

El formiguer cuirassat (Myrmoderus ruficauda) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc al Brasil oriental

## Referències

* ↑ «Formiguer cuirassat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Dolgalovka

Dolgalovka - Долгаловка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 23 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Iam

Iam era un estat de l'alta Núbia entre la cinquena i la sisena cascada, a la regió que després fou Dongola. Es coneix millor que d'altres perquè ha quedat el relat d'una visita feta en temps de la sisena dinastia d'Egipte per Harkhuf, governador d'Elefantina.
Viccionari
# Jimmy Shields

Jimmy Shields (Greenock, Escòcia, gener de 1900 - Holt, Norfolk, 13 d'abril de 1949) va ser un activista comunista i editor de diaris britànic.
Nascut a Greenock, Escòcia, Shields es va unir al Partit Comunista de la Gran Bretanya (CPGB) el 1921. Fora de la feina, l'activista escocès va marxar a viure a Sud-àfrica el 1925, on es va afiliar al Partit Comunista de Sud-àfrica, convertint-se en el seu Secretari General al cap de pocs mesos, en substitució de William Henry Andrews. Durant aquest període, un dels seus discursos va convèncer a Edwin Thabo Mofutsanyana perquè s'unís al partit.
Shields va tornar a Escòcia el 1927, on va redactar diversos discursos pel Partit Comunista britànic, acabant per ser elegit membre de l'executiva nacional. També va servir com a editor del Daily Worker, una publicació de caràcter comunista. Des de 1932, també va formar part de la delegació britànica del Comintern, viatjant sovint a l'estranger com a cap del departament internacional del CPGB.
Shields va contraure la tuberculosi en el transcurs de la Segona Guerra Mundial, passant la major part del conflicte bèl·lic al sanatori de Holt, a Norfolk. Va morir allí l'any 1949.

## Referències

* 1 2 3 Shields Jimmy, Compendium of Communist Biography
* ↑ A. Lerumo, Fifty fighting years: the Communist Party of South Africa, 1921-1971, p.52
* ↑ Edwin Thabo Mofutsanyana, South African History Online
# Formiguer fosc

El formiguer fosc (Sipia berlepschi) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes del Pacífic fins 400 m a l'oest de Colòmbia i nord-oest d'Equador.

## Referències

* ↑ «Formiguer fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Direcció general de Relacions Internacionals i Estrangeria

La Direcció general de Relacions Internacionals i Estrangeria és un òrgan de gestió del Ministeri de l'Interior que depèn orgànicament de la Secretaria d'Estat de Seguretat. Aquesta direcció general s'encarrega de les relacions entre els organismes del Ministeri de l'Interior i d'altres països o fins i tot organismes supranacionals com pot ser la Unió Europea.
Des del 17 de febrer de 2017, la Directora General de Relacions Internacionals i Estrangeria és Elena Garzón Otamendi.

## Funcions

La Direcció general de Relacions Internacionals i Estrangeria exercirà les següents funcions:
* La coordinació en matèria de cooperació policial internacional i la definició de les accions i programes d'actuació dels òrgans tècnics del Ministeri de l'Interior existents en les Missions Diplomàtiques, la seva organització interna i dotació pressupostària, així com la seva inspecció tècnica i control, sense perjudici de les facultats de direcció i coordinació del Cap de la Missió Diplomàtica i de la Representació Permanent respectiva.
* Coordinar la participació dels representants del Ministeri en els Grups i Comitès del Consell de la Unió Europea.
* Efectuar el seguiment de les decisions comunitàries que afectin al Ministeri, especialment respecte a fons comunitaris relacionats amb el seu àmbit competencial.
* L'organització i preparació de les activitats de caràcter internacional que s'hagin de dur a terme en l'àmbit de les competències del Ministeri en les matèries d'immigració i estrangeria.
* L'organització de les relacions del Ministre de l'Interior amb les autoritats d'altres Governs en l'àmbit de les seves competències.
* La coordinació d'actuacions amb el Ministeri d'Afers Exteriors i de Cooperació.

## Estructura

La Direcció general de Relacions Internacionals i Estrangeria estarà integrada per:
* Subdirecció General de Cooperació Policial Internacional.
* Subdirecció General de Relacions Internacionals.

## Llista de directors generals

* Elena Garzón Otamendi (2017-)
* Carlos Abella y de Arístegui (2011-2017)
* Ángeles Moreno Bau (2011)
* Arturo Avello Diez del Corral (2008-2011)

## Vegeu també

* Immigració a Espanya
* Espai de llibertat, seguretat i justícia de la Unió Europea
* Europol

## Referències

* ↑ El Gobierno nombra a Elena Garzón Otamendi directora general de Extranjería, La Vanguardia, 17 de febrer de 2017
* ↑ «Real Decreto 117/2017, de 17 de febrero, por el que se nombra Directora General de Relaciones Internacionales y Extranjería a doña Elena Garzón Otamendi.» (en castellà). [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ Dirección General de Relaciones Internacionales y Extranjería al web del Ministeri
* ↑ Real Decreto 400/2012, de 17 de febrero, por el que se desarrolla la estructura orgánica básica del Ministerio del Interior.
# Dolgan

El dolgan és una llengua turquesa amb aproximadament un miler de parlants. És la llengua dels dolgans, un poble que viu a la península de Taimir, al nord de Sibèria. Té cert reconeixement local al districte de Taimíria (del krai de Krasnoiarsk), on viuen la majoria de dolgans, i a la República de Sakhà on també n'hi ha una petita població. El seu ús està en clar declivi perquè se n'està perdent la transmissió generacional.
Antigament era molt proper al iacut, però la influència de l'evenki ha fet que se n'anés separant.

## Alfabet

A principis del segle xx s'escrivia emprant l'alfabet llatí, però acabà canviant al ciríl·lic influït pel iacut que també canvià al ciríl·lic l'any 1939. No obstant això, des de llavors ha tingut diverses versions d'alfabets emprant lletres ciríl·liques. Actualment, s'utilitza el següent:

## Enllaços externs

* Informació sobre Dolgan a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “dlg” (anglès)
# Descriptivisme

El descriptivisme dels noms és una teoria de la naturalesa del significat i la referència dels noms propis atribueix generalment a Gottlob Frege i Bertrand Russell. La teoria consisteix essencialment en la idea que el significat (contingut semàntic) de noms són idèntiques a les descripcions associades amb ells pels parlants, mentre que els seus referents estan decidits a ser els objectes que satisfan aquestes descripcions.
A la dècada del 1970, aquesta teoria va ser objecte d'atacs per part dels teòrics causals com Saul Kripke, Hilary Putnam i d'altres. No obstant això, s'ha vist una mica d'un renaixement en els últims anys, especialment sota la forma del que s'anomenen teories semàntiques de dues dimensions. Aquesta última tendència s'exemplifica amb les teories de David Chalmers, entre d'altres.

## Referències

* Russell, Bertrand. On Denoting. Mind. 1905.
* Kripke, Saul. Naming and Necessity. Basil Blackwell. Boston. 1980.
* Frege, Gottlob. On Sense and Reference. In P. Geach, M. Black, eds. Translations from the Philosophical Writings of Gottlob Frege. Oxford: Blackwell. 1952.
* Soames, Scott. Reference and Description. 2005.
* Katz, Jerrold. Names Without Bearers. 2005.
* Chalmers, David. Two-Dimensional Semantics. in E. Lepore and B. Smith, eds. The Oxford Handbook of Philosophy of Language. Oxford University Press. 2005.