OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laplandita-(Ce)

La laplandita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats.

## Característiques

La laplandita-(Ce) és un silicat de fórmula química Na₄CeTiPO₄Si₇O$_{18}$·5H₂O. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la laplandita-(Ce) pertany a «09.DJ - Inosilicats amb 4 cadenes dobles i triples periòdiques» juntament amb els següents minerals: narsarsukita, caysichita-(Y), seidita-(Ce), carlosturanita i jonesita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Yubileinaya, situada al mont Karnasurt, dins el districte de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita al dipòsit de niobi i tàntal de Zhaojinggou, al comtat de Wuchuan (Mongòlia Interior, República Popular de la Xina). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Laplandite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 gener 2020].
# La Roda (Albacete)

La Roda és un municipi al nord de la província d'Albacete. L'especialitat gastronòmica de La Roda són els miguelitos.
Evolució demogràfica 1900-2007 :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 2001 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 7.066 | 7.938 | 9.185 | 10.487 | 11.602 | 12.274 | 12.190 | 11.663 | 12.287 | 12.938 | 13.523 | 13.793 | 14.881 | 15.288 | 15.559 |

## Rodencs il·lustres

* Tomás Navarro Tomás filòleg i lingüista, Director de la Biblioteca Nacional d'Espanya de 1936 a 1939.

## Enllaços externs

* Fòrums de Albacete i Província
* Albacete siempre abierto Arxivat 2009-08-08 a Wayback Machine.
* Ajuntament de La Roda
* Club Polideportivo La Roda
* La Roda Club de Fútbol
# Lenka Ilavská

Lenka Ilavská (Liptovský Mikuláš, 5 de maig de 1972) és un ciclista eslovaca, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1990. Va participar en els Jocs Olímpics de 1996. En el seu palmarès destaquen sis Campionats d'Eslovàquia en ruta, vuit d'Eslovàquia en contrarellotge i el Giro d'Itàlia de 1993.

## Palmarès

* 1992
** 1a a l'Emakumeen Bira
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 1993
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge
** 1a al Giro d'Itàlia i vencedora d'una etapa
** 1a a la Volta a Turíngia i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Bira
* 1994
** Campiona d'Eslovàquia en ruta
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge
** Vencedora de 2 etapes a la Volta a Mallorca
** Vencedora d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1995
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge
** 1a al Tour de Feminin-Krásná Lípa i vencedora d'una etapa
* 1996
** Campiona d'Eslovàquia en ruta
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge
** Vencedora de 2 etapes a l'Emakumeen Bira
* 1997
** Campiona d'Eslovàquia en ruta
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa al Giro de Toscana-Memorial Michela Fanini
* 1998
** Campiona d'Eslovàquia en ruta
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a l'Emakumeen Bira
* 1999
** Campiona d'Eslovàquia en ruta
** Vencedora de 2 etapes al Tour de Bretanya
* 2000
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge
* 2001
** Campiona d'Eslovàquia en ruta
** Campiona d'Eslovàquia en contrarellotge

## Referències

* ↑ «Olympedia – Lenka Ilavská». [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Lenka ILAVSKA» (en italià). [Consulta: 10 novembre 2023].
* ↑ InBici, Redazione. «BEPINK LACLASSICA» (en italià), 02-12-2014. [Consulta: 10 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# La Sucrière

La Sucrière és un edifici dedicat a l'art contemporani, situat al número 48 del Quai Rambaud, a la riba del Saona, al barri de la Confluence del 2n districte de Lió.

## Història

Va ser construït l'any 1930 i originàriament s'utilitzava com a fàbrica i magatzem de sucre. Va ser ampliat el 1960 i finalment abandonat el 1990. L'edifici va ser totalment renovat l'any 2003 per l'arquitecte William Vassal per a convertir-lo en un lloc d'exposicions d'art contemporani. Així, es va convertir en la seu principal de la Biennal d'Art Contemporani de Lió a partir de 2007. La seva superfície de 9.000 m² distribuïts en tres plantes alberga una arquitectura complexa i original.
L'any 2008, una exposició de cossos escorxats va provocar una polèmica sobre l'origen dels cadàvers. L'exposició va atreure 4.000 visitants per setmana.

## Referències

* ↑ «ACTUACITY - Annuaire des villes de France - Points d'intérêts - Photos - Météo - Plans - Actuacity» (en francès). actuacity.com. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «La Sucrière - Lyon Confluence (69)» (en french). Génie acoustique. [Consulta: 19 December 2009].
* ↑ Chrystèle Devierne. «Jour de visite à la Sucrière» (en french). Le Progrès. Le Progrès, 02-10-2009. Arxivat de l'original el 2 December 2009. [Consulta: 19 December 2009].
* ↑ «La Sucrière (Moderne & contemporain)» (en french). Evene. [Consulta: 19 December 2009].
* ↑ E.F.. «Interrogations sur l'origine des corps exposés à la Sucrière» (en french). 20Minutes, 03-06-2008. Arxivat de l'original el 24 April 2009. [Consulta: 19 December 2009].
# La maledicció de les bruixes

La maledicció de les bruixes (títol original: The Witches) és una pel·lícula britànica dirigida per Nicolas Roeg, estrenada l'any 1990. Ha estat doblada al català. És una adaptació de la novel·la Les bruixes de Roald Dahl. Va ser nominada el 1990 al premi BAFTA al millor maquillatge i perruqueria.

## Argument

La Gran Bruixa té un pla diabòlic per desempallegar-se de tots els nens a Anglaterra. En principi, les seves bruixes buidaran tots els magatzems de caramels. A continuació, vendran caramels enverinats i xocolata que transforma els nens en ratolins. Llavors, voldran eliminar-los amb paranys per ratolins.
Aquest pla esgarrifós és sentit pel jove narrador de la història. Afortunadament, la seva àvia coneix diverses coses sobre les bruixes. Desgraciadament, abans que no hagi pogut consultar-la, és transformat en ratolí.
S'escapa de les seves urpes i busca la seva àvia a l'hotel. Poca sorpresa, aquesta es reprotxa de no haver pogut ajudar el seu net. Perquè es tracta d'una vella història entra la reina de les bruixes i aquesta: velles adversàries. Després d'algunes tribulacions, Luke, encara ratolí, aprofita el sopar per enverinar les bruixes amb la poció que les transforma en ratolins. El servei de l'hotel les extermine, totes llevat d'una: el braç dret de la reina. De bruixa, aquesta última esdevé fada i el torna a transformar en el petit Luke.

## Repartiment

* Anjelica Huston: Miss Eva Ernst/Gran High Witch
* Maig Zetterling: Helga Eveshim
* Jasen Fisher: Luke
* Jane Horrocks: Miss Irvine
* Rowan Atkinson: Mr. Stringer
* Bill Paterson: Mr. Jenkins
* Brenda Blethyn: Mrs. Jenkins
* Charlie Potter: Bruno Jenkins
* Angelique Rockas: Henrietta
* Anne Lambton: Dona de negre
* Sukie Smith: Marlene
* Rosa Anglès: Dora
* Jenny Runacre: Elsie
* Annabel Brooks: Nicola
* Emma Relph: Millie
* Nora Connolly: Beatrice
* Rosamund Greenwood: Janice

## Crítica

* "Agradable adaptació de la novel·la de Dahl, on destaca el gran treball d'animació de Jim Henson"

## Referències

* ↑ «La maledicció de les bruixes». esadir.cat.
* ↑ «The Witches». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «The Witches». El País.
# Levelland

Levelland és una ciutat i seu del Comtat de Hockley a l'estat de Texas dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Levelland tenia 12.866 habitants, 4.574 habitatges, i 3.361 famílies. La densitat de població era de 500,8 habitants/km².
Dels 4.574 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 14% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.820 $ i la renda mediana per família de 32.408 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.800 $ mentre que les dones 20.042 $. La renda per capita de la població era de 14.296 $. Aproximadament el 15,7% de les famílies i el 20,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Levelland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Levelland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Liliana Ortega

Liliana Ortega (Caracas, 1965) és una advocada i defensora de drets humans. És veneçolana. Fundadora i directora executiva del Comitè de Familiars de Víctimes del Caracazo (COFAVIC), organització no governamental (ONG) que treballa per a la protecció i promoció dels drets humans. Aquest organisme és independent de tota doctrina o institució partidista i religiosa, amb personalitat jurídica com una associació civil sense finalitats de lucre. La seva tasca com a defensora de drets humans li ha valgut diversos reconeixements.

## Premis

* 2010. Va rebre l'Ordre Nacional del Mèrit en grau d'Oficial, atorgada pel Govern de la República Francesa.
* 2017. Premi franco-alemany de Drets Humans i l'Estat de Dret.

## Reconeixements

* 1999. Va ser nomenada com una dels cinquanta Líders per al Nou Mil·lenni a Amèrica Llatina per la Revista Time
* 1999. Va rebre un reconeixement pel seu treball innovador en drets humans a Veneçuela per l'organització nord-americana ASHOKA.

## Nominacions

* Premi Reebok Human Rights Award 1994

## Referències

* ↑ «Lideres de Venezuela».
* ↑ «Mujeres defensoras de los derechos humanos».
* ↑ «Entrega del Premio franco-alemán de Derechos Humanos y el Estado de Derecho 2017 a Liliana Ortega». [Consulta: 9 març 2018].
* ↑ «Liliana Ortega».
* ↑ «REVISTA TIME. AMERICA LATINA, LIDERES PARA EL NUEVO MILENIO».

## Vegeu també

* Alfredo Romero
* Carlos Correa
* Ligia Bolívar
* Rocío San Miguel
* Susana Raffalli
# La travessa de mitjanit

La travessa de mitjanit (títol original: Midnight Crossing) és una pel·lícula estatunidenca de Roger Holzberg estrenada l'any 1988. Ha estat doblada al català.

## Argument

A bord del iot 'Daohne Girl', quatre amics comparteixen un apassionant joc mortal, lluny de la seguretat de la riba. Un viatge ple d'angoixa, sobresalts i risc, intensificats per la presència d'un sorprenent intrús que encarna la versió moderna d'un pirata. Aquest joc per a tramposos no té regles; tan sols un perfecte escenari per jugar-lo: el luxós iot que, representant al principi un símbol de llibertat, es transforma ràpidament en una gàbia claustrofòbica i mortal, cruelment fuetejada per les onades i el vent.

## Repartiment

* Faye Dunaway: Helen Barton
* Kim Cattrall: Alexa Schubb
* John Laughlin: Jeff Schubb
* Ned Beatty: Ellis

## Referències

* ↑ esadir.cat. La travessa de mitjanit. esadir.cat.
* ↑ «Midnight Crossing». The New York Times.
# La traviesa molinera

La traviesa molinera és una pel·lícula de comèdia espanyola del 1934 dirigida per Harry d'Abbadie d'Arrast. L'argument està basat en la novel·la de 1874 El sombrero de tres picos de Pedro Antonio de Alarcón.
Avui no hi ha cap còpia de la pel·lícula però, segons Federico García Lorca, "aquesta pel·lícula és tan política i extraordinària... que no sembla que sigui espanyola". El mateix Chaplin va esmentar el títol La traviesa molinera en un qüestionari sobre les millors pel·lícules de la història del cinema realitzat per la Film Library del Museu d'Art Modern de Nova York. Fou comercialitzada als Estats Units com a It Happened in Spain.

## Argument

El moliner i la seva dona estan feliçment casats. Però el corregidor s'enamorarà de la dona del moliner i amb l'ajuda dels guàrdies intentarà fer-la seva.

## Repartiment

* Manuel Arbó: bisbe
* Antonio Berdegue: corregidor
* Hilda Moreno: la dona del moliner
* Santiago Ontañón: moliner
* Alberto Romea: agutzil
* Eleanor Boardman

## Referències

* ↑ La traviesa molinera · España 1934 a Cervantes Virtual
* ↑ Harry d'Abbadie d'Arrast a l'Auñamendi Eusko Entziklopedia
* ↑ «La Traviesa Molinera (1934)». New York Times.

## Enllaços externs

* Los recuerdos de "La traviesa molinera" d'Emilio Sanz Soto (castellà)
# Liliensternus

Liliensternus ("de Lilienstern") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode celofísid, que va viure a la fi del període Triàsic, fa aproximadament 215 milions d'anys, en el Norià, en el que avui és Europa. Liliensternus fou trobat originalment a Alemanya durant el 1934 i anomenat Halticosaurus liliensternus per Friedrich von Huene. En 1984 Samuel Paul Welles li crea el seu propi gènere en honor de Dr. Hugo Rühle von Lilienstern, separant-ho d'Halticosaurus longotarsus. Liliensternus mitjana aproximadament 5,15 metres de llarg, i pesat al voltant de 127 quilograms. Havent d'habeer predado herbívors com el plateosaure. L'espècie tipus és Liliensternus liliensterni, una segona espècie Liliensternus airelensis, que posseïa un parell ectas de pleurocoelos en la vèrtebres cervicals, és avui considerada un gènere separat, Lophostropheus.
# Legió I Parthica

La Legió I Parthica va ser una legió romana reclutada l'any 197 per l'emperador Septimi Sever. Està registrada la seva presència a l'Orient Mitjà fins al començament del segle v. Tenia per emblema un centaure.
Aquesta legió, juntament amb les II Parthica i III Parthica, va ser fundada per a les campanyes de Septimi Sever contra l'Imperi Part. La campanya va tenir èxit i van arribar fins a Ctesifont, ciutat que van saquejar. Després d'aquestes victòries, les legions I i III Parthica es van quedar a la zona, al campament de Singara (actual Sindjar, Iraq) com a punt de defensa davant de possibles atacs parts, i perquè l'emperador que s'havia annexionat Mesopotàmia, les va deixar com a defensa. És possible que la Legió I Parthica portés el cognomen de Severiana.
L'any 360 la legió no va poder defendre el seu campament davant d'un atac sassànida; després de la derrota es va traslladar a Nísibis (actual Turquia), on sembla que hi va ser fins que la ciutat va ser entregada als sassànides per l'emperador Jovià l'any 363.
Segons els registres existents, era habitual destacar legionaris (vexillatio) de la I Parthica a altres províncies, especialment Lícia, Cilícia i Cirenaica.

## Referències

* ↑ Pauly, August (ed.); Georg Wissowa. Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft [Reihe 1] Halbbd. 24, vol. 12,2: Legio bis Libanon. Stuttgard: Metzler, 1925, p. 1435-1436.

## Enllaços externs

* Emil Ritterling. Legio I Parthica. A: Livius.org [Consulta 19 d'octubre de 2022]
# Legió Tebana

D'acord amb la tradició, la Legió Tebana va ser una legió romana, els membres de la qual s'havien convertit en massa al cristianisme i van ser martiritzats plegats.
Se'n parla només en una passió anònima i en una obra d'Euqueri de Lió, del segle v, tot i que la historicitat del debat és molt discutible per un grapat d'inconsistències històriques.
D'acord amb la llegenda, la legió era la guarnició de la ciutat de Tebes, a Egipte, i tots els legionaris eren cristians, incloent el seu comandant Maurici. L'emperador Maximià els va portar a la Gàl·lia per sufocar una rebel·lió. Quan eren a Agaunum, a l'actual Suïssa, es van negar a participar en sacrificis pagans per propiciar la victòria i en no voler retractar-se van ser martiritzats.

## Vegeu també

* Maurici d'Agaunum, cap de la Legió Tebana.
* Gereó de Colònia i Ponç de Pradleves, Víctor de Marsella, Fèlix i Règula de Zuric i Càndid de Tebes, soldats de la Legió.

## Referències

* ↑ Eric Chevalley, mémoire de licence de la faculté des Lettres de l'Université de Lausanne, septembre 1988, La Passion anonyme de saint Maurice d'Agaune, Edition critique
* ↑ Otto Wermelinger. Academic Press Fribourg. Saint Maurice et la légion thébaine, 2005.
# Leptantúrids

Els leptantúrids (Leptanthuridae) són una família de crustacis isòpodes.

## Taxonomia

La família Leptanthuridae conté 14 gèneres:
* Accalathura Barnard, 1925
* Aenigmathura Thomson, 1951
* Albanthura Wägele, 1985
* Bourbonanthura Müller, 1990
* Bullowanthura Poore, 1978
* Bunderanthura Poore & Humphreys, 2013
* Calathura Norman & Stebbing, 1886
* Curassanthura Kensley, 1981
* Leptanthura Sars, 1897
* Negoescuanthura Jarquín-Martínez & García-Madrigal, 2021
* Neoanthura Menzies, 1956
* Psittanthura Wägele, 1985
* Ulakanthura Poore, 1978
* Virganthura Kensley, 1987

## Referències

* ↑ WoRMS (2021). Schotte M, Boyko CB, Bruce NL, Poore GC, Taiti S, Wilson GD, eds. "Anthuroidea". World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans database (anglès)
# Leptanilla

Leptanilla és un gènere de formigues de la subfamília dels leptanil·lids (Leptanillinae). Té una distribució mundial, incloent-hi la península Ibèrica.

## Espècies

El gènere Leptanilla inclou 49 espècies, de les quals 4 viuen a la península Ibèrica.

### Espècies ibèriques

* Leptanilla charonea Barandica et al. 1994
* Leptanilla plutonia López et al. 1994
* Leptanilla revelierii Emery, 1870
* Leptanilla zaballosi Barandica et al. 1994

### Espècies no ibèriques

* Leptanilla africana Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla alexandri Dlussky, 1969
* Leptanilla astylina Petersen, 1968
* Leptanilla australis Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla besucheti Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla bifurcata Kugler, 1987
* Leptanilla boltoni Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla buddhista Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla butteli Forel, 1913
* Leptanilla clypeata Yamane & Ito, 2001
* Leptanilla doderoi Emery, 1915
* Leptanilla escheri (Kutter, 1948)
* Leptanilla exigua Santschi, 1908
* Leptanilla havilandi Forel, 1901
* Leptanilla hunanensis Tang, Li & Chen, 1992
* Leptanilla hypodracos Wong & Guénard, 2016
* Leptanilla islamica Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla israelis Kugler, 1987
* Leptanilla japonica Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla judaica Kugler, 1987
* Leptanilla kebunraya Yamane & Ito, 2001
* Leptanilla kubotai Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla kunmingensis Xu & Zhang, 2002
* Leptanilla lamellata Bharti & Kumar, 2012
* Leptanilla macauensis Leong et al. 2018
* Leptanilla minuscula Santschi, 1907
* Leptanilla morimotoi Yasumatsu, 1960
* Leptanilla nana Santschi, 1915
* Leptanilla oceanica Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla ortunoi López et al.
* Leptanilla palauensis (Smith, 1953)
* Leptanilla poggii Mei, 1995
* Leptanilla santschii Wheeler & Wheeler, 1930
* Leptanilla swani Wheeler, 1932
* Leptanilla taiwanensis Ogata et al.1995
* Leptanilla tanakai Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla tanit Santschi, 1907
* Leptanilla tenuis Santschi, 1907
* Leptanilla thai Baroni Urbani, 1977
* Leptanilla theryi Forel, 1903
* Leptanilla vaucheri Emery, 1899
* Leptanilla yunnanensis Xu, 2002

## Referències

* ↑ «ITIS - Report: Leptanilla». [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «BioLib - Leptanilla». [Consulta: 2 octubre 2023].
* 1 2 «Hormigas.org - Género Leptanilla» (en castellà). [Consulta: 29 novembre 2023].
* ↑ «Leptanilla - AntCat» (en anglès). [Consulta: 29 novembre 2023].
# Litografia per immersió

La litografia per immersió és una tècnica de millora de la resolució de fotolitografia per a la fabricació de circuits integrats (CI) que substitueix l'espai d'aire habitual entre la lent final i la superfície de l'oblia per un medi líquid que té un índex de refracció superior a un. La resolució s'incrementa en un factor igual a l'índex de refracció del líquid. Les eines de litografia d'immersió actuals utilitzen aigua altament purificada per a aquest líquid, aconseguint mides de característiques inferiors a 45 nanòmetres.

## Història

La idea de la litografia per immersió va ser patentada el 1984 per Takanashi et al. També va ser proposat per l'enginyer taiwanès Burn J. Lin i realitzat a la dècada de 1980. El 2004, el director de tecnologia de silici d'IBM, Ghavam Shahidi, va anunciar que IBM tenia previst comercialitzar litografia basada en la llum filtrada a través de l'aigua. La litografia d'immersió és ara s'estén a nodes de menys de 20 nm mitjançant l'ús de patrons múltiples.

## Rerefons

La capacitat de resoldre característiques en litografia òptica està directament relacionada amb l'obertura numèrica de l'equip d'imatge, essent l'obertura numèrica el sinus de l'angle de refracció màxim multiplicat per l'índex de refracció del medi a través del qual viatja la llum. Les lents dels escàners de fotolitografia "sec" de més alta resolució enfocan la llum en un con el límit del qual és gairebé paral·lel a la superfície de l'oblia. Com que és impossible augmentar la resolució mitjançant una refracció addicional, s'obté una resolució addicional introduint un medi d'immersió amb un índex de refracció més elevat entre la lent i l'oblia. La borrosa es redueix per un factor igual a l'índex de refracció del medi. Per exemple, per a la immersió en aigua amb llum ultraviolada a 193 nm de longitud d'ona, l'índex de refracció és 1,44.

## Patró múltiple

El límit de resolució per a una eina d'immersió d'1,35 NA que funciona a una longitud d'ona de 193 nm és de 36 nm. Superar aquest límit a nodes de menys de 20 nm requereix patrons múltiples. Als nodes de foneria i de memòria de 20 nm i més enllà, ja s'estan utilitzant patrons dobles i triples amb litografia d'immersió per a les capes més denses.

## Referències

* ↑ «DailyTech - IDF09 Intel Demonstrates First 22nm Chips Discusses Die Shrink Roadmap». Arxivat de l'original el 2010-08-28. [Consulta: 7 desembre 2009].
* ↑ «A Whole New World of Chips». Business Week. Arxivat de l'original el 2011-02-21.
* ↑ «193nm immersion lithography: Status and challenges» (en anglès). https://www.spie.org.+[Consulta: 19 juliol 2023].
* ↑ Y, Jon. «A Deep Dive into Immersion Lithography Technology» (en anglès). https://www.asianometry.com.+[Consulta: 19 juliol 2023].