OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Copiaenganxa

Conegut també com el terme anglès «copypasta», un copiaenganxa és un bloc de text copiat i pegat per usuaris d'internet a través fòrums i xarxes socials. El copiaenganxa es pot considerar com correu brossa, ja que s'envia amb la intenció de molestar a altres usuaris.

## Origen

L'origen de la paraula «copypasta» es pot trobar en el 2006, utilitzats per grups d'Usenet.

### Etimologia

La paraula copypasta ve del terme anglès "copy-paste" (o en català, dels termes informàtics de "Copiar" i "Enganxar"). El terme es pot veure originat a un tema anònim del 2006 a 4chan.

## Exemples notables
### Copiaenganxa de Navy SEAL

El copiaenganxa de Navy SEAL és un paràgraf d'atac agressiu, extens, còmicament escrit contra un «nin», escrit en la veu de l'estereotipat «tipus dur», que relata aconseguiments absurds com tenir «més de 300 assassinades confirmades» i ser «entrenat en la guerra del goril·la». Aquest copiaenganxa se sol publicar a com una reacció exagerada d'humor a un insult i es creu que té origen en una publicació en un tauler de missatges de 4chan l'11 de novembre de 2010.

### El copiaenganxa del Bee Movie

Un copiaenganxa molt freqüent és el del Bee Movie. L'origen d'aquest copiaenganxa es troba en 2013 en pàgines com Reddit o Tumblr quan els usuaris començaren a copiar tot el guió de la pel·lícula. Aquest copiaenganxa troba èxit el 2016 quan es pujaren edicions de la pel·lícula a YouTube.

## Copiaenganxa a la tecnologia

El terme «copypasta» també pot fer referència a fragments de codi que s'han copiat i enganxat. Un exemple inclou una discussió en l'historial del codi de Linux: "Això pareix molt a copiaenganxa"

## Referències

* 1 2 «Que és copiaenganxa? - Definició de Techopedia» (en anglès). [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «Paraules que mirem: 'Copypasta'» (en anglès). [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Jaquez, Sophia. «My Favorite CopyPastas» (en anglès), 12-12-2018. Arxivat de l'original el 20 setembre 2020. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «Que significa el copiaenganxa del Navy SEAL?» (en anglès). Arxivat de l'original el 14 de maig 2023.
* ↑ «La millor broma a Facebook ara mateix implica tot el guió del Bee Movie» (en anglès), 02-12-2015. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Vetter, Daniel. «Commit d2aebe» (en anglès), Sep 15, 2013.
# Gabes (Pèrsia)

Gabes (grec antic: Γάβαι, Gabe; llatí: Gabae) fou un dels palaus reials de Pèrsia, situat segons Estrabó a l'interior de Persis, prop de Pasàrgada. Ha estat identificat amb Gay o Jay, l'antic nom de la ciutat actualment coneguda com a Isfahan (Iran).

## Referències

* 1 2 «Gabae» (en anglès). Encyclopaedia Iranica. [Consulta: 6 octubre 2021].
# Darbankhi

Darbankhi (en rus: Дарбанхи) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 tenia 2.392 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Ikwo

L'ikwo és una variant dialectal de la llengua izi-ezaa-ikwo-mgbo que es parla al sud-est de Nigèria a la LGAa d'Ikwo, a l'estat d'Ebonyi; i a les LGAs d'Obubura i d'Abi, a l'estat de Cross River. L'ikwo és parlat pels ikwos.
L'ikwo és molt semblant a l'igbo i és considerada una llengua igbo.

## Ús

L'ikwo és una llengua desenvolupada (5); està estandarditzada i gaudeix d'un ús vigorós a totes les edats i generacions. S'ensenya en l'educació primària, el 2005 s'hi va traduir la Bíblia i s'escriu en alfabet llatí.

## Religió

El 98% dels 394.000 ikwos són cristians; d'aquests, el 80% són catòlics i el 20% segueixen esglésies cristianes independents. El 2% dels ikwos restants creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 3 ikwo a l'ethnologue
* ↑ ikwos al joshuaproject
# Estació de Miraumont

L'estació de Miraumont és una estació ferroviària situada al municipi francès de Miraumont (al departament del Somme). És servida pels trens del TER Picardie.
El 2020 donà servei a 12.158 viatgers.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Albert | TER Picardie | Achiet | Lille-Flandres |

## Referències

* ↑ «Fréquentation en gares» (en francès). SNCF, 20 novembre 2020. [Consulta: 6 desembre 2020].
# Cotolay

Cotolay és una pel·lícula dramàtica espanyola del 1965 dirigida per José Antonio Nieves Conde, coautor també del guió juntament amb Luis Ligero basat en una llegenda gallega sobre la fundació de Francesc d'Assís en el segle xiii. Fou protagonitzada per Vicente Parra, Conrado San Martín i José Bódalo.

## Sinopsi

Galícia, segle xiii. Després d'una llarga peregrinació pel camí de Sant Jaume, tres frares arriben a Santiago de Compostel·la. Després del llarg viatge ni tenen diners ni menjar. Però coneixen un nen, Cotolay, que s'ocupa d'ells i els porta al bosc del seu avi perquè s'uneixin als altres llenyataires. Un dels frares és Francesc d'Assís, qui després de tenir una revelació resant davant la tomba de l'apòstol decideix fundar un convent en aquell lloc i fundar l'Orde Franciscana amb els seus dos companys de viatge, Juan de Florencia i Bernardo de Quitnanar. El petit Cotolay els ajudarà a aconseguir-ho i així fundaran l'actual convent de San Francisco do Val de Deus.

## Repartiment

* Vicente Parra ... Francisco de Asís
* Didier Haudepin ... Cotolaya 'Cotolay'
* José Bódalo ... Maese Mateo
* Conrado San Martín ... Juan de Florencia
* José Bastida ... Bernardo de Quintanar
* Ramón Centenero ... Martín
* Santiago Ontañón ... Abat
* Roberto Rey ... Avi
* Xan das Bolas ... Monjo

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1965 fou guardonat amb el primer premi, dotat amb 250.000 pessetes.

## Referències

* ↑ El cine religioso de Nieves Conde, Galicia Digital, 22 de desembre de 2014
* ↑ Cotolay Arxivat 2021-09-22 a Wayback Machine., Pontevedra Film Commission
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166
# Judith Simon

Judith Simon (1977) és una psicòloga, filòsofa i professora universitària alemanya.
Llicenciada en Psicologia per la Universitat Lliure de Berlín i Doctora en Filosofia per la Universitat de Viena, actualment, és professora d'Ètica de la Informació i la Tecnologia a la Universitat d'Hamburg. Forma part dels consells de redacció de les revistes Philosophy and Technology (Springer) i Big Data & Society (Sage), i és membre del Consell d'Ètica alemany. Ha estat becària visitant a la Universitat Stanford i investigadora convidada a Trento, a Ljubljana i a l'Institut de Recerca en Intel·ligència Artificial (CSIC-IIIA) de Barcelona. Els seus principals àmbits de recerca són els problemes epistemològics i ètics entorn de les tecnologies de la informació, la comunicació i la computació, com l'ètica informàtica, i les responsabilitats d'usuaris i dissenyadors de les TIC. El 2013 va rebre el premi Herbert A. Simon de la International Association for Computing and Philosophy (IACAP).

## Referències

* ↑ «Judith Simon». Revista Idees. Centre d'Estudis de Temes Contemporanis de la Generalitat de Catalunya, Núm. 48, 2020 [Consulta: 9 agost 2020].
* ↑ «Judith Simon». German Ethics Council. [Consulta: 9 agost 2020].
# Cophyla berara

Cophyla berara és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Vences, M. 2006. Cophyla berara. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Darbo

Santa María de Darbo és una parròquia del municipi gallec de Cangas, a la província de Pontevedra.
Limita al nord amb el municipi de Bueu, a l'oest amb la parròquia d'O Hío, al sud amb la ria de Vigo i a l'est amb les parròquies de Coiro i Cangas.
Tenia l'any 2015 una població de 7.407 habitants agrupats en 15 entitats de població: Balea, As Barreiras, O Castelo, Cima de Vila, Cunchido, A Madalena, Ourelo, O Piñeiro, San Pedro, San Roque do Monte, Santa Marta, O Seixo, A Serra de Nacente, A Serra de Poente i Ximeu.

## Referències

* ↑ «Instituto Galego de Estatística». Arxivat de l'original el 2016-01-09. [Consulta: 24 abril 2021].
# Estació de Moncofa

Esquema :
Moncofa és una estació de la línia C-6 de la xarxa de Rodalies Renfe de València situada a l'oest del nucli urbà de Moncofa, una mica allunyada d'aquest, a la comarca de la Plana Baixa de la província de Castelló. L'estació es troba a la línia del Corredor Mediterrani, per la qual cosa passen molts trens de llarg recorregut sense parar.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalies València de Renfe |||||
| València-Nord | Xilxes | C-6 | Nules-La Vilavella | Castelló de la Plana |

## Vegeu també

* Línia 6 (Rodalies València)
* Rodalies València
* Renfe Operadora
# Cotobade

Cotobade era un municipi de la província de Pontevedra, a Galícia. Pertanyia a la Comarca de Pontevedra. Limitava amb els municipis de Campo Lameiro, Cerdedo, Forcarei, A Lama, Ponte Caldelas i Pontevedra.
L'any 2016 es va fusionar amb el municipi veí de Cerdedo, formant el nou municipi de Cerdedo-Cotobade.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 | 2007 |
| 7.978 | 7.969 | 7.671 | 6.031 | 4.644 | 4.658 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) ||||||

## Parròquies

Aguasantas (Santa María), Almofrei (San Lourenzo), Borela (San Martiño), Carballedo (San Miguel), Caroi (Santiago), Corredoira (San Gregorio), Loureiro (Santiago), Rebordelo (San Martiño), Sacos (Santa María), San Xurxo de Sacos (San Xurxo), Tenorio (San Pedro), Valongo (Santo André) i Viascón (Santiago).

## Història

El poblament d'aquestes terres de Cotobade va començar en època bastant antiga, com testifiquen l'abundància de restes arqueològiques repartits per tota la seva geografia. Així mateix, queden restes de l'època romana en la calçada de O pé da Múa. Entre els antics monuments històrics, es pot trobar en el munti Castelo -que s'estén pels límits de Borela, Carballedo, Tenorio i Viascón- la torre que en altre temps s'anomenava "Couto do Abade", de la quin tot just queden vestigis, i les restes del castell de Tenorio, que a la fi del segle xv pertanyia al senyor de Soutomaior i comte de Camiña: Pedro Madruga, i que va ser derrocat pels "irmandiños". Aquest castell va resistir el setge de Pedro Álvarez de Soutomaior, quan va tornar de la seva estadia a Portugal, defensat tenaçment per Gómez Pazos de Probén, al com, segons la llegenda, finalment va trair un esclau musulmà revelant els punts febles de la defensa, pel que Manuel de Brito al comandament de cent "besteiros" va aconseguir entrar en el castell donant mort als seus defensors.
En el segle X es va fundar el convent de benedictins de Tenorio. La bona posició estratègica d'aquest va provocar que caigués en mans del Comte de Camiña, qui va destituir al seu abat, Pedro de Tenorio, substituint-lo per un monjo de Lérez.
Des dels anys 20 del passat segle l'ajuntament de Cotobade va viure una profunda regressió demogràfica producte de l'emigració (en la seva major part al Brasil, Mèxic i Argentina) que no va ser corregida fins a l'any 2005. En aquesta data, per primera vegada en gairebé un segle, el creixement vegetatiu de la població va ser positiu (això és, per primera vegada va haver un creixement del nombre d'habitants). En la recent història democràtica, Cotobade ha tingut tan sols dos alcaldes, Jose Ramón Abal Varela (Partit Popular), que ja era regidor sota el règim franquista i, des de l'any 2003 Manoel Loureiro (PSdeG-PSOE), que governa en l'actualitat en coalició amb el BNG.
L'any 2016 es va fusionar amb el municipi veí de Cerdedo, formant el nou municipi de Cerdedo-Cotobade.

## Galeria d'imatges

* Església Parroquial de San Martiño de Borela.
* Església parroquial de Santa María de Aguasantas.
* Momestir de San Pedro de Tenorio
* Molí de Chan das Latas.
* Església de Santa María de Sacos
# John Hempel

John Paul Hempel (Salt Lake City, Utah, 14 d'octubre de 1935 ─ Rice Lake, Wisconsin, 13 de gener de 2022) va ser un matemàtic nord-americà especialista en topologia de varietats i problemes algebraics, principalment en teoria de grups.

## Biografia

John va néixer a Salt Lake City, Utah. El 1957 es va graduar de matemàtiques a la Universitat de Utah. En 1962, va defensar la seva tesi a la Universitat de Wisconsin-Madison, sota la supervisió de R. H. Bing. Va ser professor a la Universitat de Rice fins al moment de la seva mort.
Va estar casat amb Edith, amb qui es va casar l'1 de setembre de 1965, a Houston, Texas. Tenia 2 fills i 3 néts.
Fora de les matemàtiques, John era un entusiasta de la natura. Li fascinava l'acampada, l'escalada, l'esqui i navegar. A més, sabia tocar el piano.
John Hempel va demostrar que els grups fonamentals de 2 varietats són residualment finits. També va introduir l'estudi del complex de corbes en la topologia de 3 varietats.
Va escriure un llibre titulat "3-manifolds" el 1976. Les seves investigacions eren sobre topologia de varietats.

## Referències

* ↑ «Obituary of John Paul Hempel | Anderson-McQueen - N.E. St. Petersburg Family Tribute Center» (en anglès americà). [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ «John Hempel | Faculty | The People of Rice | Rice University». [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ «John Hempel - The Mathematics Genealogy Project». [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ «John Hempel - 1687 East 900 South, Hempel House» (en anglès). [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ «algebraic topology - John Hempel's proof of residual finiteness of surface groups» (en anglès). [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ Hempel, John «3-manifolds as viewed from the curve complex». Topology, 40, 2001, pàg. 631-657.
* ↑ Hempel, John. 3-manifolds (en anglès). Princeton University Press, 1976. ISBN 978-0-8218-6939-0.
* ↑ «Hempel: 3-Manifolds» (en anglès). [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ Scott, G. P. «3-MANIFOLDS» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, 9, 3, 01-11-1977, pàg. 345–346. DOI: 10.1112/blms/9.3.345.
* ↑ «3-Manifolds | Mathematical Association of America». [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ Hempel, John «Some 3-manifold groups with the same finite quotients» (en anglès). ArXiv, 11-09-2014. DOI: 10.48550/arXiv.1409.3509.
* ↑ Hempel, John «Coverings of dehn fillings of surface bundles» (en anglès). Topology and its Applications, 24, 1, 01-12-1986, pàg. 157–170. DOI: 10.1016/0166-8641(86)90058-1. ISSN: 0166-8641.
* ↑ «Math Review References». [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ «Vol. 95, No. 1, Jan., 1972 of Annals of Mathematics on JSTOR» (en anglès). [Consulta: 20 maig 2022].
# Francis Rudolph

Francis Rudolph (Ventspils Letònia, 1921 - Londres, 2005) fou un pintor anglès d'origen letó.

## Primers temps

Va néixer a Ventspils, una ciutat situada al nord-oest de Letònia. L'any 1944 va ser problemàtic per a Rudolph, aquest any es va produir la seva expulsió de l'acadèmia d'Art de Letònia de Riga per simpatitzar amb els «comunistes i jueus» i el seu reclutament forçós a l'exèrcit alemany. Mentre servia al front oriental va desertar i es va dirigir novament a Letònia, on després del final de la Segona Guerra Mundial el 1947, va ser capturat i traslladat a Anglaterra com un treballador voluntari.

## Vida a Anglaterra

Després del seu trasllat a Anglaterra, Rudolph es va establir al districte de Tooting, al sud de Londres. El 1948 va assumir el càrrec de porter de nit a l'Hospital Mental de Springfield. El treball de porter en ser nocturn, li va permetre seguir classes d'art per formar-se en les seves habilitats artístiques; va ser membre de la Societat d'Art Hesketh Hubbard i va exhibir les seves obres en llocs com a l'Exposició d'Art de Chelsea, Toynbee Art Club i The Mall Galleries. Rudolph va ser un pintor prolífic en estudis de nu i també va realitzar moltes escenes de la ciutat de Londres amb el grup "Pintura a Londres".

## Referències

* 1 2 «Francis Rudolph 1921-2005» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-04-07. [Consulta: 3 abril 2015].

## Enllaços externs

* Francis Rudolph - BBC Your Paintings Arxivat 2015-08-29 a Wayback Machine.
# Dios le Guarde

Dios le Guarde és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Alba de Yeltes, a l'Est amb Aldehuela de Yeltes, al Sud amb Morasverdes i a l'Oest amb Tenebrón.

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2009-01-08 a Wayback Machine.
# Isabel Zendal Gómez

Isabel Zendal Gómez (Ordes, 1773 — Puebla de Zaragoza, ??), va ser una infermera i rectora de l'Orfanato de la Caritat de la Corunya. L'Organització Mundial de la Salut (OMS) la considera la primera infermera de la història en missió internacional.
Zendal va participar en la Reial Expedició Filantrópica de la Vaccí de Francisco Xavier Balmis i Berenguer tenint cura dels 22 nens de la Casa d'Expòsits de La Corunya que van viatjar a Amèrica, amb edats d'entre 3 i 9 anys, i dels 26 que van anar a les Filipines, durant els 10 anys que va durar l'expedició per portar la vacuna de la verola als territoris espanyols d'ultramar.

## Referències

* ↑ «La calle Isabel López Gandalia recoge una de las 30 versiones que hay de los apellidos de esta mujer» (en castellà), 11-09-2009. [Consulta: 11 febrer 2020].
* 1 2 Coruña, La Opinión de A. «La rectora Isabel, al descubierto» (en castellà). [Consulta: 11 febrer 2020].
* ↑ «Ordes nombra hija predilecta por unanimidad a la enfermera Isabel Zendal» (en castellà), 02-12-2016. [Consulta: 11 febrer 2020].
# Estadi Municipal de Schifflange

L'Estadi Municipal de Schifflange és un estadi de futbol a la ciutat de Schifflange, al sud-est de Luxemburg. Actualment és l'estadi del Football Club Schifflange 95. Té capacitat per a 3.400 persones.

## Referències

* L'estadi a World Stadiums - Luxembourg Arxivat 2012-09-18 at Archive.is
# Constitució vivent

En el Dret dels Estats Units, la Constitució Vivent és una teoria d'interpretació constitucional segons la qual la Constitució és, fins a cert punt, dinàmica.

## Supòsits

A diferència de la seva teoria oposada, l'originalisme, la teoria de la constitució "vivent" planteja que el document inicial es manté independent dels qui el van redactar i ratificar i es desenvolupa en una societat evolutiva. Els seus proposants sostenen que els progressos socials s'han de tenir en compte a l'hora d'interpretar les frases clau de la Constitució dels Estats Units.
Dins aquesta doctrina hi ha una varietat de teories que poden, generalment, resumir-se en dues:
* Pragmatisme: segons el qual és inacceptable interpretar la Constitució sobre la base de punts de vista antics.
* Intenció: sosté que els autors de la Constitució la van redactar deliberadament en termes flexibles per crear un document dinàmic i "vivent".

## Notes

* ↑ Living Constitution
* ↑ Winkler, Adam. A Revolution Too Soon: Woman Suffragists and The "Living Constitution". 76 NYULR 1456, 1463 ("Sobre la base de la teoría de que la sociedad cambia y evoluciona, la constitución viviente requiere que las controversias constitucionales, en palabras del Juez del Tribunal Supremo Oliver Wendell Holmes Jr., "debe considerarse a la luz de toda la experiencia y no solamente respecto de lo que se dijo cien años atrás.")
# Juan Guerra

Juan Guerra (13 d'abril de 1927) és un exfutbolista bolivià.

## Selecció de Bolívia

Va formar part de l'equip bolivià a la Copa del Món de 1950. Participà en el campionat sud-americà de 1947.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 18 abril 2018].
* ↑ (anglès) Effectifs des équipes de la Copa América 1947 sur RSSSF
# Copiant Beethoven

Copiant Beethoven (títol original en anglès Copying Beethoven) és un drama històric de 2006 dirigit per la directora polonesa Agnieszka Holland i centrat en els últims anys de Ludwig van Beethoven.
La pel·lícula és protagonitzada per Ed Harris i Diane Kruger, i presenta una història fictícia sobre la relació de Beethoven amb la seva copista, Anna Holtz.

## Argument

Any 1824: Anna Holtz, de 23 anys, és una aspirant a compositora que intenta trobar la inspiració i prosperar en la capital mundial de la música, Viena. Anna, que estudia en un conservatori de música, treballa en una reconeguda editorial on, després d'una sèrie de casualitats, se li ofereix l'oportunitat de ser la copista del músic més gran i voluble que viu en la seva època: Ludwig van Beethoven.

## Repartiment

| Intèrpret | Personatge | Veu en català |
| Ed Harris | Ludwig van Beethoven | Joan Carles Gustems |
| Diane Kruger | Anna Holtz | Joël Mulachs |
| Matthew Goode | Martin Bauer | Narcis Culvi |
| Ralph Riach | Wenzel Schlemmer | Jesús Ferrer |
| Phyllida Law | Mare Canisius | Maria Luisa Solá |
| Joe Anderson | Karl van Beethoven | Roger Pera |

## Producció

El rodatge de Copiant Beethoven va començar el 5 d'abril de 2005, en un bosc als afores de Budapest, Hongria. En aquest país va ser on es van rodar la major part de les escenes exteriors. Entre les localitzacions utilitzades cal destacar, sobretot, el Museu Etnogràfic de Budapest i el barri medieval de la ciutat hongaresa de Sopron. A més, l'equip de rodatge també es va desplaçar als estudis de Mal Film de Budapest per filmar durant més de tres setmanes en el decorat que s'havia construït representant el pis de Viena on vivia Beethoven.

## Premis

Premis Goya
* Nominada per:
** Millor pel·lícula europea
Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià
* Guanyadora per:
** Premi del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics a la millor pel·lícula de 2006
* Nominada per:
** Conquilla d'or a la millor pel·lícula

## Referències

* ↑ «Copiant Beethoven». Éasdir.cat. [Consulta: 22 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Copiant Beethoven a Fotogramas (castellà)
* Copiant Beethoven a DeCine21 (castellà)
* Copiant Beethoven a LaHiguera (castellà)
# Iynefer II

Iynefer o Iy-nefer ((i (i) -nfr, "el bell ha vingut"), també conegut amb els apelatius d'Iynefer II o Iynefer B, va ser un príncep egipci de la IV Dinastia. Era probablement fill del faraó Khufu. Va rebre el nom del seu oncle Iynefer I. La seva esposa era Nefertkau III, probablement la seva neboda, amb qui va tenir un fill (o potser dos) i una filla, Nefertkau. Tant Iynefer com la seva dona estan enterrats a la mastaba G 7820 del camp oriental de la necròpolis de Guiza.
Un ull gros i ben obert és característic de la decoració de la mastaba d’Iynefer II.

## Referències

* ↑ Bárta, 2006.
* ↑ Goyon i Cardin, 2007, p. 733.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004.
* ↑ Reisner, 1942, p. 107.
* ↑ Malek, Moss i Porter, 1964.
* ↑ «Giza Mastabas G7000» (en anglès). Saint Louis University. Arxivat de l'original el 2020-08-08. [Consulta: 18 maig 2021].

## Bibliografia

* Bárta, Miroslav. The Old Kingdom Art And Archaeology (en anglès). Praga: Czech Institute of Egyptology, 2006. ISBN 80-200-1465-9.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Goyon, Jean Claude; Cardin, Christine. Actes Du Neuvième Congrès International Des Égyptologues (en francès). vol. 1. Peeters Publishers, 2007. ISBN 9789042917170.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). Volum III: Memphis, Part I Abu Rawash to Abusir.. Griffith Institute, 1964. ISBN 978-0900416101.
* Reisner, George Andrew. A history of the Giza Necropolis (en anglès). Harvard University Press, 1942.