OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer Pintora Lola Bech, 1 (Tossa de Mar)

L'edifici situat al Carrer Pintora Lola Bech, 1 és una obra del municipi de Tossa de Mar (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de tres plantes, entre mitgeres, cobert amb una teulada d'una sola aigua de vessant a façana. L'edifici està ubicat al costat esquerre del carrer Pintora Lola Bech. La façana principal és la que dona al carrer Pintora Lola Bech i està estructurada internament basant-se en dues crugies. La planta baixa consta de dues obertures: per una banda tenim una finestra quadrangular coberta amb un enrreixat de ferro forjat, mentre que per l'altra, el gran portal d'accés rectangular equipat amb una gran llinda monolítica i muntants de pedra ben treballats i escairats. En la llinda es pot llegir la data de "1 7 8 4" i entremig un símbol amb una creu en la part superior.
En el primer pis trobem dues obertures de similar tipologia, és a dir dues finestres rectangulars amb llinda monolítica, muntants de pedra i ampit treballat. El segon pis, que executaria de ben segur les tasques de golfes o altell, s'ha projectat en la façana en format de badius amb quatre arcs de mig punt que comparteixen un ampit continu i corregut. Tanca l'edifici en la part superior un ràfec prominent format per sis fileres: la primera de rajola plana, la segona de teula, la tercera de rajola plana, la quarta de rajola en punta de diamant, la cinquena de rajola plana i la sisena de teula girada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Carrer Pintora Lola Bech, 1». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Grillera

Grillera, sovint anomenada també Graillera o Graellera, va ser una aldea de la vila d'Onda, que dona nom a la partida del terme on està emplaçada, a prop de l'embassament del Sitjar. Es va despoblar abans del segle xix, ja que el 1849 Pascual Madoz afirma que únicament queden algunes masies disseminades. Els seus habitants es dedicaven, principalment, a la ramaderia.

## Referències

* ÀLVARO, Maria Teresa (2015). Estudi lingüístic de la toponímia rural d'Onda. Castelló: Publicacions de la Universitat Jaume I.
* MADOZ, Pascual (1849). Diccionario Geográfico-Estadístico de España y sus posesiones de ultramar. Volum XI. Madrid.
* RULL, Baltasar (1967). Noticiario Histórico de Onda. Onda: Gràfiques Magovi.
# Grille

El 15 cm sIG 33 (Sf) auf Panzerkampfwagen 38(t), també conegut com a Grille (en alemany: "grill") va ser una sèrie de vehicles d'artilleria autopropulsats utilitzats per l'Alemanya nazi durant la Segona Guerra Mundial. La sèrie Grille es basava en el xassís del tanc txec Panzer 38(t) i utilitzava un canó d'infanteria sIG 33 de 15 cm.

## Desenvolupament
### Grille Ausf. H

La comanda original de 200 unitats s'havia de basar en el xasssís del Panzer 38 (t) Ausf. M que BMM (Böhmisch-Mährische Maschinenfabrik) estava desenvolupant, però els retards van fer que la producció comencés amb el xassís del Panzer 38(t) Ausf. H.
La primera variant del Grille es va basar en el Panzer 38(t) Ausf. Xassís H, que tenia el seu motor a la part posterior. En lloc d'una torreta, el vehicle tenia una superestructura baixa i un compartiment de combat, El schweres Infanteriegeschütz 33 (canó d'infanteria pesant) de 15 cm es va muntar a la part davantera d'aquest compartiment blindat.
Un total de 200 (inclòs un prototip) es van produir a la fàbrica BMM (antiga ČKD Praga) de Praga de febrer a juny de 1943, 10 més es van construir el novembre de 1943. La designació oficial era 15 cm Schweres Infanteriegeschütz 33 (Sf) auf Panzerkampfwagen 38(t) Ausf. H (Sd.Kfz. 138/1).

### Grille Ausf. M

La segona variant del Grille es va basar en el xassís del Panzer 38(t) Ausf. M dissenyat específicament per a muntatges autopropulsats. El motor es va traslladar al centre del vehicle, per la qual cosa es va poder muntar l'arma a la part posterior. El compartiment de combat a la part posterior del vehicle era una mica més petit i més alt que en la versió anterior. El canó principal també era el schweres Infanteriegeschütz 33 de 15 cm.
Des del desembre de 1943 fins al setembre de 1944 es van produir un total de 162 vehicles. Es van construir 17 vehicles més el 1945 per a una producció total de 179. La designació oficial era 15 cm Schweres Infanteriegeschütz 33/1 auf Selbstfahrlafette 38(t) (Sf) Ausf. M (Sd.Kfz. 138/1)

### Porta municions

Com que el Grille tenia un emmagatzematge limitat de municions, una variant dedicada del Grille Ausf. K es va construir com a Munitionspanzer 38(t) (Sf) Ausf. K (Sd.Kfz. 138/1). Portava bastidors de municions en lloc del canó principal, però es podia tornar a la configuració normal en campanya muntant-hi el canó de 15 cm. La producció va ascendir a 102 vehicles.

## Referències

* 1 2 3 4 Jentz, T. L. (2002). Artillerie Selbstfahrlafetten. 15 cm s.I.G.33 auf Pz.Kpfw. I (ohne Aufbau) to Karl-Geraet (54 cm). Panzer Tracts № 10. Boyds, MD: Panzer Tracts. ISBN 0-97084-075-6
* ↑ Chamberlain, Peter. Encyclopedia of German tanks of World War Two : a complete illustrated directory of German battle tanks, armoured cars, self-propelled guns, and semi-tracked vehicles, 1933-1945. Rev. ed. Londres: Arms and Armour, 1993. ISBN 1-85409-214-6.
# Gril·lotàlpids

Els gril·lotàlpids (Gryllotalpidae) són una família d'ortòpters. Aquesta família inclou 11 gèneres i més de 100 espècies descrites. El nom científic deriva del llatí gryllus, que significa 'grill', i talpa, que significa 'talp'. Tenen les potes de davant adaptades per a cavar.

## Taxonomia

La família dels gril·lotàlpids inclou tres subfamílies i sis tribus:
* Subfamília Gryllotalpinae Leach, 1815
** tribu Gryllotalpellini Rehn, 1917
** tribu Gryllotalpini Leach, 1815
*** conté el gènere tipus el cadell o tallacebes (gryllotalpa gryllotalpa Latreille) molt comuna a Europa
** tribu Neocurtillini Cadena-Castañeda, 2015
** tribu Triasmecaptor Tindale, 1928
* Subfamília Scapteriscinae Zeuner, 1939
** tribu Indioscaptorini Nickle, 2003
** tribu Scapteriscini Zeuner, 1939
* †Subfamília Marchandiinae (fòssil) Gorochov, 2010

## Referències

* ↑ «Gryllotalpidae». Encyclopedia.com. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Mole cricket | insect» (en anglès). Encyclopædia Britannica. [Consulta: 30 juliol 2021].
* 1 2 «Cadell (Gryllotalpa gryllotalpa)». El medi natural del Bages. Institució Catalana d'Història Natural. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «Definition of Gryllotalpa» (en anglès). Merriam-Webster. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Mole Crickets». [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ Cadena-Castañeda, Oscar J. «The phylogeny of mole crickets (Orthoptera: Gryllotalpoidea: Gryllotalpidae)». Zootaxa, 3985, 4, 14-07-2015, pàg. 451. DOI: 10.11646/zootaxa.3985.4.1. ISSN: 1175-5334.
* ↑ «family Gryllotalpidae Leach, 1815:» (en anglès). Orthoptera Species File. The Orthopterists' Society. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ Gorochov, A. V. «New and little-known orthopteroid insects (Polyneoptera) from fossil resins: Communication 4» (en anglès). Paleontological Journal, 44, 6, 01-11-2010, pàg. 657–671. DOI: 10.1134/S0031030110060080. ISSN: 1555-6174.

## Enllaços externs

* «Mole Crickets and Their Natural Enemies» (en anglès). Entomology and Nematology University of Florida.
# Gavi (Piemont)

* Aquest article tracta sobre el municipi del Piemont. Vegeu-ne altres significats a «Gavi (desambiguació)».
Gavi és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Arquata Scrivia, Bosio, Carrosio, Francavilla Bisio, Isola del Cantone, Novi Ligure, Parodi Ligure, San Cristoforo, Serravalle Scrivia i Tassarolo.
Pertanyen al municipi les frazioni d'Alice, Monterotondo, Pratolungo i Rovereto.

## Galeria fotogràfica

* Panorama de Gavi
* Via Goffredo Mameli
* Castell de Gavi
# Diari oficial belga

El Diari Oficial Belga, oficialment Belgisch Staatsblad,Moniteur Belge o Belgisches Staatsblatt és el Diari Oficial del Regne de Bèlgica.
Qualsevol nova llei o canvi que es faci en una llei existent només pren efecte quan s'ha publicat al Diari Oficial. També informa d'altres formalismes que han de ser coneguts per la ciutadania belga, incloent activitats com obrir un negoci, per exemple.
El Diari Oficial es va publicar per primera vegada el 16 de juny de 1831. Durant la Segona Guerra Mundial el diari es va publicar per separat al'hora però amb el mateix nom pel Govern Belga a l'exhili i per l'Autoritat Militar a Bèlgica i al Nord de França. Per poder distinguir entre els dos, el govern a l'exili més endavant va afegir l'etiqueta (Govern a l'exhili) a la publicació. Per estalviar diners, la versió en paper es va canviar per una versió electrònica equivalen el 2011 i és disponibler per a tothom a Internet..

## Referències

* ↑ Knight, Thomas J. «Belgium Leaves the War, 1940». The Journal of Modern History, 41, 1, 01-03-1969, pàg. 53. DOI: 10.1086/240347. JSTOR: 1876204.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Estat propi

«Estat propi» té aquests significats:
* Estat propi és un estat independent, és a dir una àrea geogràfica delimitada, amb govern propi que s'atribueix un poder indiscutible sobre el territori i la població i amb capacitat per a participar en relacions internacionals amb altres estats.
* En matemàtiques i física, un estat propi (també anomenat vector propi, eigenvector o autovector) d'una matriu quadrada és un vector que no canvia de direcció sota la transformació lineal associada (és a dir, es transformen multiplicats per una constant, anomenada valor propi).
# Escala Pràctica de Salinitat

Escala Pràctica de Salinitat (definida l'any 1978 per la UNESCO) expressa els valors amb el símbol PSU (o UPS = Unitats Pràctiques de Salinitat) amb el qual els físics descriuen aquesta magnitud. Es va definir com Salinitat Pràctica [S] una funció de RT, la relació de conductància relativa al clorur de potassi [KCl] a temperatura [T]. La salinitat és de S = 35.000 quan la conductància de la mostra és igual a la d'una solució de KCl de massa 32.4356g 15 °C i no té unitats.

## Referències

* ↑ Unesco (1985). The International System of Units (SI) in Oceanography. Tech. Pap. Mar. Sci., 45
# Cycloctenus flaviceps

Cycloctenus flaviceps és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels Cicloctènids (Cycloctenidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1878 per L. Koch.
Aquesta espècie és endèmica d'Austràlia. La descripció de l'holotip és d'una femmella.

## Referències

* 1 2 3 L. Koch, 1878: Die Arachniden Australiens. Nürnberg, vol.1, p.969-1044 (text íntegre).
* ↑ «Cycloctenidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 19 març 2017].
# Cornelia de sicariis et veneficis

Cornelia de sicariis et veneficis va ser una llei de l'antiga Roma, donada pel dictador Luci Corneli Sul·la potser l'any 88 aC, que regulava les actuacions i càstigs dels assassins, dels homicides, dels incendiaris i enverinadors i en general del qui per matar i robar anava armat, del qui sent magistrat o president d'un judici fes declarar a algú de manera falsa per condemnar a un innocent, del qui fabricava verins o els tingués o en vengués per fer mal, dels qui declaraven falsament en judicis de causa capital, i els jutges que rebien diners per encausar; aquestes normes no s'havien pràcticament tocat des de les lleis de les dotze taules. Una part d'aquesta llei es coneixia amb el nom de Cornelia de judiciis corruptis.
Establia clarament les maneres en què es volia produir la mort, i les penes als culpables, que consistien generalment en la deportació a una illa. Més tard, un senatusconsultum la va modificar i també ho va ser per rescriptes imperials. Un segon capítol tractava dels parricides, paraula que s'estenia a la mort de tota mena de parents de qualsevol grau i que s'anomena Cornelia de parricidiis. Les penes imposades eren la interdicció d'aigua i de foc, i incloïen de vegades l'entrega dels béns del difunt als parents.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Inprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 35.
# Gustave Boulanger

Gustave Rodolphe Clarence Boulanger (París, 1824 – 1888), fou un pintor acadèmic i orientalista francès.
Gustave Boulanger, d'ascendència criolla (creole) per part dels seus pares, va quedar orfe als catorze anys. Va ser deixeble de Pierre Jules Jollivet (1754-1871) i de Paul Delaroche a l'Escola de Belles Arts el 1846. El 1849 va ser guardonat amb el Premi de Roma per la seva obra Ulisses reconegut per la seva dida Euriclea. Es va convertir en membre de l'Acadèmia de Belles Arts l'any 1882 i va ser professor de l'Acadèmia Julian. Va realitzar nombrosos encàrrecs oficials de decoració, entre els quals en destaquen el saló de la dansa (foyer de la danse) per a l'Òpera de París, part del decorat de l'Òpera de Montecarlo i el recinte municipal del XIII Districte de París.

## Obres

* Ulisses reconegut per Euriclea, la seva dida, 1849
* Assaig a la casa del tràgic poeta, 1855
* Cèsar arriba al Rubicó, 1857
* Phryne (1850), Museu Van Gogh
* Esclaus en Venda, Saló de París de 1888
* L'harem del palau

## Referències

* ↑ «Gustave Boulanger» (en anglès). Artcyclopedia.
* ↑ «Boulanger, Gustave». A: New International Encyclopaedia. volum 3. Dodd, Mead and Company, 1906, p. 861–62.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Gustave Boulanger
# Geminiviridae

Geminiviridae és una família de fitovirus d'ADN monocatenari circular i estan classificats com de la classe II en la Classificació de Baltimore. Tenen una càpside elongada i geminada. La transmisssió es fa per insectes ortòpters o per diversos tipus de mosca blanca i altres insectes.

## Gèneres

* Gènere Mastrevirus; espècie tipus: Maize streak virus (virus del blat de moro)
* Gènere Curtovirus; espècie tipus: Beet curly top virus (virus de la remolatxa)
* Gènere Begomovirus; espècie tipus: Bean golden mosaic virus (virus de la mongetera)
* Gènere Topocuvirus; espècie tipus: Tomato pseudo-curly top virus (virus de la tomaquera)
Aquests virus són responsables de molts danys en conreus per tot el món. S'han produït darrerament epidèmies per factors com la recombinació genètica de diferents geminivirus coinfectant una planta amb possible desenvolupament de virus virulents. Altres factors són el transport de material infectat a nous llocs, expansió de l'agricultura a noves zones i els insectes vectors que van d'una planta a l'altra.

## Replicació

Els genomes dels Geminivirus codifiquen només poques proteïnes; per això són dependents de factors de les cèl·lules dels hostes per a la replicació: entre els factors hi ha la polimerasa d'ADN. La replicació té lloc a la nucli de la cèl·lula de l'hoste d'una planta infectada.

## Referències

* ↑ Gray and Banerjee «Mechanisms of arthropod transmission of plant and animal viruses». Microbiol Mol Biol Rev., vol. 63, 1, 1999, pàg. 128–148. PMID: 10066833.
* ↑ Chasan R «[http://www.plantcell.org/cgi/reprint/7/6/659.pdf Geminiviruses: A Twin Approach to Replication]». Plant Cell, vol. 7, 6, 1995, pàg. 659–661. DOI: 10.1105/tpc.7.6.659.
* Description of Plant Viruses Arxivat 2008-04-17 a Wayback Machine.
* MicrobiologyBytes: Plant Viruses Arxivat 2007-02-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* ViralZone: Geminiviridae
# Desoxicitidina

La desoxicitidina, amb fórmula C$_9$H$_{13}$N₃O₄, és un desoxiribonucleòsid compost per una base de pirimidina i d'una desoxiribosa enllaçats per un enllaç β-N1-glucosídic. És similar a la citidina, però sense un dels àtoms d'oxigen. La desoxicitidina és un nucleòsid que entra dins de la composició dels àcids nucleics i permet la codificació genètica.

## Referències

* ↑ Staub, Maria; Eriksson, Staffan. The Role of Deoxycytidine Kinase in DNA Synthesis and Nucleoside Analog Activation (en anglès). Totowa, NJ: Humana Press, 2007, p. 29–52. DOI 10.1007/978-1-59745-148-2_2. ISBN 978-1-58829-327-5.
* ↑ Kim, Kyu-Won; Roh, Jae Kyung; Wee, Hee-Jun; Kim, Chan. Molecular Targeted Anticancer Drugs (en anglès). Dordrecht: Springer Netherlands, 2016, p. 175–238. DOI 10.1007/978-94-024-0844-7_9. ISBN 978-94-024-0842-3.
# Estat profund

Un estat profund, també conegut com un estat dins d'un estat (sovint mencionat amb la forma anglesa deep state) és una forma de govern clandestina, formada per xarxes de poder ocultes que operen al marge del lideratge polític d'un país, per tal de satisfer els seus propis objectius.
Com a exemples d'aquesta estructura se citen generalment òrgans d'estat com les forces armades o organismes públics (serveis d'intel·ligència, policia, policia secreta, agències administratives o buròcrates). Un estat profund pot estar també format per alts funcionaris que actuïn sense conspirar però de manera coordinada a favor dels seus propis interessos. Els objectius d'un estat profund poden incloure la continuïtat del propi estat, la seguretat laboral dels seus membres, incrementar el seu propi poder i l'autoritat o la consecució d'objectius ideològics. L'estat profund sol operar en oposició a l'agenda dels funcionaris i càrrecs electes (i per tant del propi sistema democràtic), tot obstruint, resistint i subvertint les seves polítiques, condicions i directives.
El concepte s'associa tradicionalment a la xarxa de poder establerta a Turquia el 1923 per Kemal Atatürk tot i que l'expressió ja s'utilitzava en l'antiga Grècia i l'antiga Roma. Una de les referències històriques més cèlebres d'aquest concepte va exposar-la el 1961, en el seu discurs de comiat com a president dels Estats Units, Dwight Eisenhower, quan va alertar sobre la influència del "complex militar-industrial" com a poder ocult al seu país en el context de la Guerra Freda.

## Referències

* ↑ «The Deep State». The New Yorker.
* ↑ CIFUENTES, AMADEO PALLISER. «Estat profund espanyol contra Catalunya - 23 juliol 2019». [Consulta: 30 octubre 2019].
* ↑ Sanz, Juan Carlos. «Anàlisi | La resurrecció de l'Estat profund», 11-10-2015. [Consulta: 30 octubre 2019].
* ↑ «Quin concepte estan posant de moda els puigdemontistes?». [Consulta: 30 octubre 2019].
# Exèrcit Roig Unit

L'Exèrcit Roig Unit (en japonès: 連合赤軍 Rengōsekigun) fou un grup armat comunista japonès fundat el juliol de 1971. Fou liderat per Tsuneo Mori, secundat per la revolucionària Hiroko Nagata. En el moment de la seva fundació Kunio Bando també va tenir un paper important.
Es va fundar per la unió de la Facció de l'Esquerra Revolucionària amb membres de l'Exèrcit Roig Japonès.
El 1972 s'entrenaren a les Muntanyes Akaishi, un episodi documentat a la pel·lícula de Kōji Wakamatsu Jitsuroku: Rengōsekigun Asama-Sansō e no dōtei. El mateix any desaparegué.

## Vegeu també

* Jitsuroku Rengōsekigun Asama-Sansō e no Dōtei, pel·lícula de 2007 sobre la purga de Nagata de 1971-72.

## Referències

* 1 2 Schilling, Mark «The final days of revolutionary struggle in Japan». Japan Times, 20-03-2008 [Consulta: 15 gener 2017].
* ↑ «Wanted radical Kunio Bando was in Philippines in 2000: sources.». Asian Political News, 03-03-2000 [Consulta: 15 gener 2017].
* ↑ Zwerman, Steinhoff i Porta, 2000, p. 91-92.
* ↑ Zwerman, Steinhoff i Porta, 2000, p. 87.

## Bibliografia

* Zwerman, Gilda; Steinhoff, Patricia; Porta, Donatella «Disappearing social movements: Clandestinity in the cycle of New Left protest in the US, Japan, Germany, and Italy». Mobilization: An International Quarterly, 5, 1, 2000, pàg. 85-104. Arxivat de l'original el 2016-10-20 [Consulta: 15 gener 2017]. Arxivat 2016-10-20 a Wayback Machine.
# Delên

Delên és un grup de pop-folk format a Ciutadella de Menorca (Illes Balears) l'any 2006 per Len Mesquida i Quim Torres.
Altres components:
* Aitor Arriaran, Joan Torres, Pau Marquès i Dani Benejam.
* També hi han participat: Teresa Riudavets, Alan Florit, Josep Pitu Andreu, Alba Codina i Anna Carné.

## Altres

Quim Torres el 2014 va fundar el segell de música independent Velomar Records que és la casa dels artistes de Ciutadella Leonmanso, Snowman lost his head i Pistola (Manacor). Velomar Records té la intenció de ser l'altaveu dels projectes més interessants de l'illa de Menorca. També va enregistrar i produir el segon disc de Leonmanso Jardins de brutes basses on també col·labora la Len Mesquida.

## Discografia

* 2009: Sa roba estesa (Música Global)
* 2012: Bonanova (Música Global)

## Referències

* ↑ Delên Arxivat 2017-03-19 a Wayback Machine. a musicaglobal.com
* ↑ Delên a viasona

## Enllaços externs

* Delên - Lloc web oficial
* Delên - Quan xerres amb ets ulls, a Youtube
# Francisco Barnés Salinas

Francisco José Barnés Salinas (Sevilla, 1877 - Ciutat de Mèxic, 1947) va ser un catedràtic i polític andalús, fill del pensador krausista Francisco José Barnés y Tomás i germà de Domingo Barnés Salinas. Va ser ministre d'Instrucció Pública i Belles arts durant el Tercer Govern Reformista de la Segona República Espanyola. Membre del Partit Republicà Radical Socialista i d'Izquierda Republicana, a les eleccions de 1931, va obtenir un escó per la circumscripció d'Àvila. Va ocupar la cartera de ministre d'Instrucció Pública i Belles arts entre el 12 de juny i el 12 de setembre de 1933 al govern presidit per Manuel Azaña i posteriorment, entre el 13 de maig de 1936 i el 19 de juliol de 1936, en el gabinet que va presidir Santiago Casares Quiroga, per continuar en el seu càrrec fins al 4 de setembre d'aquest any al govern presidit per José Giral. Posteriorment va ser cònsol de la Segona República Espanyola a Alger i Gibraltar. Després de la Guerra Civil s'exilià a Mèxic, on va morir.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ http://www.boe.es/datos/imagenes/BOE/1937/246/B00903.tif
* ↑ http://www.boe.es/aeboe/consultas/bases_datos/tifs.php?coleccion=gazeta&ref=1938/21192&anyo=1938&nbo=272&lim=B&pub=BOE&pco=1468&pfi=1469
# Cornelia de sacerdotiis

Cornelia de sacerdotiis va ser una llei romana establerta pel dictador Sul·la, que retirava al poble el dret a elegir als sacerdots retornant aquest dret als col·legis sacerdotals; la llei també tractava, sembla, de nomenar legats per buscar les profecies sibil·lines.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 44 [Consulta: 8 abril 2022].

## Vegeu també

* Atia de sacerdotiis
# Halichoeres solorensis

Halichoeres solorensis és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Galba (desambiguació)

«Galba» té aquests significats:
* Onomàstica
** Galba (família), família patrícia romana
*** Publi Sulpici Servi Galba Màxim, cònsol el 211 aC i el 200 aC
*** Servi Sulpici Galba, magistrat romà
*** Gai Sulpici Galba (Caius Sulpicius Galba), magistrat romà
*** Servi Sulpici Galba, magistrat romà
*** Gai Sulpici Galba, magistrat romà
*** Servi Sulpici Servi Galba, cònsol el 144 aC
*** Servi Sulpici Servi Servi Galba, cònsol el 108 aC
*** Gai Sulpici Servi Galba, magistrat romà
*** Publi Sulpici Galba, magistrat romà
*** Servi Sulpici Galba, besavi de l'emperador Galba
*** Sulpici Galba, avi de l'emperador Galba
*** Gai Sulpici Galba (pare de Galba), pare de l'emperador Galba, cònsol l'any 22
*** Galba, emperador romà (Servi Sulpici Galba)
** Galba, rei dels suessions
* Geografia
** Galba, nom d'un riu, la seva vall i un antic poble, tots en la mateixa zona del Capcir
* Biologia
** Galba (planta)