OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfred Fouillée

Alfred Fouillée (La Pouëze, Maine i Loira, 1838 — Lió, 1912) va ser un filòsof francès classificat sovint dins del corrent positivista. Va ser elegit membre de l'Acadèmia de les Ciències Morals pels seus estudis sobre Plató i Aristòtil i va ser professor en diverses institucions.

## Obres

* L'Idée moderne du droit en Allemagne, en Angleterre et en France (Paris, 1878)
* La Science sociale contemporaine (1880)
* La Propriété sociale et la démocratie (1884)
* Critique des systèmes de morale contemporains (1883)
* La Morale, l'art et la religion d'après Guyau (1889)
* L'Avenir de la métaphysique fondée sur l'expérience (1889)
* L'Enseignement au point de vue national (1891)
* Descartes (1893)
* Tempérament et caractère (2nd ed., 1895)
* Le Mouvement positiviste et la conception sociologique du monde (1896)
* Le Mouvement idéaliste et la réaction contre la science positive (1896)
* La Psychologie du peuple français (2nd ed., 1898)
* La France au point de vue moral (1900)
* L'Esquisse psychologique des peuples européens (1903)
* Nietzsche et "l'immoralisme" (1903)
* Le Moralisme de Kant, et l'immoralisme contemporain (1905)

## Referències

* ↑ «Alfred Fouillée». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Fouillée, Alfred Jules Emile». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Cantó de Mouzon

El cantó de Mouzon és un cantó francès del departament de les Ardenes, situat al districte de Sedan. Té 13 municipis i el cap és Mouzon.

## Municipis

* Amblimont
* Autrecourt-et-Pourron
* Beaumont-en-Argonne
* Brévilly
* Douzy
* Euilly-et-Lombut
* Létanne
* Mairy
* Mouzon
* Tétaigne
* Vaux-lès-Mouzon
* Villers-devant-Mouzon
* Yoncq

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1976 | Marie-Hélène Cardot | MRP, després CD |
| 1976-1982 | Jean Saliou | PS |
| 1982-1994 | Robert Legris | UDF |
| 1994-2008 | Michel Vicq | UDF |
| 2008- | Richard Wiblet | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 6.119 | 7.133 | 7.063 | 6.837 | 6.360 | 6.157 | 6.387 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Moyeuvre-Grande

El cantó de Moyeuvre-Grande és un cantó francès del departament del Mosel·la, situat al districte de Thionville-Oest. Té sis municipis i el cap és Moyeuvre-Grande.

## Municipis

* Clouange (Kluéngen)
* Gandrange (Guedléng)
* Moyeuvre-Grande
* Moyeuvre-Petite
* Rosselange
* Vitry-sur-Orne (Walléngen)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Waroquy | PCF |
| 19..-1964 | René Dantlo | Divers droite |
| 1964-1982 | César Depiétri | PCF |
| 1982-1994 | René Drouin | PS |
| 1994- | Luc Corradi | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 25.703 | 27.942 | 25.039 | 22.395 | 20.533 | 20.061 | 17.146 |
| A partir de 1990 : Població sense dobles comptes |||||||
# Alfredo Fraile Lallana

Alfredo Fraile Lallana (Madrid, 25 d'abril de 1912-Madrid, 21 de maig de 1994) va ser un director de fotografia i productor de cinema espanyol.

## Biografia

Alfredo Fraile va ser més conegut en el món del cinema per la seva faceta de productor, encara que va començar el seu treball al cinema com a operador, nom amb el qual llavors es deia als directors de fotografia. Fraile aviat va comprendre que el seu camí, al cinema, era la fotografia. El 1942, de la mà del seu amic Rafael Gil, il·lumina el seu debut amb la pel·lícula Huella de luz.
Es va casar amb María Josefa Laméyer Pascual (1919-2015), amb qui va tenir vuit fills: Alfredo (1943), María Josefa, Paloma, Andrés (?-2012), Montserrat, Jorge, María i Federico Fraile Laméyer.

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1945 | Millor fotografia | Labor de conjunt | Guanyador |
| 1946 | Millor fotografia | La pródiga | Guanyador |
| 1955 | Millor fotografia | Muerte de un ciclista | Guanyador |

## Referències

* ↑ Necrològica al diari ABC
* ↑ Filmografia a Sensacine
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1945». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-07-20. [Consulta: 31 gener 2016].
* ↑ Círculo de Escritores Cinematográficos. 1945-1975. Madrid: Imprenta del MIT, 1975, p. 91. ISBN 84-500-6968-8.
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1955». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2018-01-06. [Consulta: 7 gener 2018].

## Enllaços externs

* Filmografía de Alfredo Fraile a nuestrocine.com
* Imdb d'Alfredo Fraile
# Amblyeleotris downingi

Amblyeleotris downingi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes present al Golf Pèrsic des de Kuwait fins a Ras Musandam. Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Notice sur les genres Amblyeleotris, Valenciennesia et Brachyeleotris. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 8. 372-376.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Cusance

Cusance és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 95 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cusance era de 95 persones. Hi havia 30 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 9 parelles sense fills i 13 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 39 eren cases i 1 era un apartament. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cusance el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 12 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 46 persones, 32 eren actives i 14 eren inactives. De les 32 persones actives 31 estaven ocupades (19 homes i 12 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 14 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Cusance hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cusance a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cusance a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# An Rinn

An Rinn o Rinn Ó gCuanach (en anglès Ring) és una àrea d'Irlanda, a la Gaeltacht del comtat de Waterford, a la província de Munster. Es troba en una península unes set milles al sud de Dungarvan. El principal assentament és la vila de Ringville, que es troba a la townland de Baile na nGall (Ballynagaul).
Es tracta d'una àrea de ràpid creixement que compta amb tres escoles, dues escoles primàries (incloses la gaelscoil Coláiste na Rinne) i una secundària, restaurants, pubs i altres negocis. També hi ha dos molls de pesca (Baile na nGall and Helvick), dues platges (Coinigéar and Baile na nGall) i una ancorada a Helvick.
El nom oficial de la zona és An Rinn. Tant An Rinn com Ring es trobaven senyalitzades fins al 2005, quan la forma anglicitzada deixà de ser oficial i només hi ha senyals en irlandès.

## Coláiste na Rinne

Coláiste na Rinne és la gaelscoil d'An Rinne. És un destí popular com a escola d'estiu que ofereix cursos d'irlandès per a estudiants de primària i secundària.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
* ↑ Coláiste na Rinne
# Casino de Sinaia

El Casino de Sinaia (en romanès: Cazinoul Sinaia) es troba al parc "Dimitrie Ghica", Sinaia, Romania i va ser construït a iniciativa del rei Carol I de Romania.
La seva construcció es va iniciar el 1912 i es va acabar un any després. L'obra va ser supervisada per l'arquitecte Petre Antonescu, que també va ser l'autor dels plans. El principal accionista del casino era el baró de Marçay, que també accionista del casino de Montecarlo. La inauguració es va celebrar amb focs artificials i un recital de piano de George Enescu, amb la presència d'Alexandru Davila i Titu Maiorescu. El casino es va convertir en una de les principals atraccions d'entre les guerres.
Després de la presa de control comunista a finals dels anys quaranta, el joc va cessar i el casino és ara un centre de conferències internacional.

## Referències

* ↑ «Primul an din cei o sută ai Cazinoului din Sinaia» (en romanian). Jurnalul Național, July 22, 2012. [Consulta: 27 juny 2020].
* ↑ Lazar, Simona. «Primul an din cei o sută ai Cazinoului din Sinaia» (en romanian), July 20, 2012. [Consulta: March 13, 2020].

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial». Arxivat de l'original el 2022-12-05. [Consulta: 17 setembre 2021].
* Cazinoul din Sinaia, de la Ceauşeşti la investitorii strategici din străinătate Arxivat (en romanès), 15 de febrer de 2010, jurnalul.ro
# David Franco Cristaldi

El premi David Franco Cristaldi va ser un premi de cinema anualment atorgat per l'Acadèmia del Cinema Italià (ACI, Accademia del Cinema Italiano) en el context dels premis David di Donatello. Es tracta d'un guardó especial que rebia el nom del productor de cinema italià Franco Cristaldi. Va ser atorgat pel jurat del David di Donatello les edicions de 1993 i 1994. No s'ha de confondre amb el premi Franco Cristaldi entregat des del 2009 al Bari International Film Festival.

## Guanyadors

Els guanyadors del premi han estat:
* 1993 - Carlo Ludovico Bragaglia
* 1994 - Alberto Lattuada

## Referències

* ↑ Lancia, Enrico. I premi del cinema (en italian). Rome, Italy: Gremese Editore, 1998. ISBN 8877422211.
* ↑ «Chronology» (en italià). Accademia del Cinema Italiano.

## Enllaços externs

* Daviddidonatello.it (web oficial)
# Casino de Rubí

El Casino de Rubí és un edifici noucentista del municipi de Rubí (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular que presenta uns elements compositius i decoratius relacionats amb l'estil clàssic monumental que reflecteix l'arquitectura de l'Estat. També es pot observar certes influències de corrents europeus d'aquella època, sobretot en la disposició de les finestres allargades en els volums laterals.
La façana té una estructura simètrica formada pels dos volums cúbics laterals i un cos central coronat per un frontó. Al cos central, hi ha una balconada amb tres obertures amb decoració d'esgrafiats. Dominen els grans plans amb falses pilastres cornises i balustrades.

## Història

L'any 1928 es va inaugurar la Cambra Agrícola Oficial, per la festa de Sant Pere. Va ser la nova sala de festes i una societat recreativa. Els seus socis eren del Centre Català. Des de l'any 1939 es va anomenar Casino Español.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casino de Rubí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Decarquia

Decarquia o decadarquia (en grec antic δεκαρχία o δεκαδαρχία) era el consell o govern dels deu.
A Tessàlia va ser imposada aquesta forma de govern per Filip II de Macedònia quan va conquerir el país l'any 353 aC i va derrocar els seus tirans. Al final de la guerra del Peloponès, Lisandre la va introduir a moltes ciutats gregues, on els deu de la decarquia estaven dirigits per un harmost espartà.
La decarquia estava sempre formada pels membres dirigents del partit aristocràtic. De la seva organització en parlen Xenofont i Plutarc.

## Notes

* ↑ La forma decadarquia la utilitza Demòstenes per referir-se al govern de Tessàlia, i decarquia l'usen Xenofont i Isòcrates al parlar de Lacedemònia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Decadarchia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 11 desembre 2020].
# Cantó de Moïta-Verde

El cantó de Moïta-Verde és una antiga divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alta Còrsega i a la Col·lectivitat Territorial de Còrsega. Va existir de 1973 a 2015.

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1988-2015 | Ange Fraticelli | RPR/UMP | |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Aleria | 1 966 | 20270 | 2B009 |
| Ampriani | 14 | 20272 | 2B015 |
| Campi | 28 | 20252 | 2B053 |
| Canale-di-Verde | 335 | 20230 | 2B057 |
| Chiatra | 190 | 20230 | 2B088 |
| Linguizzetta | 939 | 20230 | 2B143 |
| Matra | 43 | 20270 | 2B155 |
| Moïta | 76 | 20270 | 2B161 |
| Pianello | 76 | 20272 | 2B213 |
| Pietra-di-Verde | 115 | 20230 | 2B225 |
| Tallone | 302 | 20270 | 2B320 |
| Tox | 142 | 20270 | 2B328 |
| Zalana | 128 | 20272 | 2B356 |
| Zuani | 51 | 20272 | 2B364 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.653 | 4.730 | 6.135 | 5.093 | 4.489 | 4.405 |
# Decapterus muroadsi

Decapterus muroadsi és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 50 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de l'Atlàntic oriental, Índic i Pacífic.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# DNB

DNB té els següents significats:
* De Nederlandsche Bank, banc central dels Països Baixos.
* Deutsche Nationalbibliothek, biblioteca nacional d'Alemanya.
* Drum and bass, gènere musical de música electrònica.
# Caravaggio (pel·lícula)

Caravaggio és una pel·lícula britànica dirigida per Derek Jarman, estrenada l'any 1986, inspirada en la vida del pintor barroc italià Caravaggio.Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula de Jarman s'interessa en el triangle amorós entre Caravaggio, Lena i Rannuccio. Caravaggio tenia el costum de prendre per models dels seus quadres religiosos gent del carrer, borratxos i prostitutes.

## Repartiment

* Tilda Swinton: Lena
* Nigel Terry: Caravaggio
* Sean Bean: Ranuccio
* Simon Fisher-Turner: Fra Fillipo
* Dawn Archibald: Pipo
* Jack Birkett: el Pape
* Sadie Corre: Princesa Collona
* Una Brandon-Jones: dona que plora
* Imogen Clara: senyora enjoiada
* Robbie Coltrane: Scipione Borghese
* Garry Cooper: Davide
* Lol Coxhill: vell sacerdot
* Nigel Davenport: Giustiniani
* Vernon Dobtcheff: aficionat d'art
* Terry Downes: guarda
* Dexter Fletcher: Caravaggio jove

## Al voltant de la pel·lícula

* Caravaggio és la primera pel·lícula on Tilda Swinton treballa amb Jarman.

## Referències

* ↑ "Verging on the respectable." Sunday Times [London, England] 20 Apr. 1986: 45. The Sunday Times Digital Archive. Web. 8 Apr. 2014.
* ↑ esadir.cat. Caravaggio. esadir.cat.
* ↑ «Caravaggio». The New York Times.
# Casa da Cultura Salvador de Madariaga

La Casa da Cultura Salvador de Madariaga és una sala d'exposicions i centre cultural de la ciutat de la Corunya (Galícia). Situat al cor de la ciutat, acull l'Arxiu Municipal, el Servei Municipal d'Educació, una Biblioteca Municipal, el Centro Galego de Artes da Imaxe i l'Instituto José Cornide de Estudos Coruñeses. La gestió correspon al quiosc del Palau d'Exposicions Municipals Kiosco Alfonso.
A l'edifici també s'hi troba ala seu del CGAI.

## Descripció

L'edifici té planta baixa i quatre plantes amb un pati central cobert per un vitrall. Les quatre plantes s'articulen des d'aquest pati central amb una escala que es divideix en dos cossos i condueix a la resta de plantes.

## Història

L'edifici va ser dissenyat el 1925 per l'arquitecte Miguel Durán Salgado com a Delegació Provincial d'Hisenda, e manera que s'inspira en la seu del Ministeri d'Hisenda de Madrid, de Francesco Sabatini. Durán era fill de Juan Jacobo Durán Loriga, matemàtic que dona nom al carrer on es troba.
El 1978 l'arxiu municipal es va instal·lar a l'edifici.

## Notes

* ↑ CGAI - Centro Galego de Artes da Imaxe
* 1 2 «El legado de Durán Loriga».
* 1 2 «Archivo municipal. Sedes.».

## Enllaços externs

* Informació al web municipal de la Corunya
* Informació a Turismo.gal
# Aéroports de Paris

Aéroports de Paris o ADP (traducció: Aeroports de París) l'autoritat aeroportuària propietària i operadora de catorze aeroports civils i camps d'aviació repartits per l'àrea metropolitana de París i la regió de l'Illa de França. Entre els diferents aeroports que opera, els més destacats són l'Aeroport de París-Charles de Gaulle, l'Aeroport de París-Orly i l'Aeroport de París-Le Bourget. La seva seu empresarial està situada en el 14è arrondissement de París. Va ser creat com una corporació depenent del govern l'any 1945 però es va convertir en una societat anònima el 20 d'abril del 2005. Amb aquest canvi, la companyia va ser capaç de participar en associacions internacionals i inversions.
És el segon grup aeroportuari europeu en termes de facturació i el primer grup europeu pel que fa a les mercaderies i el correu. Compta amb prop de 460 companyies aèries com a clients. Amb les seves subsidiàries ADP Management, ADP Ingénierie, Alyzia i Hub Télécom, el grup ADP ha ajudat en la construcció i el manteniment dels aeroports i les seves infraestructures corresponents a més de 55 països. Aéroports de Paris està treballant per fer possible l'arribada de l'Airbus A380 a l'Aeroport de París-Charles de Gaulle.

## Referències

* ↑ Contacts Arxivat 2014-07-02 a Wayback Machine.. Aéroports de Paris.
# An Post-ChainReaction

L'equip An Post-ChainReaction (codi UCI: SKT) és un equip de ciclisme irlandès de categoria continental. Creat el 2006, de 2010 a 2013 va tenir llicència belga.

## Principals resultats

* An Post Rás: Stephen Gallagher (2008), Gediminas Bagdonas (2011)
* Gran Premi de la vila de Zottegem: Niko Eeckhout (2009)
* Memorial Rik van Steenbergen: Niko Eeckhout (2009)
* Ronda de l'Oise: Steven Van Vooren (2009), Gediminas Bagdonas (2011), Joshua Edmondson (2015)
* Memorial Philippe Van Coningsloo: Andrew Fenn (2011), Gediminas Bagdonas (2012)
* Grote Prijs van de Stad Geel: Sam Bennett (2011)
* Kattekoers: Roy Jans (2012)
* Volta a Holanda Septentrional: Gediminas Bagdonas (2012)
* Omloop der Kempen: Niko Eeckhout (2012)
* Tour de Flandes sub-23: Kenneth Vanbilsen (2012)
* Baltic Chain Tour: Gediminas Bagdonas (2012)
* Triptyque des Monts et Châteaux: Owain Doull (2014)
* Fletxa del port d'Anvers: Aidis Kruopis (2015)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2017 | 20è | Adam Jamieson (86è) |
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 47è | Mark Christian (393è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2017 | 99è | Sean Mackinnon (597è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 92è | Paídi O'Brien (550è) |
| 2007 | 74è | Paídi O'Brien (233è) |
| 2008 | 47è | Benny De Schrooder (161è) |
| 2009 | 31è | Niko Eeckhout (18è) |
| 2010 | 46è | Niko Eeckhout (102è) |
| 2011 | 21è | Gediminas Bagdonas (50è) |
| 2012 | 16è | Gediminas Bagdonas (11è) |
| 2013 | 38è | Sam Bennett (117è) |
| 2014 | 41è | Owain Doull (180è) |
| 2015 | 43è | Aidis Kruopis (105è) |
| 2016 | 77è | Nicolas Vereecken (620è) |
| 2017 | 92è | Jacob Scott (823è) |
UCI Oceania Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 4t | Robert-Jon McCarthy (7è) |
| 2017 | 15è | Regan Gough (37è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-01-13 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Dai-Ichi Seimei

Dai-Ichi Seimei(第一生命保険株式会社, Dai-ichi Seimei Hoken Kabushiki-gaisha) és la segona assegurança de vida més gran del Japó. És també una de les assegurances més velles del Japó, ja que fou fundada el 15 de setembre de 1902.

## Enllaços externs

* www.dai-ichi-life.co.jp Lloc web oficial (japonès)
# Can Vidal (Mont-ras)

Can Vidal és una obra gòtica de Mont-ras (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres situat en una cantonada del carrer Major; consta de planta i un pis, amb teulada a dues vessants. La façana principal dona al carrer Major; és atalussada a la banda esquerra i presenta com a elements remarcables la porta d'accés, d'arc de mig punt decorat amb relleus geomètrics, i la finestra superior lobulada, de tipologia gòtic-renaixentista. Una altra porta d'accés es troba al pati posterior. L'interior conserva l'estructura original de casa popular senzilla, d'interès tipològic.

## Història

Can Vidal és un edifici dels segle xvi que conserva encara gairebé intactes l'estructura i els elements originals. En l'actualitat manté la seva funció inicial d'habitatge.

## Referències

* 1 2 «Can Vidal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].