OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Samurai Deeper Kyo

Samurai Deeper Kyo (en japonès: サムライ ディーパー キョウ o Samurai Dīpā Kyō) és un manga escrit i il·lustrat per Akimine Kamijyo. Va aparèixer per primera volta el 15 d'octubre de 1999 en el Shōnen Magazine de Kōdansha i va ser publicat fins al 10 de maig de 2006, en 38 tankōbon; El manga va conduir a l'adaptació d'una sèrie d'anime, en 2002, amb el mateix nom i que Studio DEEN va emetre en TV Tòquio des del 2 de juliol fins al 23 de desembre de 2002, en 26 episodis. La història també ha estat adaptada a un videojoc de Game Boy Advance publicat en Japó en 2002.
Tant el manga com l'anime combinen l'acció històrica amb forces sobrenaturals, prenent-se llibertats amb els personatges històrics per a crear una història alternativa del Japó Tokugawa. Encara que les diferències argumentals entre el manga i l'anime són considerables, ambdues produccions segueixen la història de Kyô ulls d'ogre (Onime no Kyo) en la recerca del seu cos després que la seua ànima fos separada d'aquest i segellada dins del cos del seu rival, Kyoshirô Mibu. Kyô s'embardissa en la seua recerca al costat de la caça-recompenses Yuya Shiina, Hidetada Tokugawa (també conegut pel nom de Benitora, el mestre de les siluetes), hereu al shogunat i Yukimura Sanada, junt a altres.

## Enllaços externs

* Siti oficial Arxivat 2007-10-30 a Wayback Machine. (francès)
* Samurai Deeper Kyo en Tokyopop Arxivat 2007-07-09 a Wayback Machine. (anglès)
* Fitxa de l'anime (anglès)
* Fitxa del manga (anglès)

## Referències

* ↑ Samurai Deeper Kyo (TV), animenewsnetwork.com, Consultat el 10 de setembre de 2015
# Maravichromis labidodon

Maravichromis labidodon és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Malawi.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. 1991. Maravichromis. p. 252-257. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Parvine Curie

Parvine Curie (Nancy, 3 de febrer de 1936) és una escultora francesa d'origen iranià. Va créixer a Troyes i va estudiar a Bordeus i París, on la seva família tenia una farmàcia. El 1957, va arribar a Barcelona atreta per l'art romànic català. Aquí va conèixer l'escultor Marcel Martí, amb qui es va casar i amb qui va començar a fer classes de pintura i volum. El 1960, va néixer el seu fill David i va presentar la seva primera exposició individual a l'Institut Francès de Barcelona. El 1970, va retornar a París i es va traslladar a treballar al taller col·lectiu de Crestet, a la Provença, on va aprendre escultura amb Francois Stahly, amb qui es va tornar a casar el 1975. El 1973 va fer amb Stahly un jardí laberíntic monumental a Albany (estat de Nova York, EUA). El 1971, va comprar una casa a Cadaqués que va reformar en Lanfranco Bombelli. El 2006 va morir en Stahly i, el 2007, el seu fill.
La seva obra esta basada en la simplicitat de línies, tant en escultures fetes de materials clàssics (fustes tropicals, teca africana, bronze, alumini, etc) com la seva obra en paper (collages i guaixos). Algunes de les seves obres sobre la mare són: Mère murs, Mère citadelle, Mère croix, Mère Sant Pere de Rodes. També ha realitzat un conjunt de campaniles (campanars), una sèrie de piràmides i una llarga sèrie de portes. Ha fet teixits, collages i guaixes. En paper ha realitzat ciutats aèries futuristes, grans mastabes o cossos animals suspesos en l'espai.
L'any 2022 el Museu Nacional d'Art de Catalunya, prenent el nom del llibre Maternasis de Núria Pompeia, va presentar una exposició de creadores que han treballat temes dels quals la dona ha estat desposseïda, com l'embaràs. A més de les obres de Parvine Curie, també s'hi van exhibir obres de la mateixa Núria Pompeia, Roser Bru i Mari Chordà. Un any més tard, l'any 2023 es va incloure obres de Parvine Curie a l'exposició temporal del Museu Nacional d'Art de Catalunya titulada Quina humanitat? La figura humana després de la guerra (1940-1966).

## Referències

* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 175.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 176.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 176 i 177.
* ↑ «Maternasis | Museu Nacional d'Art de Catalunya». [Consulta: 2 maig 2022].
* ↑ «Quina humanitat? La figura humana després de la guerra (1940-1966)». Museu Nacional d'Art de Catalunya, 15-02-2023. [Consulta: 15 febrer 2024].

## Bibliografia

* Bassas, Assumpta; Masanés, Cristina. «Parvine Curie». A: Ajuntament de Figueres. Pintar, crear, viure. Dones artistes a l'Alt Empordà (1830-1939), 2020, p. 175-178. ISBN 978-84-120316-5-2.
# Mize

Mize és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 285 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mize tenia 285 habitants, 117 habitatges, i 71 famílies. La densitat de població era de 47,2 habitants per km².
Dels 117 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,4% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 36,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.000 $ i la renda mediana per família de 35.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.714 $ mentre que les dones 14.688 $. La renda per capita de la població era de 12.647 $. Entorn del 26,4% de les famílies i el 28,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mize». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mize». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rogers

«Rogers» té aquests significats:
* Toponímia:
** Rogers (Arkansas)
** Rogers (Dakota del Nord)
** Rogers (Minnesota)
** Rogers (Nebraska)
** Rogers (Ohio)
** Rogers (Texas)
** Rogers Arena, pavelló esportiu a la ciutat de Vancouver (Colúmbia Britànica, Canadà)
* Biografies:
** Carl Rogers (1902 - 1987), psicòleg clínic estatunidenc
** Charlie Rogers, pilot de motociclisme anglès
** Ginger Rogers (Independence, Missouri, 1911 - Santa Monica, Califòrnia, 1995), actriu, ballarina i cantant nord-americana
** Jessie Rogers
** Kenny Rogers (1938 - 2020), cantant de música country estatunidenc
** Michael Rogers, ciclista australià
** Richard Rogers (1933 - 2021), arquitecte italià nacionalitzat britànic
** Roland Rogers (West Bromwich, Staffordshire, 1847 - Bangor, Gal·les, 1927), compositor anglès
** Simon Rogers (Reading, Regne Unit, 1967), periodista anglès
** Will Rogers (Oolagh, Oklahoma, 1879- Point Barrow, Alaska, 1935), comediant i humorista nord-americà d'origen cherokee
* Miscel·lània:
** Comissió Rogers, comissió presidencial estatunidenca formada per investigar l'accident del transbordador espacial Challenger del 1986.
** Rogers Cup, torneig de tennis sobre pista dura que es disputa anualment al Canadà
# Mu Serpentis

Mu Serpentis (μ Ser, μ Serpentis) és una estel de la constel·lació del Serpent, al seu cap (Serpens Caput). Mu Serpentis és una estel blanc de la seqüència principal de tipus A amb una magnitud aparent de +3,54. És a aproximadament 156 anys-llum de la Terra.
En astronomia xinesa, Mu Serpentis s'anomena 天乳 (Pinyin : Tiānrǔ), que significa Llet celeste, perquè aquest estel és el més rellevant de l'asterisme Llet celeste, situat a la casa lunar Di (veure : constel·lacions xineses).

## Referències

* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 01-07-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* ↑ Afirmat a: Catalogue of Stellar Photometry in Johnson's 11-color system. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-01-2012. DOI: 10.1051/0004-6361/201117691.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 01-10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «mu. Ser -- High proper-motion Star». SIMBAD Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg.
* ↑ (xinès) AEEA (Activities of Exhibition and Education in Astronomy) 天文教育資訊網 2006 年 6 月 29 日 Arxivat 2021-06-05 a Wayback Machine.
# Llista d'estacions del metro de Bakú

Aquesta és una llista d'estacions del metro de Bakú.
Hi ha tres línies i 27 estacions:
| Línia 1 ||||
| Estació | Obertura | Tipus | Connexions |
| İçərişəhər | 6 de novembre de 1967 | Estació subterrània | |
| Sahil | 6 de novembre de 1967 | Estació subterrània | |
| 28 May | 6 de novembre de 1967 | Estació subterrània | Línia 2 |
| Gənclik | 6 de novembre de 1967 | Estació subterrània | |
| Nəriman Nərimanov | 6 de novembre de 1967 | Estació subterrània | |
| Ulduz | 5 de maig de 1970 | Estació subterrània | |
| Koroğlu | 6 de novembre de 1972 | Estació subterrània | |
| Qara Qarayev | 6 de novembre de 1972 | Estació subterrània | |
| Neftçilər | 6 de novembre de 1972 | Estació subterrània | |
| Bakmil | 28 de març de 1979 | Estació sobre terra | |
| Xalqlar Dostluğu | 28 de abril de 1989 | Estació subterrània | |
| Əhmədli | 28 de abril de 1989 | Estació subterrània | |
| Həzi Aslanov | 10 de desembre de 2002 | Estació subterrània | |
| Línia 2 ||||
| Estació | Obertura | Tipus | Connexions |
| Xətai | 28 de febrer de 1968 | Estació subterrània | |
| Nizami | 31 de desembre de 1976 | Estació subterrània | |
| Elmlər Akademiyası | 31 de desembre de 1985 | Estació subterrània | |
| İnşaatçılar | 31 de desembre de 1985 | Estació subterrània | |
| 20 Yanvar | 31 de desembre de 1985 | Estació subterrània | |
| Memar Əcəmi | 31 de desembre de 1985 | Estació subterrània | Línia 3 |
| Cəfər Cabbarlı | 27 de desembre de 1993 | Estació subterrània | Línia 1 |
| Nəsimi | 9 de octubre de 2008 | Estació subterrània | |
| Azadlıq prospekti | 30 de desembre de 2009 | Estació subterrània | |
| Dərnəgül | 29 de juny de 2011 | Estació subterrània | |
| Línia 3 ||||
| Estació | Obertura | Tipus | Connexions |
| Memar Əcəmi-2 | 19 de abril de 2016 | Estació subterrània | Línia 2 |
| Avtovağzal | 19 de abril de 2016 | Estació subterrània | |
| 8 Noyabr | 29 de maig de 2021 | Estació subterrània | |
| Xocəsən | 23 de desembre de 2022 | Estació sobre terra | |

## Vegeu també

* Metro de Bakú

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 «Baku Metro» (en anglès). urbanrail.net. [Consulta: 29 maig 2021].
# Santa Salut

Salut Cebrià (Sabadell, 21 de juny de 1998), més coneguda amb el pseudònim de Santa Salut, és una MC catalana en actiu des de l'any 2017. Les lletres de les seves cançons tracten qüestions de denúncia social i de temàtica anticapitalista, antifeixista, antiracista i feminista. Ha fet col·laboracions amb cantants de rap com són SWIT EME, Adala, Las Ninyas del Corro i JazzWoman, així com amb els grups Kaos Urbano i Oques Grasses.

## Discografia
### Àlbums

* Conversaciones Internas (2019)
* Discordia (2022)

## Referències

* ↑ «El catalán, y todas las lenguas que no son el español, están reprimidas y se busca que se pierdan». El Mundo, 08-04-2022. [Consulta: 20 juliol 2022].
* ↑ Disturbios, Don. «No habrá una squad de raperas, habrá cincuenta mil» (en castellà). Mondo Sonoro, 13-04-2020. [Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ «Perfiles». EME Experimental Illustration, Art & Design, 2, 2, 19-05-2014, pàg. 30. DOI: 10.4995/eme.2014.2810. ISSN: 2253-6337.
* ↑ «JazzWoman torna a fer-ho: s’uneix a Santa Salut i publica el videoclip de “Xé quin fàstic!”». [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Ander Zurimendi. «Santa Salut canta en el nou disc d’Oques Grasses», 01-06-2021. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Ferrer, Marc. «Santa Salut, rap és nom de dona». El Nacional, 08-03-2022. [Consulta: 21 octubre 2022].
# Maravichromis epichorialis

Maravichromis epichorialis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Malawi.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. 1991. Maravichromis. p. 252-257. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Peromyscus keeni

Peromyscus keeni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a l'oest del Canadà i el nord-oest dels Estats Units. Els seus hàbitats naturals van des de les planes costaneres fins als boscos alpins de gran altitud. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del missioner britànic John Henry Keen.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Hammerson, G.). Peromyscus keeni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10 agost 2016.
* ↑ Beolens, Watkins i Grayson, 2009, p. 220, «Keen».

## Bibliografia

* Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009. ISBN 978-0801893049.
# Resolució 208 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 208 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada sense votació el 10 d'agost de 1965, va observar amb lament la mort del Jutge Abdel Hamid Badawi. El Consell va decidir llavors que en concordança a l'Estatut de la Cort la vacant resultant de la Cort Internacional de Justícia anava a ser resolta per una elecció per l'Assemblea General que tindria lloc durant la vintena reunió d'aquest òrgan.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# MySQL AB

MySQL AB és una companyia de programari fundada en 1995, creadora del sistema de gestió de bases de dades MySQL, i una de les més grans empreses de programari lliure del món.
El 16 de gener de 2008 Sun Microsystems va adquirir l'empresa, pel que es preveu que la seva cartera de productes s'integri amb la d'aquesta companyia.
# Salce

Salce és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. El 2023 tenia 86 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla y León (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Marc i Marcel·lià

Marc i Marcel·lià haurien estat dos germans màrtirs originaris de Roma, que haurien patit martiri l'any 304 durant la persecució de Dioclecià, venerats com a sants per l'Església Catòlica, i que apareixen en el relat hagiogràfic de sant Sebastià. Malgrat que no se'n sap gairebé res, aquests sants són considerats més històrics que altres que apareixen en el relat de sant Sebastià. Suposadament fills de Tranquil·lí i Màrcia, uns personatges probablement literaris, per tant, més dubtosos que els propis Marc i Marcel·lià. Tradicionalment, se'ls presenta com a dos germans confrontats per sant Sebastià en el seu martiri, que, de fet, són convertits al cristianisme per ell, juntament amb molts altres. Poc abans del seu martiri haurien estat nomenats diaques pel papa Gai. Van ser enterrats a la via Labicana. La seva festivitat es commemora el 18 de juny.
Són venerats a la ciutat de Badajoz des de 1699, de fet, són patrons secundaris de l'arxidiòcesi de Mèrida-Badajoz. Això és en acció de gràcies a la salvació de la ciutat d'un incendi en un magatzem de pólvora al segle xvii, va fer que fossin coneguts amb el nom de Santos del almacén.

## Referències

* 1 2 3 Lligadas, 2005, p. 98.
* 1 2 3 Dalmau, 2004, p. 77.
* 1 2 Brugada, 2002, p. 10.
* ↑ Brugada, 2002, p. 11.
* ↑ Febrer, 2005, p. 107.
* ↑ Salvá i Sainz de Baranda, 1853, p. 555.
* ↑ «Sants Marc i Marcel·lià». Santoral. Arxidiòcesi de Tarragona. [Consulta: 8 agost 2015].

## Bibliografia

* Brugada, Martirià. Sant Sebastià, ardit i lluminós. Barcelona: Centre de Pastoral Litúrgica Rivadeneyra, 2002. ISBN 84-7467-847-1.
* Dalmau, Bernabé. Els sants de cada dia. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2004. ISBN 84-8415-572-2.
* Febrer, Antoni. Gloses i cobles. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2005.
* Lligadas, Josep. El Llibre dels Sants. Barcelona: Centre de Pastoral Litúrgica Rivadeneyra, 2005. ISBN 84-9805-040-5.
* Salvá, Miguel; Sainz de Baranda, Pedro. Documentos inéditos para la historia de España (en castellà). Madrid: Imprenta de la viuda de Calero, 1853.
# Peccioli

Peccioli és un municipi situat al territori de la província de Pisa, a la regió de la Toscana, (Itàlia).
Peccioli limita amb els municipis de Capannoli, Lajatico, Montaione, Palaia, Terricciola i Volterra.

## Galeria

* Palazzo Pretorio
* Església de S. Verano
* Església de Fabbrica
* Capella de Sta. Caterina
* Localització del municipi a la prov. de Pisa
# Mount Kisco

Mount Kisco és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 9.983 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mount Kisco tenia 9.983 habitants, 3.993 habitatges, i 2.447 famílies. La densitat de població era de 1.231,5 habitants/km².
Dels 3.993 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 37% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.420 $ i la renda mediana per família de 68.219 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.428 $ mentre que les dones 40.040 $. La renda per capita de la població era de 32.424 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

En aquesta vila hi va viure els seus últims anys, l'arquitecte i compositor Albert Ross Parsons que hi morí, el 14 de juny de 1933.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mount Kisco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mount Kisco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Restes prehistòriques de sa Pobla

Les restes prehistòriques de Sa Pobla és un jaciment arqueològic prehistòric situat a la possessió de Sa Pobla d'en Verdigo, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
Es tracta d'un conjunt de restes de construccions de la cultura talaiòtica, molt arrasades que es troben a nivell de fonamentació. Cronològicament semblen correspondre a un assentament del talaiòtic final.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 61. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ de Luna, J; i col «Jaciments arqueològics Tom IV» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 30 [Consulta: 7 novembre 2012].
# Llista de municipis de Moçambic

Aquesta és la llista de municipis de Moçambic agrupats per província. En total hi ha al país 53 municípios amb autonomia local, establerta des de 1998. Són una subdivisió de Moçambic, comparable als concelhos portuguesos, i a les unitats administratives locals (LAU-1) de la Unió Europea.
A les eleccions locals de Moçambic de 2013 el Frelimo va obtenir la majoria a 50 municipis, mentre que el Moviment Democràtic de Moçambic (MDM) va guanyar a Beira, Quelimane i Nampula. La RENAMO va boicotejar les eleccions i va perdre els 100 càrrecs locals que posseïa fins aleshores.

## Província de Cabo Delgado

* Chiúre
* Mocímboa da Praia
* Montepuez
* Mueda
* Pemba

## Província de Gaza

* Chibuto
* Chókwè
* Macia
* Manjacaze
* Praia do Bilene
* Xai-Xai

## Província d'Inhambane

* Inhambane
* Massinga
* Maxixe
* Quissico
* Vilankulo

## Província de Manica

* Catandica
* Chimoio
* Gondola
* Manica
* Sussundenga

## Província de Maputo

* Boane
* Manhiça
* Matola
* Namaacha

## Província de Nampula

* Angoche
* Ilha de Moçambique
* Malema
* Monapo
* Nacala Porto
* Nampula
* Ribáuè

## Província de Niassa

* Cuamba
* Lichinga
* Mandimba
* Marrupa
* Metangula

## Província de Sofala

* Beira
* Dondo
* Gorongosa
* Marromeu
* Nhamatanda

## Província de Tete

* Moatize
* Nhamayábué
* Tete
* Ulongué

## Província de Zambézia

* Alto Molócuè
* Gurúè
* Maganja da Costa
* Milange
* Mocuba
* Quelimane

## Referències

* ↑ «Municípios por Ordem Alfabética",a Associação Nacional dos Municípios de Moçambique».
* ↑ Sociedade do Notícias S/A. «AR aprova mais dez autarquias».
* ↑ Moçambique: Resultados finais das eleições dão vitória à Frelimo em 50 municípios Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine., www.portaldeangola.com, 8 de juny de 2014