OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kalanchoe adelae

Kalanchoe adelae és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta suculenta perenne, de 30 a 60 cm d'alçada, completament glabra.
Les tiges són simples, teretes, robustes, erectes, llenyoses a la base.
Les fulles són sèssils, carnoses, oblongues, de 7 a 18 cm de llarg i de 2,5 a 5,5 cm d'ample, punta obtusa, base eixamplada i amplexicaule, amb marges sencers a crenats.
Inflorescències laxes, paniculades a corimboses, pedicels de 10 a 15 mm.
Flors penjants, calze campanulat, tub de 3 a 4,5 mm, sèpals ovats a deltoides, aguts, lleugerament mucronats, de 4 a 8.5 mm de llarg i de 3.5 a 4.5 mm d'ample, corola campanulada-tubular, tub de 13 - 15,5 mm, pètals ovat-orbiculars, obtusos, mucronats, de 3,5 a 5,2 mm de llarg i ample, estams inserits per sota del centre del tub de la corol·la, estams superiors lleugerament sobresortints.

## Distribució

Planta endèmica de les Comores (Grande Comore).

## Taxonomia

Kalanchoe adelae va ser descrita per Raymond-Hamet i publicada al Bulletin de l'Herbier Boissier, sér. 2, 8: 26. 1908.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
adelae: epítet atorgat en honor de Madame Adele Le Chartier, coneguda de Hamet.

### Sinonímia

* Bryophyllum adelae (Roxb.) Berger
* Kalanchoe floribunda Tul.

## Referències

* ↑ «Kalanchoe adelae». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe adelae Raym.-Hamet». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
* ↑ Eggli, Urs; Newton, Leonard. Berlin, Heidelberg: Springer. Etymological Dictionary of Succulent Plant Names, 11 de març de 2004. ISBN ISBN 978-3-540-00489-9.
# Cristina Bes Ginesta

Cristina "Tina" Bes Ginesta (Girona, 21 de març de 1977) és una esquiadora catalana d'esquí alpí. Va començar a competir en esquí de muntanya el 1999. L'any següent ja va formar part de l'equip espanyol. El seu germà Jordi també es dedica a l'esquí alpí i a les curses de muntanya.
Va començar a competir en esquí alpí el 1999 i l'any següent formà part de l'equip espanyol. Fou quarta al Campionat d'Europa de curses d'equip (2003) fent parella amb Iolanda García Sáez i al Campionat del Món de Relleus (2010), juntament amb Mireia Miró i Gemma Arro. També ha aconseguit resultats destacables en diferents Campionats d'Europa i del Món de relleus i de curses d'equip, i en la prova internacional de la Patrouille des Glaciers (2008).

## Selecció de resultats

* 2001: 9a, Campionat europeu d'esquí de muntanya (amb Maria Eulàlia Gendrau Gallifa
* 2002: 3a, Campionat d'Espanya
* 2004: 3a, a l'Open Internacional, San Carlos de Bariloche
* 2010: 4a, a la cursa de relleus del Campionat del Món (juntament amb Mireia Miró i Varela i Gemma Arro Ribot)

## Referències

* ↑ «Cristina Bes Ginesta». ITRA. Arxivat de l'original el 2020-07-11. [Consulta: 11 juliol 2020].
* ↑ «Cristina Bes Ginesta». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 11 juliol 2020].
* ↑ Manu Pérez y Lali Gendrau campeones de España Arxivat 4-5-2005 a Wayback Machine.
* ↑ «Club Andino Bariloche». Arxivat de l'original el 2011-01-05. [Consulta: 12 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Cristina Bes a skimountaineering.org
* Cristina Bes Ginesta, pàgina web del FEDME
# Jaume Bover Pujol

Jaume Bover Pujol (Vosges, 1945 - Palma, 1 d'octubre de 2023) va ser un pedagog, bibliotecari i escriptor mallorquí.

## Biografia

Fill d'emigrants, originaris d'Andratx, va néixer al departament francès dels Vosges i, durant la joventut, es va traslladar a s'Arracó. Després, va acabar els seus estudis de Magisteri a l'Escola Normal de les Balears i els Pedagogia i de Biblioteconomia i Documentació a la Universitat de Barcelona.
Va començar la carrera professional com a mestre i, posteriorment, com a bibliotecari de la Biblioteca Bartomeu March Servera. Va ser també bibliògraf de l'Institut Català de Bibliografia (dependent de la Generalitat de Catalunya), director dels Cursos per a Bibliotecaris a Palma durant deu anys i bibliotecari de la Biblioteca Nacional d'Espanya. Membre del Cos Facultatiu d'Arxivers, Bibliotecaris i Arqueòlegs (1986), va ser destinat a la Biblioteca Espanyola de Tànger (el Marroc), de la qual va ser director (1986-2008) i que va donar lloc a l'Institut Cervantes Juan Goytisolo.
És un gran aficionat a la gastronomia i confiteria, i que és col·leccionista de llibres de cuina.

## Publicacions

Bover va ser un escriptor prolífic, que va tractar diversos camps, entre els quals: la història de la falconeria de Mallorca, la florística funerària, els jueus mallorquins de la diàspora, els incunables de l'Illa o la cuina mallorquina.

## Homenatges

L'Associació de Bibliotecaris, Arxivers i Documentalistes de les Illes Balears (ABADIB) va homenatjar Jaume Bover, reinaugurant la biblioteca municipal d'Andratx, a la qual va donar el seu nom (juny de 2013). L'acte va coincidir amb el LXXX aniversari de la biblioteca d'Andratx.
El Club de Falconeria de les Illes Balears i l'Ajuntament d'Andratx van organitzar un altre acte d'homenatge a Bover (8 de maig de 2018).

## Referències

* ↑ «Fallece Jaume Bover, un gran bibliotecario y escritor». [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Biblioteca, Documentació i Arxiu: Jaume Bover Pujol. (Les Vosgues, França 1945 -)». Universidad de las Islas Baleares, 2023. [Consulta: 1r octubre 2023].
* 1 2 Mateos, Alicia. «Fallece Jaume Bover» (en castellà), 01-10-2023. [Consulta: 4 octubre 2023].
* ↑ Balears, Universitat de les Illes. «Jaume Bover Pujol. (Les Vosgues, França 1945 - Palma 2023) - Fons Jaume Bover Pujol - Biblioteca Son Lledó - Fons Antic i Col·leccions Especials - Biblioteques - Què t'oferim? - Àrea de Biblioteca, Documentació i Arxiu - Universitat de les Illes Balears». [Consulta: 4 octubre 2023].
* ↑ Redacción «Andratx rinde homenaje a Jaume Bover y bautiza la biblioteca con su nombre». , 25-06-2013 [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Redacción «Homenaje al bibliotecario Jaume Bover en Andratx». , 07-05-2018 [Consulta: 1r octubre 2023].

## Enllaços externs

* Biblioteca Municipal d'Andratx Jaume Bover
* Biblioteca Juan Goytisolo de l'Institut Cervantes de Tànger
# Fañch Peru

Fañch Peru (Ploubezre, 8 de febrer de 1940 - Lannion, 13 de gener de 2023) fou un escriptor i polític bretó. Treballà com a professor a Landreger, on també s'encarregà del Cercle Culturel Ernest Renan. Ha escrit nombrosos articles a revistes en bretó com Brud, Ar Falz, Pobl Vreizh. La seva obra ha estat publicada a l'editorial Skol Vreiz.
Fou alcalde del municipi de Berhet (Costes del Nord) per la Unió Democràtica Bretona de 1983 a 2001.

## Obres

* Bugel ar c'hoad- 1989
* Enezenn an eñvor - 1994
* Eñvorennoù Melen ki bihan rodellek - 2002
* Etrezek an aber sall - 1995
* Eus an aod vev d'ar c'hoad don
* Glizarc'hant - 1988
* Gwennojennoù hon huñvreoù
* Teñzor run ar gov - 1988
* Ur c'huzhiad avaloù douss-trenk - 1985

## Bibliografia

* Cadiou, Georges. Coop Breizh. Emsav, dictionnaire critique, historique et biographique (15,5 × 24 x 3,6 cm) (en francès), 2013, p. 368. Cadiou2013. ISBN 978-2-84346-574-1.

## Referències

* ↑ «Disparition. Le Trégor dit « kenavo » à Fañch Peru» (en francès). Ouest-France [Berhet], 15-01-2023 [Consulta: 16 gener 2023].
* ↑ «Le Peru, François (1940-....)» (en francès). Identifiants et Référentiels.
# Gemma dorsibruna

La gemma dorsibruna (Ptilorrhoa castanonota) és una espècie d'ocell de la família dels cinclosomàtids (Cinclosomatidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra dels boscos de muntanya de les illa de Batanta, a les Raja Ampat, i Nova Guinea, incloent les illes Yapen.

## Referències

* ↑ «Gemma dorsibruna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Coregonus baicalensis

Coregonus baicalensis és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de llargària total.

## Reproducció

La fresa té lloc als mesos de desembre i gener.

## Distribució geogràfica

Es troba a Rússia: llac Baikal.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* 1 2 Berg, L.S. 1962. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 1, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.

## Enllaços externs

* «Coregonus baicalensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Estadi Larbi Zaouli

L'Estadi Larbi Zaouli (àrab: ملعب العربي الزاولي, Malʿab al-ʿArbī az-Zāwlī) és un estadi esportiu de la ciutat de Casablanca, al Marroc.
És la seu del club TAS de Casablanca. Té una capacitat per a 30.000 espectadors.

## Referències

* ↑ «Informació i Fotos». kooora.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «Informació i Fotos». soccerway.com. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «Informació i Fotos». estadios.org. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Kicking Bear

Kicking Bear nom donat pels nord-americans al guerrer sioux Mato Wanatarka (1846-1904). Membre de la tribu oglala, lluità amb Bou Assegut a Rosebud i a Little Big Horn el 1876. Aconvertit a la Ghostdance per Wovoka, n'esdevingué apòstol entre els sioux i va convertir Bou Assegut. Detingut el gener del 1891 com a instigador pels fets de Wounded Knee del 1890, fou traslladat a Dakota del Sud el 1892.

## Enllaços externs

* (anglès) Bibliografia
# Crèssida (satèl·lit)

Crèssida és un satèl·lit interior d'Urà. Va ser descobert el 9 de gener de 1986 gràcies a les imatges de la sonda Voyager 2. Provisionalment va rebre el nom de S/1986 U 3. Posteriorment va rebre el nom de Crèssida, en referència al personatge de l'obra de teatre de Shakespeare Tròilus i Crèssida. També se'l coneix com a Uranus IX.
Crèssida pertany al grup de satèl·lits de Pòrcia, que inclou Bianca, Desdèmona, Julieta, Pòrcia, Rosalinda, Cupid, Belinda i Perdita. Aquests satèl·lits tenen òrbites i propietats fotomètriques similars. Encara que només es coneix l'òrbita, el seu radi de 41 km i la seva albedo geomètrica de 0,08.
En les imatges de la Voyager 2 Crèssida apareix com un objecte allargat amb el seu eix major apuntant cap al planeta Urà. La ràtio dels eixos de l'esferoide prolat de Crèssida és de 0.8 ± 0.3. La seva superfície és de color gris.
Crèssida podria col·lidir amb Desdèmona en els propers 100 milions d'anys.

## Vegeu també

* Satèl·lits d'Urà

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://adsabs.harvard.edu/abs/1998AJ....115.1195J.
* 1 2 URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ calculada basant-se en altres paràmetres
* ↑ Smith, B. A. «IAU Circular No. 4164», 16-01-1986. [Consulta: 6 agost 2006].
* ↑ «Planet and Satellite Names and Discoverers». Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology, 21-07-2006. [Consulta: 6 agost 2006].
* 1 2 3 Karkoschka, Erich «Comprehensive Photometry of the Rings and 16 Satellites of Uranus with the Hubble Space Telescope». Icarus, 151, 2001, pàg. 51–68. DOI: 10.1006/icar.2001.6596.
* ↑ Jacobson, R.A. «The Orbits of the Inner Uranian Satellites From Hubble Space Telescope and Voyager 2 Observations». The Astronomical Journal, 115, 1998, pàg. 1195–1199. DOI: 10.1086/300263.
* 1 2 3 Karkoschka, Erich «Voyager's Eleventh Discovery of a Satellite of Uranus and Photometry and the First Size Measurements of Nine Satellites». Icarus, 151, 2001, pàg. 69–77. DOI: 10.1006/icar.2001.6597.
* ↑ Duncan, Martin J.; Jack J. Lissauer «Orbital Stability of the Uranian Satellite System». Icarus, 125, 1, 1997, pàg. 1–12. DOI: 10.1006/icar.1996.5568 [Consulta: 9 maig 2008].

## Enllaços externs

* Crèssida Arxivat 2007-06-08 a Wayback Machine. de la NASA
* Satèl·lits d'Urà (de Scott S. Sheppard)
# Dosolo

Dosolo és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Dosolo limita amb els municipis de Gualtieri, Guastalla, Luzzara, Pomponesco, Suzzara i Viadana.
Pertanyen al municipi les frazioni de Correggioverde i Villastrada.

## Galeria

* Localització de Dosolo a la província de Màntua
# Joana de França

Joana de França és el nom dels següents personatges:
* Joana de França o Joana II de Navarra (1311-1349), princesa de França filla de Lluís X i de Margarida de Borgonya, casada amb Felip III Evreux fou reina consort de Navarra (1328-1349)
* Joana de França o Joana III de Borgonya (1308-1347), filla de Felip V de França i de Joana II de Borgonya, casada amb Eudes IV de Borgonya
* Joana de França o Joana de Valois (reina de Navarra), filla de Joan II de França i de Bona de Luxemburg, casada amb Carles II de Navarra
* Joana de França (filla de Felip VI) (1351-1371), filla pòstuma de Felip VI de França i de Blanca d'Evreux, promesa a Joan I el Caçador
* Joana de França (duquessa de Bretanya) (1391-1433), filla de Carles VI de França, casada amb Joan V de Bretanya
* Joana de França (duquessa de Borbó) (1435-1482), filla de Carles VII de França i de Maria d'Anjou, casada amb Joan II de Borbó
* Santa Joana de França (Nogent-le-Roi, 1464 - Bourges, 1505), princesa de França i duquessa de Berry fundadora de l'orde de les Anunciates i venerada com a santa
* Joana de França, filla d'Enric II de França i de Caterina de Mèdici, nascuda morta
* Joana de Valois (comtessa d'Artois) (1304-1363), filla de Carles I de Valois i de Caterina de Courtenay, casada amb Robert III d'Artois
# Exèrcit regular

Exèrcit regular és aquell exèrcit (o aquelles Forces Armades, en general) que constitueix el component militar oficial d'un Estat, sostingut i organitzat sistemàticament pel poder polític, sotmès a una jerarquia establerta, etc. L'exèrcit regular contrasta amb les forces irregulars, tals com paramilitars, milícies voluntàries, exèrcits privats, mercenaris, etc.
Usualment l'exèrcit regular consta de:
* exèrcit permanent: conjunt de forces que estan constantment sobre les armes, preparades per a actuar en cas de conflicte;
* reserva: conjunt de forces que hom pot cridar a les armes per tal de complementar l'exèrcit permanent en cas que calgui reforçar o ampliar els efectius de l'exèrcit regular.
L'exèrcit regular pot ésser:
* exèrcit de lleva, si hi ha servei militar obligatori, de manera que els efectius de l'exèrcit permanent es reforcen amb personal de lleva, és a dir, amb reclutes que fan el servei militar; d'altra banda, l'exèrcit permanent es complementa també amb personal de lleva, és a dir, amb els reservistes que componen la reserva forçosa;
* exèrcit professional, si no existeix servei militar obligatori, de manera que l'exèrcit regular es compon exclusivament de professionals i de voluntaris (i, si un cas, de contractats temporals); és a dir, que l'exèrcit permanent no inclou pas personal de lleva, absent així mateix de la reserva, la qual és de caràcter voluntari (reservistes voluntaris).
Així doncs, cal evitar de confondre el concepte d'exèrcit regular amb el d'exèrcit professional: l'exèrcit regular tant pot ser de lleva com professional.
D'altra banda, cal evitar de confondre el concepte d'exèrcit regular amb el d'exèrcit permanent: l'exèrcit permanent és la branca permanent de l'exèrcit regular.
Equivalències en altres llengües: ang. regular army, esp. ejército regular, fr. armée régulière, it. esèrcito regolare, port. exército regular.

## Vegeu també

* Exèrcit de lleva
* Exèrcit permanent
* Exèrcit professional
* Forces armades
* Reserva militar
# Gemma Ventura i Farré

Gemma Ventura i Farré (el Vendrell, 5 de novembre de 1990) és una periodista i escriptora catalana, que treballa a la revista digital Catorze. Abans, havia estat mestra de primària especialitzada en música. Ventura va guanyar el Premi Josep Pla de narrativa el 2023 amb la novel·la de debut La llei de l'hivern. Aquesta obra, escrita sota el pseudònim de Laura Vallclara, explora el tema de la solitud i com fer front a les absències mitjançant la memòria i la imaginació.

## Obra

* 2023 — La llei de l'hivern (Barcelona: Destino).

## Referències

* ↑ Fernández@@VictorFdez_, Víctor. «La debutante Gemma Ventura obtiene el Premio Josep Pla» (en castellà), 06-01-2023. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Press, Europa. «Gemma Ventura Farré, Premi Josep Pla 2023 con un homenaje a "lo invisible y la imaginación"», 07-01-2023. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Safont Plumed, Joan «La debutant Gemma Ventura guanya el Josep Pla amb ‘La llei de l’hivern’». Vilaweb, 06-01-2023 [Consulta: 6 gener 2023].
# Copiague

Copiague és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2007 tenia 18.037 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Copiague tenia 21.922 habitants, 7.210 habitatges, i 5.342 famílies. La densitat de població era de 2.653,3 habitants per km².
Dels 7.210 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 19,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.906 $ i la renda mediana per família de 65.369 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.563 $ mentre que les dones 30.833 $. La renda per capita de la població era de 22.557 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Copiague». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Copiague». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Euclides (metge segle II aC)

Euclides (en llatí Eucleides, en grec antic Εὐκλείδης) va ser un metge grec autor d'un antídot contra el verí d'alguns animals, la composició del qual és conservada per Galè a la seva obra sobre Antídots (vol. 14, pàgina 162). Euclides hauria viscut segurament al segle ii aC.

## Referències

* ↑ 2. Eucleides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 75
# Kim Ok-cheol

    En aquest nom coreà, el cognom és Kim.
Kim Ok-cheol (16 de novembre de 1994) és un ciclista sud-coreà, que combina la carretera amb la pista. Ha participat en els Jocs Olímpics de 2016.

## Palmarès en pista

* 2015
** Campió de Corea del Sud en persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2015
** Campió de Corea del Sud sub-23 en ruta
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour de Tailàndia
** Vencedor d'una etapa al Tour de Fuzhou

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Dositeu

Dositeu és el nom dels següents personatges:
* Dositeu (historiador), historiador grec
* Dositeu de Colonos, geòmetra grec
* Dositeu Magister, mestre i escriptor grec
* Dositeu (metge), metge grec
* Dositeu de Samaria, fundador d'una secta gnòstica
* Dositeu de Constantinoble, patriarca de Jerusalem (1187–1189) i patriarca de Constantinoble (1189-1191).
# Joana de Lusignan

Joana de Lusignan o de la Marca (morta poc abans dels 18 d'abril de 1323) fou una noble francesa filla d'Hug XII de Lusignan.
Es va casar en primeres noces amb Bernat Ezi IV senyor d'Albret (1324-1358), fill d'Amanieu VI i de Mata de Bordeus, però va quedar vídua el 24 de desembre de 1280. Es va casar llavors amb Pere de Joinville [Genville], de Ludlow Shropshire i de Walterstone co Hereford, fill de Geoffroy de Joinville senyor de Vaucouleurs i de Matilda de Lacy que ja era mort el 8 de juny de 1292.
A la mort del seu germà Guiu I de Lusignan (1308), la seva germana gran Iolanda de Lusignan va heretar tots els dominis, però el comtat d'Angulema havia de ser per la segona germana Isabel de Lusignan que era monja a Frontevault, la qual va acordar amb Joana la venda del comtat al rei Felip IV de França (1308) venda oficialitzada en document de maig de 1309. Joana va rebre les senyories de Couhé (Choec) i Payrac per carta diploma d'agost de 1310.
Va morir poc abans del 18 d'abril de 1323, sent enterrada a l'abadia de Valence.

## Referències

* Genealogia
# FK Ural Iekaterinburg

El FK Ural Iekaterinburg o FK Ural Sverdlovsk Oblast (rus: ФК Урал) és un club de futbol rus de la ciutat de Iekaterinburg (antiga Sverdlovsk).

## Història

Evolució del nom:
* 1930: Uralmashstroy Sverdlovsk
* 1933: Uralmashzavod Sverdlovsk
* 1937: Avangard Sverdlovsk
* 1958: Mashinostroitel Sverdlovsk
* 1960: Uralmash Sverdlovsk
* 1991: Uralmash Iekaterinburg
* 2003: Ural Iekaterinburg
El club jugà cinc temporades a la primera divisió russa entre 1992 i 1996, i arribà a classificar-se per la Copa de la UEFA. La temporada 2017-18 juga a la primera divisió russa.

## Futbolistes destacats

Números retirats:
* 23- Pyotr Khrustovskiy, Davanter (2003)

## Referències

* ↑ «Timeline of the Renaming of Russian Top Flight Clubs». russianfootballnews.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Russia Final tables». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «FK URAL SVERDLOVSKAYA OBLAST». Soccerway. Perform. [Consulta: 7 maig 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial (rus)
# Copiadora Verifax

La Copiadora Verifax, Gevacopy o també coneguda com a fotocopiadora de negatiu, és una fotocopiadora que usa una tècnica col·loidal humida de transferència per difusió, patentada per Yutzi H.C i Yackel I.C. (1947). La font de llum es projecta cap a la part superior travessant el negatiu i reflectint-se -més o menys, segons el color- contra l'original que es vol copiar. Té una base que conté la cubeta amb el líquid revelador i el temporitzador d'exposició.
A causa de la seva extremada senzillesa va tenir gran difusió fins a finals de la dècada dels 60's, en què va ser superada per la gran popularitat de les xerocòpies que usen paper normal. Les còpies tenien una certa olor i perdien contrast amb el temps.

## Transferència per difusió

La DT (Transferència per difusió) es va generalitzar a diversos països a partir de 1960:
* Copyrapid d'Agfa;
* Gevacopy de Gevaert (1950);
* Verifax de Kodak (1952-1976);
* Copyproof (1980?);
Altres productes no destinats específicament a processos de còpia, però que empren una tecnologia PMT similar inclouen: Kodak Ektaflex (1981); Polaroid - sèpia (1948), Polaroid - Blanc Negre (1950), Polaroid - Color (1963).

## Procés

Per fer una còpia:
* Es col·loca el full de l'original a copiar sobre un paper translúcid sensibilitzat (negatiu-Matrix) sobre el cristall (amb el costat brillant cap amunt).
* S'exposa a la llum durant uns 15 seg (com més temps, més clara surt la còpia final).
* Es treu l'original i s'introdueix el negatiu-Matrix en el revelador durant 30 seg, traient el negatiu finalitzat amb els corrons de pressió.
* El negatiu encara humit així obtingut es col·loca llavors en íntim contacte amb un "full de paper de transfer positiu" fent passar el conjunt una altra vegada a través dels corrons amb suau pressió.
* Per acabar, els dos fulls se separen i queda una còpia de l'original en el paper de transferència, lleugerament humida, que cal deixar assecar.

## Vegeu també

* Copiadora heliogràfica
* Insoladora
* Cianotípia
* Diazotípia
* Ozalid
* Caixa lluminosa
* Taula lluminosa
* Tauleta LED copiadora
* Copiadora tèrmica
* Màscara fotogràfica
* Fotolit

## Referències

* ↑ Michael R. Peres. The Focal Encyclopedia of Photography. Taylor & Francis, 20 de juny de 2014, p. 11–. ISBN 978-1-136-10614-9.
* 1 2 cool.conservation-us.org
* 1 2 Bonnier Corporation. Popular Science. Bonnier Corporation, enero de 1965, p. 128–. ISSN 01617370.
* ↑ Lillian Hoddeson; Vicki Daitch True Genius: The Life and Science of John Bardeen. Joseph Henry Press, 11 de novembre de 2002, p. 242–. ISBN 978-0-309-50064-7.

## Enllaços externs

* Vídeo demostratiu d'una Filmadora Tèrmica de Fotolits Arxivat 2015-01-21 a Wayback Machine.
* Filmadora Tèrmica de Fotolits Arxivat 2014-07-07 a Wayback Machine.