OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quimby

* Per a altres significats, vegeu «Edith Quimby».
Quimby és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 368 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Quimby tenia 368 habitants, 151 habitatges, i 106 famílies. La densitat de població era de 346,6 habitants/km².
Dels 151 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.625$ i la renda mediana per família de 32.917$. Els homes tenien una renda mediana de 26.607$ mentre que les dones 19.250$. La renda per capita de la població era de 13.017$. Entorn del 8,4% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Quimby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Quimby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Parc Nacional de Shahdag

El Parc Nacional de Shahdag (en àzeri: Şahdağ Milli Parkı) és un parc nacional a l'Azerbaidjan, amb una superfície de 130.508,1 hectàrees (1.3508,1 quilòmetres quadrats). El parc reuneix els diferents biomes de boscos a les glaceres, ubicats a les raiones de Quba, Qusar, İsmayıllı, Qəbələ, Oğuz i Şamaxı. Està situat al nord de l'Azerbaidjan, prop de la frontera amb Rússia en el de les Muntanyes del Caucas. El Parc Nacional de Shahdag és el parc nacional més gran no només Azerbaidjan, però en tot el Caucas.
Mont Bazardüzü, la muntanya més alta de l'Azerbaidjan està situat al Parc Nacional de Shahdag. La creació del parc nacional va ser decretada el 8 de desembre de 2006 pel decret del President de l'Azerbaidjan Ilham Alíev, en una superfície de 115.900 hectàrees (1159 km²). El parc nacional va ser ampliat per decret presidencial el 8 de juliol de 2010 de 115.900 hectàrees de 130.508,1 (1.3508,1 quilòmetres quadrats). Els governs regionals tenen la missió d'ubicar noves zones que podrien ser integrades més endavant al parc nacional.

## Enllaços externs

* Lloc Web Oficial: Parc Nacional de Shahdag - Ministeri d'Ecologia i Recursos Naturals de l'Azerbaidjan (anglès)
* Parcs Nacionals: Parc Nacional de Shahdag - Ministeri d'Ecologia i Recursos Naturals de l'Azerbaidjan Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine. (anglès)
# Nicolau de Longobardi

Nicolau de Longobardi va ser un religiós catòlic italià oblat de l'Orde dels Mínims. Va ser beatificat el 17 de setembre de 1786 i fou canonitzat com a sant de l'Església Catòlica Romana el 23 de novembre de 2014.

## Biografia

Va néixer a Longobardi, una petita ciutat de la costa tirrena. Els seus pares eren Fulvio Saggio, un pagès, i Aurelia Saggio, nascuda Pizzini. Va ser el primer de cinc fills, mentre que els bessons Antonio i Domenica els van seguir i després Nicola i Muzio. Va ser batejat amb el nom de "Giovanni Battista Clemente" el 10 de gener de 1650. Va visitar el convent dels Mínims, cosa que el va portar a optar per fer una vida religiosa.
Va ser famós com a catequista a Longobardi i als cercles romans. La seva vida espiritual va quedar marcada després d'un pelegrinatge a Loreto el 1683 per demanar a Déu l'alliberament de Viena dels turcs per mitjà de la intercessió de la Santíssima Mare de Déu.

## Santedat

El 17 de març de 1771 va ser nomenat venerable una vegada que el papa Climent XIV va confirmar la seva vida d'heroica virtut. El papa Pius VI va presidir el ritu de beatificació el 17 de setembre de 1786 a la basílica de Sant Pere després d'aprovar dos miracles atribuïts a la seva intercessió el 2 d'abril de 1786. Després de la beatificació fou nomenat patró de Longobardi, el seu poble.
El tercer i últim miracle, necessari per a la canonització, es va produir el 1938 quan un paleta de Longobardi que va caure d'un bloc sense patir ferides. La investigació diocesana va tenir lloc entre el 24 de maig de 2008 i el 15 de juny de 2009; el procés va rebre la validació de la Congregació per a les Causes dels Sants l'11 de març de 2011, mentre que el consell mèdic consultor va aprovar el miracle el 13 de desembre de 2012. Els teòlegs van expressar la seva aprovació el 28 de novembre de 2013, mentre que es va aprovar definitivament el 4 de març de 2014. El papa Francesc el va canonitzar com a sant el 23 de novembre de 2014 a la plaça de Sant Pere després d'aprovar el miracle el 3 d'abril de 2014. El postulador de la causa va ser Ottavio Laino.

## Referències

* 1 2 Announcement during the consistory of 12 June 12, 2014
* ↑ Santi e Beati
* ↑ P.A. Bellantonio, Nicola Saggio. Più in alto delle aquile, ed. Postulazione generale dei Minimi, 1986
# Olga San Nicolás Rolando

Olga San Nicolás Rolando (València, 23 de març de 2005), coneguda simplement com a Olga, és una futbolista professional valenciana que juga com a davantera al València CF de Primera Divisió.
Olga debutà amb el primer equip als setze anys. La seua primera temporada va participar en 16 partits amb el València (14 a la Lliga Espanyola Femenina i dos a la Copa de la Reina) per un total de 528 minuts. Va marcar un gol i feu dos assistències la temporada 2021-22.

## Referències

* ↑ «Olga San Nicolás (Valencia CF) celebró su debut en casa con victoria ante el Real Betis», 23-11-2021. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ Olga San Nicolás Rolando, Fitxa a Soccerway. Consultat 24 maig 2022.
* ↑ «Olga San Nicolás, la esperanza de un Valencia en reconstrucción» (en castellà), 21-12-2021. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Olga San :: Olga San Nicolas Rolando :: Valencia» (en anglès). www.playmakerstats.com. [Consulta: 5 maig 2022].
# Punch (ciutat)

Poonch o Punch és una ciutat i municipi de Jammu i Caixmir, capital del districte de Poonch (Índia), situada a 33° 46′ N, 74° 06′ E﻿ / ﻿33.77°N,74.1°E﻿ / 33.77; 74.1. Consta al cens del 2001 amb una població de 23.442 habitants.
El seu nom antic fou Parnotsa o Prontsa (caixmiri Prunts). Vers 850 va esdevenir capital d'un estat regit pel raja Nar, dedicat al comerç de cavalls. Mahmud de Gazni va combatre a l'àrea el 1020. El 1596 el mogols van concedir Poonch a Siraj al-Din amb seu a Lohara (Loran). Els seus descendents foren entre altres raja Shahbaz Khan, raja Abdul Razak, raja Rustam Khan i raja Khan Bahadur Khan (aquest darrer fins a 1792). El 1819 la regió va ser conquerida per Ranjit Singh de Lahore. El 20 de juny de 1827 fou concedit en jagir a Dhian Singh (fill de Kishor Singh), camarlenc de Caixmir i germà de Gulab Singh, junt amb altres jagirs a Jammu. El 1828 fou nomenat conseller i ministre principal a Lahore (1828-1843). El 1837 el territori fou concedit temporalment a Raja Faiz Talab Khan de Rahuri; el 1843, mort Dhian, va passar al su fill Hira Singh, mort el 1844 i després al seu germà Jawahir Singh. El 1846, derrotat el regne de Lahore pels britànics, va quedar dins l'estat de Caixmir, però governat per Jawahir Singh, nebot del raja dogra de Caixmir, Gulab Singh. El 1901 fou elevat a principat immediat el 1901 per les autoritats britàniques fins al 1936 quan el maharajà Hari Singh de Caixmir el va rebaixar altre cop a jagir. El 1947 van circular rumors de matances de musulmans a Jammu i les milícies locals es van revoltar; els rebels van atacar Poonch (ciutat) durant mesos (1947-1948) però el novembre de 1948 els indis es van assegurar el control de la ciutat mentre la major part del districte va quedar pel Pakistan.

## Referències

* Political History of Ancient India, 1996 per Dr. H. C. Raychaudhury i Dr. B. N. Mukerjee
* A History of India, per N. R. Ray, N. K. Sinha; Journal of Indian History
Viccionari
# Supercopa eslovaca de futbol

La supercopa eslovaca de futbol és una competició futbolística eslovaca anual que enfronta els campions de la lliga i copa del país.

## Historial

| Temporada | Campió | Finalista | Resultat |
| 1993 (no oficial) | ŠK Slovan Bratislava | 3–3 (3-2 pen) | Selecció de la lliga eslovaca |
| 1994 | ŠK Slovan Bratislava | 2–0 | FC Tatran Prešov |
| 1995 | AŠK Inter Slovnaft Bratislava | 3–2 | ŠK Slovan Bratislava |
| 1996 | ŠK Slovan Bratislava | 3–1 | FC Chemlon Humenné |
| 1997 | 1.FC Košice | 5-0 | ŠK Slovan Bratislava |
| 1998 | FC Spartak Trnava | 3–1 | 1.FC Košice |
| 1999 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 2000 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 2001 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 2002 | VTJ Koba Senec | 1–1 (4-3 pen) | MŠK Žilina |
| 2003 | MŠK Žilina | 2–0 | FK Matador Púchov |
| 2004 | MŠK Žilina | 2–1 | FC Artmedia Petržalka |
| 2005 | FC Artmedia Bratislava | 3–1 | FK Dukla Banská Bystrica |
| 2006 | MFK Ružomberok guanyà el doblet | MFK Ružomberok guanyà el doblet | MFK Ružomberok guanyà el doblet |
| 2007 | MŠK Žilina | 1–1 (5-4 pen) | FC ViOn Zlaté Moravce |
| 2008 | FC Artmedia Petržalka guanyà el doblet | FC Artmedia Petržalka guanyà el doblet | FC Artmedia Petržalka guanyà el doblet |
| 2009 | ŠK Slovan Bratislava | 2-0 | 1.FC Košice |
| 2010 | MŠK Žilina | 1–1 (4-2 pen) | ŠK Slovan Bratislava |

## Enllaços externs

* RSSSF
# Quitzdorf am See

Quitzdorf am See és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. El seu llac forma part de la Reserva de la Biosfera d'Oberlausitzer Heide- und Teichlandschaft.

## Districtes

* Hóršow (Horscha)
* Chołm (Kollm)
* Hóznica (Petershain)
* Sprjojcy (Sproitz)
* Kamjentna Wólšinka (Steinölsa)
# Olga Skabéieva

Olga Vladímirovna Skabéieva, rus: Ольга Владимировна Скабеева, (Voljski, 11 de desembre de 1984) és una periodista russa i presentadora de televisió. Presentadora de la tertúlia «60 minuts» (rus: 60 минут) amb Ievgueni Popov; s'ha forjat fama pels seus atacs a l'oposició governamental des de la televisió pública Rússia 1, motiu pel qual rep el malnom de "nina d'acer de Putin TV".
L'abril de 2013, es va casar amb el periodista de «VGTRK» Ievgueni Popov. El seu fill Zakhar va néixer el 14 de gener de 2014.
Ha guanyat dos premis TEFI, concedits per l'Acadèmia Russa de Televisió, els anys 2017 i 2018.

## Referències

* ↑ Russian State Journalists Claim German ARD Reporter Attacked Them
* ↑ «"Железная кукла путинского ТВ" стала мемом Рунета › - Новости СМИ - Лениздат.ру» (en rus). Lenizdat, 15-01-2013. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «СМОТРИМ ГЛАВНОЕ, ВЕСТИ, ФИЛЬМЫ, СЕРИАЛЫ, ШОУ И ЭФИР РОССИЙСКИХ КАНАЛОВ». [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «Поздравляем коллег: у Ольги Скабеевой родился первенец. Вести» (en rus). [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «Ангелы-телехранители» (en rus), 1538675820000. [Consulta: 20 gener 2022].
# Osedax priapus

Osedax priapus és una espècie batipelàgica d'anèl·lid poliquet de la família Siboglinidae (abans Pogonophora) de la que es coneix que es nodreix dels ossos de les balenes.
A diferència d'altres espècies d'Osedax, els mascles d'aquesta espècie creixen fins a mida completa i poden alimentar-se independentment de les femelles, demostrant així la reversió del dimorfisme de la mida sexual.

## Referències

* ↑ Rouse, G. W.; Wilson, N. G.; Worsaae, K.; Vrijenhoek, R. C. «A Dwarf Male Reversal in Bone-Eating Worms». Current Biology, 25, 2014, pàg. 236–241. DOI: 10.1016/j.cub.2014.11.032. PMID: 25496962.
* ↑ «Mega male bone worms discovered». [Consulta: 12 desembre 2014].

## Bibliografia

* Jones, W. J; Johnson, S. B; Rouse, G. W; Vrijenhoek, R. C «Marine worms (genus Osedax) colonize cow bones». Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 275, 1633, 22-02-2008, pàg. 387–391. DOI: 10.1098/rspb.2007.1437. PMC: 2596828. PMID: 18077256.
* «On the role of bone-eating worms in the degradation of marine vertebrate remains». Proceedings of the Royal Society B, 275, 1646, 2008, pàg. 1959–1961. DOI: 10.1098/rspb.2008.0177. PMC: 2596369. PMID: 18505721.
* R. C. Vrijenhoek, P. Collins and C. L. Van Dover «Bone-eating marine worms: habitat specialists of generalists?». Proceedings of the Royal Society B, 275, 1646, 2008, pàg. 1963–1964. DOI: 10.1098/rspb.2008.0350. PMC: 2596361.
# Poza de la Vega

Poza de la Vega és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolución demográfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 317 | 290 | 279 | 267 |
# Teatre elisabetià

El teatre elisabetià és el període del renaixement del teatre professional profà a Anglaterra, que comença amb la inauguració del primer teatre comercial, The Theatre, a Londres,el primer incendi del teatre de Shakespeare, The Globe. D'aquesta època són grans noms de la dramatúrgia anglesa, com l'esmentat William Shakespeare, Christopher Marlowe, Thomas Kyd i Ben Jonson.
Bona part d'aquest temps va regnar Elisabet I a Anglaterra. Va ser una època políticament conflictiva i socialment influïda per l'humanisme europeu. S'associa tradicionalment a la figura de William Shakespeare (1564-1616).

## Característiques

Els autors anglesos es van interessar per la producció d'Itàlia i a través d'ella van accedir a la cultura clàssica, fet que va impulsar el teatre en recuperar els models grecollatins de la tragèdia i la comèdia i proporcionar nous temes per a les obres de l'època, de regust mitològic. La innovació anglesa va ser dotar de més realisme als personatges, fet que els va apropar al poble, ja que el teatre era un espectacle de masses i interclassista.
L'èxit es devia a la quantitat d'obres representades i a les relacions socials establertes durant les funcions, on primava el text teatral sobre el vestuari o el decorat.

## Vegeu també

* Època elisabetiana
* Literatura elisabetiana

## Referències

* ↑ Diversos autors, La representació teatral, Editorial UOC, 2011. ISBN 9788497883115 (català)

## Enllaços externs

* Recoplicació d'enllaços a càrrec de la Universitat dels Estudis de Torí Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine.
* Teatre isabelí Arxivat 2007-10-12 a Wayback Machine. a l'Enciclopèdia GER.
# Saint-Didier-en-Brionnais

Saint-Didier-en-Brionnais és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 145 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | André Mamessier | Divers droite | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 173 | 188 | 155 | 146 | 133 | 150 | 145 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Traceria

La traceria és el treball decoratiu en pedra (també de vegades en fusta) compost per elements geomètrics i utilitzat en arquitectura, especialment a les grans obres de l'arquitectura gòtica. Aquest ornament pot subdividir obertures (com en les rosasses) en forma d'espai perforat, o revestir àrees amb formes en relleu tal com ho trobem a les decoracions de finestres, arcs, a ornamentar voltes, gablets i pinacles o per a cobrir superfícies planes com ara panells (de cor per exemple) o parets.

## Història i característiques

El terme l'utilitza per primer cop Christopher Wren, però la seva aplicació ja es remunta a l'art romànic aplicat a finestra on una circumferència col·locada a la part superior de la fletxa de l'arc forma un lòbul simple. A mesura que les finestres es comencen a subdividir en més parts (per exemple, finestres geminades, de dues llums) es va omplint l'espai entre els arcs apuntats amb traceria.
En l'estil gòtic els lòbuls poden també estar inscrits en quadrats o triangles i les formes geomètriques es tornen més complexes. És normal trobar a la fletxa d'un arc apuntat, lòbuls dels quals les "gemmes" s'estiren en llargs braços acabats, al seu torn, en trilòbuls.
A partir de la segona meitat del segle xiii i durant el segle xiv la tipologia formal es torna més intricada donant lloc a àrees que s'assemblen a filigrana per la seva complexitat. És a França i a les seves catedrals que es troben els més variats exemplars d'aquesta tècnica. Amb el pas del temps les formes es tornen més primes i la composició passa a ser executada conjugant perfils isolats i fins de pedra en comptes de perforar la mateixa superfície. Moltes vegades es tornava necessari reforçar l'estructura prima amb barres de ferro. En aquests moments la seva aplicació ja era molt variada, sense limitar-se a l'encapçalament de finestres.
Al darrer quart del segle xiv i durant el segle xv s'accentuen les corbes i les contracorbes afavorint un art més decoratiu, conegut com el gòtic flamíger, del francès flamboyant (flama). A Anglaterra, d'altra banda, es manifesta el seu particular gòtic horitzontal una traceria composta d'elements rectilinis disposats vertical i horitzontalment formant una malla perpendicular el que genera el que es coneix com a façana pantalla. La traceria és visible des de l'interior com des de l'exterior.

## Bibliografia

* CALADO, Margarida, PAIS DA SILVA, Jorge Henrique, Dicionário de Termos da Arte e Arquitectura, Editorial Presença, Lisboa, 2005, ISBN 972-23-3336-4
* KOEPF, Hans; BINDING, Günther (Überarbeitung), Bildwörterbuch der Architektur, Alfred Kröner Verlag, Stuttgart, 1999, ISBN 3-520-19403-1
* NORBERG-SCHULZ, Christian, Arquitectura occidental, Editorial Gustavo Gili, Barcelona, 1999, ISBN 84-252-1805-5
# Paderno Dugnano

Paderno Dugnano és un municipi italià, situat a la regió de la Llombardia i a la ciutat metropolitana de Milà. L'any 2006 tenia 46.921 habitants.
# Poza de la Sal

Poza de la Sal és un municipi de la província de Burgos, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba. És la vila natal del naturalista i divulgador Félix Rodríguez de la Fuente.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 42 | 48 | 43 | 38 |
# Pusté Čemerné

Pusté Čemerné és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1254.
# Padilla de Arriba

Padilla de Arriba és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 142 | 138 | 123 | 110 |
# Sant Salvador de Barruera

Sant Salvador és una església romànica prop del poble de Barruera, centre actual de la vall de Boí, pertanyent al terme municipal de la Vall de Boí, i dins de l'antic terme de Barruera. No pertany al grup d'esglésies romàniques de la Vall de Boí declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Fa poc temps la van reconstruir, ja que estava en ruïnes. És al nord-oest del nucli del poble de Barruera, en un coster del Serrat de les Costes, a 1.524 m. alt., és a dir, 400 metres per damunt del cap del poble. S'hi arriba en una hora i mitja de forta pujada, per un camí que ressegueix el barranc de Sant Salvador, des del mateix poble de Barruera.
D'aquesta església, no se'n té cap mena de documentació, de cap època. Només l'aparell constructiu permet de datar-la en el romànic. És un temple d'una sola nau, coberta amb embigat de fusta, i amb absis semicircular al costat de llevant. Té una porta al mur de migdia i un campanar d'espadanya (amb una finestra sense campana) al mur occidental. Es tracta d'una obra rústica de finals del segle xii, que recorda, per la disposició dels seus elements, les ermites de Sant Quirc de Durro o de Taüll.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert, JUNYENT I MAYDEU, Francesc i MAZCUÑÁN I BOIX, Alexandre. "Sant Salvador de Barruera", a Catalunya romànica. XVI. La Ribagorça. Barcelona: 1996, Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2511-7
* GAVÍN, Josep M. Inventari d'esglésies. 2. Baixa Ribagorça, Alta Ribagorça, Vall d'Aran. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978. ISBN 84-85180-09-7.

## Imatges

* absis.
* el mur sud.
* des del sud.
* des del sud-est.
* des del sud-est.
* des de l'est.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trogon dorsiverd

El trogon dorsiverd (Trogon viridis) és una espècie d'ocell de la família dels trogònids (Trogonidae) que habita la selva humida i altres formacions boscoses de Colòmbia, Veneçuela, Trinitat, Guaiana, est del Perú i de Bolívia i Brasil amazònic i sud-oriental.
L'espècie Trogon chionurus s'ha considerat una subespècie de Trogon viridis.
# Olmillos de Muñó

Olmillos de Muñó és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 53 | 48 | 43 | 41 |
# Tekken 3

Tekken 3 (鉄拳3) és la tercera entrega de la popular sèrie de videojocs de lluita Tekken. La versió per a màquines recreatives va distribuir-se el març de 1997 i la versió per PlayStation el març-setembre de 1998. També es va distribuir la versió recreativa del joc el 2005 per a PlayStation 2 com una part del mode Arcade History del Tekken 5. Tekken 3 és considerat com un dels millors jocs del seu gènere de tots els temps. Tekken 3 és un dels videojocs més venuts de tots els temps per a PlayStation amb més de 8,5 milions de còpies venudes a tot el món.
Va ser llançat primerament per a màquines Namco System 12 (una millora respecte a les dues entregues anteriors de Tekken que utilitzaven System 11). Va ser la darrera entrega de la sèrie que tenia versió per a PlayStation. Una seqüela no oficial va ser posada en circulació el 1999 i 2000 per a màquines de recreatius i PlayStation 2 respectivament, titulada Tekken Tag Tournament, i posteriorment, es va llançar una seqüela oficial, Tekken 4, per a recreatius i PlayStation 2 el 2001 i el 2002 respectivament.

## Referències

* ↑ «Release Information for Tekken 3». MobyGames. [Consulta: 26 desembre 2009].
* ↑ «SCREEN SHOTS». The Washington Post, 01-05-1998. Arxivat de l'original el 2012-11-05. [Consulta: 16 maig 2011].
* ↑ «TEKKEN'S A KNOCKOUT; 5 games to be won.». The Mirror, 12-09-1998. [Consulta: 16 maig 2011].
* ↑ PlayStation: The Official Magazine asserts in its January 2009 issue that Tekken 3 "is still widely considered one of the finest fighting games of all time." See "Tekken 6: A History of Violence", PlayStation: The Official Magazine (January 2009): 46.
* ↑ Katsuhiro Harada. «Twitter», 01-11-2013. [Consulta: 1r novembre 2013].