OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luis Jufré de Loayza

Luis Jufré de Loayza y Meneses Aguirre (Santiago de Xile, 1566 - 1611) fou capità i hereu de les encomiendas del seu pare Juan Jufré que incloïen els pobles de Maculen Ñuñoa, Peteroa i Copequén a la Regió del Maule, Mataquito, Calquillay i Pocoa. L'any 1592 fou alcalde de Santiago, Corregidor de Santiago i Tinent de Governador i Justícia Major de les ciutats de Mendoza i San Juan de la Frontera en el govern de Martín García Óñez de Loyola. A finals de 1593, el riu San Juan va arrasar la ciutat de San Juan, Luis Jufré la trasllada 25 quadres al sud de la seva primera ubicació. Va fundar la ciutat de San Luis de Loyola a l'octubre 1594 i encomanar al Capità Francisco de Riberos Figueroa el reconeixement i presa de possessió de les terres del valle del Diamante després de Curalaba va ser nomenat Maestre de Camp General del Regne 1599; Corregidor de Santiago 1603 i 1604, Justícia Major i Capità a Guerra a Santiago 1604, va rebre mercè de terres a Palquibudi 1604, veïnes al poble dels seus indis de Peteroa, tenia també l'estada del Guaico a Teno i continuar la fabricació de draps de Peteroa i la drassana al riu Maule instal·lats pel seu pare, testà davant Juan Rosa de Narváez a Santiago 22 d'agost del 1611, Osorno l'any 1588.

## Referències

* ↑ Biografia en Famílies Fundadores de Xile 1540-1600, pp.110

## Enllaços externs

* http://www.geni.com/people/Luis-Jufr%C3%A9-de-Loayza-Meneses-Aguirre/6000000002502228117
# Monkton

Monkton és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.759 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monkton tenia 1.759 habitants, 642 habitatges, i 503 famílies. La densitat de població era de 18,9 habitants per km².
Dels 642 habitatges en un 41,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,3% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 21,5% no eren unitats familiars. En el 15% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 6,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.807 $ i la renda mediana per família de 58.611 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.424 $ mentre que les dones 27.179 $. La renda per capita de la població era de 22.256 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mònica Roselló Menasanch

Mònica Roselló Menasanch (Tarragona, 1961) és una fotògrafa i docent catalana.
Va estudiar imatge a la facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona i disseny a l'escola ELISAVA de Barcelona. En els inicis de la seva carrera va treballar com a fotògrafa independent, especialitzada en publicitat i interiorisme. Ha participat en moltes exposicions individuals i col·lectives i instal·lacions artístiques; en ocasions, i des del 1995, en col·laboració amb el fotògraf barceloní Jordi Guillumet. Roselló alterna la seva feina com a fotògrafa amb la docència. Així, ha treballat com a professora a diverses escoles d'art, a la Universitat Politècnica de Catalunya i a la Universitat Pompeu Fabra. També ha impartit tallers i cursos de formació per a grups de joves.
Entre les seves exposicions i instal·lacions cal destacar, L’armari de l’Arquitecte, Objecte d’observació, Tabula rasa, Rear window, Reading Between Streets o Doble exposició, entre d'altres. A més, ha il·lustrat amb fotografies i ha publicat diversos llibres, com ara, L’objectiu a la Biblioteca, o Stalking Detroit.

## Referències

* 1 2 «Mònica Roselló - Informació de l'artista». Fundació Vila Casas.
* ↑ «‘Il·lusòria’ es presenta com una de les pedres angulars del SCAN Tarragona». Tarragona 21, 27-10-2014. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «Tabula Rasa, memòria i record a l'Arts Santa Mònica». Núvol. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «En residència». Consorci d'Educació de Barcelona. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «Fotografia en curs». abaoaqu.org. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ ARA «10 plans culturals per al cap de setmana». Ara.cat.
* ↑ Armengou, J. M. «El Palau Solterra en blanc i negre». Núvol. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «Exposar. No exposar-se. Exposar-se. No exposar». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ Palau, Maria. «Un art fet entre tots - 23 set 2021». El punt avui. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «Sobre la fotografia (2) | La Virreina Centre de la Imatge». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ L'Objectiu a la biblioteca. [Barcelona]: Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura, 1996. ISBN 84-393-3805-8.
* ↑ Stalking Detroit. Barcelona: Actar, 2001. ISBN 84-95273-77-2.
# Obtrée

Obtrée és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 71 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Obtrée era de 71 persones. Hi havia 29 famílies, de les quals 11 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 7 dones vivint soles), 11 parelles sense fills i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 38 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família i 6 eren segones residències. 37 eren cases i 1 era un apartament. Dels 32 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Obtrée el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 34 eren actives i 8 eren inactives. De les 34 persones actives 29 estaven ocupades (14 homes i 15 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Obtrée a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Obtrée a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Nkamis

Els nkamis són els membres d'un grup ètnic guang que viuen a la regió Oriental de Ghana. Hi ha entre 7.000 i 7.800 nkamis a Ghana. La seva llengua materna és el nkami. El seu codi ètnic és NAB59 i el seu ID és 20572. Els nkamis estan sota el poder de caps àkans.

## Situació geogràfica i pobles veïns

Els nkamis viuen a Amankwakrom, al districte d'Afram Plains de la regió Oriental de Ghana.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue, el territori Nkami està situat a l'oest del llac Volta. Aquest territori és compartit amb el territori dels àkans que envolten els nkamis per tot arreu excepte a l'oest, on hi ha el llac Volta. Els dangmes viuen al sud, no gaire lluny del territori nkami.

## Llengua

La llengua materna dels nkamis és el nkami. Els nkamis conviuen amb els àkans i parlen l'àkan.

## Religió

El 80% dels nkamis són cristians i el 20% creuen en religions africanes tradicionals. Segons el joshuaproject, l'11% dels nkamis cristians segueixen el moviment evangèlic.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Nkami, a language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Language: Nkami». joshuaproject. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «Language: Nkami». joshuaproject. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Ghana. El nkami és el número 56». ethnologue. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «Nkami in Ghana. Religion». joshuaproject. [Consulta: 15 març 2015].
# Província de Sud Yungas

La província de Sud Yungas és una de les 20 províncies del Departament de La Paz a Bolívia. La seva capital és Chulumani.
# Marina de Palamós

La Marina de Palamós, o Port Esportiu Marina de Palamós, és un port esportiu del municipi de Palamós (Baix Empordà), situat a llevant del far de la Punta des Molí, entre la punta de sa Ral i els esculls d'en Roca. Inaugurat l'any 1992, n'és el titular l'organisme de Ports de la Generalitat, i està gestionat per Nàutic Palamós SA. Amb el Port de Palamós, és un dels dos ports existents en aquesta localitat de la Costa Brava. Disposa d'un total de 902 amarradors per a embarcacions de fins a trenta metres d'eslora, 231 d'ells reservats per a embarcacions transeünts. La bocana té una amplada de 55 m i un calat de 10 m, amb un calat interior de 3 a 6 m. Està distingit amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat ambiental i serveis.
Ofereix tots els serveis propis d'una instal·lació portuària moderna, incloent servei de vigilància 24 hores, connexió wifi, parc infantil, un petit supermercat, grua amb capacitat per a sis tones i pòrtic elevador de trenta tones, varador, marina seca, benzinera i tallers de reparació. En el port hi ha ubicades diverses empreses de nàutica, a més de bars i restaurants. En el port operen diversos centres de submarinisme.

## Referències

* 1 2 3 «Port Esportiu Marina de Palamós». Agència Catalana de Turisme.
* 1 2 «Port de Marina Palamós». Ports de la Generalitat. Generalitat de Catalunya.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023 a Catalunya». Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural. Generalitat de Catalunya, 04-05-2023.
# Luis La Fuente

Luis La Fuente (Callao, 8 de juny de 1947) fou un futbolista peruà de la dècada de 1960.
Fou cinc cops internacional amb la selecció del Perú.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Universitario de Deportes, Defensor Lima i Boca Juniors.

## Referències

* ↑ Pierrend, José Luis. «Peru - Record International Players». RSSSF, 28-05-2009. Arxivat de l'original el 2009-02-02.
* ↑ (castellà) Boca Juniors statistics Arxivat 2012-02-19 a Wayback Machine.
* ↑ Luis La Fuente a National-Football-Teams.com (anglès)
# Monmouth (Gal·les)

Monmouth és una petita ciutat al sud-est de Gal·les, a 3 quilòmetres de la frontera amb Anglaterra. És la capital del comtat de Monmouthshire, amb una mica menys de 9.000 habitants. El riu Wye i el riu Monnow es reuneixen a Monmouth.

## Història

Els romans van construir una petita fortalesa a la qual van anomenar Blestium, però poques persones vivien en l'àrea després de la caiguda de l'Imperi. Amb el temps els normands van construir un castell amb vistes al riu Monnow, després que van conquerir Anglaterra el 1066.
La ciutat de Monmouth va créixer a l'edat mitjana, amb un convent de l'església, i un mercat obert al carrer ara anomenat Monnow Street. Aquest carrer es va desenvolupar entre el castell i un pont fortificat sobre el riu, que encara existeix, i és l'únic del seu tipus a Gran Bretanya. El rei Enric V d'Anglaterra va néixer al Castell de Monmouth el 1387, però el castell va ser enderrocat en la seva majoria després de la Revolució anglesa del segle xvii.
Monmouth era ben conegut en un moment per la producció local de Monmouth cap - una mena de barret de llana usat pels soldats, mariners i altres. També es va fer famós a finals del segle xviii, quan personatges com ara l'almirall Nelson, i molts poetes i pintors, van anar a visitar el bell vall de Wye, que es troba a la rodalia. La ciutat també té una famosa escola pública, l'Escola de Monmouth, que va ser fundada el 1615.
El 1840, es va redactar a Monmouth, pels chartistes, un important assaig que proposava que més gent hauria de poder votar a les eleccions.
Un dels primers fabricants d'automòbils a Gran Bretanya, Charles Rolls, fundador de Rolls Royce, va néixer als afores de la ciutat. Va morir en un accident d'avió el 1910 a l'edat de 33 anys, hi ha una estàtua d'ell al centre de la ciutat.

## Actualitat

La ciutat és coneguda per les seves escoles i les seves nombroses botigues, així com pels serveis que presta als seus voltants. Els pujols al voltant de Monmouth estan coberts de boscos i granges. Monmouth està vinculat per la carretera A40 de l'autopista M4 a Newport i l'autopista M50 a Ross-on-Wye. La ciutat està agermanada amb Carbonne, França i Waldbronn, Alemanya.

## Galeria

* Vista des de Penallt al Wye Valley
* El Riu Monnow
* Monnow Bridge
* Pont medieval
* Church Street

## Referències

* ↑ Elisabeth Whittle, "All These Inchanting Scenes: Piercefield in the Wye Valley", Garden History, Vol. 24, No. 1 (Summer 1996), pp. 148–161.
* ↑ Gwent Record Office: Monmouth Borough Council, records Arxivat 2016-04-13 a Wayback Machine.. Accessed 11 January 2012

## Enllaços externs

* The Monmouth Website (anglès)
* Old photos of Monmouth Arxivat 2008-04-10 a Wayback Machine. (anglès)
* Old photos and info on Monmouth's railway history(anglès)
# Musandam

* Aquest article tracta sobre . Si cerqueu península a l'extrem nord-est de la península Aràbiga, vegeu «Ras Musandam».
La governació de Musandam (àrab: محافظة مسندم, muḥāfaẓat Musandam) és una governació d'Oman. Geogràficament, és als sortints de la península de Ras Musandam, a l'Estret d'Ormuz, l'entrada de l'estret en el Golf Pèrsic a la Península Aràbiga.
La península de Musandam és un exclavament d'Oman, separada de la resta del país pels Emirats Àrabs Units. La seva ubicació permet un control parcial d'Oman, que comparteix amb l'Iran, l'estratègic estret. L'escarpada costa s'assembla a les costes glacera tallats de les regions polars, però en aquest cas, la costa va ser formada pel moviment de l'escorça terrestre. La placa Aràbiga està empenyent lentament sota la placa eurasiàtica i va crear les muntanyes propenses als terratrèmols de l'Iran. En la vora davantera de la placa d'Aràbia, la península de Musandam s'està enfonsant. Les muntanyes de major elevació es mantenen per sobre de l'aigua, però el mar s'ha “afanyat” a omplir les valls amb d'aigua.
A la part nord de Musandam, al voltant de Kumzar, es parla kumzari, que és una de les llengües iranianes al sud-oest i relacionat amb el luri i el persa. La península de Musandam té una superfície de 1.800 quilòmetres quadrats i una població de 31.425 persones. La connectivitat ha estat tradicionalment un problema per a la regió, però això ha millorat molt des de l'agost de 2008 amb el servei de ferri de passatgers més ràpid del món de llançament d'entre Muscat i Musandam.
La governació de Musandam consta de quatre districtes (wilayat): Qasab, Bukha, Dibba Al-Baya i Madha, (aquest darrer un enclavament a mig camí entre la resta de la governació i Oman). La ciutat de Qasab és el centre regional de la governació. La zona té una gran importància estratègica per la seva proximitat a l'Estret d'Ormuz. El cap administratiu de la governació es diu muhafiz (محافظ) / governador.

## Referències

* ↑ «World's fastest passenger ferry». theweek, 30-07-2008. Arxivat de l'original el 3 d’agost 2008. [Consulta: 29 d’abril 2013].

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20060222111410/http://home.pages.at/maxifant/Frames/madha-na.jpg
* http://earthobservatory.nasa.gov/IOTD/view.php?id=38218&src=iotdrss
# Obermodern-Zutzendorf

Obermodern-Zutzendorf (en alsacià Owermodre-Zutzedorf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2006 tenia 1.526 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.445 | 1.459 | 1.464 | 1.481 | 1.395 | 1.436 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Georges Leonhart | |
| 2008- | Helmut Stegner | |
# Província de Sàsser

La província de Sàsser (en italià provincia di Sassari i en sard provìntzia de Tàtari) és una província que forma part de la regió de Sardenya, a Itàlia. La seva capital és Sàsser.
S'orienta al nord i a l'oest amb el mar de Sardenya fins al Golf d'Asinara, i el Mar Tirrè a l'est. Limita al sud amb les províncies d'Oristany i Nuoro. Amb 7.692 quilòmetres quadrats d'extensió, la de Sàsser és la província més gran d'Itàlia.
Té una població total de 493.967 hab. (2016), i hi ha 92 municipis a la província després de l'absorció de la província d'Òlbia-Tempio.

## Poblacions principals

| Ciutat | Població (hab.) | Superfície (km²) |
| Sàsser | 127.706 | 547,04 |
| Òlbia | 59.479 | 383,64 |
| L'Alguer | 43.987 | 225,40 |
| Porto Torres | 22.330 | 104,41 |
| Sorso | 14 712 | 67,01 |
| Tempio Pausania | 14 209 | 210,82 |
| Arzachena | 13 582 | 230,85 |

## Referències

* ↑ Dades ISTAT
# Masia del Gravat

Masia del Gravat és una masia de Florejacs, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'edificis, un que tenia funció d'habitatge i altres agrícola i ramadera.
L'edifici principal consta de quatre façanes i tres plantes. A la façana principal (Nord), a la planta baixa, hi ha una entrada amb porta metàl·lica de doble batent. A la seva dreta hi ha una finestra. A la planta següent hi ha un balcó amb barana de ferro i, a la seva dreta, hi ha una finestra. Al darrer pis hi ha dues finestres petites. La façana Oest, està coberta per un edifici adjunt. La façana sud té un llarg balcó amb barana de ferro a la segona planta, al qual s'accedeix per dues portes de fusta amb vidriera. A l'esquerra de la façana hi ha una finestra. A la planta següent hi ha tres finestres, i a sobre una altra. A la façana est hi ha una finestra al darrer pis. La coberta és de dos vessants (est-oest), acabada en teules.
Hi ha diversos edificis annexos. El primer a descriure és el que es troba adjunt a la casa per la façana oest, que el podríem definir com una prolongació de la casa. Té una entrada amb porta de fusta a la cara oest, que dona al darrer pis, i una petita finestra al costat.
Just davant de la façana principal de la casa se'n troba un altre que té dues plantes. Té una entrada a la façana que dona just davant de la casa. A la façana que dona a l'entrada del recinte, té una gran obertura a la segona planta. A la façana oest, l'oposada a l'anterior, té una entrada que dona al darrer pis. La coberta és de dos vessants (Sud-Nord), acabada en teules.
Un altre edifici és el que el veiem just en arribar, té dues plantes i presenta entrades tant a la façana nord (planta baixa) com a la sud (segona planta). La coberta és de dos vessants (Est-Oest), acabada en teules.
Hi ha un altre edifici, també de dues plantes, que dona just davant de la façana sud de l'edifici principal.
Destacar que tant la façana sud com la nord de l'edifici principal, estant envoltats per murs que tanquen el recinte.
S'hi arriba pel camí de Florejacs a les Pallargues, a uns 3 km de Florejacs.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Masia del Gravat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Miles Aiken

Miles Aiken (Nova York, 27 de desembre de 1941) és un exjugador, entrenador i comentarista de bàsquet nord-americà. Amb 1.98 d'alçada, el seu lloc natural a la pista era el de pivot.
Va destacar en l'equip universitari de St. Bonaventure College i les seves actuacions presagiaven una reeixida carrera a l'NBA, però una lesió en el genoll va provocar que no entrés en el Draft de 1965 i acabés fitxant per l'Águilas Escolapios Schuss de Bilbao, entrenat per Díaz Miguel amb la intenció de romandre un any a Europa, però aconsegueix ser el màxim golejador de la lliga espanyola i fitxa pel Reial Madrid per dues temporades, les quals a causa de les seves bones actuacions es van convertir en quatre. Les diferències amb l'entrenador del Reial Madrid, Pedro Ferrándiz, provocaren que abandonés l'equip i fixés pel Fides Napoli, equip on es va retirar i es convertí en entrenador. Posteriorment va dirigir la selecció de bàsquet d'Anglaterra durant vuit anys. Compagina la seva tasca d'entrenador amb la de comentarista esportiu principalment pel Chanel 4 de la BBC.

## Trajectòria

* 1962-1965: Universitat de St. Bonaventure
* 1965-1966: Águilas Escolapios Schuss de Bilbao
* 1966-1969: Reial Madrid
* 1969-1970: Fides Napoli

## Títols

* 2 Copes d'Europa (1967 i 68).
* 1 Lliga (1969).
* Màxim anotador de la Primera Divisió Espanyola 1965/66.

## Referències

* ↑ http://www.realmadrid.com Ficha en la web oficial del Real Madrid, consultat el desembre de 2014

## Enllaços externs

* Història del jugador a ACB.COM Arxivat 2017-11-08 a Wayback Machine.
# Ksi

Ksi (Ξ en majúscules, i ξ en minúscules) és la catorzena lletra de l'alfabet grec. Es pronuncia ksi. Té un valor numèric de 60.
La minúscula (ξ) s'usa com a símbol de:
* variable aleatòria.
* vector propi.
La majúscula (Ξ) és usada com a símbol de:

## Referències

* ↑ «0231975.xml Ksi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari