OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gianni di Calais

Gianni di Calais és una opera semiseria en tres actes de Gaetano Donizetti, amb llibret de Domenico Gilardoni, basat en Jean de Paris de Louis-Charles Caignes. S'estrenà al Teatro del Fondo de Nàpols el 2 d'agost de 1828.
Òperes de Gaetano Donizetti :
Il Pigmalione (1816)
Enrico di Borgogna (1818)
Pietro il grande (1819)
Zoraida di Granata (1822)
La zingara (1822)
Alfredo il grande (1823)
L'ajo nell'imbarazzo (1824)
Emilia di Liverpool (1824)
Alahor in Granata (1826)
Don Gregorio (1826)
Elvida (1826)
Gabriella di Vergy (1826)
Olivo e Pasquale (1827)
Otto mesi in due ore (1827)
Il borgomastro di Saardam (1827)
L'esule di Roma (1828)
Alina, regina di Golconda (1828)
Gianni di Calais (1828)
Il castello di Kenilworth (1829)
Il diluvio universale (1830)
Imelda de' Lambertazzi (1830)
Anna Bolena (1830)
Le convenienze ed inconvenienze teatrali (1831)
Gianni di Parigi (1831)
Francesca di Foix (1831)
Fausta (1832)
Ugo, conte di Parigi (1832)
L'elisir d'amore (1832)
Sancia di Castiglia (1832)
Il furioso all'isola di San Domingo (1833)
Parisina d'Este (1833)
Torquato Tasso (1833)
Lucrezia Borgia (1833)
Rosmonda d'Inghilterra (1834)
Gemma di Vergy (1834)
Marino Faliero (1835)
Maria Stuarda (1835)
Lucia di Lammermoor (1835)
Belisario (1836)
Il campanello (1836)
Betly, o La capanna svizzera (1836)
L'assedio di Calais (1836)
Roberto Devereux (1837)
Maria de Rudenz (1838)
Poliuto (1838)
Pia de' Tolomei (1838)
Le duc d'Albe (1839)
La fille du régiment (1840)
Les martyrs (1840)
La favorita (1840)
Adelia (1841)
Rita (1841)
Maria Padilla (1841)
Linda di Chamounix (1842)
Caterina Cornaro (1844)
Don Pasquale (1843)
Maria di Rohan (1843)
Dom Sébastien (1843) :
# Jarawares

Els jarawares (també es pot escriure com Jarawara o Yarawara) són un grup indígena que habita al sud de l'estat brasiler d'Amazones, més concretament la zona indígena Jarauara / jamamadi / canamanti, que es troba entre el riu Purus i el riu Juruá. El 2014 eren 271 individus.

## Ubicació

Els Jarauara viuen a la terra indígena Jarawara / Jamamadi / Kanamanti, aprovada el 1998 i situada al centre del riu Purus, a set poblats entre els municipis de Lábrea i Tapauá amb una superfície de 390.233 hectàrees. El territori on han viscut almenys vuitanta anys correspon a un terç del total de la terra indígena, també habitada pels jamamadí / Kanamanti, i inclou regions de terra ferma i de transició a la plana inundable.
El nom de l'ètnia jarawara no apareix, a diferència d'altres grups de la regió, en cap document històric del riu Purus. Per tant, no podem conèixer, a través d’aquest tipus de fonts, l’origen d’aquesta població. D'altra banda, els mateixos indis afirmen provenir de l '"Alto Purus, d'Acre", és a dir, van baixar pel riu fins a arribar a on són avui. Basant-se en informes biogràfics, es va suposar que han viscut a la zona, que ara està aprovada, durant almenys vuitanta anys, però és difícil determinar les dates exactes, ja que la memòria històrica sembla acompanyar la memòria genealògica que, com en molts pobles indígenes, no supera les dues generacions superiors a l’actual. Informen que "els seus avis van dir que els seus avis van dir que" provenien de l'alt riu Purus i es van establir a la regió.

## Idioma

Parlen la llengua jarawara, de la família de llengües arawanes, molt semblant a les llengües (també de la mateixa família) jamamadí i banawá amb qui es comuniquen fàcilment si cal. Tanmateix, l'entonació i la manera de parlar són clarament diferents, sent el jrawara més ràpid i menys nasal que les altres dues llengües. Només dos o tres homes parlen portuguès amb fluïdesa.

## Referències

* ↑ «Quadro Geral dos Povos». Enciclopédia dos Povos Indígenas no Brasil.
* ↑ SCHRÖDER, P. (2002), “Levantamento Etnoecológico do Complexo Médio Purus II - Resumo”, relatório para o Projeto Integrado de Proteção às Populações e Terras Indígenas da Amazônia Legal (PPTAL), mimeo
Pobles indígenes del Brasil :
Pobles indígenes de la Regió Nord :
Pobles indígenes de la Regió Nord-est :
Pobles indígenes de la Regió Centre-Oest :
Pobles indígenes de les regions Sud i Sud-est :
Articles relacionats :
# Lars-Erik Bengtsson

Lars-Erik Bengtsson (municipi de Solna, 28 de maig de 1942) és un nedador suec, ja retirat, especialista en estil lliure, que va competir a finals de la dècada de 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va disputar dues proves del programa de natació. Fou sisè en els 4x200 metres lliures, mentre en els 1.500 metres lliures quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa de natació de 1962, així com nou campionats nacionals en piscina llarga i quatre en piscina curta, entre 1959 i 1962.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Lars-Erik Bengtsson». [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ Lars-Eric Bengtsson. Comitè Olímpic Suec
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «400 Frisim Herrar. Swedish Medalists». Arxivat de l'original el 2019-12-02. [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «1500 Frisim Herrar. Swedish Medalists». Arxivat de l'original el 2019-12-02. [Consulta: 3 juliol 2021].
# Hassan Bubacar Jallow

Hassan Bubacar Jallow (Bansang, 14 d'agost de 1951) és un jutge gambià que va exercir com a jutge en cap de Gàmbia des de febrer de 2017. Va ser el fiscal del Tribunal Penal Internacional per a Rwanda (ICTR) del 2003 al 2015 i fiscal del mecanisme per a Tribunals Criminals Internacionals (MICT) del 2012 al 2016. Va exercir de ministre de Justícia i fiscal general del 1984 al 1994 sent president Dawda Jawara.
Hassan Bubacar Jallow va estudiar dret a la Universitat de Dar es Salaam a Tanzània el 1973, a la Nigerian Law School de Nigèria el 1976 i a la University College de Londres el 1978.

## Referències

* ↑ «Hassan Bubacar Jallow», 16-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-02-16. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Secretary-General Appoints Independent Review Panel on UN Response to Allegations of Sexual Abuse by Foreign Military Forces in Central African Republic» (en anglès). UN Press. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ Akyeampong, Emmanuel Kwaku; Gates, Henry Louis; Niven, Mr Steven J. Dictionary of African Biography (en anglès). OUP USA, 2012-02-02. ISBN 978-0-19-538207-5.
# Namacunde

Namacunde és un municipi de la província de Cunene. Té una extensió de 10.701 km² i 143.739 habitants. Comprèn les comunes de Namacunde i Shiede. Limita al nord amb els municipis de Cuanhama, a l'est amb el municipi de Cuangar, al sud amb la República de Namíbia, i a l'oest amb el municipi d'Ombadja. Al municipi hi ha Santa Clara, la població angolesa més pròxima a la frontera entre Angola i Namíbia.

## Història

Namacunde era una estació de la missió de la Societat de Missions del Rhin a Oukwanyama al sud de Angola, situada a 25 km al sud-est d'Ondjiva.
La missió de Namacunde va ser fundada el 1900 pel missioner alemany Wilhelm Ickler. En el moment es va pensar que la zona era part de l'Àfrica Sud-occidental Alemanya. Just quan Ickler havia començat la construcció de l'estació de la tercera missió alemanya a Oukwanyama, va caure malalt de malària i febre d'aigües negres i va morir el 22 de juny de 1900.
El novembre de 1915, el alemanys van haver d'abandonar Namacunde, ja que es va convertir a l'estació frontera entre Àfrica Occidental Portuguesa i Àfrica del Sud-oest britànica.

## Referències

* ↑ Namacunde al web del cens d'Angola
* ↑ RODRIGUES, C.U. (2007) Economia Global e Gestão, 12(3): 57-70
* ↑ Peltola, Matti. Sata vuotta suomalaista lähetystyötä 1859–1959. II: Suomen Lähetysseuran Afrikan työn historia. Helsinki: The Finnish Missionary Society, 1958, p. 173, 180, 182, 196.
# Glorieta (Nou Mèxic)

Glorieta és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 859 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glorieta tenia 859 habitants, 315 habitatges, i 223 famílies. La densitat de població era de 26,5 habitants/km².
Dels 315 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 28,3% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 46.429 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.432 $ mentre que les dones 31.625 $. La renda per capita de la població era de 19.564 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glorieta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glorieta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Giano dell'Umbria

Giano dell'Umbria és un comune (municipi) de la Província de Perusa, a la regió italiana d'Úmbria, situat uns 35 km al sud-est de Perusa.
L'1 de gener de 2018 tenia 3.893 habitants.

## Geografia

El municipi de Giano dell'Umbria conté la frazione de Bastardo.
Limita amb els municipis de Castel Ritaldi, Gualdo Cattaneo, Massa Martana, Montefalco i Spoleto.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 març 2019].

## Enllaços externs

* Giano dell'Umbria - Lloc web oficial (italià)
# Jarasingha

Jarasingha fou un estat tributari protegit del tipus zamindari, a Orissa, amb una superfície de 622 km², governat per una dinastia rajput chauhan. El territori fou concedit pel maharajà Ramchandra Singh Deo de Patna al seu fill Yuvraj Singh Deo, el 1765. Al segle XIX governava Lal Chandra Bhanu Singh Deo, al que va succeir el seu fill Lal Jagannath Prasad Singh Deo que no va tenir fills i va adoptar a Lal Brajendra Narayan Singh Deo, fill de maharajà Aditya Pratap Singh Deo de Seraikella que va regir el zamindari fins que fou abolit el 1953, i va morir el 1966.

## Referències

* ↑ «Genealogia». Arxivat de l'original el 2009-05-24. [Consulta: 1r octubre 2009].
# Haspres

Haspres és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 2.679 habitants. Limita al nord amb Douchy-les-Mines, al nord-est amb Thiant i Monchaux-sur-Écaillon, a l'est amb Verchain-Maugré, al sud-est amb Saulzoir, al sud amb Villers-en-Cauchies, al sud-oest amb Avesnes-le-Sec i al nord-oest amb Noyelles-sur-Selle.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.920 | 2.941 | 2.889 | 2.700 | 2.715 | 2.753 | 2.679 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Francis Stiévenard | PS |
# Montegranaro

Montegranaro és un comune (municipi) de la província de Fermo a la regió italiana de les Marques, situat a uns 45 km al sud d'Ancona i uns 45 km al nord d'Ascoli Piceno.
És un dels principals centres de producció de calçat a Itàlia.
# Metro Públic de Tòquio

El Metro Públic de Tòquio (都営地下鉄, Toei chikatetsu), també conegut com a Metro Toei és un dels dos sistemes de ferrocarril metropolità de Tòquio, sent l'altre Tokyo Metro. El Metro Toei era originàriament propietat de l'Autoritat de Trànsit Ràpid Teito (predecessora de Tokyo Metro), però fou construït pel Govern Metropolità de Tòquio qui assolí les licències de cada línia. La xarxa ha patit pèrdues econòmiques durant gran part de la seua història, en part pels alts costos de construcció, en especial la línia Ōedo, però va tindre els primers beneficis durant l'any fiscal 2006. El Metro Toei està operat pel Departament Metropolità de Transport de Tòquio (TOEI).
Tokyo Metro i el Metro Toei formen dues xarxes completament diferenciades. A diferència dels usuaris amb abonaments especials de transport que poden utilitzar les dues xarxes de manera idèntica, els usuaris amb bitllets normals han de comprar un bitllet de cada xarxa si volen utilitzar les dues. Les úniques excepcions a aquest fet es troben a la línia Mita entre les estacions de Meguro i Shirokane-Takanawa, on les andanes són compartides amb la línia Nanboku de Tokyo Metro i a l'estació de Kudanshita de la línia Shinjuku, on l'andanta també es compartida amb la línia Hanzōmon de Tokyo Metro. En aquestes estacions és possible canviar de xarxa sense haver de passar pel torniquet d'accés.

## Imatge corporativa

A més del seu propi logotip, una estilització d'una fulla de ginkgo que també és utilitzada com a símbol del Govern Metropolità de Tòquio, el Metro Toei comparteix una imatge corporativa comuna amb Tokyo Metro. Les línies són representades mitjançant una lletra en futura bold sobre un fons blanc i dins d'un cercle amb el color de la línia, amb signes indicant les estacions afegint també el número d'estació. Els colors i inicials de les línies són complementàris amb els de Tokyo Metro i no entren en conflicte (per exemple, la línia Mita té la lletra "I", ja que la línia Marunouchi en té la "M"). Els senyals d'informació també han estat dissenyats de manera idèntica.

## Línies

El Metro Toei té quatre línies amb un total de 109 quilòmetres de vies.
| Color i icona | Color i icona | No. | Nom | Nom original | Inaugurada | Darrera extensió | Llargaria | Estacions |
| Rosa | | A | Línia Asakusa | 浅草線 | 1960 | | 18,3 km | 20 |
| Blau | | I | Línia Mita | 三田線 | 1968 | | 26,5 km | 27 |
| Verd | | S | Línia Shinjuku | 新宿線 | 1978 | | 23,5 km | 21 |
| Porpra | | E | Línia Ōedo | 大江戸線 | 1991 | | 40,7 km | 38 |
| Total: | Total: | Total: | Total: | Total: | Total: | Total: | 109 km | 106 |

## Material rodant

* Sèrie 5300 (1991)
* Sèrie 5500 (2018)
* Sèrie 6300 (1993)
* Sèrie 10-300 (2005)
* Sèrie 12-000 (1991)
* Sèrie 12-600 (2011)

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japonès). 東京都交通局 [Tokyo Metropolitan Bureau of Transportation], 01-04-2015.
# Joan Solé

«Joan Solé» té aquests significats:
* Joan Solé i Prats, ciclista català, campió de trialsín.
* Joan Solé i Rovira, ciclista i motociclista català, campió de trialsín i de trial.
# Glorieta (Passanant i Belltall)

Glorieta és un poble agregat del terme municipal de Passanant i Belltall (Conca de Barberà). A la part central del terme (750 m), s'hi arriba a través d'una carretera que surt de Passanant a Forès. Pels volts de 1162 es construí el castell de Glorieta, una de les torres actualment conserva una alçària de 16 metres. És de destacar el forn comunal, citat ja el segle xvi i que fou utilitzat fins al 1940 i una bella creu processional gòtica, d'argent i esmalts, dipositada al Museu Diocesà de Tarragona, però que retorna cada any per la festa patronal (15 d'agost).

## Referències

* ↑ Glorieta, GEC
* ↑ Castell de Glorieta, Diputació de Tarragona
* ↑ Passanant i Belltall, GEC
* ↑ «Glorieta, Ajuntament de Passanant i Belltall». Arxivat de l'original el 2017-07-01. [Consulta: 23 març 2018].
# Lepidophyma flavimaculatum

La sargantana nocturna tropical de punts grocs (Lepidophyma flavimaculatum) es una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família Xantusiidae que viu a la regió que va des del centre de Mèxic fins a Panamà.

## Descripció

La sargantana nocturna tropical de punts grocs és una de les més grans entre les sargantanes nocturnes, aconseguint una longitud de 12.7 centímetres. El seu color és gairebé negre amb una sèrie de punts grocs que li corren als costats del mateix des de la punta de la seva boca fins a la part anterior de la cua. Els punts negres es tornen primes i subtils franges grogues en arribar a la cua. També tenen una coloració groga en la part d'a baix del seu cos. Els seus caps són suaus i semblants a les d'una serp, mentre que els seus cossos estan coberts d'una pell aspra.
Com totes les sargantanes nocturnes, són animals vivípars, això vol dir que parin a les seves cries. En aquesta espècie de sargantanes també s'inclouen poblacions de solament femelles que es reprodueixen per partenogènesi (reproducció asexual) situades cap al sud de la seva frontera a Amèrica Central.

## Hàbitat

Aquestes sargantanes viuen en troncs en descomposició en climes plujosos. El temps estimat de vida de la sargantana nocturna tropical de punts grocs és al voltant de 10 a 15 anys en la naturalesa.
# Monteguida

Monteguida és un indret del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà.
Està situat a prop de l'extrem nord-oest del terme municipal, al sud del lloc d'Ordins i al nord de la Viella. És a llevant del barranc de Gassó al lloc del Congost, també a llevant de la Pista del Petrol. Monteguida és, de fet tot el coster que constitueix el vessant occidental de la Serra de Monteguida, a la qual dona nom, a llevant de la Roca de l'Espluga de Ninou i al sud-oest de la Roca de Monteguida, que també pren el nom d'aquest lloc.¨La major part pertany a la partida d'Ordins.
Pel sud d'aquest indret discorre el barranc de Monteguida; a prop d'aquest barranc, encara dins de Monteguida, hi ha la cavitat de l'Espluga de l'Oliva

## Etimologia

Es tracta d'un topònim compost; d'una banda, el mont, mot romànic procedent del llatí montem, amb el mateix significat del mot català. De l'altra, guida, amb una -e- eufònica d'enllaç entre els dos elements, del mateix origen llatí i significat del mot català guia. El significat global vindria a ser un equivalent al terme Far present a molts indrets de la geografia catalana: muntanya que serveix de guia, de referència, als caminants, traginers i muntanyencs en general.

## Enllaços externs

* Monteguida en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# MetroLyrics

MetroLyrics és un lloc web dedicat a les lletres de cançons fundat el 2002. MetroLyrics fou el primer web de cançons que va afegir el catàleg de llicències de Gracenote Inc., a l'abril de 2008. A través d'aquest model de concessió de llicències de cançons, els titulars dels drets d'autor de les cançons acumulen ingressos per regalies quan el seu treball es mostra en Metrolyrics.com. Les regalies es paguen per totes les lletres que es mostren i es manegen a través de Gracenote. El gener de 2013, LyricFind va adquirir el negoci de llicències de lletres de Gracenote i la fusionà amb el seu propi compte. El model de llicència MetroLyrics és diferent, ja que molts altres llocs web de lletres encara ofereixen contingut que estan presumptament sense llicència i violen els drets d'autor. MetroLyrics va ser adquirida per CBS Interactive a l'octubre de 2011.

## Referències

* ↑ Metroleap.com Arxivat 2011-11-06 a Wayback Machine. (en anglès)
* ↑ «Welcoming Gracenote and Larry Marcus!» (en anglès), 15-01-2013. Arxivat de l'original el 2018-12-26.
* ↑ Plambeck, Joseph. «Lyrics Sites at Center of Fight Over Royalties» (en anglès). The New York Times, 09-05-2010.
* ↑ «CBS Interactive Music Group broadens distribution of its core assets to metrolyrics.com’s Global Audience of more than 25 million users» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-12-26. [Consulta: 30 juliol 2015].
# Giorgia Linardi

Giorgia Linardi (Como, 1990) és una jurista i activista italiana defensora dels drets dels refugiats i portaveu de l'ONG Sea Watch.
Es va criar a Como en una família burgesa de pare advocat i mare metgessa. Va estudiar Dret i es va especialitzar en Dret Internacional, en la defensa dels drets humans i la defensa dels migrants. Després va obtenir un màster a Ginebra, amb una tesi sobre el rescat al mar Mediterrani.
Ha estat a Líbia i a Suïssa amb les agències de les Nacions Unides abans de tornar a Itàlia. Allà esdevingué consultora jurídica voluntària per a Sea-Watch a Lampedusa i es mantenia econòmicament treballant de cambrera en un bar on anaven els agents de la Guàrdia Costanera. Després va anar a Grècia, a Lesbos, i el 2017 vaixell de salvament Aquarius com assessora legal de Metges Sense Fronteres.
Després, com a portaveu de Sea-Watch, ha denunciat haver patit la indiferència, el ridícul i els insults sexistes. L'han criticat per cobrar un sou per la seva feina.

## Referències

* ↑ «Migrazione, portavoz de Sea Watch Italia para Giorgia Linardi: "Somos como ambulancias con hospitales cerrados".» (en castellà), 17-01-2019. [Consulta: 28 abril 2019].
* 1 2 Butac, Maicolengel. «Giorgia Linardi e i 5mila euro al mese» (en italià), 06-02-2019. [Consulta: 28 abril 2019].
* 1 2 3 Miretti, Di Stefania. «"Se mi chiamano taxista del mare", la storia di Giorgia Linardi, giurista e attivista» (en italià), 04-03-2019. [Consulta: 28 abril 2019].
* ↑ «Giorgia Linardi (Sea Watch): "Coperta di insulti sessisti sui social"». [Consulta: 28 abril 2019].
# José Gil Gordillo

José Gil Gordillo (Sanlúcar de Barrameda, 9 d'octubre de 1960) és un futbolista andalús, ja retirat. Ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va sorgir del planter del FC Barcelona. Romandria entre 1981 i 1986 en el filial blaugrana, sense jugar amb el primer equip. El 1986 fitxa pel Deportivo de La Corunya, en aquella època a la Segona Divisió.
La temporada 90/91 va aconseguir l'ascens de categoria amb el Deportivo, però va abandonar el club blanc-i-blau i va recalar en el Celta de Vigo, amb el qual pujaria de nou a Primera divisió.
La temporada 92/93 Gil debuta en la màxima categoria, jugant 32 partits. En els quatre anys amb els viguesos a Primera, l'andalús va ser titular indiscutible de l'onze gallec, encara que a la darrera, la 95/96, va jugar-ne 29 partits. En total, va sumar 137 partits i 5 gols a la màxima divisió.
L'estiu de 1996 deixa el Celta i fitxa pel Racing de Ferrol, per a retirar-se poc temps després.
# Montehermoso

Montehermoso és un municipi de la província de Càceres, a la seva part septentrional, i amb una població de 5.668 habitants (INE 2006). Va ser fundada el segle xiii. Hi ha una església del segle xvi.
# Microaerofília

La microaerofília fa referència a les condicions de baixa i estricta concentració d'oxigen que requereixen determinats organismes per al seu desenvolupament. Entre ells cal destacar la importància de Campylobacter.

## Condicions de microaerofília

És un entorn (atmosfera) amb poc oxigen, al voltant d'un 5% (en l'atmosfera terrestre la concentració d'oxigen és aproximadament un 20%) i una gran concentració de diòxid de carboni entre el 5 i 10%. Aquestes condicions s'utilitza per al cultiu de bacteris que requereixen baixes concentracions d'oxigen per al seu desenvolupament. Aquestes condicions (de baixes tensions d'oxigen) existeixen en forma natural en per exemple els nostres intestins.

## Organismes microaeròfils

* Helicobacter pylori
* Campylobacter sp
* Campylobacter jejuni
* Borrelia burgdorferi