OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jim Button i els 13 salvatges

Jim Button i els 13 salvatges (originalment en alemany, Jim Knopf und die Wilde 13) és una pel·lícula alemanya del 2020, adaptació del llibre infantil En Jim Botó i els 13 salvatges de Michael Ende i seqüela de la pel·lícula del 2018 Jim Knopf und Lukas der Lokomotivführer. De nou, està dirigida per Dennis Gansel. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

Per protegir Morrowland d'una altra amenaça, en Jim i en Lucas han d'emprendre un perillós viatge. En la seva aventura, el desig més fervent d'en Jim també es podria fer realitat: descobrir la veritat sobre els seus misteriosos orígens.

## Producció

El rodatge va començar el 4 demarç de 2019 i va tenir lloc a Sud-àfrica i als Babelsberger Filmstudios. Entre altres coses, s'hi va recrear el conjunt de Lummerland. Només a Babelsberg, unes 200 persones van participar en el rodatge al plató. Tots els pirates dels 13 salvatges van ser interpretats per Rick Kavanian, motiu pel qual el director Dennis Gansel va afirmar que els 12 membres eren tan "iguals" però alhora "diferents els uns dels altres". Onze extres emmascarats van estar darrere de Kavanian durant el rodatge. Les seves cares van ser substituïdes en la postproducció per Kavanians, les imatges dels quals van ser unides per ordinador. El rodatge es va acabar el maig del 2019. La pel·lícula es va rodar en alemany i en anglès per a passatges amb actors de parla anglesa com Solomon Gordon.
La pel·lícula es va rodar amb un pressupost de 20 milions d'euros. La planificació pressupostària incloïa 5,7 milions d'euros per als efectes visuals, és a dir, més d'una quarta part dels costos de producció. Un milió d'euros va venir del FilmFernsehFonds Bayern. Aquesta és una de les raons per les quals bona part de la postproducció es va dur a terme posteriorment a Múnic. També va tenir lloc a Berlín i Stuttgart. Al voltant de cinc empreses de VFX, cadascuna amb un enfocament diferent, van participar en la postproducció, afegint animacions digitals a uns 500 plans.
L'1 d'octubre de 2020, la pel·lícula es va estrenar als cinemes alemanys. Va aconseguir aproximadament 810.000 espectadors.

## Premis i reconeixements

World Soundtrack Awards 2021
* Nominació al Premi del Públic per a Ralf Wengenmayr i Marvin Miller

## Referències

* ↑ «Jim Button i els 13 salvatges». FilminCAT. [Consulta: 8 agost 2022].
* 1 2 Jim Button and the Wild 13 a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Daniel Fabian. «Henning Baum und Co. sind zurück: Erstes Bild zur Fortsetzung "Jim Knopf und die Wilde 13"».
* 1 2 3 4 5 Josef Grübl. «Letzter Schliff für die Piraten».
* 1 2 Ansgar Nehls. «So läuft der Filmdreh zu „Jim Knopf und die Wilde 13“».
* ↑ Charlene Rautenberg. «In Babelsberg wird „Jim Knopf“, Teil 2 gedreht».
* ↑ «Making Of Jim Knopf und die Wilde 13». Jim Knopf und die Wilde 13 DVD/Bluray. Rat Pack & Warner Broth..
* ↑ Tanja Schauer. «Jim Knopf und die wilde 13: Kinostart, FSK, Besetzung, Trailer».
* ↑ World Soundtrack Awards Discovery of the Year & Public Choice Category Nominations Announced. In: filmmusicreporter.com, 10. setembre 2021.

## Enllaços externs

* Jim Button i els 13 salvatges a Online-Filmdatenbank (alemany)
# Lancia Dilambda

El Lancia Dilambda és un automòbil de turisme fabricat per la marca italiana Lancia entre 1928 i 1935.
Lancia va presentar el Dilambda al Saló de l'Automòbil de París de 1929. Aquest model és una versió modificada del Lambda, per arribar a un client més exigent. El Dilambda propulsat per un 8 cilindres en V de 4 litres de cilindrada capaç d'erogar prop de 100 hp de potència a 3800 rpm amb una velocitat màxima de 120 km/h. La dilamba es va construir fins al 1935, amb una producció total de 1685 exemplars.

## Galeria

* Lancia Dilambda 1930.
* Lancia Dilambda 1932.
* Lancia Dilambda 1928.

## Referències

* ↑ Frostick, Michael. Lancia. Dalton Watson, 1976. ISBN 0-901564-22-2.
# Hammersmith i Fulham

Hammersmith i Fulham és un districte de Londres, Regne Unit,

## Barris

El districte de Hammersmith i Fulham està compost pels següents barris.
| Fulham Hammersmith Barons Court Hurlingham Old Oak Common Parsons Green | Sands End Shepherd's Bush Walham Green West Kensington White City |
# Nabila Aghanim

Nabila Aghanim (Alger) és una cosmòlega observacional algeriana, la investigació del qual es refereix a la interpretació del fons còsmic de microones i la llum que emet sobre la formació i l'evolució de les galàxies, i l'estructura dels filaments galàctics i el medi intergalàctic càlid-calent.
Treballa a França com a directora de recerca del Centre Nacional de la Recerca Científica de França (CNRS), associat a l'Institut d'Astrofísica Espacial de la Universitat París-Saclay.

## Educació i carrera professional

Aghanim és originari d'Alger. Després de completar un Diplôme d'études supérieures a Algèria, a la Universitat de Ciències i Tecnologia Houari Boumediene, va viatjar a França per a la recerca d'un doctorat en astrofísica a la Universitat Diderot de París. La seva tesi de 1996, Contribution a l'etude des anisotropies secondaires du fond de rayonnement cosmologique (Contribució a l'estudi de les anisotropies secundàries dels fons de radiació cosmològic), va ser dirigida per Jean-Loup Puget.
La investigació postdoctoral d'Aghanim a la Universitat de Califòrnia, Berkeley, es va veure truncada després de sis mesos per la dificultat d'obtenir un visat per romandre més temps als Estats Units d'Amèrica, a causa de la Guerra Civil d'Algèria. En canvi, després de continuar la seva recerca al Centre Nacional d'Estudis Espacials de França, es va convertir en investigadora del CNRS l'any 1999. Va ser promoguda a directora de recerca el 2010. El 2016 va ser nomenada directora de l'Observatori de les Ciències de l'Univers de la Universitat París-Saclay.

## Premis i reconeixements

Aghanim va rebre la medalla de bronze del CNRS el 2005, i la medalla de plata del CNRS el 2017.
Va ser la guanyadora del 2022 del Gran premi Huy Duong Bui de l'Acadèmia Francesa de les Ciències.

## Referències

* 1 2 «Nabila Aghanim, Médaille d’Argent du CNRS» (en francès). Institut d'astrophysique spatiale, 07-02-2017.
* ↑ «Lost and found in the largest structures of the universe» (en anglès). European Research Council, 25-07-2019.
* 1 2 3 4 5 Arbane, Omar «Elle a percé le mystère de la matière cachée : Naïma Aghanim, la savante qui traque l’invisible» (en francès). El Watan, 07-01-2021. Arxivat de l'original el 2021-01-07 [Consulta: 7 octubre 2023].
* 1 2 3 «Nabila Aghanim» (en anglès). ESSC Members.
* ↑ «Nabila Aghanim» (en francès). Theses. Tesi doctoral.
* ↑ «Arrêté du 14 décembre 2016 portant nomination de la directrice de l'Observatoire des sciences de l'Univers de l'université Paris-Sud» (en francès). Journal officiel de la République française.
* ↑ «Lauréate 2022 du grand prix Huy Duong Bui : Nabila AGHANIM» (en francès). Acadèmia Francesa de les Ciències.
# Gentuni

Els Gentuni o Gntuni o Gnuní (en grec antic Γυντουνίη, en armeni Գնթունի 'Gnt'uni') van ser una família de nakharark armenis amb possessions al districte de Nig, al nord-est de l'Airarat, en concret a Abaran, a la vall de Kazal. Afirmaven que tenien un origen cananeu, i ocupaven el càrrec de Mestres de l'Armari al regne d'Armènia.
Durant el regnat de Tiridates II d'Armènia (ca. 217-252) van iniciar l'ocupació del territori de Nig. Tadjat Gentuni va participar en la rebel·lió nacional l'any 451, quan Vardan II Mamikonian es va aixecar contra el rei Yezdegerd II. Va morir màrtir defensant la seva religió. Mjej II Gnuní, d'aquesta família, va ser governador militar de l'Armènia romana d'Orient del 628 al 635.
Els germans Vasak i Ashot Gentuni es van fer independents a la regió de la fortalesa de Shamshwilde l'any 914. Vasak es va mantenir independent fins al 921 i després va morir i Shamshwilde va tornar al rei d'Armènia. Potser per aquesta revolta els Gentuni van perdre el seu territori, però encara se'ls esmenta al segle x, com a fidels servidors i vassalls del Bagràtides.

## Referències

* ↑ Toumanoff, Cyril. Les dynasties de la Caucasie Chrétienne : de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : tables généalogiques et chronologiques. Roma: [S.n.], 1990, p. 245, 253-254.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1947 (reimpr. 1973, 1984, 1995, 2008), 644 pàgs
* Cyril Toumanoff, "Introduction to christian Caucasian history II: States and Dynasties of the Formative Period", Traditio, Vol. 17 (1961), Published by: Fordham University .
# Mas de Fustanyà

El Mas de Fustanyà és un edifici de Queralbs (Ripollès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Guimerà s'inspirà en aquestes contrades per escriure la seva obra cabdal Terra Baixa, a on el seu personatge central (Sebastià) n'és l'amo de la casa. A diferència d'altres masos situats en aquests indrets, la tècnica que ha constituït el model de construcció pròpia de l'alta muntanya, s'empra aquí tan sols a les cabanyes. La cultura barroca penetra fins aquí i denota les diferències socials, o el nivell de riquesa del propietari, fixat en el tractament de la façana i la utilització d'elements decoratius cultes. Arrelada a la història i la tradició, apareix ja al segle x. (Text Pere Solà).

## Història

L'agregat de Fustanyà, citat sempre juntament amb Queralbs, es troba entre aquesta població i Rialb, però a l'esquerra del Freser, un bon xic enlairada. Hi porta una pista de dos quilòmetres llargs des de la Farga. El lloc de Fustanyà és un llogaret minúscul de cinc cases disperses i una gran masia dita Fustanyà prop de la qual es troba l'església romànica de Sant Sadurní.

## Referències

* 1 2 «Mas de Fustanyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Johan De Muynck

Johan De Muynck (Sleidinge, Evergem, 30 de maig de 1948) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1971 i 1983.
Durant la seva carrera esportiva aconseguí 26 victòries, sent la més important el Giro d'Itàlia de 1978. Aquesta fou la darrera victòria belga en una gran volta fins a la victòria de Remco Evenepoel a la Volta a Espanya de 2022.
El 1976 ja havia quedat segon a la cursa italiana, quedant a tan sols 19 segons del vencedor, Felice Gimondi, després de perdre la maglia rosa en la penúltima etapa. Al Tour de França destaca una quarta posició com a millor classificació, el 1980.

## Palmarés

* 1973
** 1r a la Fletxa Brabançona
* 1975
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1976
** 1r al Tour de Romandia i vencedor de 3 etapes
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1977
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1978
** 1r al Giro d'Itàlia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Midi Libre
* 1981
** 1r a la Pujada a Arrate

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1973. 33è de la classificació general
* 1974. 36è de la classificació general
* 1976. 2n de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1978. 1r de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1979. 19è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1972. Abandona (4a etapa)
* 1979. Abandona (10a etapa)
* 1980. 4t de la classificació general
* 1981. 7è de la classificació general
* 1982. 28è de la classificació general
* 1983. Abandona (13a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1980. 7è de la classificació general

## Referències

* ↑ «DE MUYNCK Johan». [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ Jérôme Helguers. «Il y a 40 ans, Johan De Muynck dernier vainqueur belge d'un grand tour», 2 maig018.
* ↑ «Palmarès de Johan De Muynck (Bel)». [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Johan DE MUYNCK» (en italià). [Consulta: 12 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès de Johan de Muynck a memoire-du-cyclisme.eu
* Palmarès de Johan de Muynck a sitiodeciclismo.net
# Gardnertown

Gardnertown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 4.533 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gardnertown tenia 4.533 habitants, 1.624 habitatges, i 1.221 famílies. La densitat de població era de 357,2 habitants/km².
Dels 1.624 habitatges en un 37,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.655 $ i la renda mediana per família de 65.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.230 $ mentre que les dones 30.308 $. La renda per capita de la població era de 21.697 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gardnertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gardnertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jordi Montanya i Mías

Jordi Montanya i Mías (Lleida, Segrià, 16 de juny de 1960) és un advocat i polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la VII i VIII legislatures.

## Biografia

Llicenciat en dret per la Universitat de Barcelona, de 1985 a 1986 va treballar com a professor de matèries jurídiques. També és advocat apoderat de l'Institut Nacional de la Seguretat Social. Ha estat president del comitè de competició de futbol sala de la delegació de Lleida de la Federació Catalana de Futbol i delegat a Lleida de la Federació Catalana de Golf.
Va ser el president del Partit Popular de Catalunya (PPC) de la província de Lleida i fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003 i 2006. Va ser president de la Mesa de la Comissió de Justícia, Dret i Seguretat Ciutadana i vicepresident de la Mesa de la Comissió d'Economia, Finances i Pressupost de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VIII Legislatura p. 115
* ↑ Bloc personal de Jordi Montanya

## Enllaços externs

* Jordi Montanya al web del Parlament de Catalunya
# Lancia Lambda

El Lancia Lambda és automòbil de turisme fabricat per la marca italiana Lancia entre 1923 i 1931.
Al Saló de l'automòbil de París i Londres de 1922, es presentaria oficialment al públic el model Lancia Lambda, la producció en sèrie començaria el 1923 paral·lelament a la del Lancia Trikappa. El Lambda presentava característiques avançades per a l'època, com radiador circular, suspensió posterior semi-independent, i sobretot una estructura monocasc del xassís presentada per primera vegada en un cotxe de producció. Del lambda es fabricaria 9 sèries durant 8 anys fins a 1931 i es comercialitzarien prop de 13.000 unitats.
Si bé les vendes del model Lambda van ser relativament bones, aquest no era capaç de satisfer els gustos de la clientela més exigent (sobretot fora d'Itàlia), que reclamaven una automòbil de més cilindrada i prestigi, així, Lancia va presentar a la sala de París de 1929 una versió esportiva del Lambda, el model Dilambda.

## Galeria

* Lancia Lambda 1923.
* Lancia Lambda 1925.
* Lancia Lambda 1926.

## Referències

* ↑ Lancia. Dalton Watson, 1976. ISBN 0-901564-22-2.
# HSBC Bank Building

L'HSBC Bank Building (conegut també amb el nom de Marine Midland Building) és un gratacel de 52 pisos situat al 140 Broadway al barri financer de Manhattan, a New York. L'edifici, acabat el 1967, mesura 209,7 m d'alçada. Un atemptat amb bomba va tindre lloc al 8è pis, el 20 d'agost de 1969, ferint 20 persones.

## Enllaços externs

* «HSBC Bank Building | Buildings | EMPORIS».
* SkyscraperPage.com
# Nabiners

Nabiners és un nucli del municipi de la Ribera d'Urgellet, a l'Alt Urgell. Més amunt de la Coma de Nabiners, seguint el torrent de la Coma a la dreta d'aquest hi ha el poble, actualment despoblat. Hi ha una antiga església de Sant Sadurní de Nabiners d'estil romànic. A la serra de Nabiners, que dona nom al poble de Nabiners i a la Coma de Nabiners. Hi havia hagut els masos de Murris, Casanoves, Planes, Canturri i altres.

## Referències

* ↑ GGCC, Ribera d'Urgellet: Nabiners, la Freita i altres pagesies.
# Ghislaine Dupont

Ghislaine Dupont (13 de gener de 1956 – 2 de novembre de 2013) fou una periodista francesa especialitzada en assumptes africans.
Ghislaine Dupont visqué la infància alguns anys a l'Àfrica. Després de la seva etapa escolar, s'inscriví en l'École supérieure de journalisme de París.
Inicià la carrera professional en Ouest-France i Témoignage chrétien. Després, treballà en diverses ràdios lliures, inclosa Gilda La Radiopolitaine, de París. S'incorporà a Radio France Belfort i, el 1986, a Radio France Internationale (RFI), abans d'anar a Tànger per Médi 1. Després del seu retorn definitiu a l'RFI el 1990, Dupont treballà només sobre temes africans: sobre la Unió Nacional per a la Independència Total d'Angola, en els territoris de Sierra Leone lliurats pel Revolutionary United Front, a Djibuti, el conflicte entre Etiòpia i Eritrea, Ruanda, Sudan, Algèria i Costa d'Ivori, on posa de manifest l'existència de fosses comunes a Abidjan.
Treballà a la República Democràtica del Congo (RDC) entre 1997 i 2007. El 2002 participà en la creació de Radio Okapi, de la República Democràtica del Congo. Coneguda com «The Frequency of Peace» ('la freqüència de la pau', en català), fou creada per iniciativa de la Fundació Hirondelle, una ONG suïssa que promou mitjans de comunicació en situacions de crisi, amb el suport de la missió de l'ONU a la República Democràtica del Congo. Dupont va formar joves periodistes i aconseguí situar Ràdio Okapi en l'avantguarda dels mitjans de comunicació del país. El 2006 va ser expulsada pel govern de Joseph Kabila entre la primera i segona volta de les eleccions generals.
El juliol de 2013 va esdevenir assessora editorial de l'RFI. Dupont va ser assassinada el 2 de novembre 2013 en una zona propera a Kidal, al nord-est de Mali, després de ser segrestada per uns desconeguts armats. Era amb el tècnic Claude Verlon, que també va ser assassinat, amb qui acabava d'entrevistar Ambéry Ag Rissa, dirigent del Moviment Nacional d'Alliberament de l'Azawad. El president de la República Francesa, François Hollande, va emetre un comunicat de condemna per aquest «acte odiós».

## Referències

* ↑ Radio Okapi rend hommage à Ghislaine Dupont (francès)
* ↑ Two French Journalists Are Kidnapped and Killed by Gunmen in Mali
* ↑ Ghislaine Dupont, une journaliste chevronnée passionnée de l'Afrique (francès)
* 1 2 Masó, Sara «Dia a dia». Capçalera, 163, 01-03-2014, pàg. 90.
# May Craig

May Craig és una illa rocosa situada al llarg de la costa del Mar del Nord d'Aberdeenshire, Escòcia. May Craig es troba a al voltant de mitja milla (0,8 km) al sud de Newtonhill i a una milla (1,6 quilòmetres) al nord-est de la localitat de Muchalls. Un petit illot del mateix nom es troba tres milles (cinc quilòmetres) al nord-nord-est.
L'àrea a l'oest de May Craig va ser primer habitada pels pobles pictes que van deixar monuments megalítics prehistòrics al llarg d'un via coneguda com a Causey Mounth, un nom encunyat en l'època medieval. Exemples d'aquests megàlits són el cercle de pedra Old Bourtreebush i el cercle de pedra Aquhorthies. altres estructures històriques en l'àrea són Elsick House, Gillybrands i el Castell Muchalls.

## Referències

* ↑ United Kingdom Ordnance Survey Map Landranger 45, Stonehaven and Banchory, 1:50,000 scale, 2004
* ↑ C.Michael Hogan, Causey Mounth, Megalithic Portal, ed. by Andy Burnham, Nov. 3, 2007
* ↑ Archibald Watt, Highways and Biways around Kincardineshire, Stonehaven Heritage Society (1985)
# Jo Schlesser

Joseph Schlesser va ser un pilot de curses automobilístiques francès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 18 de març del 1928 a Liouville, França i va morir el 7 de juliol del 1968 en un accident disputant el GP de França al circuit de Rouen-Les-Essarts.

## A la F1

Jo Schlesser va debutar a la setena cursa de la temporada 1967 (la divuitena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 6 d'agost del 1967 el GP d'Alemanya al circuit de Nürburgring.
Va participar en un total de dues curses puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades consecutives (1967-1968) no aconseguint finalitzar cap cursa i no aconseguint cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Posició | Punts |
| 1967 | Ecurie Ford-France | Matra | Cosworth | SUD | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE Ret | CAN | ITA | USA | MEX | | - | 0 |
| 1968 | Honda Racing | Honda | Honda | SUD | ESP | MON | HOL | BEL | FRA MORT | GBR | ALE | ITA | CAN | USA | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Jo SCHLESSER • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ F1, STATS. «Jo SCHLESSER • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].