OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cal Manelet

Cal Manelet és una obra del municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta casa, l'any 1987, presenta tots els trets d'un elegant estil modernista sense abandonar un cert regust historicista a la planta baixa, donat per la porta d'arc rebaixat i per l'estuc que recobreix els maons, simulant carreus de pedra. A les dues plantes superiors, la façana ha estat arrebossada i pintada de blanc, remarcant les portes dels balcons i les finestres una fina línia de ceràmica vidriada de color blau amb un lleuger esgrafiat. La barana del terrat, de laminat de ferro com els balcons, està remarcada per una franja de maó vist i ceràmica blava.
L'estat general de la casa, en estructura és acceptable, però els vidres i persianes trencats i el mal estat de les portes subratllen l'estat d'abandonament.

## Història

No es pot datar la casa primigènia, ja que no hi ha referències. Resta abandonada des de fa molt de temps i els veïns la recorden "sempre així". El fet que a la porta principal, d'arc rebaixat, es pugui veure els llocs on l'arrebossat s'ha desprès en part de la pedra de les dovelles, així com l'estructura de dues portes i una finestra a la planta baixa, fa pensar en una remodelació de l'edifici a principis del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Manelet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].
# D'Lëtzebuerger Land

d'Lëtzebuerger Land és un setmanari luxemburguès publicat en alemany, francès i luxemburguès. d'Lëtzebuerger Land va ser fundar el 1954 per un grup de financers. El diari va rebre 259.954 euros en subvenció de la premsa estatal, el 2009. El 2004 el tiratge de d'Lëtzebuerger Land va ser de 7.000 còpies.

## Referències

* ↑ «Media». Grand Duchy of Luxembourg. [Consulta: 14 novembre 2014].
* ↑ Romain Kohn. «Luxembourg». A: Ana Karlsreiter. Media in Multilingual Societies. Freedom and Responsibility. Vienna: Organization for Security and Co-operation in Europe, 2003 [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Ministère d'État». Service Information et Press. [Consulta: 20 novembre 2010].
* ↑ Hirsch, Mario. «Luxembourg». A: Kelly, Mary J.. The Media in Europe. London: Sage, 2004, p. 140. ISBN 978-0-7619-4132-3.

## Enllaços externs

* D'Lëtzebuerger Land - Lloc web oficial
# Casa Blanca (desambiguació)

«Casa Blanca» té aquests significats:
* Casa Blanca, residència oficial del President dels Estats Units
* Casablanca, la ciutat més gran del Marroc
* Casablanca (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca del 1942 dirigida per Michael Curtiz i protagonitzada per Humphrey Bogart i Ingrid Bergman
* Casa Blanca (La Pobla de Vallbona), masia de La Pobla de Vallbona (Camp de Túria)
# Crystal Lakes (Missouri)

Crystal Lakes és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 383 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crystal Lakes tenia 383 habitants, 133 habitatges, i 109 famílies. La densitat de població era de 146,4 habitants per km².
Dels 133 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,7% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 18% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 35,8% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.125 $ i la renda mediana per família de 54.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.818 $ mentre que les dones 21.591 $. La renda per capita de la població era de 20.288 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crystal Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crystal Lakes». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Delfina Bunge

Delfina Bunge de Gálvez (Buenos Aires, 24 de desembre del 1881- Alta Gracia, 30 de març del 1952) fou una escriptora argentina.
El seu marit era el escriptor Manuel Gálvez i el seu pare el ministre Octavio Bunge.
La seva obra tè una temàtica religiosa.

## Obres

* Simplement, 1911
* El Arca de Noé: libro de lectura. Segundo grado, 1916
* Cuentos de Navidad, 1917
* La Nouvelle moisson, 1918
* Poesías, 1920
* Tierras del mar azul, 1920
* El Alma de los niños, 1921
* Las Imágenes del infinito, 1922
* El Tesoro del mundo, 1923
* Oro, incienso y mirra, 1924
* Los Malos tiempos de hoy, 1926
* Escuela: lecturas escolares para tercer grado, 1933
* Hogar, 1933
* Lectura para cuarto grado escolar, 1933
* El Reino de Dios, 1934
* Oro, incienso y mirra, 1935
* La Belleza en la vida cotidiana, 1936
* Lecturas, cuarto grado escolar, Buenos Aires, Cabaut, 1936.
* Iniciación literaria, 1937
* Nociones de religión católica: catecismo único: mi primer libro de religión, [s.l.] : [s.n.], 1938
* Viaje alrededor de mi infancia, 1938
* Dios y yo, 1940
* Catolicismo de Guerra, 1942
* Las Mujeres y la vocación, 1943
* La Vida en los sueños, 1943
* En Torno a León Bloy, 1944
* Cura de estrellas, 1949
* Viaje a rededor de mi infancia, 1956

## Notes

* ↑ http://grupoinveshum733.ugr.es/pages/logosphere/numeros/logos2/logosphre-n2/axel-gasquet/!
# Carlos (cràter)

El cràter Carlos és una petita depressió situada en la cara visible de la Lluna, a l'extrem sud de la Rima Hadley, de la qual es bifurca cap al nord. Al costat del cràter es troben altres formacions similars: Béla i Taizo (al sud); i Jomo (al sud-est).
Té una forma allargada, amb una longitud d'aproximadament 4,7 km. La seva naturalesa no està completament clara. És possible que el cràter Carlos, juntament amb els seus veïns enumerats anteriorment, sigui sol un segment corb d'una estructura circular més gran.

## Designació

Quatre dels cràters propers a la Rima Hadley posseeixen noms oficials, que procedeixen d'anotacions originals no oficials utilitzades en la fulla 41B4/S3 de la sèrie de mapes Lunar Topophotomap de la NASA.
La designació va ser adoptada per la UAI en 1976.

## Vegeu també

* Rima Hadley, amb el grup complet dels quatre cràters.
* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ Exzerpt Arxivat 2016-08-30 a Wayback Machine. IAU (Grenoble 1976). In: Transactions of the IAU Bd. XVIB, Hrsg. D. Riedel, 1977

### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Carlos (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2018].
# Cantó de Saint-Philbert-de-Grand-Lieu

El cantó de Saint-Philbert-de-Grand-Lieu (bretó Kanton Sant-Filberzh-Deaz) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 5 comunes:
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| La Chevrolière | Kerc'hevrel | 4.851 | 32,56 | 44118 | 44041 |
| La Limouzinière | Kerlouevig | 1.405 | 29,54 | 44310 | 44083 |
| Saint-Colomban | Sant-Koulman | 2.027 | 35,72 | 44310 | 44155 |
| Saint-Lumine-de-Coutais | Sant-Leven-ar-C'hoad | 1.335 | 17,64 | 44310 | 44174 |
| Saint-Philbert-de-Grand-Lieu | Sant-Filberzh-Deaz | 6.253 | 58,81 | 44310 | 44188 |
| Kanton | Sant-Filberzh-Deaz | 15.871 | 174,27 | - | 4442 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1998 | André Louisy | UDF |
| 1992-1998 | Jean Redor | Divers droite |
| 1998- | Stéphan Beaugé | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# D'Ocon Films

D'Ocon Films és una productora audiovisual catalana especialitzada en sèries infantils i juvenils, creada l'any 1991 per Antoni D'Ocon. Moltes de les sèries s'han pogut veure per Televisió de Catalunya i Televisió Espanyola, però també destaquen produccions internacionals.
El 2011 va iniciar la seva liquidació, al no superar el concurs de creditors voluntari que va presentar al maig de 2009.

## Llista de sèries d'animació

* Els Lacets
* Lua
* Frog
* Kumba Parc
* Rovelló
* Kong
* Conspiració Roswell
* Sky Surfer
* Starla i les amazones de les joies
* Carpetown Cops
* Ubos
* L'última reserva
* Capità fracasse
* Aprenentes de bruixa
* Engima
* Pocket Dragons
* Spirou
* Els Herlufs
* Les aventures del Pare Noel
* Mumfie
* Fix i Foxie
* Mites i Llegendes
* Aquest noi és un dimoni
* Sylvan
* Chip i Charly
* Bojos pel Bàsquet
* Delfy i els seus amics
* Els Fruittis
* Els Aurons
* El màgic món del màgic Bruffi

## Referències

* 1 2 3 4 5 Menchén, Marc «D'Ocon Films inicia su liquidación mientras exige 50 millones a RTVE». Expansión, 23-02-2011 [Consulta: 29 juny 2016].
* 1 2 «Rovelló, protagonista de un filme de dibujos animados inspirado en Shakespeare». La Vanguardia, 31-08-2011 [Consulta: 29 juny 2016].

## Enllaços externs

* D'Ocon Films - Lloc web oficial
# Casa Pomar (Gelida)

La Casa Pomar és una obra noucentista de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre d'estiueig construïda l'any 1918. És d'un sol cos rectangular, de subterrani i planta, teulada a dos vents, i una gran terrassa porxada i molt elegant. Està voltada d'un jardí, i forma part del nucli residencial construït pels estiuejants des de l'inici del segle vint en un moviment d'urbanització que va continuar fins al segle xxi.

## Història

La casa serví de marc a la pel·lícula "Les llargues vacances del 36" de Jaume Camino, durant els anys 70, on es relaten els por menors de quan la burgesia barcelonina acabava d'ocupar els seus caus d'estiu, i esclatà la guerra civil el 18 de juliol.

## Referències

* 1 2 «Casa Pomar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Cultura de la pobresa

La cultura de la pobresa és un concepte de la teoria social que afirma que els valors de les persones que pateixen la pobresa tenen un paper important a l'hora de perpetuar la seva condició d'empobriment, mantenint un cicle de pobresa entre generacions. Va atreure l'atenció de les polítiques als anys setanta i va rebre crítiques acadèmiques (Goode & Eames 1996 ; Bourgois 2001 ; Small, Harding & Lamont 2010 ) i va tornar a prendre rellevància a principis del segle XXI. Ofereix una manera d'explicar per què hi ha persones en condició de pobresa malgrat els diferents programes que lluiten contra la pobresa. Les primeres formulacions suggereixen que les persones pobres no tenen recursos i adquireixen un sistema de valors que perpetua la pobresa. Els crítics dels primers arguments de la cultura de la pobresa insisteixen a dir que les explicacions de la pobresa han de permetre analitzar com els factors estructurals interactuen i condicionen les característiques individuals (Goode & Eames 1996 ; Bourgois 2001 ; Small, Harding & Lamont 2010). Tal com diuen Small, Harding & Lamont (2010), "com que l'acció humana està limitada i habilitada pel significat que les persones donen a les seves accions, aquestes dinàmiques haurien de ser centrals per a la nostra comprensió de la producció i reproducció de la pobresa i la desigualtat social". Un altre discurs suggereix que l'obra d'Oscar Lewis, principal autor de la teoria, va ser mal entesa.

## Visió general

Segons Emilio De Antuñano, la teoria de la cultura de la pobresa va ser popularitzada el 1958 per l'antropòleg Oscar Lewis després de la seva investigació a la Ciutat de Mèxic. La cultura de la pobresa enquadra els treballadors de baixos ingressos com a existents dins d'una cultura que perpetua la pobresa en un cicle generacional. La teoria suggereix que la situació econòmica no juga un paper important en la pobresa. Els que viuen dins d'una cultura de pobresa, en gran part, porten la pobresa sobre ells mateixos a través dels hàbits i comportaments adquirits. L'obra d'Oscar Lewis va provocar debats en les dècades següents. Molta gent no està d'acord amb la seva teoria i creu que té poc o cap mèrit. Emilio De Antuñano cita que la cultura de la pobresa va ser "denunciada com a metodològicament vaga i políticament equivocada".

## Referències

* ↑ Cohen, 2010.
* ↑ Hill, Ronald Paul Marketing Theory, 2, 3, 01-09-2002, pàg. 273–293. DOI: 10.1177/1470593102002003279. ISSN: 1470-5931.
* ↑ de Antuñano, Emilio Journal of Urban History, 45, 4, 12-04-2018, pàg. 813–830. DOI: 10.1177/0096144218768501. ISSN: 0096-1442 [Consulta: free].

## Bibliografia

* Cohen, Patricia. The New York Times. Scholars Return to 'Culture of Poverty', 18 octubre 2010.
# Curació d'una dona amb hemorràgies

La curació d'una dona amb hemorràgies és un dels miracles de Jesús narrat als evangelis (Mateu 9:20-22, Marc 5:24-34 i Lluc 8:43-48) just abans de la resurrecció de la filla de Jaire, ja que els fets transcorren quan Jesús es dirigeix a casa d'aquest.

## Narració

Anant camí de casa de Jaire enmig d'una gentada, una dona que sagnava des de feia dotze anys sense que cap metge en pogués esbrinar el motiu va apropar-se a Jesús. Va pensar que simplement tocant-li el mantell quedaria guarida, com de fet va succeir. Jesús, en notar que li tiraven del vestit va aturar-se i va demanar qui havia estat. La gent li deia que podia haver estat qualsevol però ell va insistir fins que la dona va explicar la seva història i aleshores va afirmar que la seva fe l'havia curat.

## Interpretació

Aquest miracle té molts paral·lelismes amb la filla de Jaire al qual precedeix, ja que es tracta d'una curació aparentment impossible d'una dona; en aquesta història és una dona gran que fa dotze anys que està malalta, mentre que al segon la nena té dotze anys. En ambdós casos és la fe el que salva les dones, en un cas el gest humil de tocar el mantell i en l'altre la insistència del pare que pateix.
El gest de tocar només la vora del vestit té alhora un sentit de modèstia i de veneració: modèstia perquè la dona no es creu digna de parlar amb Jesús. En aquell temps es pensava que determinades malalties eren càstigs divins pels pecats comesos) i veneració perquè els llargs hàbits dels mestres s'associaven a la saviesa.
La malaltia s'ha identificat amb un trastorn en la menstruació.

## Referències

* ↑ Knight, Kevin (2009), "Fringes (in Scripture)", The Catholic Encyclopedia,
# Camp Gran de la Casa Nova del Verdeguer

El Camp Gran d'Esplugues és un paratge constituït per camps de conreu del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situat al sud-oest de la masia de la Casa Nova del Verdeguer, al costat nord-oest de les Saleres de la Casa Nova del Verdeguer i a migdia de la Casa del Guarda. És a l'entorn del Sot Cirer i del Sot del Cau de les Lloses, a ponent del Dolmen de la Casa Nova.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0.
# D'Wäschfra

d'Wäschfra és una revista satírica luxemburguesa. Nascuda el 5 de febrer de 2010, fa mofa de personatges públics del país, com polítics o celebritats. Pren el nom d'una altra revista satírica luxemburguesa de finals del segle xix.

## Referències

* ↑ «Archiv vun d'Wäschfra». Arxivat de l'original el 2012-01-19. [Consulta: 17 octubre 2015].

## Enllaços externs

* D'Wäschfra - Lloc web oficial
# Curació de la sogra de Pere

La curació de la sogra de Pere és un dels miracles de Jesús que apareix a tres dels evangèlics canònics (Mateu 8:14-17, Marc 1:29-34 i Lluc 4:38-41) La història apareix representada sovint en l'art religiós posterior.

## Narració

Jesús arriba a casa de Pere i es troba la mare de la seva dona al llit, amb una febre molt alta. Només tocant-la, la malaltia remet i la dona pot llevar-se i fer vida normal.

## Interpretació

En aquest miracle es veu la compassió de Jesús: vol ajudar la gent estimada, en aquest cas una parenta del seu deixeble. Posant aquesta història al costat d'altres miracles públics, els evangelistes fan èmfasi que la caritat de Jesús arriba a tothom: coneguts o no.
La curació, com en altres casos, es fa mitjançant la imposició de les mans, només que en aquest relat no hi ha ni una petició expressa de l'afectada ni paraules sanadores.
# Can Suris (Camprodon)

Can Suris és un edifici de Camprodon que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un projecte historicista amb arrels barroques i modernistes. El projecte original no incloïa llindes ni buits arrodonits, sinó que eren rectes. El mateix autor ho modificà en fase de direcció. L'edifici és propietat de la parròquia i ha tingut diversos usos.

## Descripció

És un edifici inicialment residencial, desenvolupat en cantonada, amb planta baixa i un pis superior. La façana, de caràcter modernista historicista, és feta amb maçoneria irregular deixada vista, carreus emmarcant les obertures i una sanefa de ceràmica vidriada a mitjana alçada de la planta baixa. La coberta és de fibrociment orientat a dos costats (nord i sud) i acabat en barbacanes que rematen les façanes.

## Història

L'arquitecte autor del projecte, Josep Renom i Costa, va fer modificacions durant l'obra. El primer projecte data de 1912. El seu primer propietari fou el senyor Josep M. Suris. L'any 1935 fou adquirida per les religioses de la congregació anomenada Immaculat Cor de Maria i reformada pel contractista Josep Casals. Durant molts anys va ser una guarderia infantil. Era coneguda a Camprodon com l'edifici de "les monges".
Amb posterioritat a l'any 2009 s'hi va aixecar una segona planta i obrir una porta donant al carrer València on abans hi havia finestres.

## Referències

* ↑ Les Monges al Patrimoni de la Generalitat de Catalunya
* ↑ Ajuntament de Camprodon. Pla especial de protecció del patrimoni arquitectònic i ambiental del municipi de Camprodon, Desembre 1986 [Consulta: 14 agost 2015].
# Diferenciació magmàtica

La diferenciació magmàtica o segmentació és l'evolució de diferents roques ígnies a partir d'un magma parental comú. Aquest terme també s'usa per a descriure processos que generen heterogeneïtats (diferents fraccions) en un magma i, un cop el magma es refreda, aquestes fraccions es conserven. El terme diferenciació magmàtica s'usa de manera convenient per a explicar l'origen de les seqüències de roques volcàniques amb diferències sistemàtiques en la composició però que s'han emès des d'un mateix volcà, així com moltes variacions sistemàtiques que es poden donar en intrusions en capes. El terme diferenciació magmàtica també pot ser descrit com el procés pel qual, a partir d'un magma inicialment homogeni s'escindeixen magmes de composició químicament i mineralògica diferents, cadascun dels quals pot evolucionar amb independència.
En molts casos aquesta diferenciació és causada per la cristal·lització fraccionada del magma, amb una concentració independent de les fraccions cristal·litzades del magma que roman encara fluid; també hi poden intervenir l'assimilació i els desplaçaments de la matèria. Alguns exemples de diferenciació magmàtica, com ara la intrusió de Skaergaard (est de Groenlàndia), mostren un canvi gradual en la composició dels minerals segons les temperatures de cristal·lització.

## Vegeu també

* Sèrie de Bowen

## Referències

* 1 2 Middlemost, Eric A. K.. Magmatic differentiation (en anglès). Dordrecht: Kluwer Academic Publishers, 1989, p. 313–318. DOI 10.1007/0-387-30845-8_131. ISBN 9780442206239.
* 1 2 Diccionari de geologia. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1997. ISBN 8441227934.
* ↑ «Magmatic differenciation» (en anglès). Tulane University.
* ↑ WAGER, L. R. «Geological investigations in East Greenland. Part III. The petrology of the Skaergaard intrusion, Kangerdlugssuag, East Geenland.». Meddr. Gronland, 105, 4, 1939, pàg. 1–352.