OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sompolno

Sompolno és una ciutat de Polònia, pertany al voivodat de Gran Polònia. Es troba a 27 km al nord-est de Konin i a 108 km a l'est de Poznań, la capital de la regió. El 2016 tenia 3.14 habitants.

## Història

Sompolno obtingué els drets de ciutat el 1477 gràcies a l'arquebisbe de Gniezno. Durant el repartiment de Polònia la vila passà a sobirania de Prússia entre el 1793 i el 1807, després s'integrà al Ducat de Varsòvia fins al 1815. Després del Congrés de Viena pertanyé al Tsarat de Polònia. Després d'una reforma el 1870 perdé els drets de ciutat. Durant la Segona Guerra Mundial Sompolno fou annexionada a l'Alemanya nazi sota l'autoritat del Reichsgau Wartheland, i canvià de nom a partir del 18 de maig de 1943 pel de Deutscheneck. El 1973 recuperà el privilegi de ciutat, perdut 103 anys abans.
Del 1975 al 1998 formava part del voivodat de Konin, però d'ençà el 1999 forma part del territori del voivodat de Gran Polònia.
# Talcusita

La talcusita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la bukovita. Rep el seu nom de la seva composició química: tal·li i coure.

## Característiques

La talcusita és un sulfur de fórmula química Tl₂Cu₃FeS₄, que va ser aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1975. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Es troba en forma de cristalls aplanats, d'aproximadament 1 mm; més comunament com a grans. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2,5 i 3. Va ser descoberta l'any 1975 a la mina Mayak, al dipòsit de coure i níquel de Talnakh, a Norilsk (Taimíria, Rússia).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la talcusita pertany a «02.BD: Sulfurs metàl·lics, M:S > 1:1 (principalment 2:1), amb Hg, Tl» juntament amb els següents minerals: imiterita, gortdrumita, balcanita, danielsita, donharrisita, carlinita, bukovita, murunskita, rohaïta, calcotal·lita, sabatierita, crookesita i brodtkorbita.

## Referències

* ↑ «Thalcusite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 febrer 2016].
* ↑ «Thalcusite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Ulysses (Pennsilvània)

Ulysses és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 684 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ulysses tenia 684 habitants, 268 habitatges, i 183 famílies. La densitat de població era de 66 habitants/km².
Dels 268 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.971$ i la renda mediana per família de 27.813$. Els homes tenien una renda mediana de 27.292$ mentre que les dones 20.694$. La renda per capita de la població era de 11.602$. Entorn del 25,6% de les famílies i el 34,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ulysses». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ulysses». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Residència de Tapanoeli

Text en negretaLa residència de Tapanoeli (Residentië Tapianoeli/Tapanoeli) fou una divisió administrativa de les Índies Orientals Holandeses organitzada el 1906 que abans pertanyia al govern de la Costa Occidental de Sumatra. El 1907 s'hi van agregar les Terres dels Battak. La seva organització definitiva es va fer el 1915.

## Regències (afdeeling) i territoris (landschappen) de la residència el 1906/1907

* Regència de Groot Mandeling i Batang Natal
** Territori Goot Mandeling
** Territori de Batang Natal
* Regència de Klein Mandeling i Oeloe & Pakantan
** Territori de Klein Mandeling
** Territori Oeloe i Pakantan
* Regència d'Angkola
** Territori d'Angkola Djoeloe
** Territori d'Angkola Djai
* Regència de Si Pirok
** Territori de Si Pirok
** Territori de Si Laeetoen
** Territori de Mongsoenoban
* Regència de Natal (territori del govern)
* Regència de Padang Lawas
** Territori de Padang Lawas i 28 estats battaks
* Regència de Sibolga (territori del govern)
** Subregència de Sibolga i Ommelanden
** Subregència del districte de Toro
* Regència de Toba i Silindoeng
** Territori de Siliadoeng (territori dels Battaks)
** Territori de Toba
* Regència de Baroes
* Regència de Nias (amb les illes Onliggende)

## Divisió el 1915

* Regència de Sibolga i districte de Batang Toroe
* Regència de Natal i Batang Natal
* Regència de Padang Sidimpoean (Padang Sidimpuan)
** Subregència d'Angkola i Sipirok
** Subregència de Groot, Klein Mandsailing, Oeloe i Pakatan
** Subregència de Padang Lawas
* Regència de Battak (o Batak)
** Subregència de Silindoeng
** Subregència de Hoogvlakte van Toba (Alts de Toba)
** Subregència de Toba
** Subregència de Samosir
** Subregència de Baroes
** Subregència de Dairslanden
** Subregència de Habinsaran

## Referències

* A. Flicher, Les Etats princiers des Indes néerlandaises, Dreux 2009
# Resolució 1724 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1724 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de novembre de 2006. Després de recordar les resolucions anteriors sobre la situació a Somàlia, en particular les resolucions 733 (1992), 1519 (2003), 1558 (2004), 1587 (2005), 1630 (2005) i 1676 (2005) el Consell va restablir un grup per supervisar l'embargament d'armes contra el país durant sis mesos més i va condemnar un augment del flux d'armes al país.
El text, proposat per Qatar, fou adoptat quan els membres del Consell van debatre una altra resolució que va aixecar parcialment l'embargament d'armes per permetre que les forces de l'Autoritat Intergovernamental per al Desenvolupament es desplegessin a Somàlia. La Resolució 1725 va autoritzar aquesta última missió.

## Observacions

El Consell de Seguretat va instar els líders somalis que continuessin el diàleg polític i que el Govern Federal de Transició continués establint la governança sobre el país. Va condemnar el tràfic d'armes a través de Somàlia violant l'embargament d'armes i va demanar millores per controlar el bloqueig i instar els estats a fer complir les restriccions.

## Actes

Actuant en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va subratllar que tots els països havien de complir l'embargament i van anunciar que considerarien noves accions per garantir el compliment. Es va demanar al secretari general de les Nacions Unides, Kofi Annan, que restablís un grup de seguiment per supervisar l'aplicació de l'embargament d'armes contra Somàlia, actualitzant les llistes d'aquells que violaven les sancions, cooperant amb un Comitè establert a la Resolució 751 (1992), fent recomanacions basades en els seus resultats i suggerint maneres de millorar la capacitat dels estats regionals d'implementar l'embargament. També es va demanar al Comitè que formulés recomanacions sobre les maneres de millorar l'eficàcia de l'embargament.
Finalment, es va demanar al Comitè que considerés una visita a Somàlia per demostrar la determinació del Consell d'aplicar l'embargament d'armes.

## Referències

* ↑ «Security Council condemns 'significant increase' in Somalia weapons flow, calls for re-establishment of group monitoring arms embargo». United Nations, 29-11-2006.
* ↑ «US backs peacekeeping force in Somalia». Independent Online (South Africa), 02-12-2006.
* ↑ Yusuf, Osman «Somalia: Lifting Arms Embargo On Somalia Rebuffed As UN Monitoring Group is Given Extra Six Months». AllAfrica.com, 30-11-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)
* Guerra Civil somali

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Spring Garden

Spring Garden és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 55 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spring Garden tenia 55 habitants, 23 habitatges, i 14 famílies. La densitat de població era de 33,2 habitants/km².
Dels 23 habitatges en un 17,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 18,2% entre 25 i 44, un 43,6% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 133,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.179 $ i la renda mediana per família de 30.179 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 12.062 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spring Garden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spring Garden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Río Campo

Río Campo és un municipi de Guinea Equatorial, de la província Litoral a la Regió Continental. El 2005 tenia 1.105 habitants.

## Bibliografia

* Klotchkoff, Jean-Claude. «Río Campo». A: La Guinée équatoriale aujourd'hui. París: Éd. du Jaguar, 2009, p. 165. ISBN 978-2-86950-440-0.
# Taraf (grup musical)

Taraf és un petit grup de música folk (lăutărească) de Romania o Moldàvia, generalment format per 3-8 músics. Els instruments inclouen el violí, el violoncel, el tamborí, l'acordió, l'harmònica i el cimpoi (cornamusa romanesa).
Un taraf també inclou sovint un instrument típic de la regió: un kobza i cimbalom (Valàquia i Oltènia), una trompeta i flauta (Moldàvia), un Tárogató (prop de Banat), un clarinet (Transsilvània) o un llaüt de 2-3 cordes (al comtat de Maramureş) de vegades anomenada "zongora". Els intèrprets també poden utilitzar instruments improvisats a partir d'herba, escorça de bedoll, closques de musclos i fulles.

## Tarafs famosos

El grup Taraf de Haïdouks, introduït a Occident als anys noranta, va portar la paraula a la fama internacional.

## Referències

* ↑ Vanessa., Ellingham, Mark. Trillo, Richard. Broughton, Simon. Duane, Orla. Dowell,. World music : the rough guide.. Rough Guides, 1999. ISBN 1-85828-635-2.
# Val Müstair

Val Müstair és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat a la regió d'Engiadina Bassa/Val Müstair. Aquest municipi va ser creat per la fusió de 5 anteriors l'1 de gener de 2009.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Ratpenat frugívor antillà

El ratpenat frugívor antillà (Brachyphylla cavernarum) és una de les dues espècies de ratpenat del gènere Brachyphylla. Aquesta espècie viu al Carib des de Puerto Rico fins a Saint Vincent i les Grenadines i Barbados. S'han documentat espècimens fòssils a l'illa de Nova Providència, a les Bahames.

## Taxonomia

Hi tres subespècies reconegudes. La subespècie Brachyphylla cavernarum cavernarum és la més gran i viu des de Saint Croix fins a St. Vincent. La segona subespècie, Brachyphylla cavernarum intermedia, és de mida mitjana i viu a Puerto Rico i les Illes Verges Nord-americanes, amb l'excepció de Saint Croix. La més petita de les tres subespècies, Brachyphylla cavernarum minor, viu a Barbados.

## Descripció

El ratpenat frugívor antillà té el pèl blanc o blanc groguenc de base amb una coloració més fosca al dors. Els individus madurs fan entre 6,5 i 11,8 centímetres de llargada del cos i el cap, amb una llargària de l'avantbraç entre 5,1 i 6,9 centímetres. El pes mitjà és de 45 grams.

## Hàbitat

Els individus d'aquesta espècie viuen en diversos llocs, que inclouen edificis en desús, coves, copes denses d'arbres, esquerdes, pous amples i penya-segats. Encara que prefereixen llocs sense llum solar directe, se n'han documentat grans colònies en zones on hi toca la llum solar.

## Comportament

El ratpenat frugívor antillà surt del refugi sincrònicament una hora després de la posta de sol. Aquesta sincronització també es fa evident quan hi torna just abans de l'alba.

## Dieta

Aquesta espècie té una dieta variada que inclou fruits, pol·len, nèctar e insectes. Entre els fruits que consumeix es troben la papaia, el mango, l'ametlla de l'Índia i la sapodella. En captivitat s'ha vist l'espècie consumint plàtans, pomes, peres, melons, préssecs, i les flors del capoquer i l'arbre de les botifarres, entre d'altres. Entre els insectes que consumeixen s'inclouen una espècie de macroníssid, dues espècies d'estrèblid, una d'argàsid i dues de labidocàrpid.

## Referències

* 1 2 3 4 Pierre Swanepoel & Hugh. H Genoways «Brachyphylla cavernarum» (PDF). Mammalian Species. American Society of Mammalogists, vol.205, 15-12-1983, p.6. Arxivat de l'original el 2007-02-04 [Consulta: 27 novembre 2006]. (anglès)
* ↑ Mietzel, M. «Brachyphylla cavernarum». Animal Diversity Web. University of Michigan Museum of Zoology, 2002. [Consulta: 28 novembre 2006]. (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Ajië

Ajië (també Houailou (Wailu), Wai, i A’jie) és una llengua austronèsia parlada majoritàriament a l'àrea tradicional d'Ajië-Aro, als municipis de Houaïlou, Ponérihouen, Poya i Kouaoua, a la Província del Nord, Nova Caledònia. Té 5.400 parlants nadius i l'estatut de llengua regional de França. Aquest estatut implica que els alumnes poden fer una prova opcional en batxillerat a Nova Caledònia mateix o a la França metropolitana. Com les altres llengües canac és regulat actualment per l'"Académie des langues kanak", fundada oficialment en 2007.

## Estudis i ensenyament

L'ajië és reconegut al segle xix pels missioners protestants com una de les quatre « llengües d'evangelització » a Nova Caledònia, en les que fou traduïda la Bíblia, amb el drehu de Lifou, el negone de Maré i l'iaai d'Ouvéa. Sobre aquesta base es va realitzar el primer estudi lingüístic veritable sobre els dialectes del Pacífic a Nova Caledònia mitjançant un enfocament real etnològic i lingüístic. El portà a terme pel pastor Maurice Leenhardt, missionner protestant a Houaïlou, particularment pel que fa a l'ajië : també va fer una traducció del Nou Testament en aquesta llengua en 1922 amb el títol de Peci arii vikibo ka dovo i Jesu Keriso e pugewe ro merea xe Ajié, i completà aquesta obra establint el primer sistema de transcripció escrita per a les llengües canac, tradicionalment orals. Va exposar el seu mètode en un article titulat « Notes sur la traduction du Nouveau Testament en langue primitive, sur la traduction en houaïlou », aparegut en el segon any de la Revue d'histoire et de philosophie religieuse a Estrasburg en maig-juny de 1922.
En 1944, Maurice Leenhardt creà la càtedra de « houaïlou » a l'École des langues orientales (esdevinguda en 1977 la càtedra de « Llengües oceàniques », reagrupant les altres llengüees del Pacífic), que després del seu retir en 1953 passà al seu fill Raymond i després a Jacqueline de La Fontinelle. Aquesta última va reprendre i renovar el treball de Maurice Leenhardt sobre l'ajië, amb el treball La Langue de Houaïlou publicat en 1976 en el qual estableix una nova escriptura tenint en compte les distincions fonològiques. Des de la retirada de Jacqueline de La Fontinelle, l'ajië ja no s'ensenya a la secció de llengües oceàniques de l'INALCO.
L'ajië és ensenyat en secundària a Houaïlou (al col·legi públic de Wani, als col·legis privats protestants Do Neva, de Baganda, de Nédivin i de Tieta), a Nouméa (al liceu privat protestant Do kamo) i a la universitat de Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'Ajië a Ethnologue
* ↑ Només cinc de les 29 llengües canac (en l'informe Cerquilini de 1999 o 40 segons l'Acadèmia de les Llengües Canac) tenen aquest estatut: drehu (illa de Lifou), nengone (illa de Maré), A'jië (al voltant de Houaïlou), Paicĩ (al voltant de Poindimié) i xârâcùù (vora Canala i Thio).
# Resolució 1726 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1726 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de desembre de 2006. Després de recordar resolucions anteriors sobre la situació a Costa d'Ivori, el Consell va ampliar el mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI) i les tropes de suport franceses fins al 10 de gener de 2007.

## Detalls

El Consell de Seguretat estava molt preocupat per la crisi política en curs i per la seva deterioració a Costa d'Ivori, que comportava greus conseqüències humanitàries. Va reafirmar el seu suport a la UNOCI i les forces franceses de suport com a part de l'Operació Unicorn i afirmava que la situació al país continuava constituint una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va ampliar el mandat de la UNOCI i les forces de suport franceses a l'Operació Unicorn fins al 10 de gener de 2007.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Côte d'Ivoire operation until 10 January 2007». United Nations, 15-12-2006.
* ↑ Mehler, Andreas; Melber, Henning; Walraven, Klaas Van. Africa yearbook. BRILL, 2007, p. 82. ISBN 978-90-04-16263-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Spring City (Tennessee)

Spring City és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 2.025 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spring City tenia 2.025 habitants, 861 habitatges, i 533 famílies. La densitat de població era de 320,4 habitants/km².
Dels 861 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,9% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 24,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.009 $ i la renda mediana per família de 31.894 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.692 $ mentre que les dones 22.050 $. La renda per capita de la població era de 14.506 $. Entorn del 15,5% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spring City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spring City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# 375
## Esdeveniments

* S'escriu el Talmud de Babilònia, un comentari sobre el judaisme de més de 2 milions de paraules
* Els huns invaeixen gran part d'Europa
* Es prohibeix el matrimoni entre ciutadans romans i estrangers

## Naixements

* Alaric I, rei visigot
# Val Canale

Val Canale (friülès Val Cjanâl, alemany Kanaltal, eslovè Kanalska dolina) és una vall dels Alps que s'estén entre la província d'Udine (Friül-Venècia Júlia) i Caríntia (Àustria), entre Pontebba i Arnoldstein amb direcció Oest-Est. És travessada pel riu Fella, afluent del Tagliamento, i pel riu Slizza; la sella de Camporosso divideix les dues xarxes hidrogràfiques.
La Val Canale separa els Alps Càrnics, a l'oest, dels Alps Julians. a l'est. Els centres principals de la vall són Tarvisio, Pontebba i Malborghetto Valbruna a Friül-Venècia Júlia, i Arnoldstein a Caríntia.
Lingüísticament la vall és única a Europa, ja que hi ha elements lingüístics de quatre llengües: italià, friülès, eslovè i alemany. És fronterera entre tots aquests països. Endemés, les minories lingüístiques estan protegides per la llei italiana 482/99.

## Topònims en les quatre llengües

| Italià | Friülà | Eslovè | Alemany |
| Bagni di Lusnizza | Lusnìts | Lužnica | Lusnitz |
| Camporosso | Cjampros | Žabnice | Saifnitz |
| Cucco | Cuc | Kuk | Kuk |
| Malborghetto Valbruna | Malborghèt-Valbrune | Naborjet-Ovčja vas | Malburgeth-Wolfsbach |
| Pontebba | Ponteibe | Tablja | Pontafel |
| Santa Caterina | Sante Catarìne | Šenkatríja | Sankt Kathrein |
| San Leopoldo | San Leopolt | Lipalja vas | Leopoldskirchen |
| Tarvisio | Tarvis | Trbiž | Tarvis |
| Ugovizza | Ugovize | Ukve | Uggowitz |
| Cave del Predil | Gjavis | Rabelj | Raibl |

## Història

La vall havia format part antigament del ducat de Caríntia i des del segle xi del ducat de Carniola. Fou incorporada a Itàlia després del Tractat de Saint-Germain-en-Laye el 1919. Quan el 1939 se signà l'Acord d'Opció al Tirol del Sud, uns 5.600 alemanys (el 80% de la comunitat) i uns 100 eslovens van marxar cap a Àustria, dels quals només va tornar un 20%. Cap a l'any 2000 encara un 20% de la població de la vall parlava alemany o eslovè,