OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joaquim Viñas i Latorre

Joaquim Viñas i Latorre (Tortosa, 19 d'abril de 1943 - Barcelona, 3 de maig de 1994) fou un futbolista català de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Nascut a Tortosa, amb vuit anys es traslladà a viure a Barcelona. Començà a jugar al juvenil de la Penya Blaugrana i després del FC Barcelona. Ascendí a l'equip del FC Barcelona d'Aficionats. A continuació jugà a tercera divisió a la UE Poble Sec, Terrassa FC, FC Vilafranca, dues temporades a la UE Sants i dues temporades més a la UE Sant Andreu. L'any 1969 fou fitxat pel RCD Espanyol. Amb l'Espanyol només va jugar 13 minuts de lliga el 9 de novembre de 1969, en el partit Espanyol-Valladolid (4-0), com a substitut de Pepín, així com dos partits de copa davant la UE Maó. El febrer de 1971 fou cedit a la UE Sant Andreu a segona divisió. En finalitzar la temporada fou traspassat al Llevant UE, i acabà la seva carrera al CE Europa.
Va jugar un partit amb la selecció espanyola amateur el 20 de maig de 1970 davant Tunísia (Tunis, 0-1).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JOAQUIN VIÑAS». Mundo Deportivo, 20-08-1969. [Consulta: 9 abril 2017].
* 1 2 3 4 «Joaquín Viñas, interior del CD San Andrés». Mundo Deportivo, 26-01-1968. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Necrològiques». La Vanguardia, 04-05-1994. [Consulta: 9 abril 2017].
* 1 2 3 4 «Falleció Joaquín Viñas, que fuera jugador del RCD Español». Mundo Deportivo, 04-05-1994. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Fitxa de Viñas». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Viñas al San Andrés». Mundo Deportivo, 11-02-1971. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «El españolista Viñas al Levante». Mundo Deportivo, 21-07-1971. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ TODO SOBRE TODAS LAS SELECCIONES, Félix Martialay, Editorial ESM, Pàgina 71 ISBN 978-84-935390-2-3

## Enllaços externs

* Joaquim Viñas i Latorre a BDFutbol
# La Fortesa

«La Fortesa» té aquests significats:
* La Fortesa (Piera), nucli de Piera
* La Fortesa (Sant Pere Sallavinera), nucli de Sant Pere Sallavinera
# Guilhelma de Rosers

Guilhelma de Rosers (o Guillelma) (fl....1235–1265) fou una trobairitz occitana.

## Vida

No es conserva cap vida de Guilhelma de Rosers ni documents que ens donin informació sobre la seva persona. Hauria estat originària de Rotgiers, segons es dedueix de nom. La cronologia de la seva producció poètica es basa en el fet que la seva única poesia conservada és un partiment amb Lanfranc Cigala, aquest sí de cronologia coneguda.
Se suposa que hauria passat algun temps de la seva vida a Gènova no sols per la seva relació literària amb Lanfranc Cigala, sinó perquè es conserva una poesia anònima (PC 461,204 Quan Proensa ac perduda proeza) que lloa Guilhelma i lamenta la seva llarga estada entre els genovesos.
El partiment, conservat en diversos cançoners, va precedit en el cançoner P d'una razó que en vol explicar les circumstàncies. Lanfranca planteja a Guilhelma una qüestió a l'entorn del comportament correcte en el cas de dos cavallers que anaven a visitar llurs dames en una nit de tempesta; un d'ells torna enrere al seu castell per socórrer uns cavallers que no tenen allotjament en aquella nit i l'altre continua el camí cap al castell de la seva dama. La pregunta és si ha actuat millor el que manté la paraula amb la seva dama o el que socorre els cavallers. Guilhelma opta per defensar el que continua el camí per retrobar la seva dama (qu'eu pres trop mais qui ço que ditz aten / que qui en als son coratge cambia [v. 15-16] mout i fetz gran ultratge [...] quar non servic sidonz primeiramen [v. 27-29]; "aprecio més qui manté el que ha dit / que el qui canvia la seva intenció per una altra", "feu un gran ultratge [...], ja que no va servir la seva dama en primer lloc").

## Obra

* (200,1 = 282,14) Na Guillelma, maint cavalier arratge (partiment amb Lanfranc Cigala).

## Referències

* ↑ El text d'aquesta cançó es pot trobar aquí: http://trobadors.iec.cat/veure_d.asp?id_obra=139, junt amb una traducció a l'italià: http://trobadors.iec.cat/veure_traduccio_un.asp?id_traduccio=77. Vegeu també Francesca Gambino, Canzoni anonime di trovatori e trobairitz, Alessandria, Edizioni dell'Orso, 2003, p. 25-41
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Pierre Bec, Chants d'amour des femmes-troubadours. París: Stock, 1995, pàg. 150-157.
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Guilhelma de Rosers és el número PC 200].
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 311-313 [Edició, amb traducció a l'espanyol, de la razó al partiment amb Lanfranc Cigala].

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz.

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-200/200%20-%20Guilhelma%20de%20Rougiers.htm
* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
# Lina Rosales

Lina Rosales és el nom artístic de Beatriz Melero Muñoz (Madrid, 28 de desembre de 1928), actriu de cinema i de televisió espanyola actualment retirada dels escenaris. Filla d'un fabricant de mobles, va estudiar ballet i es dedicà al teatre professionalment després que Estrellita Castro la descobrís en una funció. Va debutar en el cinema amb Paraluman (1941), però no va ser fins a la dècada del 1950 quan va destacar en el cinema. També va fer teatre a la televisió als programes Primera fila i Novela entre 1964 i 1966. Després d'actuar a Hembra (1970) de César Fernández Ardavín no va fer més cinema.

## Filmografia

* Paraluman (1941)
* Historia de dos aldeas (1951)
* Bajo el cielo de España (1953)
* El pórtico de la gloria (1953)
* Sierra maldita (1954)
* Ha pasado un hombre (1956)
* Héroes del aire (1957)
* Una muchachita de Valladolid (1958)
* Goliat contra los gigantes (1961)
* Canción de cuna (1961)
* El señor de La Salle (1964)
* Per un pugno nell'occhio (1965)
* La vida nueva de Pedrito de Andía (1965)
* Hembra (1970)

## Referències

* ↑ Pérez p.317
* ↑ Lina Rosales per Rafael de Castillejo

## Bibliografia

* Monserrat Claveras Pérez. La Pasión de Cristo en el cine. Encuentro, 2011.
# Leptagrostis

Leptagrostis és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

Leptagrostis schimperiana (Hochst.) C.E.Hubb.
# JSON

JSON (acrònim de JavaScript Object Notation) és un estàndard obert basat en text dissenyat per a intercanvi de dades llegible per humans. Deriva del llenguatge script JavaScript, per a representar estructures de dades simples i llistes associatives, anomenades objectes. Malgrat la seva relació amb el JavaScript, té implementacions per a gran part dels llenguatges de programació. Douglas Crockford va especificar i popularitzar el format JSON, i es descriu a l'[RFC:4627 RFC:4627]. El tipus MIME del JSON és application/json. L'extensió de fitxer és .json.
El format JSON s'utilitza habitualment per serialitzar i transmetre dades estructurades en una connexió de xarxa. S'utilitza principalment per intercanviar dades entre un servidor i una aplicació web, sent una alternativa a l'XML. S'utilitza freqüentment en aplicacions Ajax.

## Referències

* ↑ Video: Douglas Crockford — The JSON Saga Arxivat 2011-05-11 a Wayback Machine., on Yahoo! Developer Network. In the video Crockford states: "I do not claim to have invented JSON ... What I did was I found it, I named it, I described how it was useful. [and a few sentences later ...] So the idea's been around there for a while. What I did was I gave it a specification, and a little website."

## Enllaços externs

* Pàgina web
* RFC:4627
# Khattabiyya

Khattabiyya fou una secta extremista xiïta de Kufa fundada per Abu-l-Khattab al-Assadí (mort el 755) que es considerava el representant i legatari (wassí) de l'imam Jàfar as-Sàdiq. Després del 748 la secta en va fragmentar en diverses grupuscles com els bazighiyya (de Bazigh ibn Mussa), el grup d'adeptes d'As-Sarí al-Àqsam, els muammariyya de Muàmmar ibn al-Àhmar i els mufaddaliyya d'Al-Mufàddal ibn Úmar al-Jufí.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Khaṭṭābiyya".
* Enciclopèdia Irànica: "Khattabiya"
# Hans Lewy

Hans Lewy (Breslau, 20 d'octubre de 1904 - Berkeley, 23 d'agost de 1988) va ser un matemàtic nord-americà d'origen alemany conegut pel seu treball en equacions de derivades parcials.
Va néixer a Breslau, Alemanya (ara Wrocław, Polònia). Va ser guardonat amb el Premi Wolf en Matemàtiques el 1986.

## Publicacions Rellevants

* Lewy, Hans «A priori limitations for Monge-Ampère equations». Trans. Amer. Math. Soc., 37, 1935, pàg. 417–434. DOI: 10.1090/s0002-9947-1935-1501794-9.
* Lewy, Hans «On the non-vanishing of the Jacobian in certain one-to-one mappings». Bull. Amer. Math. Soc., 42, 1936, pàg. 689–692. DOI: 10.1090/s0002-9904-1936-06397-4.
* Lewy, Hans «Generalized integrals and differential equations». Proc Natl Acad Sci U S A, 22, 6, 1936, pàg. 377–381. DOI: 10.1073/pnas.22.6.377. PMC: 1076784. PMID: 16588088.
* Lewy, Hans «A priori limitations for Monge-Ampère equations. II». Trans. Amer. Math. Soc., 41, 1937, pàg. 365–374. DOI: 10.1090/s0002-9947-1937-1501906-9.
* Lewy, Hans «On the existence of a closed convex surface realizing a given Riemannian metric». Proc Natl Acad Sci U S A, 24, 2, 1938, pàg. 104–106. DOI: 10.1073/pnas.24.2.104. PMC: 1077039. PMID: 16588189.
* Lewy, Hans «Generalized integrals and differential equations». Trans. Amer. Math. Soc., 43, 1938, pàg. 437–464. DOI: 10.1090/s0002-9947-1938-1501953-8.
* Lewy, Hans «On differential geometry in the large. I. Minkowski's problem». Trans. Amer. Math. Soc., 43, 1938, pàg. 258–270. DOI: 10.1090/s0002-9947-1938-1501942-3.
* Lewy, Hans; Green, John Willie. Aspects of the Calculus of Variations. Berkeley: U. of California Press, 1939.
* Lewy, Hans «Water waves on sloping beaches». Bull. Amer. Math. Soc., 52, 1946, pàg. 737–775. DOI: 10.1090/s0002-9904-1946-08643-7.
* Lewy, Hans «On the boundary behavior of minimal surfaces». Proc Natl Acad Sci U S A, 37, 2, 1951, pàg. 103–110. DOI: 10.1073/pnas.37.2.103. PMC: 1063312. PMID: 16578356.
* Lewy, Hans «A note on harmonic functions and a hydrodynamical application». Proc. Amer. Math. Soc., 3, 1952, pàg. 111–113. DOI: 10.1090/s0002-9939-1952-0049399-9.
* Lewy, Hans «On the reflection laws of second order differential equations in two independent variables». Bull. Amer. Math. Soc., 65, 1959, pàg. 37–58. DOI: 10.1090/s0002-9904-1959-10270-6.

## Referències

* ↑ Wolf Foundation. «THE 1984/5 WOLF FOUNDATION PRIZE IN MATHEMATICS» (en hebrew), 2003. [Consulta: 14 setembre 2013].
* ↑ Reid, W. T. «Review: Aspects of the Calculus of Variations, notes by J. W. Green from lectures by Hans Lewy». Bull. Amer. Math. Soc., 46, 7, 1940, pàg. 595–596. DOI: 10.1090/s0002-9904-1940-07238-6.

## Enllaços externs

* biografia
# Ius iudiciorum

Ius iudiciorum és una locució llatina que significa el dret de sentenciar.
Segons Thomas Hobbes, el ius iudiciorium i el ius praescribendi regulas boni et mali (el dret de prescriure regles del bé i del mal) són els drets del que té la màxima potestat civil. En aplicació d'aquest principi, a Anglaterra, el rei no podia condemnar un lord sense consultar la cambra dels Lords. Segons Hugo Grotius és important distingir el dret de sentenciar del ius Magistratuum creandorom, destiutendorum, mutandorem, o el dret de nomenar, destituir i de mudar magistrats, dos drets molt diferents, que la gent poc instruïda sovint confon. A l'Església Catòlica el dret de sentenciar escau ex officio al papa en causes penals de dret canònic. Pot delegar aquest dret a membres inferiors del clergat, segons la posició en la jerarquia de l'imputat.

## Referències

* ↑ Hobbes, Thomas. William Moleworts (ed.). Opera philosophica quæ latine scripsit omnia (en llatí). 3. Joannes Bohn, 1841, p. 156 i 168. «Quamobre jus judiciorium et jus praescribendi regulas boni et mali, id est, jus legum ferendarum, pertinent ad illum qui summam habet potestatem civilem»
* ↑ Boeckler, Johann Heinrich. In Hugonis Grotii Jus Belli Et Pacis commentatio (en llatí). Estrasburg: Dulssecker, 1704, p. 218.
* ↑ Becmann, Johann Christoph. «de Republica». A: Meditationes Politicae, 1672, p. 85.
# Leptatherina wallacei

Leptatherina wallacei és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 7 cm de llargària màxima (normalment, en fa 4).

## Reproducció

Té lloc durant la primavera i l'estiu. Assoleix la maduresa sexual en arribar al primer any de vida.

## Alimentació

Menja principalment insectes i petits crustacis.

## Depredadors

És depredat per Platycephalus speculator, Phalacrocorax melanoleucos i Phalacrocorax sulcirostris.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i salabrosa, pelàgic i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Pavlov A., Ivantsoff W., P. R. Last & L. E. L. M. Crowley, 1988. Kestratherina brevirostris, a new genus and species of silverside (Pisces: Atherinidae) with a review of atherinid marine and estuarine genera of southern Australia. Aust. J. Mar. Freshwater Res. v. 39. 385-397.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Prince, J. D., Ivantsoff, W. & Potter, I. C., 1982. Atherinosoma wallacei, a new species of estuarine and inland water silverside (Teleostei: Atherinidae) from the Swan-Avon and Murray rivers, Western Australia. Australian Zoologist v. 21 (pt 1): 63-74.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 6 «Leptatherina wallacei» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002.
* ↑ Prince, J.D. i I.C. Potter, 1983. Life-cycle duration, growth and spawning times of five species of Atherinidae (Teleostei) found in a western Australian estuary. Aust. J. Mar. Freshwat. Res. 34:287-301.
* ↑ Humphries, P., G.A. Hyndes i I.C. Potter, 1992. Comparisons between the diets of distant taxa (Teleost and Cormorant) in an Australian estuary. Estuaries 15(3):327-334.
* ↑ «Predators - Leptatherina wallacei» (en anglès).
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Mezenci

Mezenci, el menyspreador dels déus, va ser un rei etrusc oriünd d'Agil·la, ciutat d'Etrúria anomenada més tard Caere.
Els testimonis més antics els veiem al llibre (avui perdut) dels Orígens, escrit per Cató cap al segle ii aC. Allí es diu que Turnus va cridar Mezenci després de la primera derrota contra Eneas i Latinus. Turnus, per convèncer-lo, li va prometre la meitat de la collita de vi del Latium i del seu propi territori. Però Eneas, per la seva part, va fer el mateix oferiment a Júpiter. La promesa feta al déu va ser més efectiva que la de Turnus, i Mezenci va ser mort. En aquesta batalla, Eneas va desaparèixer de forma misteriosa, i va anar a ocupar un lloc entre els déus. Ascani, el seu fill, el va succeir. Va complir la promesa feta pel seu pare a Júpiter, i així s'explicava l'origen de les Vinàlia, celebrades cada any i on s'oferien a Júpiter les primícies de la collita de vi.
Dionís d'Halicarnàs dona una versió diferent, i diu que després del casament d'Eneas amb Lavínia, aquest heroi i Latinus van haver de fer front a diversos atacs dels rútuls, comandats per Turnus, nebot d'Amata. Durant la primera batalla moren Turnus i Latinus, i els rútuls demanen ajuda a Mezenci. Comença una segona batalla, molt sagnant, i al vespre, quan el resultat encara és incert, veuen que Eneas ha desaparegut i Ascani pren el comandament. Però els troians i els llatins tenen dificultats i Ascani demana un armistici. Mezenci demana tot el vi que produeixi el Latium, i Ascani ofereix a Júpiter el vi del país, mentre aprofita una nit sense lluna per dur a terme un atac que és un èxit total. Lausus, el fill de Mezenci, mor en la lluita i els etruscs es repleguen en desbandada. Mezenci coneix al mateix temps la mort del seu fill i la derrota de l'exèrcit i demana una treva. Ascani concedeix pas lliure al rei i a la resta del seu exèrcit i des d'aquell moment Mezenci va ser un fidel aliat dels llatins.
Virgili, al llibre X de la seva Eneida, simplifica la figura de Mezenci. Segueix sent rei de Caere, però explica que el seu regnat era conegut com el suplici de Mezenci, un període de por, crueltat i impietat al que va sotmetre els seus súbdits etruscs, i aquests, cansats de la seva tirania, el van expulsar, i es va refugiar a la cort de Turnus, rei dels rútuls. Combat al costat d'aquest rei amb el seu fill Lausus, i Eneas deixa malferit a Mezenci i mort a Lausus mentre intentava defensar el seu pare. Mezenci aconsegueix refer-se i posteriorment intenta venjar la mort del seu fill, però acaba mort pel mateix Eneas. Virgili no fa menció de la promesa de consagrar el vi del Latium ni a Mezenci ni a Júpiter. En el relat de Virgili només Mezenci és enemic d'Eneas, i els etruscs, que l'han expulsat, figuren al costat dels troians i per tant, de Roma. Cal recordar aquí l'ascendència etrusca de Mecenàs, que tenia avantpassats que havien regnat a les ciutats etrusques i que en aquells moments era amic íntim d'August.

## Referències

* ↑ Virgili. Eneida, vol. III: llibres VII-IX. Fundació Bernat Metge, 1972, p. 59.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 363. ISBN 9788496061972.
# Khatun (cràter)

Khatun és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 44,1 km de diàmetre. Porta el nom de Mihri Khantun (1456-1514), poetessa turca, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Khatun». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# José Wenceslao Marin López

José Wenceslao Marín López († l'Hospitalet de Llobregat, 1939) fou el primer alcalde de l'Hospitalet de Llobregat durant el franquisme.
El 1934 es va traslladar a viure a l'Hospitalet de Llobregat. D'ideologia conservadora, durant la Segona República Espanyola va simpatitzar amb la dreta local i va militar inicialment en la CEDA (o potser en la Lliga Regionalista) i finalment a Renovación Española.
Durant la guerra civil espanyola va romandre a l'Hospitalet de Llobregat, on va treballar per a la quinta columna, raó per la qual fou empresonat al castell de Montjuïc fins a la fi del conflicte. El 3 de febrer de 1939 fou nomenat alcalde de la primera gestora municipal de l'Hospitalet de Llobregat. Durant el seu mandat també fou president de la gestora de la Unió Esportiva de Sants i un dels impulsors de la Volta Ciclista a Catalunya. L'octubre de 1939, però, fou destituït per les autoritats locals sota l'acusació de frau en l'abastiment de la ciutat en la venda de material de recuperació i tancat a la presó juntament amb el seu secretari Joan Coca. Va morir poc després.

## Referències

* ↑ José Wenceslao Marín a xtec.es
* ↑ Una presó i una capella a ca la Pubilla Casas, 1939
* ↑ «L'Hospitalet i la Volta Ciclista a Catalunya. Una relació que mereix ser explicada». Arxivat de l'original el 2012-04-16. [Consulta: 29 agost 2014].
# Grup de Música i Teatre El Gínjol

* No s'ha de confondre amb Gínjol.
El Grup de Música i Teatre El Gínjol és una associació cultural catalana de Maçanet de la Selva, fundada el gener de 1991 amb l'ànim de fomentar la cançó coral i el teatre.
El 1991, sota la primera presidenta Maria Assumpció Artigas es va crear una coral d'adults, batejada amb el mateix nom de l'entitat, El Gínjol, i una d'infants, Xerinola, dirigides pels músics Lluís Caballeria i Judit Giralt. El 1996 va seguir el cor Espirall, per nens més grans. Finalment el 1998 es va crear el cor juvenil Coral Joventut del Gínjol. Les dues corals infantils es van dissoldre el 2014.
El grup organitza igualment excursions culturals, intercanvis internacionals, cursos de ball de saló i d'iniciació al teatre infantil. Realitza espectacles musicals. Des de l'any 1996 organitza cada any el primer dissabte d'agost el «Festival de Varietats». El 2021, a l'ocasió d'aquest festival per primera vegada el grup va produir una òpera d'un acte, La minyona mestressa de Giovanni Battista Pergolesi.

## Fets destacats

* 2008: Tercer lloc per la coral Joventut dirigida per Judit Giralt al Torneo Internazionale di Musica de Verona (Itàlia)
* Coral Joventut del Gínjol (2012)
* Coral d'adults El Gínjol (2019)
* Coral infantil l'Espirall el 2013

## Referències

* ↑ Albertí, 2016, p. 141.
* ↑ «Gínjol i Xerínola dues corals, un concert» (pdf). Diari de Girona, 07-08-1992, pàg. 19.
* ↑ «Grup de Música i Teatre El Gínjol». La Selva Cultura. Consell Comarcal de la Selva, s.d. [Consulta: 15 novembre 2021].
* ↑ X.C. «La Coral Joventut d'El Gínjol presenta demà a Maçanet el seu primer disc» (pdf). El Punt, 26-07-2001, pàg. 31.
* 1 2 Albertí, 2016, p. 143.
* ↑ «La coral El Gínjol de Maçanet fa un intercanvi amb la Scuola di Fiesole». Diari de Girona, 24-06-2004, pàg. 3.
* ↑ «Una coral de Maçanet de la Selva rep una subvenció de la Unió Europea» (pdf). Diari de Girona, 21-10-2005, pàg. 46.
* ↑ «El Gínjol torna a La Societat de Maçanet amb el reeixit musical «Fil a l'agulla»». Diari de Girona, 04·08·18.
* ↑ «Maçanet celebra el Festival de Varietats amb un musical». Diari de Girona, 06-08-2014 [Consulta: 15 novembre 2021].
* ↑ «La coral Joventut de Maçanet es queda a un pas de la final del TIM». Diari de Girona, 11-06-2008.

## Bibliografia

* Albertí, Jordi. Maçanet de la Selva vist de prop. Maçanet de la Selva: Editorial Gregal, 2016, p. 312. ISBN 978-84-94-61822-2.
* «La coral El Gínjol fa una cantada de nadales a Girona». Diari de Girona, 08-01-2006, pàg. 26.
* Quintana, D. «El Gínjol acull més d’un centenar de músics d’arreu d’Europa pel Maçanet/Somni 2006». Diari de Girona, 5 d’agost 2006, pàg. 12.

## Enllaços externs

* «Maçanet de la Selva celebra el 30è aniversari del Grup de Música i Teatre El Gínjol». Ajuntament de Maçanet de la Selva, 15-11-2021.
# Limfoma MALT

El limfoma MALT és una forma de limfoma de cèl·lules B que afecta el teixit limfoide associat a les mucoses (TLAM o MALT), freqüentment de l'estómac, però pràcticament qualsevol lloc de la mucosa es pot veure afectat. És un càncer originat a partir de cèl·lules B a la zona marginal del TLAM, i també s'anomena limfoma de cèl·lules B de la zona marginal extraganglionar o limfoma de teixit limfoide associat a les mucoses.