OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cala Gran

Cala Gran és una cala de Cala d'Or situada al sud-est de l'illa de Mallorca, entre Cala Petita i el Caló dels Corrals. Està situada a la part central de la urbanització, i és la més gran de Cala d'Or (d'això pren el nom).
Es tracta d'una cala estreta flanquejada per parets rocoses i d'arena fina i blanca, envoltada de xalets amagats entre les capçaleres dels pins frondosos que hom ha conservat. Compta amb diversos hotels devora l'arenal i amb un parc infantil.
En aquesta cala va desembarcar una expedició pirata que va saquejar Santanyí el segle xiv.

## Referències

* ↑ També anomenada els Calons Grans: «Santanyí». Nomenclàtor Toponímic de les Illes Balears. [Consulta: 14 febrer 2020].
* 1 2 3 «Cala Gran». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 14 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a Platges de Balears Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Brécé

Brécé (en bretó Brec'heg, en gal·ló Berczaé) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.733 habitants. Limita al sud amb Noyal-sur-Vilaine, al nord amb Acigné i a l'est amb Servon-sur-Vilaine.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 434 | 454 | 630 | 835 | 1.128 | 1.561 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Joël Bouvet | |
# Fukuoka

Fukuoka (福岡市 Fukuoka-shi) és la capital de la prefectura de Fukuoka a l'extrem nord de l'illa Kyushu del Japó.
És la major ciutat en Kyushu, seguida de Kitakyushu. Kyushu és la tercera illa en grandària al Japó i la més al sud de les illes principals. És considerat el lloc de naixença de la civilització japonesa. La ciutat és una de les principals àrees de l'àrea metropolitana Fukuoka-Kitakyushu.
Es troba travessant l'estret de Corea des de la ciutat coreana de Busan, pel que la ciutat ha estat fortament influenciada per la gastronomia coreana i és actualment un centre d'intercanvi cultural de l'Àsia oriental.
Cap a juliol del 2003 la ciutat era estimada en una població d'1.325.611 habitants i una densitat de 4.054,18 persones per quilòmetre quadrat. La superfície total de la ciutat és de 339,38 km². Amb una edat mitjana de 38,6 anys, Fukuoka és la segona ciutat important més jove del Japó i amb una taxa de creixement del 4,4% és també la segona ciutat de major creixement (d'acord amb dades del cens del 2000).
Fukuoka es divideix en set districtes: Chuo, Hakata, Higashi, Jonan, Minami, Nishi i Sawara.

## Fills il·lustres

* Yoshinori Ohsumi (1945 -) biòleg, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de l'any 2016.

## Referències

* ↑ «Fukuoka». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ «Sacred Island of Okinoshima and Associated Sites in the Munakata Region» (en anglès). UNESCO World Heritage Center. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ Kim, Won Bae; Yeung, Yue-man; Choe, Sang-Chuel. Collaborative Regional Development in Northeast Asia: Towards a Sustainable Regional and Subregional Future (en anglès). The Chinese University of Hong Kong Press, 2011-07-18, p. 290. ISBN 978-962-996-482-5.
# Drogenbos

Drogenbos és un municipi belga de la província de Brabant Flamenc a la regió de Flandes. És un dels sis municipis amb facilitats lingüístiques de la perifèria de Brussel·les. Limita amb els municipis de Linkebeek, Beersel, Sint-Pieters-Leeuw, Anderlecht, Vorst i Uccle.

## Personatges il·lustres

* Carles II Teodor de Baviera, elector imperial.
# Centre d'informació sobre la xarxa

Network Information Center o Centre d'Informació sobre la Xarxa, més conegut pel seu acrònim NIC, és un grup de gent, un organisme o una institució encarregada d'assignar dominis d'Internet sota el seu domini de xarxa siguin genèrics o de països, a persones naturals o empreses que mitjançant un DNS poden muntar llocs d'Internet mitjançant un proveïdor d'allotjament.
Bàsicament existeix un NIC per a cada país al món i aquest NIC és el responsable per a tots els dominis amb acabament corresponent a aquest país, per exemple: NIC Mèxic és l'encarregat de tots els dominis que acaben en .mx, la qual és l'acabament corresponent a dominis de Mèxic.

## Enllaços externs

* NIC Xile (Universitat de Xile)
* NIC Mèxic
* NIC República Dominicana
* NIC República Argentina
# Cala Garretes

La cala Garretes, o cala Racó de Garretes, és una petita platja natural del municipi del Perelló (Baix Ebre), situada entre la Punta de l'Àliga i el Cap Roig, entre la platja de Cala Moros, a llevant, i la platja de l'Adolç del Me, a ponent. Té una longitud de 29 metres i una amplada de 7 metres, formada per grava i còdols. Està rodejada d'una zona boscosa. No disposa de cap servei. S'hi accedeix a peu pel camí de ronda, que coincideix amb la senda GR-92, i en vehicle.

## Referències

* ↑ «Cala Racó de Garretes». Beachfarer.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Cala Garretes». Diputació de Tarragona.
# El Heddaf

El Heddaf (àrab: الهدّاف, Al-haddāf, literalment ‘El golejador’) és un diari nacional algerià dedicat al futbol.

## Perfil

El Haddaf té una edició en francès anomenada Le Buteur. El diari organitza diversos esdeveniments i activitats sobre esports al país.
La versió en línia del document va ser el quart lloc web més visitat durant l'any 2010 a la regió MENA.

## Futbolista àrab de l'any

* 2007: Mohamed Aboutrika
* 2008: Mohamed Aboutrika
* 2009: Madjid Bougherra
* 2010: Mohamed Zidan
* 2011: Adel Taarabt
* 2012: Mohamed Aboutrika
* 2013: Mohamed Salah
* 2014: Yacine Brahimi
* 2015: Mehdi Benatia
* 2016: Riyad Mahrez
* 2017: Mohamed Salah
* 2018: Mohamed Salah

## Referències

* ↑ «Good Football». US Embassy in Algeria, 18–24 abril 2011. Arxivat de l'original el 8 setembre 2014. [Consulta: 8 setembre 2014].
* ↑ Lakrout Ahmed. «Sports educating in the Islamic culture: the role of the media». Sportmeet, 29-09-2012. Arxivat de l'original el 8 setembre 2014. [Consulta: 8 setembre 2014].
* ↑ «Forbes Releases Top 50 MENA Online Newspapers; Lebanon Fails to Make Top 10». , 28-10-2010. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-07-29. [Consulta: 23 octubre 2022].
* ↑ «المصري محمد صلاح أحسن لاعب عربي لسنة 2013 حسب استفتاء "الهداف"». [Consulta: 8 gener 2017].
* ↑ «براهيمي أفضل لاعب عربي في استفتاء جزائري». [Consulta: 8 gener 2017].
* ↑ «Mahrez, joueur arabe de l'année». , 26-12-2016.

## Enllaços externs

* El Heddaf - Lloc web oficial
# Fukomys whytei

Fukomys whytei és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates talp. És endèmica de Malawi. Es tracta d'un animal social de vida subterrània. El seu hàbitat natural són els boscos de miombo, on viu a altituds d'entre 500 i 1.760 msnm. Aquest tàxon fou anomenat en honor del naturalista britànic Alexander Whyte.

## Referències

* ↑ Burda, H.; Šumbera, R.; Chitaukali, W. N.; Dryden, G. L «Taxonomic status and remarks on ecology of the Malawian mole-rat Cryptomys whytei (Rodentia, Bathyergidae)» (en anglès). Acta Theriologica, 50, 4, 2005, pàg. 529-536.
* ↑ Lövy, M.; Šklíba, J.; Burda, H.; Chitaukali, W. N.; Šumbera, R «Ecological characteristics in habitats of two African mole-rat species with different social systems in an area of sympatry: implications for the mole-rat social evolution» (resum) (en anglès). Journal of Zoology, 286, 2, 2011, pàg. 145-153.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 444. ISBN 978-0801893049.
# ESPN FC

ESPN FC (abans ESPN SoccerNet) és un programa de televisió nord-americà que cobreix el futbol que s'emet diàriament pel servei de streaming ESPN+. L'origen d'ESPN FC va ser un lloc web propietat d'ESPN Inc. Originalment establert el 1995 com a SoccerNet, el lloc web va ser adquirit per ESPN el 1999. El domini ESPNFC.com ara redirigeix a la cobertura de notícies de futbol a ESPN.com.

## Història

Originalment titulat SoccerNet, el lloc web va ser creat per Greg Hadfield i el seu fill adolescent Tom el 1995, inicialment proporcionant actualitzacions de resultats en directe, taules i articles de notícies. Greg, en aquell moment, treballava per al Daily Mail i per tal d'obtenir capital, efectivament va rescindir la propietat del lloc als seus caps a canvi de 40.000£ i un esquema de repartiment d'ingressos.
El 1999, Buena Vista Internet Group (BVIG) va adquirir una participació de control del 60 per cent a SoccerNet del Daily Mail and General Trust per 15 milions de lliures.

## Programa de televisió

Finalment ESPN va llançar un programa d'estudi de televisió dels EUA a ESPNews, ESPN2, BT Sport, ESPN Australia i TSN dedicat al futbol, també conegut com ESPN FC. El programa es va emetre originalment els vespres entre setmana a les 6 de la tarda, amb un programa de resum setmanal emès els diumenges a la nit. El programa compta amb un repartiment majoritàriament britànic. Dan Thomas treballa com a presentador principal amb Adrian Healey, Sebastian Salazar i Kay Murray.

## Referències

* ↑ , December 1, 1999.
* ↑ «ESPN FC Schedule - TV Listings». TWC Central. Arxivat de l'original el 2018-03-18. [Consulta: 27 setembre 2017].

## Enllaços externs

* ESPN FC - Lloc web oficial
* Buena Vista Acquires, Relaunches SoccerNet
# Cichla pleiozona

Cichla pleiozona és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 34 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones a Bolívia i el Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander & Ferreira (2006). A review of the South American cichlid genus Cichla, with descriptions of nine new species (Teleostei: Cichlidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, Vol. 17, Núm. 4, pp. 289-398.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Campionat Europeu de Waterpolo de 2018

El XXXIII Campionat Europeu de Waterpolo se celebrarà a Barcelona el 2018 sota l'organització de la Lliga Europea de Natació (LEN) i la Federació Espanyola de Natació.

## Referències

* ↑ «Barcelona, sede del Europeo de waterpolo en 2018». El País, 7 de març de 2015.
# Copa de les Ciutats en Fires 1963-64

La Copa de les Ciutats en Fires 1963-64 fou la sisena edició de la Copa de les Ciutats en Fires, que es disputà la temporada 1963-64. La competició fou guanyada pel Saragossa en una final a partit únic disputat al Camp Nou de Barcelona contra el València CF, que arribava a la seua tercera final consecutiva. Només participà una selecció de ciutat, la de Copenhaguen.
A causa d'un arbitratge escandalosament parcial contra el València patit a la final, el club merengot va negar-se a assistir a la recepció oficial de la FIFA, quedant el trofeu de subcampió sense replegar.

## Primera Ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Stævnet | 4–9 | Arsenal | 1–7 | 3–2 |
| Aris Bonnevoie | 0–2 | RFC Liegeois | 0–2 | 0–0 |
| Glentoran | 1–7 | Partick Thistle | 1–4 | 0–3 |
| Spartak Brno | 7–1 | Servette | 5–0 | 2–1 |
| Lausanne-Sport | 4–4 | Hearts | 2–2 | 2–2 |
| Iraklis | 1–9 | Real Zaragoza | 0–3 | 1–6 |
| Juventus | 3–3 | OFK Beograd | 2–1 | 1–2 |
| Atlético Madrid | 2–1 | Porto | 2–1 | 0–0 |
| Rapid Wien | 4–2 | RC Paris | 1–0 | 3–2 |
| Shamrock Rovers | 2–3 | València | 0–1 | 2–2 |
| SC Leipzig | 2–3 | Újpest | 0–0 | 2–3 |
| Steagul Roșu Brașov | 2–5 | PFC Lokomotiv Plovdiv | 1–3 | 1–2 |
| Hertha BSC | 1–5 | Roma | 1–3 | 0–2 |
| Tresnjevka Zagreb | 1–4 | Belenenses | 0–2 | 1–2 |
| Köln | 4–2 | Gent | 3–1 | 1–1 |
| DOS Utrecht | 2–8 | Sheffield Wednesday | 1–4 | 1–4 |
* ↑ El Lausanne-Sport avançà a la següent ronda després de vèncer el partit de desempat per 3–2 després d'una pròrroga.
* ↑ La Juventus avançà a la següent ronda després de vèncer el partit de desempat per 1–0.

## Segona Ronda

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| Arsenal | 2–4 | RFC Liegeois | 1–1 | 1–3 |
| Partick Thistle | 3–6 | Spartak Brno | 3–2 | 0–4 |
| Lausanne-Sport | 1–5 | Real Zaragoza | 1–2 | 0–3 |
| Juventus | 3–1 | Atlético Madrid | 1–0 | 2–1 |
| Rapid Wien | 2–3 | València | 0–0 | 2–3 |
| Újpest | 3–1 | Lokomotiv Plovdiv | 0–0 | 3–1 |
| Roma | 3–1 | Belenenses | 2–1 | 1–0 |
| Köln | 5–3 | Sheffield Wednesday | 3–2 | 2–1 |

## Quarts de final

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| RFC Liegeois | 2–2 | Spartak Brno | 2–0 | 0–2 |
| Real Zaragoza | 3–2 | Juventus | 3–2 | 0–0 |
| València | 6–5 | Újpest | 5–2 | 1–3 |
| Roma | 3–5 | Köln | 3–1 | 0–4 |
* ↑ El RFC Liegeois avançà a la següent ronda després de vèncer el partit de desempat per 1–0.

## Semifinals

| Equip 1 | Global | Equip 2 | Anada | Tornada |
| RFC Liegeois | 2–2 | Real Zaragoza | 1–0 | 1–2 |
| València | 4–3 | Köln | 4–1 | 0–2 |
* ↑ El Real Zaragoza avançà a la següent ronda després de vèncer el partit de desempat per 2–0.

## Final

| Real Zaragoza | 2–1 | València CF |
| Villa 40' Marcelino 83' | | Urtiaga 42' |
* Campió de la Copa de les Ciutats en Fires 1963-64
* Real Zaragoza Primer títol

## Referències

* ↑ Lahuerta Yúfera, Rafael. «La Balada del Bar Torino» p. 37. València: Llibres de la Drassana, 2014.

## Enllaços externs

* Resultats de la Copa de Fires a Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation
Competicions de la Unió d'Associacions Europees de Futbol (UEFA) :
# El comte Sandorf

El comte Sandorf (títol original en francès: Mathias Sandorf) és una pel·lícula franco-hispano-italiana de Georges Lampin, estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

Al Segle XIX, en un estat indeterminat d'Europa del Sud, un ric aristòcrata, el comte Mathias Sandorf, es rebel·la contra el seu govern despòtic. La seva lluita s'embolica pel fet que la seva filla Élisabeth està enamorada del coronel Frederic de Rotenbourg, governador de província, amb qui Sandorf estarà fatalment confrontat. Pren part, no obstant això, per la defensa del poble oprimit, després és detingut i condemnat a mort. Aconsegueix evadir-se, i ha de socórrer la seva filla detinguda per un sinistre conspirador. Després d'haver aconseguit alliberar-la, es converteix en el cap de l'aixecament general. És de nou capturat i, a punt de ser afusellat, és alliberat pel poble que condueix a la victòria. Atorga la mà de la seva filla a Frédéric de Rotenbourg que va ser el seu lleial enemic.

## Repartiment

* Louis Jourdan: Mathias Sandorf
* Francisco Rabal: Frederic de Rotenbourg
* Serena Vergano: Elisabeth Sandorf
* Renaud Mary: Sarcany
* Bernard Blier: Toronthal
* Valeria Fabrizzi: Helene
* Antoine Balpêtré: Bathory
* Daniel Cauchy: Pescade
* Michel Etcheverry: el capellà
* Carl Studer: Matifou
* Antonio Casas: Zathmar
* Henri Crémieux: el president

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ « Mathias Sandorf ». The New York Times.
# Burcard de Geisenhausen

Burcard de Geisenhausen fou marcgravi de la Marca Oriental de Baviera (vers 956/960-976), comte de Geisenhausen i burgravi de Regensburg o Ratisbona (955-976). Hauria mort vers 982 a Ratisbona.
Era fill del comte Udalric del Zürichgau, i net del duc de Suàbia Burcard I. Es va casar amb una germana (de nom desconegut) de la duquessa Judit de Baviera. Quan es va produir la revolta dels Liudolfings de Baviera (vers 953/954), Burcard, com altres membres de la petita noblesa, va ser lleial al rei i això li va valer el nomenament com a burgravi de Ratisbona, on va representar els interessos reials i era una mena de vescomte. Després de la batalla de Lechfed (955) contra els hongaresos es va establir un marcgraviat a l'est de Baviera (el 956 o poc després) i Burcard en va rebre el nomenament, sent fonamental en la reconquesta i la recolonització de la zona fronterera al llarg del Danubi entre l'Erla i el Petit Tulln.
Era parent del duc Burcard II de Suàbia que li va donar suport per fer al seu fill Enric de Geisenghausen com a bisbe d'Augsburg el 973, succeint a Ulric o Udalric de Dillingen (sant).
Després de la seva participació en l'aixecament del duc Enric II de Baviera contra el rei Otó II, el 974, Burcard va ser desposseït del burgavriat de Regensburg o Ratisbona i el marcgraviat Oriental el 976, que fou donat a Leopold I de Babenberg. Burcard encara va viure uns anys, morint el 982.

## Referències

* M. Mayer, Gesch. der Burggrafen von Regensburg [Diss. München 1883], 8f.
* M. Vancsa, Geschichte Nieder- und Oberösterreichs I, 1905,192-197
* K. Lechner, Die territoriale Entwicklung von Mark und Htm. Österreich, Unsere Heimat 24,1953, 33-35
* P. Schmid, Regensburg, Stadt der kg.e und Hzg.e im MA, 1977.
# Bosc Sectorial dels Cortals

El Bosc Sectorial dels Cortals és un bosc de domini públic del terme comunal de la Llaguna, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord. Rep el nom de sectorial perquè pertany a un sector d'aquesta comuna.
Està situat a la zona oriental de la comuna, al límit amb les de Matamala, Caudiers de Conflent, Aiguatèbia i Talau i Sautó. El tram més gran ocupa tot el límit comunal de la Llaguna, i té un petit tram separat al sud del majoritari. En total ocupa 71 hectàrees.
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per la comuna de la Llaguna, atès que el bosc és propietat comunal. Té el codi F16247W dins de l'ONF (Office national des forêts).

## Referències

* ↑ El Bosc Sectorial dels Cortals en els ortofotomapes de l'IGN
# Gaspar Corte-Real

Gaspar Corte-Real (c. 1450 - c. 1501?) va ser un navegant portuguès procedent d'una família hidalga de les illes Açores.
Va participar en la recerca de la ruta marítima que conduís a l'Índia. Don Juan Manuel, en ser nomenat rei com a successor de Joan II, el va recolzar en la seva tasca de reconèixer les terres que havien correspost al Regne de Portugal després de la signatura del Tractat de Tordesillas.
Va recórrer aquests llocs, arribant a la conclusió que aquests nous territoris formaven un continent. Aquesta hipòtesi va servir perquè Pedro Álvares Cabral realitzés els seus primers viatges al Brasil. Corte-Real va emprendre altres expedicions, però cap a Amèrica del Nord.
El 1500 sortí del port de Lisboa en direcció a Terranova i l'any següent s'encaminà cap a Groenlàndia encara que no va arribar al seu destí, ja que els corrents el van desviar aconseguint arribar a la península del Labrador. Des d'allà va intentar viatjar cap a les colònies lusitanes del sud però es va perdre durant la travessia. El seu germà Miguel Corte-Real el va anar a buscar i va tenir la mateixa sort.

## Vegeu també

* Roca de Dighton

## Nota

* ↑ Maine Historical Society. Documentary history of the state of Maine. Bailey and Noyes, 1869, p. 166– [Consulta: 7 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Biografia a Dictionary of Canadian Biography Online (anglès) (francès)
# Dones condemnades

Dones condemnades (títol original: Condemned Women) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 1938 dirigida per Lew Landers i escrita per Lionel Houser. La pel·lícula és protagonitzada per Sally Eilers, Louis Hayward i Anne Shirley. La pel·lícula es va estrenar el 18 de març de 1938. Està doblada al català.

## Argument

A Linda Wilson no li importa la vida tant fora com dins de la presó, però això canvia un cop s'enamora del psiquiatre de la presó Dr. Phillip. Tot va bé fins que se li demana que deixi en Phillip per no danyar la seva carrera.

## Repartiment

* Sally Eilers com Linda Wilson
* Louis Hayward com Dr. Philip Duncan
* Anne Shirley com Millie Anson
* Esther Dale com Mrs. Clara Glover
* Lee Patrick com Anna 'Big Annie' Barry
* Leona Roberts com Kate Holt
* George Irving com Warden Edmund Miller
* Rita La Roy com Cora
* Florence Lake com presonera

## Referències

* ↑ «Condemned Women (1938) - Overview - TCM.com». Turner Classic Movies. [Consulta: 11 setembre 2014].
* ↑ Sandra Brennan. «Condemned-Women - Trailer - Cast - Showtimes - NYTimes.com». The New York Times, 2014. Arxivat de l'original el 11 September 2014. [Consulta: 11 setembre 2014].
* ↑ «Condemned Women Trailer, Reviews and Schedule for Condemned Women - TVGuide.com». TV Guide. Arxivat de l'original el 11 September 2014. [Consulta: 11 setembre 2014].
* ↑ «Dones condemnades». esadir.cat. [Consulta: 23 juny 2024].
# El concert

El concert (títol original en francès: Le Concert) és una pel·lícula coproduïda entre França, Itàlia, Romania, Bèlgica i Rússia dirigida per Radu Mihaileanu i estrenada l'any 2009. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Repartiment

* Aleksei Guskov: Andreï Filipov
* Mélanie Laurent: Anne-Marie Jacquet
* Dmitri Nazarov: Sacha
* François Berléand: Olivier Morne Duplessis
* Valeriy Barinov: Ivan Gavrilov
* Lionel Abelanski: Jean-Paul Carrère
* Aleksandr Komissarov: Victor Vikitch
* Miou-Miou: Guylène de La Rivière

## Premis i nominacions
### Premis

* 2010
** César al millor so
** César a la millor banda sonora per Armand Amar

### Nominacions

* 2010
** César a la millor pel·lícula
** César al millor director per Radu Mihaileanu
** César al millor guió original
** César al millor muntatge
* 2011
** Globus d'Or a la millor pel·lícula estrangera

## Referències

* ↑ Fitxa de doblatge al català a ElDoblatge
* ↑ «Le concert». 20 minutos.
* ↑ «El concert». esadir.cat.
* ↑ «El concert». Goita què fan, ara!. [Consulta: 1r maig 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial (francès)
* El concert a Goita què fan, ara!
# Buse Coşkun

Buse Coşkun (Istanbul, 26 de maig de 1989) és una patinadora artística sobre gel turca que ha representat a Turquia en diverses competicions internacionals, p. ex. al Campionat Mundial Juvenil del 2006.

## Referències

* ↑ http://www.altiusdirectory.com/Society/figure-skaters-list.html Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.isuresults.com/results/wjc2006/CAT006EN.HTM
* ↑ http://www.sport24.ee/aastaraamat/failid/2006/4069_0_1.pdf

## Enllaços externs

* Buse Coşkun a "Tracings"
# Dolná Tižina

Dolná Tižina és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1439.
# Cantó de Saint-Loup-sur-Semouse

El cantó de Saint-Loup-sur-Semouse és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Lure. Té 13 municipis i el cap és Saint-Loup-sur-Semouse.

## Municipis

* Aillevillers-et-Lyaumont
* Ainvelle
* Briaucourt
* Conflans-sur-Lanterne
* Corbenay
* Fleurey-lès-Saint-Loup
* Fontaine-lès-Luxeuil
* Fougerolles
* Francalmont
* Hautevelle
* Magnoncourt
* Saint-Loup-sur-Semouse
* La Vaivre

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Godard | SFIO |
| 1951-1964 | Marius Bondui | radical |
| 1964-1988 | André Masson | radical, després MRG |
| 1988-1994 | Jean Gallaire | PS |
| 1994-2001 | Jean-Louis Mariey | PS |
| 2001-2008 | Claude Grosjean | RPR, després UMP |
| 2008- | Nadine Bathelot | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 13.826 | 14.898 | 16.015 | 16.494 | 15.896 | 15.225 | 13.941 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||