OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ocean City (Maryland)

Ocean City és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 7.173 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ocean City tenia 7.173 habitants, 3.750 habitatges, i 1.829 famílies. La densitat de població era de 607,3 habitants per km².
Dels 3.750 habitatges en un 11,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,2% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 51,2% no eren unitats familiars. En el 39,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,3% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 25,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.772$ i la renda mediana per família de 44.614$. Els homes tenien una renda mediana de 28.613$ mentre que les dones 27.457$. La renda per capita de la població era de 26.078$. Entorn del 6% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ocean City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ocean City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rebeca (indumentària)

La rebeca és un jersei de llana obert per davant com una jaqueta recta, alternativament pot definir-se com a jaqueta de llana. El més típic és que tanqui amb botons, però alternativament pot dur cremallera.

## Denominació i tipologia

El nom de la rebeca prové del títol de la pel·lícula homònima d'Alfred Hitchcock. La peça era utilitzada per la protagonista, paper representat per Joan Fontaine. Convé notar que la protagonista de la pel·lícula no es diu Rebeca.
En anglès, i en força altres llengües, incloent-ne la majoria de romàniques, aquesta peça s'anomena cardigan. En català tendeix a distingir-se entre rebeca, de coll rodó, i càrdigan, de coll en punta.
Actualment hi ha rebeques o càrdigans de coll polo i, fins i tot, de coll alt. Es podria establir la tipologia següent:
* càrdigan (de coll apuntat)
* rebeca (de coll rodó)
* rebeca (o càrdigan) de coll polo;
* rebeca (o càrdigan) de coll alt.
Aquesta família de jerseis oberts generalment és d'ús unisex; emperò, la rebeca pròpiament dita, de coll rodó, és d'ús preferentment femení.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.92. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 26 novembre 2014].
* ↑ «Rebeca (indumentària)». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Diccionari visual Oxford: català, castellà, anglès, francès. Oxford: Oxford University, cop. 1997. ISBN 84-8104-004-5
* ↑ http://esadir.cat/lexic/entrades/entry_20030718132249_213/view?searchterm=None%5BEnllaç+no+actiu%5D Lèxic de moda i parament de casa, s.v. "Càrdigan".
Viccionari
# Picot cap-roig

El picot cap-roig (Melanerpes erythrocephalus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita en boscos, conreus i ciutats des del sud de Manitoba, oest i sud d'Ontario, sud-oest de Quebec, centre de Nova Anglaterra i sud de Nova Brunswick cap al sud fins al centre de Texas, costa nord-americana del Golf de Mèxic i sud de Florida. Les poblacions septentrionals passen l'hivern més cap al sud.
# Unió de Consells Esportius de Catalunya

La Unió de Consells Esportius de Catalunya (UCEC) és una entitat per a la promoció de l'esport escolar a Catalunya. El 2018 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 30 persones i 24 entitats». Generalitat de Catalunya, 17-07-2018. Arxivat de l'original el 2018-07-18. [Consulta: 18 juliol 2018].
# Seljord

Seljord és un municipi situat al comtat de Telemark, Noruega. Té 2.991 habitants (2016) i la seva superfície és de 715,08 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 8 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Seljord - Lloc web oficial
# Pakhal

Pakhal és un llac artificial del districte de Warangal a l'estat d'Andhra Pradesh rodejat de muntanyes pel nord, sud i est; té una superfície de 5.500 per 7.500 metres i la presa uns 1.500 metres. La superfície és de 34 km². Al costat hi ha les ruïnes del pavelló anomenat Shitab Khan. La profunditat era entre 10 i 12 metres.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Trasplantament renal

El trasplantament renal o trasplantament de ronyó és el trasplantament d'un ronyó a un pacient amb malaltia renal en fase final (que haurien d'estar o estan en hemodiàlisi o diàlisi peritoneal).
El trasplantament de ronyó es classifica normalment com a trasplantament de donant viu o de cadàver segons la font de l'òrgan donant. Els trasplantaments de ronyó de donant viu es caracteritzen, a més, com a trasplantaments relacionats o no genèticament.

## Referències

* ↑ «Trasplantament renal», 06-11-2020. [Consulta: 8 novembre 2020].
# Riera del Vilar

La Riera del Vilar és un afluent del Daró per la seva dreta.
Neix al vessants nord-orientals de Les Gavarres, al vessant nord del Puig de la Bateria. El seu curs alt queda encaixonat entre la Serra dels Perduts, que ressegueix el seu curs paral·lelament en direcció sud-est / nord-oest; i el coll de la Ganga i el Puig de la Bateria. En bona part del seu recorregut fa de termenal entre els municipis de la Bisbal i Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura, terme des d'on davallen múltiples torrenteres que hi desguassen en sentit general sud-est/nord-oest. Desaigua al Daró poc abans d'arribar a la ciutat de la Bisbal. Així mateix el seu curs fou aprofitat per construir-hi la carretera de la Ganga (Gi-660 o C-586) que uneix la Bisbal i Calonge a través de les Gavarres. El curs d'aigua ha sofert alguns episodis de crescudes que han revestit un cert perill per a les activitats humanes.

## Afluents

* Riera de la Marqueta
* Riera de Sant Pol
* Torrent del Forn de Vidre
** Torrent de Can Bancells
* Torrent de la Rovira

## Referències

* ↑ «Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya».
* ↑ «Riera del Vilar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «La pluja provoca el desbordament del Daró i altres rieres a la Bisbal d'Empordà». Vilaweb, 13-10-2005, pàgina 14 [Consulta: 18 gener 2015].
* ↑ «Senyalitzen zones amb perill de riuades a la Bisbal». El Punt Avui. Comarques Gironines, 16-02-2014, pàgina 14 [Consulta: 18 gener 2015].
# Ocean Drilling Program

El programa de perforació oceànica (acrònim en anglès ODP) va ser un esforç internacional cooperatiu per tal d'explorar i estudiar les composicions i estructures del fons oceànic. L'ODP, que s'inicià l'any 1985, va ser el successor directe del projecte Deep Sea Drilling Project començat l'any 1968 pels Estats Units i amb la cooperació internacional d'Austràlia, Alemanya, França, Japó, Regne Unit i el Consorci ESF de Perforació Oceànica (ECOD) que inclou 12 països més. El programa utilitzà la perforadora Joides Resolution (JOIDES=Joint Oceanographic Institutions for Deep Earth Sampling) en 110 expedicions (pous) per recollir prop de 2.000 mostres del subsòl del mar en les accidents geològics més grans del món. Els descobriments que es van fe ren els perforacions permeten noves qüestions i hipòtesis, com a noves disciplines en ciències de la Terra en el camp de la paleoceanografia. L'any 2004 l'ODP va esdevenir l'Integrated Ocean Drilling Program (IODP).

## Enllaços externs

* Ocean Drilling Program
* ODP Legacy Website
# Rebeca Gerschman

Rebeca Gerschman (Carlos Casares, 1903 – Buenos Aires, 1986) va ser una fisiòloga i biòloga argentina. Va postular la teoria Gerschman sobre la toxicitat de l'oxigen mitjançant radicals lliures, revolucionant l'ambient científic de l'època.

## Carrera científica

Es va graduar com a bioquímica i farmacèutica a la Universitat de Buenos Aires. Va començar a treballar a l'institut Houssay i hi va doctorar amb una tesi sobre el potassi plasmàtic el 1939; la tesi va donar lloc al mètode Gerschman-Marenzi per poder mesurar el potassi en sang.
Després de la fi de la segona Guerra Mundial, Rebeca realitzà una especialització a Rochester, Nova York. Va postular la seva tesi sobre la incidència de l'oxigen en certes malalties i en l'envelliment, que es coneixeria com la teoria Gerschman. La teoria no va ser totalment ben acollida fins que el 1969 Joseph McCord i Fridovich descobreixen l'enzim superòxid dismutasa. La teorització de Rebeca va ser fonamental per entendre les actuals teories sobre els radicals lliures i els antioxidants.
La seva càtedra de fisiologia a la Universitat de Buenos Aires va destacar per l'ús de mètodes no convencionals de docència de l'època com convidar personalitats destacades de l'àmbit i fer ús del cinema científic.

## Honors

* Premi Rebeca Gerschman

## Referències

* 1 2 Ruiz-Larrea, Maria Begoña. «Rebeca Gerschman: una bioquímica argentina adelantada a su tiempo | Vidas científicas» (en castellà). Mujeres con Ciencia, 05-12-2017. [Consulta: 12 agost 2019].
* ↑ Gutteridge, John M.C.; Halliwell, Barry «Free Radicals and Antioxidants in the Year 2000: A Historical Look to the Future» (en anglès). Annals of the New York Academy of Sciences, 899, 1, 25-01-2006, pàg. 136–147. DOI: 10.1111/j.1749-6632.2000.tb06182.x. «Daniel Gilbert, Rebeca Gerschman and their colleagues related the toxic effects of elevated oxygen levels on aerobes to those of ionizing radiation, and proposed that oxygen toxicity is due to free radical formation, in a pioneering paper in 1956.»
* 1 2 Yubero, Florián «Científica argentina que descubrio una de las causas del envejecimiento». La Nave Va, 29-05-2010.
# Perabalda

Perabalda és una masia situada al municipi de Sant Mateu de Bages, a la comarca catalana del Bages.

## Referències

* ↑ «Sant Mateu de Bages». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 877, 2003. Arxivat de l'original el 2 de gener 2023. [Consulta: 2 gener 2023].
# Unió de Consumidors d'Espanya

La Unió de Consumidors d'Espanya és una associació de consumidors i usuaris espanyola amb seu a Madrid i més de 50 oficines distribuïdes arreu d'Espanya.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 672-673. ISBN 84-930048-0-4.
# Oleni

Oleni (en rus: Олений) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.246 habitants.

## Referències

* ↑ «Решение Приморского краевого суда от 09.11.2011 N 3-127/11 О признании частично недействующим Реестра административно-территориальных единиц и населенных пунктов Приморского края, утв. Законом Приморского края от 14.11.2001 N 161-КЗ "Об административно-территориальном устройстве Приморского края», 09-11-2011. [Consulta: 8 agost 2018].
# Toni Thoms

Toni Thoms (Múnic, 14 de gener de 1881 - Múnic, 13 de novembre de 1941) va ser un compositor, cantant, músic i director de teatre alemany.

## Vida i treball

Anton‚ Toni'Thoms havia començat la seva formació artística a la seva ciutat natal de Múnic abans de principis de segle; els seus professors eren Josef Werner i Josef Rheinberger. Després va treballar com a violoncel·lista a l'orquestra de la cort de Múnic i va actuar com a tenor buffo. Les obligacions el portaven, entre altres coses, a Friburg de Brisgòvia, Erfurt, Colmar, Zuric, Augsburg i Nuremberg. El 1917/18 va participar en la gestió del teatre local de la ciutat de Ratisbona.
Finalment, Thoms es va dedicar a la composició i va escriure, entre d'altres. Operetes (Die Frau von Korosin, Der Dorf-Caruso), una òpera i una sèrie de cançons militars.
El 1932 va començar a treballar com a compositor de pel·lícules. Thoms va escriure melodies i música de fons per a diversos temes de folk i älpischen amb caràcter de comèdia, inicialment principalment per a les produccions de Franz Seitz senior, al final només per a Joe Stöckel. En una etapa inicial (1933/34) es va deixar contractar pels governants nacionalsocialistes per a projectes tendenciosos (composició per a S.A. Mann Brand, paper a Um den Menschenrecht).
Thoms va morir enmig de la composició The Bartered Grandfather; el seu treball el va completar el seu company Hans Diernhammer.

## Música de pel·lícula (selecció)

* 1932: Der Schützenkönig
* 1933: Die blonde Christl
* 1933: Der Meisterdetektiv
* 1933: S.A. Mann Brand
* 1933: Ein Kuß in der Sommernacht
* 1933: Der Schuß am Nebelhorn
* 1934: Grenzfeuer
* 1934: Um das Menschenrecht (nur Schauspieler)
* 1934: Zwischen Himmel und Erde
* 1934: Die Frauen vom Tannhof
* 1934: Die Mühle im Schwarzwald
* 1935: Der Kampf mit dem Drachen
* 1935: Es waren zwei Junggesellen
* 1936: Die Drei um Christine
* 1936: Die Jugendsünde
* 1939: Der arme Millionär (nur Schauspieler)
* 1940: Das sündige Dorf
* 1941: Der scheinheilige Florian
* 1941: Der verkaufte Großvater.

## Bibliografia

* Johann Caspar Glenzdorf: Glenzdorfs internationales Film-Lexikon. Biographisches Handbuch für das gesamte Filmwesen. Band 3: Peit–Zz. Prominent-Filmverlag, Bad Münder 1961, DNB 451560752, S. 1743.
* Jürgen Wölfer / Roland Löper: Das große Lexikon der Filmkomponisten, S. 522, Berlin 2003
# Riera del Molí (Viver i Serrateix)

La Riera del Molí és un torrent afluent per l'esquerra de la Riera de Navel, a Viver i Serrateix (Berguedà).

## Municipis per on passa

La Riera del Molí transcorre íntegrament pel terme municipal de Viver i Serrateix.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Riera del Molí està integrada per 11 cursos fluvials que sumen una longitud total de 7.644 m.

### Distribució per termes municipals

La xarxa transcorre íntegrament pel terme municipal de Viver i Serrateix.

### Territori PEIN

Els darrers 1.565 m. del seu curs transcorren per l'interior del PEIN de la Riera de Navel. A nivell de la seva conca, el territori PEIN abasta una superfície de 40,9 ha. i un perímetre d'uns 4,9 km.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* 1 2 3 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Pantaleó de Thermus

Pantaleó (en llatí Pantaleon, en grec antic Πανταλέων) fou un polític etoli, probablement net de Pantaleó d'Etòlia i fill d'Arquedam d'Etòlia que va viure al segle ii aC.
Se'l menciona per primer cop com un dels ambaixadors encarregats de portar la rendició dels etolis al general romà Mani Acili Glabrió l'any 191 aC. No torna a aparèixer fins al 169 aC quan va ser un dels delegats de la ciutat de Thermus o Thermum, a Etòlia, davant del cònsol Gai Popil·li, i va pronunciar una forta arenga contra Lisisc d'Etòlia i Toes.
Era a Delfos amb el rei Èumenes II de Pèrgam quan es va produir un atemptat contra la vida del rei instigat per Perseu de Macedònia, segons diu Titus Livi.

## Referències

* ↑ 5.Pantaleon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 113
# Rebbe

El Rebbe és un rierol a Einbeck a l'Estat de Baixa Saxònia a Alemanya. Neix al serrat d'Ahlsburg damunt del nucli de Dörrigsen a una altitud de 224 metres per sobre del nivell mitjà del mar i desemboca 8,5 km més avall a l'Ilme al sud d'Einbeck. Rega Dörrigsen, Edemissen, Odagse i Reinserturm, quatre nuclis rurals de la ciutat d'Einbeck. Rep l'Aue, un afluent, a Odagsen.

## Galeria

* Pont al Rebbe
* La vall del Rebbe al lloc dit Reinserturm
* Pont al Rebbe a Reinserturm

## Referències

* ↑ Mapa: Naturpark Solliing-Vogler, Hannover, Landesvermessung und Geobasisinformation Niedersachen, 1995
# Pimelodella gracilis

Pimelodella gracilis és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: conques dels rius Orinoco, Amazones i La Plata.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Unió de Demòcrates i Progressistes Independents

La Unió de Demòcrates i Progressistes Independents (Francès: Union des Démocrates et Progressistes Indépendants) és un partit polític de Burkina Faso (antic Alt Volta). A les últimes eleccions legislatives, 5 de maig del 2002, el partit va guanyar el 0,4% del vot popular i 1 dels 111 escons.
# Senoculus maronicus

Senoculus maronicus' és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels senocúlids (Senoculidae). Aquest gènere fou descrit per primera vegada l'any 1872 per L. Taczanowski.
És una espècie endèmica a la Guaiana Francesa.

## Referències

* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Senoculus maronicus Taczanowski, 1872 en la família Senoculidae +base de dades. Accés el 7 de gener de 2019.
* ↑ Taczanowski, L. (1872). Les aranéides de la Guyane française. Horae Societatis Entomologicae Rossicae 9: 64-112.
* ↑ «Senoculus maronicus». [Consulta: 9 juliol 2017].
# Oulad Yaich

Oulad Yaich (en àrab أولاد ايعيش, Ūlād Iyaʿīx; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⵉⵄⵉⵛ) és una comuna rural de la província de Béni Mellal, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 24.476 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tomasini

Tomasini és el nom dels següents personatges:
* Alois Luigi Tomasini (Pesaro, 1741 - Esterházy, 1808), músic italià
* George Tomasini (Springfield, Massachusetts, 1909 − Hanford, Califòrnia, 1964), muntador de cinema estatunidenc
# Riera del Pare Fita

La Riera del Pare Fita és un carrer d'Arenys de Mar (Maresme). Té almenys un edifici que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya i l'arbrat i les voreres també estan inventariats com una obra singular.

## Número 13

Casa entre mitgeres, de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha la porta d'accés i una finestra, al primer pis dos balcons independents i al segon un balcó corregut que agafa les dues obertures. Totes les obertures estan emmarcades i decorades amb esgrafiats. El coronament de la façana és una petita cornisa amb teules i coronament d'obra en el qual hi ha la data de la construcció i una balustrada.

## Arbrat i voreres

L'arbrat i les voreres de la Riera Bisbe Poli i la Riera Pare Fita són amples voreres de la riera, formades per lloses de pedra que arriben fins al Carrer Nou. Magnífic arbrat, format per dues fileres de plataners, tot al llarg de la Riera i situat a les vores de les voreres. La riera és l'eix principal de comerç, de comunicacions i de relacions públiques de la població. És una zona de passeig.
Els plataners foren trasplantats de la Devesa de Girona el 1865. Amb el seu brancatge unifiquen l'àmbit i suavitzen visualment les grans desigualtats d'alçada de les edificacions. El llit de la riera va ser un sorral en la trajectòria per la vila fins a finals dels cinquanta del segle xx, en què es començà a pavimentar.

## Referències

* ↑ «Riera del Pare Fita, 13». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
* 1 2 «Arbrat i voreres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Pantaleón y las visitadoras

«Pantaleón y las visitadoras» té aquests significats:
* Pantaleón y las visitadoras (novel·la), text de Mario Vargas Llosa del 1973
* Pantaleón y las visitadoras (pel·lícula del 1975), dirigida per José María Gutiérrez Santos
* Pantaleón y las visitadoras (pel·lícula del 1999), pel·lícula peruana del 1999 dirigida per Francisco José Lombardi
# Ricart y Pérez

Ricart y Pérez (escrit també Ricart-Pérez) fou una marca catalana de motors i automòbils, fabricats per l'empresa S.A. de los Motores Ricart & Pérez a Barcelona entre 1920 i 1926. L'empresa tenia dues seus a la ciutat, l'una als números 236 a 244 del carrer Borrell i l'altra, als números 94 a 98 del carrer Rosselló.

## Història

El 1920, l'enginyer Vilfred Ricart i el seu amic Paco Pérez de Olaguer varen comprar la fàbrica de motors per a bombes d'aigua Vallet y Fiol, on Ricart havia entrat a treballar feia poc, i constituïren la seva nova societat. L'empresa començà tot creant i fabricant un motor anomenat Rex, amb tant d'èxit que es va produir i muntar en tota mena de vehicles fins a la dècada de 1960. El 1922 varen llançar un parell de cotxes esportius, amb motor de 1.500 cc de quatre cilindres, doble arbre de lleves en cap i 16 vàlvules, la potència dels quals arribava als 58 CV. El debut en competició d'aquest model es produí al Gran Premi Penya Rhin d'aquell any.
Les diferents visions del negoci d'ambdós socis varen fer que la societat es dissolgués el 1926. Vilfred Ricart creà aleshores la seva pròpia empresa i seguí fabricant cotxes amb marca Ricart, mentre Pérez continuà produint el motor Rex fins al 1965.

## Referències

* ↑ «RICART-PÉREZ (1920-1926) / RICART (1926-1928) / RICART-ESPAÑA (1928-1930)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «D'Hispano Suiza i David a Nacional Pescara». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 253-254. ISBN 84-320-6249-9.
* ↑ «Ricart y Pérez» (en castellà). losorigenes.net, 2007. Arxivat de l'original el 2016-04-14. [Consulta: 24 març 2016].