OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mercat de valors

Els mercats de valors (en anglès: stock market) són un tipus de mercat de capitals en què es negocia la renda variable i la renda fixa d'una forma estructurada, a través de la compravenda de valors negociables. Permet la canalització de capital a mitjà i llarg termini dels inversors als usuaris.

## Context

En qualsevol país amb una economia de model capitalista, es generen una sèrie de necessitats de finançament per part de les empreses públiques i privades. Aquestes necessitats (Demanda), queden cobertes mitjançant la capacitat d'estalvi dels agents econòmics que pot aconseguir l'esmentat país (Oferta). El mercat que regula aquesta oferta/demanda es coneix com a mercat primari. Dins d'aquesta denominació s'engloben les noves emissións d'accions, de deute públic o privat...és a dir, tot el que impliqui una col·locació de títols nous.

## Mercat primari

El mercat primari regula l'oferta de noves emissions que generen les entitats econòmiques (públiques i privades) d'un país. Posa en contacte l'estali i les entitats amb necessitats de finançament. L'inversor pot escollir l'oferta que li resulti més atractiva dins d'aquest ventall de noves emissions.
Es produeix una transmissió entre la societat emissora que rep l'import del títol i l'inversor que rep el títol amb tots els seus drets.

### Col·locació

Les noves emissions són col·locades al Mercat per mitjà dels intermediaris financers (Bancs, Caixes, Agències de Valors i Borsa...), els quals garanteixen la col·locació de la nova emissió, per la qual cobren una prima o comissió.

## Mercat secundari

És freqüent que l'inversor vulgui recuperar el capital invertit en una nova emissió. És a dir, necessita liquiditat i evidentment no pot anar a la societat emissora perquè li tornin els diners. D'aquesta necessitat se'n deriva el concepte de Mercat Secundari, anomenat comunament "Borsa".
El Mercat secundari canalitza tots aquells capitals que han estat emesos al Mercat Primari i dels quals els seus titulars se'n volen desprendre. Aquests titulars venen la seva inversió a la Borsa, d'acord amb la demanda que hi hagi al mercat de les noves emissions ja posades en circulació. La Borsa fa d'intermediària entre el desig d'un venedor i el d'un comprador. Aquest mercat actua doncs com a complementdel Mercat Primari. Convé dir que la Societat emissora no intervé per res en el Mercat Secundari.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Calvet, Caterina. Manual bàsic de Banca. Sabadell: Edicions Comercials, 1999 [Consulta: 25 agost 2013].

## Vegeu també

* Borsa
* Fallida borsària
# Sašo Udovič

Sašo Udovič (12 de desembre de 1968) és un exfutbolista eslovè de la dècada de 1990.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Hajduk Split, KSK Beveren, Lausanne Sports, i LASK Linz. Fou 42 cops internacional amb la selecció eslovena, amb la que participà en l'Eurocopa 2000.

## Referències

* ↑ Sašo Udovič a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Sašo Udovič at PrvaLiga official website (eslovè)
# Priolepis agrena

Priolepis agrena és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines i Austràlia.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Reacció d'eliminació

Una reacció d'eliminació és un tipus de reacció orgànica en la qual dos substituents són eliminats d'una molècula en un mecanisme que consta d'un o dos passos, anomenada E2 o E1, respectivament.

## Mecanisme E2

La reacció E2 o eliminació bimolecular (model proposat el 1920 per Sir Christopher Ingold) consta d'un sol pas, en el qual es passa per un estat de transició.
En aquesta reacció l'àtom d'hidrogen, els dos àtoms de carboni i el grup sortint es troben en el mateix pla. L'atac de la base al protó es produeix de forma simultània a la sortida del grup sortint, que es troba necessàriament al costat oposat de la molècula (conformació antiperiplanar). Si aquesta conformació no es pot assolir la reacció no té lloc.

## Mecanisme E1

La reacció E1 o eliminació unimolecular consta de dos passos: ionització i desprotonació:
* Ionització: primer de tot es trenca l'enllaç entre el carboni i el grup sortint, donant un intermedi carbocatió.
* Desprotonació: seguidament es produeix la desprotonació de l'itermedi.
Aquesta reacció és típica d'halurs d'alquil terciaris i d'alguns secundaris. La velocitat de reacció depèn únicament de la concentració d'halur d'alquil, ja que la formació del carbocatió és l'etapa limitant.

## Vegeu també

* Reacció d'eliminació E1cB

## Referències

* ↑ Síntesi orgànica I:185 http://orgsynth.org/orgsyn/pdfs/CV1P0183.pdf
# Miner becut ocraci

El miner becut ocraci (Upucerthia validirostris) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) considerat per molts autors dues espècies diferents.

## Descripció

* Ocell de bec llarg i corbat. Fa una llargària d'uns 25 cm.
* Parts superiors gris marró pàl·lid. Parts inferiors marró groguenc molt clar. Cap grisenc amb celles clares. Gola blanquinosa.

## Hàbitat i distribució

Habita vessants rocoses amb malesa, als Andes, des del centre del Perú cap al sud fins al centre i sud-oest de Bolívia, nord de Xile i nord-oest de l'Argentina.

## Taxonomia

Fins fa poc, es distingien dues espècies, Upucerthia validirostris i Upucerthia jelskii (Cabanis, 1874), una a llevant i l'altra a ponent dels Andes, que es consideraven molt relacionades. El Congrés Ornitològic Internacional (versió 3.5, 2013) les ha unit en una sola, atenent la proposta del South American Classification Committee. S'han descrit 5 subespècies:
* U. v. jelskii o U. jelskii jelskii (Cabanis, 1874). Andes del centre de Perú.
* U. v. pallida o U. j. pallida (Taczanowski, 1883). Sud de Perú, oest de Bolívia, nord de Xile i nord-oest de l'Argentina
* U. v. rufescens (Nores, 1986). Sierra de Famatina, al nord-oest de l'Argentina.
* U. v. saturata o U. j. saturata (Carriker, 1933). Andes occidentals del centre de Perú.
* U. v. validirostris (Burmeister, 1861). Nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Proposta 572 del SACC (anglès)
# Sbiba

Sbiba (àrab: سبيبة, Sbība) és una ciutat de Tunísia a la governació de Kasserine de la que forma la part nord-est, a uns 67 km de la ciutat de Kasserine. Té una població d'uns 5.000 habitants. És capçalera d'una delegació amb 42.060 habitants al cens del 2004. A la rodalia es troba l'embassament de Sbiba.

## Economia

La seva economia és purament agrícola amb producció de fruites, sobretot de pomes, a les quals dedica un festival anual a l'estiu, i de llegums. La zona rep molt pocs turistes estrangers.

## Patrimoni

Es correspon amb l'antiga ciutat romana de Sufes. Al jaciment arqueològic, situat al nord-oest, només es conserven les restes del que probablement fou un temple, amb algunes columnes i un terra acceptablement conservat. La major part dels materials foren portats a Kairuan per la construcció de la gran mesquita.
A la proximitat hi ha una fortalesa bizantina, molt millor conservada, que fou de grans dimensions (41 x 41 metres), però de la qual actualment només en resta una part (10 x 10 metres); la fortalesa està flanquejada per quatre torres quadrades i té alguns fortins a la vora i està protegida amb un mur de defensa de 190 x 110 metres amb torres defensives.
Hi havia una antiga basílica que fou transformada en mesquita anomenada Djama Sidi Okba, ‘mesquita de Sidi Uqba’. Queden restes també d'un altra basílica, d'un nimfeu i d'un aqüeducte.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 42 56 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en set sectors o imades:
* Sbiba (42 56 51)
* El Ahouaz (42 56 52)
* Oued El Hatab (42 56 53)
* Brahim Ezzahhar (42 56 54)
* Aïn Zaiene (42 56 55)
* Etthamed (41 56 56)
* Aïn El Khemaïssia (42 56 57)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 42 13).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 102-106. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 156. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Raoni Metuktire

Raoni Metuktire, és un dels grans dirigents de l'ètnia dels Kayapos que viuen al cor d'una reserva protegida al Brasil i és una figura internacional emblemàtica de la lluita per la conservació del bosc amazònic i de la cultura indígena.

## Biografia

Raoni Metuktire va néixer a l'estat de Mato Grosso cap a l'any 1930, dins el bosc amazònic en un lloc anomenat Krajmopyjakare (actualment dit Kapôt). Era de la branca Metuktire dels Kayapos, era un dels fills del cacic Umoro. El poble kayapo és nòmada i ell es va desplaçar incessantment i van haver nombroses guerres tribals. Raoni va començar a posar-se als llavis quan tenia 15 anys un disc cerimonial de fusta que els guerrers de la seva tribu anomenaven botoque i que es porta sobre el llavi inferior.
Va ser l'any 1954 quan Raoni i els altres membres de la tribu es trobaren per primera vegada amb persones occidentals. El primer contacte va ser amb Orlando Villas-Bôas, frare dels germans Villas-Bôas, cèlebres indigenistes brasilers que iniciaren al jove Raoni en el portuguès i el prepararen per a la invasió dels Kuben (« els altres », « els blancs »). El 1964 partí cap a la reserva indígena protegida del Mato Grosso.
L'any 1978, va aparèixer en una pel·lícula documental dirigida per Jean-Pierre Dutilleux titulada Raoni. L'actor Marlon Brando va aparèixer en la seqüència inicial i la pel·lícula va ser nominada pels Oscars. Amb això augmentà l'interès internacional per la lluita contra la desforestació de l'Amazones.
Raoni va adquirir notorietat internacional a partir de 1988 quan participà a São Paulo en una conferència de premsa internacional de Human Rights Now! d'Amnesty International. Per l'impacte d'aquest esdeveniment Sting, i la seva esposa Trudie Styler amb el realitzador belga Jean-Pierre Dutilleux van fundar Rainforest Foundation, entitat creada per donar suport als projectes de Raoni.
El febrer de 1989, Raoni va ser un dels molts opositors al projecte d'embassament de Kararao, projecte que finalment s'abandonà.

## Enllaços externs

* Raoni Metuktire - Lloc web oficial
* (anglès) Web de la Rainforest Foundation Royaume-Uni
* (portuguès) Web de l'Institut Raoni Arxivat 2012-10-25 a Wayback Machine.
# Michael Campus

Michael Campus (28 de març de 1935 - 15 de maig de 2015) va ser un director de cinema, guionista i productor estatunidenc. És conegut per dirigir la pel·lícula de 1973 The Mack. Va morir el 15 de maig de 2015, a la seva llar d'Encino, Califòrnia de melanoma.

## Filmografia

* Z.P.G. (1972)
* The Mack (1973)
* The Education of Sonny Carson (1974)
* The Passover Plot (1976)
* Christmas Cottage (2008)

## Referències

* ↑ Dave McNary. «'The Mack' Director Michael Campus Dies at 80». Variety.

## Enllaços externs

* Birch Grove Films Arxivat 2021-06-25 a Wayback Machine.
# Sit cuallarg del Duida

El sit cuallarg del Duida (Emberizoides duidae) és un ocell de la família dels tràupid (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies als tepui del sud de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Sit cuallarg del Duida». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Meliosma

Meliosma és un gènere d'angiospermes de la família Sabiaceae, pròpies de l'Àsia i Amèrica.

## Característiques

Són arbres menuts o grans entre 10-45 m, originaris de les zones temperades i càlides de l'Àsia del Sud, l'Extrem Orient i Amèrica. El gènere conté entre unes 100 i 25 espècies segons els autors.
Els fòssils demostren que aquest gènere havia tingut una distribució més ampla en l'Hemisferi nord en el passat fins al Pliocè.
L'eruga de la papallona Choaspes benjaminii menja les fulles de M. pungens, rhoifolia, M. rigida, i M. squamulata.

## Taxonomia

Àsia
* Meliosma angustifolia
* Meliosma arnottiana (sin.= Wellingtonia arnottiana)
* Meliosma beaniana
* Meliosma bifida
* Meliosma callicarpaefolia
* Meliosma cuneifolia
* Meliosma dilleniifolia
* Meliosma dumicola
* Meliosma flexuosa
* Meliosma fordii
* Meliosma glandulosa
* Meliosma henryi
* Meliosma kirkii
* Meliosma laui
* Meliosma longipes
* Meliosma myriantha
* Meliosma oldhamii
* Meliosma parviflora
* Meliosma paupera
* Meliosma pinnata
* Meliosma pungens
* Meliosma rhoifolia
* Meliosma rigida
* Meliosma simplicifolia
* Meliosma squamulata
* Meliosma sumatrana
* Meliosma thomsonii
* Meliosma thorelii
* Meliosma veitchiorum
* Meliosma velutina
* Meliosma yunnanensis
Amèrica
* Meliosma alba
* Meliosma bogotana
* Meliosma brasiliensis Urb.
* Meliosma cordata
* Meliosma frondosa
* Meliosma glaziovii
* Meliosma itatiaiae
* Meliosma linearifolia
* Meliosma littlei
* Meliosma meridensis
* Meliosma nesites
* Meliosma sellowii
* Meliosma sinuata
* Meliosma sirensis
* Meliosma vernicosa
* Meliosma youngii

## Referències

* ↑ E.g. van Beusekom (1971)
* ↑ van Beusekom (1971)
* van Beusekom, C.F. (1971): Revision of Meliosma (Sabiaceae), section Lorenzanea excepted, living and fossil, geography and phylogeny. Blumea 19: 355-529.

## Enllaços externs

* Flora de Pakistan: Meliosma
* Flora de la Xina
* Flora de l'Ecuador: Meliosma
* IAC Herbarium (Brazil): Meliosma
# San Miguel de Serrezuela

San Miguel de Serrezuela és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 236 | 232 | 205 | 183 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Protagòrides

Protagòrides (en grec antic: Πρωταγορίδης) fou un historiador de l'antiga Grècia segurament nascut a Cízic. Només és conegut perquè l'esmenta Ateneu de Nàucratis, que dona el nom de tres de les seves obres:
* Περὶ Δαφνικῶν ἀγώνων, sobre els jocs de Dafne, prop d'Antioquia
* Κωμικαὶ Ιστορίαι, històries de la comèdia
* Ακροάσεις ἐρωτικαὶ, contes eròtics.

## Referències

* ↑ Protagorides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 553
# Període eduardià

El període eduardià al Regne Unit és un període de la seva història que comprèn el regnat d'Eduard VII i s'estén des del 1901 al 1910.
La defunció de la reina Victòria l'any 1901 i la successió del seu fill Eduard, van marcar l'inici del nou segle i el final de l'època victoriana. Encara que Victòria havia negat la societat, Eduard era el líder d'una elit que va establir un nou estil de vida, influenciat per l'art i la moda de l'Europa continental, possiblement degut a l'afició de viatjar del rei. El període va passar per canvis significatius en política a mesura que certs sectors de la societat que havien estat àmpliament exclosos de l'exercici del poder en el passat, com el proletariat i les dones, es van polititzar cada cop més.
Moltes vegades, el període abraça els anys posteriors a la mort del rei el 1910 i arriba a incloure l'enfonsament del Titànic el 1912 i la Primera Guerra Mundial. El final de la guerra el 1918 va segellar, al mateix temps, el final del període després que l'estil de vida eduardià, amb el seu inherent descontrol de riquesa i poder, ja es percebés com altament anacrònic en una població que s'havia d'enfrontar a les restriccions d'un conflicte militar. A més, amb el desenvolupament dels nous mitjans de comunicació, el període es veia cada cop més exposat i menyspreat per les injustícies de la divisió de classes que comportava.
# Raor

Els raors (Xyrichtys novacula), anomenats també rasors (rasons), són uns peixos de la família dels làbrids (Labridae). El nom científic i el vulgar provenen de la semblança amb un ganivet o navalla d'afaitar. A la costa catalana del Garraf i del Maresme se'ls coneix amb el nom de lloritos, segurament per la seva varietat de colors similar a la dels lloros.

## Morfologia

La talla màxima és de 30 cm. Els mascles són més grossos que les femelles. El cos és molt comprimit lateralment i les escates són grosses. Presenta un perfil cefàlic vertical. Els ulls són petits i es troben a la part superior del cap. La boca, també petita, presenta uns forts incisius que surten a l'exterior de la boca. L'aleta dorsal és molt llarga amb la part anterior baixa. L'anal és llarga. La caudal és, al contrari, petita. És de color gris rosat amb línies transversals blaves al cap. El ventre és blanc i les aletes són rosades i blaves. El mascle té una taca blava al ventre i té el dors verdós.

## Ecologia

Apareix en aigües càlides i temperades del Mediterrani i de l'Atlàntic. És més abundant a la zona meridional dins el Mediterrani occidental. És un peix d'hàbitat bentònic i viu a grans extensions d'arena molt fina i neta, on s'enterra, a fondàries que comprenen entre els 2 i 50 metres (a l'hivern es desplaça a major fondària). És l'únic làbrid que només apareix a fons arenosos. Viu en petites agrupacions (un mascle amb diverses femelles). Quan es veu amenaçada entra de cap dins l'arena i queda ben enterrada. S'alimenta de tota classe d'invertebrats bentònics. Es reprodueix durant l'estiu quan s'aproxima a la costa. Els ous són planctònics.

## Referències

* ↑ «Club d'Immersió Biologia :: 21. Peixos ossis, Xyrichtys novacula». [Consulta: 28 març 2020].
* ↑ Solsona, Ramon. «Lloritos i raons». El Punt Avui, 11-08-2013. [Consulta: 28 març 2020].
* ↑ Serra, Montserrat. «Ruscalleda, el 'llorito' i la felicitat». Vilaweb, 20-10-2018. [Consulta: 28 març 2020].

## Enllaços externs

* https://www.viaempresa.cat/afterwork/raor-peix-car-mercat_2100443_102.html?utm_source=portada%20elmon Raor, el peix més car del mercat - El Món (cat)
* http://www.fishbase.org/summary/speciessummary.php?id=4581 (anglès)
* http://species-identification.org/species.php?species_group=fnam&id=1843 (anglès)
* http://fishindex.blogspot.de/2010/10/pearly-razorfish-xyrichtys-novacula.html (anglès) Fish index
# Mormia alpina

Mormia alpina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: França.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Wagner & Salamanna, 1983. Two new species of genus Mormia (Enderlein) of the apicealba group (Diptera, Psychodidae). Bollettino della Societa Entomologica Italiana, 115(8-10): 168-171.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Muséum National d'Histoire Naturelle, 2003-2012 (francès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
* Q-bank Arthropods (anglès)
# María Xesús Lama López

María Xesús Lama López (Lugo, 1964) és una filòloga, assagista, traductora i professora universitària gallega. El 1987 es va llicenciar en filologia galaicoportuguesa i en filologia hispànica a la Universitat de Santiago de Compostel·la i el 2002 es va doctorar a la Universitat de Barcelona amb la tesi Celtismo e materia de Bretaña na literatura galega: cara a un contradiscurso histórico ficcional na obra de Xosé Luís Méndez Ferrín, sobre l'ús del llegendari celta i de la matèria de Bretanya a la literatura gallega. Actualment és professora de literatura gallega a la Universitat de Barcelona Les seves recerques es basen en l'obra de Rosalía de Castro, de qui n'ha editat Cantares galegos, la literatura gallega a l'emigració i a l'exili i com tracta la literatura gallega l'origen cèltic de Galícia. També ha traduït obres de l'alemany, el català i l'anglès al gallec. És membre de l'Associació d'Escriptors en Llengua Gallega i de l'Associació Internacional d'Estudis Gallecs.
En 2018 va guanyar el Premi Nacional d'Assaig amb Rosalía de Castro. Cantos de independencia e liberdade (1837-1863), una revisió de la figura literària de Rosalía de Castro.

## Obres

* Contos de Hoffmann, d'Ernst Theodor Amadeus Hoffmann, 1996, ISBN 84-89377-06-5
* Vinte e nove contos, de Quim Monzó. Santiago de Compostela: Sotelo Blanco, 2008
* Cunqueiro en Cataluña: un modelo de relacións intersistémicas (2012)
* Rosalía de Castro. Cantos de independencia e liberdade (1837-1863) (2018)

## Referències

* ↑ María Xesús Lama, Premio Nacional de Ensayo, El País, 8 de novembre de 2018

## Enllaços externs

* «Obra de María Xesús Lama López» a Dialnet.
* Presentació de María Xesús Lama López a la Universitat de Vigo
* María Xesús Lama a la bne.es