OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Calor sensible

La calor sensible és la calor intercanviada per un cos o sistema termodinàmic de forma que l'intercanvi de calor canvia la temperatura del cos o sistema, i alguna de les seves variables macroscòpiques, però deixa inalterades altres variables macroscòpiques com el volum o la pressió.

## Ús

El terme s'utilitza en contraposició a la calor latent, que és la quantitat de calor intercanviada que queda oculta, fent referència als canvis que es produeixen a temperatura constant. Per exemple, durant un canvi de fase com la fusió del gel, la temperatura del sistema que conté el gel i el líquid és constants fins que tot gel s'ha fos. Els termes latent i sensible són complementaris.
La calor sensible d'un procés termodinàmic es pot calcular com el producte de la massa del cos (m) per la seva calor específica (c) i el canvi de temperatura ($\Delta T$):
    $Q_{sensible}=mc\Delta T\,.$
La calor sendible i la calor latent no són formes especials de l'energia. Més aviat, descriuen intercanvis de la calor en unes condicions determinades pels seus efectes en un material o en un sistema termodinàmic.
En els escrits dels primers científics que van crear les bases de la termodinàmica, la calor sensible va tenir un paper clar dins la calorimetria. James Prescott Joule la va caracteritzar el 1847 com una energia que era mesurada mitjançant el termòmetre.
Tant les calors sensibles com les latents es poden observar a molts processos d'intercanvi energètic a la naturalesa. La calor latent s'associa amb canvis d'estat, mesurats a temperatura constant, especialment els canvis de fase del vapor d'aigua atmosfèric, majoritàriament la vaporització i la condensació, mentre que la calor sensible afecta directament la temperatura de l'atmosfera.
En meteorologia, el terme "flux de calor sensible" es refereix al flux conductiu de la calor des de la superfície de la Terra a l'atmosfera. És un component important del balanç energètic de la superfície de la Terra. El flux de la calor sensible es mesura habitualment amb el mètode de covariància de remolí.

## Vegeu també

* Entalpia

## Referències

* ↑ Partington, J.R. (1949). An Advanced Treatise on Physical Chemistry, Volume 1, Fundamental Principles. The Properties of Gases, Longmans, Green, and Co., London, pages 155-157.
* ↑ Prigogine, I., Defay, R. (1950/1954). Chemical Thermodynamics, Longmans, Green & Co, London, pages 22-23.
* ↑ Adkins, C.J. (1975). Equilibrium Thermodynamics, second edition, McGraw-Hill, London, ISBN 0-07-084057-1, Section 3.6, pages 43-46.
* ↑ Landsberg, P.T. (1978). Thermodynamics and Statistical Mechanics, Oxford University Press, Oxford, ISBN 0-19-851142-6, page 11.
* ↑ J. P. Joule. The Scientific Paper of James Prescott Joule. The Physical Society of London, 1884, p. 274. , Lecture on Matter, Living Force, and Heat. May 5 and 12, 1847
* ↑ Stull, R.B. (2000). Meteorology for Scientists and Engineers, second edition, Brooks/Cole, Belmont CA, ISBN 978-0-534-37214-9, page 57.
# Bussiera de Dun

Bussiéra de Dun (en francès Bussière-Dunoise) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 1.098 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Guéret-Saint-Vaury.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1470 | 1329 | 1247 | 1139 | 1098 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Georges Aupetit | |
| 2008- | Jean-Pierre Grimaud | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2015-01-26 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Aulan

Aulan és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 4 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Aulan era de 4 persones. Totes les 4 famílies que hi havia eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles).
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 11 habitatges, 4 eren l'habitatge principal de la família i 7 eren segones residències. Tots els 9 habitatges eren cases. Dels 4 habitatges principals, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres i 1 en tenien tres. 3 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 3 habitatges hi havia un automòbil i a 0 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Aulan el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 4 persones, 3 eren actives i 1 inactiva. De les 3 persones actives 2 estaven ocupades (1 home i 1 dona) i 1 aturada (1 home). L'única persona inactiva estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Aulan a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Aulan a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Umayya ibn Abd-Xams

Umayya ibn Abd-Xams —àrab: أمية بن عبد شمس, Umayya ibn ʿAbd Xams— fou l'ancestre dels omeies.
Era cosí patern de Hàixim ibn Abd-al-Múttalib i segons la tradició estava gelós d'aquest i li va llençar un desafiament que va perdre; es va haver d'exiliar llavors de la Meca durant deu anys, fets que anticipa les disputes entre omeies i haiximites (entre alides i abbàssides). També la tradició el fa el cap d'una ambaixada dels quraixites de la Meca al rei himyarita Sayf ibn Dhi Yazan que acabava de derrotar els axumites. Azraki diu que ell i abans el seu pare, dirigien l'exèrcit de la Meca, càrrec que després va tenir el seu fill Harb i encara més tard el net Abu-Sufyan, però sembla que el càrrec no era hereditari ni permanent i serien exercicis puntuals de les funcions militars; al costat d'Umayya es citen altres caps militars; en canvi la kiyada, o direcció dels afers militars de la república, sense implicar comandament directe de les tropes, si que hauria pogut estar de manera permanent en mans del mateix clan.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 904 i 905
# Antigen

Un antigen és una molècula reconeguda com a estranya per l'organisme, capaç d'induir en aquest una resposta immunitària i la producció d'anticossos. Hi ha molts tipus de molècules que poden actuar com a antígens, com les proteïnes, els polisacàrids i, més rarament, els àcids nucleics.
Cada antigen està definit pel seu anticòs, el qual actua per complementarietat espacial. La zona on l'antigen s'uneix a l'anticòs rep el nom d'epítop o determinant antigènic, mentre que l'àrea corresponent a la molècula de l'anticòs és el paràtop.
Els antígens es troben a la superfície de virus, bacteris, fongs, pol·len i partícules de pols, i també a les cèl·lules dels òrgans trasplantats (cor, ronyó...), i en aquest cas provoquen el rebuig de l'òrgan per part del cos. Per evitar-ho cal prendre immunosupressors o rebre l'òrgan d'un clon (bessó) o parent proper.

## Referències

* ↑ «antigen | enciclopèdia.cat». [Consulta: 14 maig 2019].

## Vegeu també

* Escapament antigènic
* Icosoma
* Complex immunitari
* Grup sanguini
* Immunodifusió doble
# Caletra

Caletra va ser una ciutat d'Etrúria que sembla que va desaparèixer abans de l'any 500 aC però que va deixar rastre en el territori que ocupava, conegut amb el nom d'Ager Caletranus, segons diu Plini el Vell. Els romans van fundar més tard en aquest territori la colònia de Satúrnia, segons diu Titus Livi, encara que no parla de la ciutat antiga.

## Referències

* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 52
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXXIX, 55
* ↑ Smith, William (ed.). «Caletra». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 agost 2022].

## Bibliografia

* Olshausen, Eckart (Stuttgart). «Ager Caletranus». Brill's New Pauly: Antiquity volumes editat per: Hubert Cancik and, Helmuth Schneider. Brill Online, 2012. [Consulta 27 d'abril de 2012]
# Bryconamericus lassorum

Bryconamericus lassorum és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes. Va ser descrit per César Román-Valencia el 2002. Va triar l'epítet lassorum en reconeixement de les contribucions a l'estudi i la preservació dels peixos neotròpicalss dels ictiòlegs espanyols Carlos Lasso i Oscar Lasso-Alcalá.
Viu en zones de clima tropical al Golf de Paria a Veneçuela a Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 Román-Valencia, César «Description of a new species of Bryconamericus (Teleostei, Characidae) from the basin of the Golfo de Paria, northeastern Venezuela». Revista del Museo Argentino de Ciencias Naturales, 4 (nueva serie), 2, 08-06-2014, pàg. 209–214. ISSN: 1853-0400.
* ↑ Román-Valencia, 2002, p. 214.
* ↑ Torres, Armi G.; Reyes, Rodolfo B. «Bryconamericus lassorum Román-Valencia, 2002» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
# Victorià Pagès Fàbregas

Victorià Pagès Fàbregas, àlies Cargelu (el Masnou, Maresme, 1848 - el Masnou, Maresme, 29 d'octubre de 1911) fou un mariner català, alcalde del Masnou de 1899 a 1902.
Era capità de vaixell. Va obtenir el títol de pilot i continuà estudiant a Anglaterra. Va navegar primer als vaixells del seu pare, mentre feia les pràctiques com a pilot. Després, un cop acabats els estudis i obtingut el títol de capità, ho faria al vaixell de la seva propietat, la pollacra goleta Dulcinea. Feu rutes comercials per Amèrica del Sud. Es casà amb Mercedes Moreno Córdovez, de Lima, i visqueren a Guayaquil. Tingueren nou fills. A Guayaquil l'any 1883 va fundar junt a d'altres compatriotes, la Sociedad Española de Beneficencia, la qual va presidir l'any 1887. Posteriorment va retornar al Masnou amb la seva família.
Es presentà a les eleccions municipals de 1899 al Masnou amb el partit Unió Conservadora. Guanyà les eleccions en total de vots. A la constitució de l'ajuntament de juliol de 1899 fou elegit alcalde. Fou alcalde fins 1902 quan fou elegit Josep Martí Casals, també mariner. Durant el mandat d'aquest alcalde, de 1902 a 1904 fou tinent d'alcalde segon. També va ser president de la Casa Benèfica del Masnou de 1899 a 1902.

## Referències

* 1 2 Toran, Rosa. Atles electoral: els consistoris del Masnou 1812-1979. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2013.
* 1 2 Muray, Joan «Notícies masnovines via Guayaquil del capità, alcalde i president de l'Asil, Bonaventura Pagès i Fàbregas». Gent del Masnou, 295, 01-02-2012, pàg. 14-15. (al número següent l'autor fa fe d'errades corregint el nom de Bonaventura per Victorià)
# Baignade en mer

Baignade en mer és una pel·lícula francesa de Georges Méliès, estrenada el 1896 a principis del cinema mut. Actualment, la pel·lícula es considera perduda.
La pel·lícula, com algunes de les altres pel·lícules de Méliès, es va fer a la costa de Normandia, on ell i la seva família van anar de vacances entre el 14 i el 31 de juliol de 1896. Els historiadors del cinema consideren que aquesta pel·lícula és un remake de la pel·lícula La Mer dels germans Lumière.

## Referències

* ↑ La Cinémathèque Française. L'oeuvre de Georges Méliès : Catalogue de l'exposition présentée à la cinémathèque française à partir du 16 avril 2008, 2008, p. 359. ISBN 9782732437323.
# Törnebohmita-(La)

La törnebohmita-(La) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom d'Alfred Elis Törnebohm (1838-1911), geòleg, pioner en l'estudi de les roques arcanes del centre de Suècia.

## Característiques

La törnebohmita-(La) és un silicat de fórmula química La₂Al(SiO₄)₂(OH). La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la törnebohmita-(La) pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, malayaïta, titanita, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), sitinakita, kittatinnyita, natisita, paranatisita, törnebohmita-(Ce), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita, zoltaiïta i tranquillityita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Mochalin Log, a Kixtim, a l'óblast de Txeliàbinsk, que pertany al Districte Federal dels Urals, a Rússia. També ha estat descrita a la mina Paratoo copper, a la localitat de Yunta, a la província d'Olary (Austràlia Meridional). Es tracta dels dos únic indrets on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Törnebohmite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Víctor Manuel Gimeno i Sanz

Víctor Manuel Gimeno i Sanz (la Sénia, Montsià, 11 de gener de 1951) és un polític català.

## Biografia

Es graduà com a mestre a l'Escola Normal de Castelló de la Plana, com a enginyer tècnic agrícola a l'Escola d'Enginyeria Tècnica Agrícola de Barcelona i es llicencià en biologia a la Universitat de Barcelona.
Treballà com a professor i director del Centre Municipal de Formació Professional La Sénia (1978-1984), i realitzà alguns estudis per al Ministeri d'Agricultura d'Espanya. Militant del PSUC des de 1975, d'Unió de Pagesos i de CCOO, fou escollit alcalde de la Sénia a les eleccions municipals de 1979 i 1983. Fou elegit diputat per la circumscripció de Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988, 1992 i 1995 a les llistes d'Iniciativa per Catalunya, coalició amb la qual fou candidat al Senat a les eleccions generals espanyoles de 1989. Ha estat resident de la Comissió d'Estudi de la Revisió i l'Aplicació del Pla de Seguretat de les Químiques de Tarragona al Parlament de Catalunya de 1992 a 1995. També ha estat conseller comarcal del Montsià i ha treballat durant un any com a cooperant a Nicaragua. Actualment forma part del comitè central del PSUC.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la III Legislatura p. 102
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 111
* ↑ «Membres del Comitè Central del PSUC». Arxivat de l'original el 2015-03-17. [Consulta: 12 desembre 2009].

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament de Catalunya a La Vanguardia, 31 de maig de 1988
# Aristanax

Aristanax (en grec Αριστάναξ) va ser un metge grec del que es desconeix la seva vida i el lloc de naixement. Se suposa que va viure al segle ii perquè és mencionat per Sorà (Soranus).

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/305?rgn=full+text;view=image;q1=AristanaxSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 290. ]
# Cal Pla (Porrera)

Cal Pla és una obra de Porrera (Priorat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa pairal de grans dimensions amb una doble filera de finestrals a la façana de ponent i finestres del celler de la part baixa. Aquestes aspectes denoten la importància de la família, en haver d'assecar molt de fruit als finestrals i també un important celler on es conserven encara els acabats artístics anteriors.

## Referències

* ↑ «Cal Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Agnetina duplistyla

Agnetina duplistyla és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Evproske druhy rodu Perla Geoffr. Rozpravy Ceské akademie ved a umení. Trída II. (Mathematicko prírodovedecká) (Rozpr. Ceské. Akad.) 16(16):16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-10. [Consulta: 19 juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C. F., 1962. Results of the zoologico botanical expedition to southwest China, 1955-1957 (Plecoptera). Acta Entomologica Sinica Suppl. (Acta ent. sin. suppl.) 11:139 160, 7 pls.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Borodinó (Khakàssia)

Borodinó - Бородино (rus) - és un poble de la República de Khakàssia a Rússia, el 2011 tenia 1.892 habitants. Pertany al districte de Bograd.

## Referències

* ↑ Почтовые индексы России. Регионы России → Республика Хакасия → Боградский район → село Абакано-Перевоз
# Vero

Vero (en cors Veru) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 351 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 243 | 261 | 147 | 241 | 296 | 351 |
Viccionari
# Törökbálint GP - Memorial Imre Riczu

El Törökbálint GP - Memorial Imre Riczu és una cursa ciclista d'un sol dia que es disputa a Törökbálint, a Hongria. Creada al 2014 com una cursa per a ciclistes amateurs, al 2017 va entrar a formar part del calendari de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2017 | Alberto Giuriato | Mattia De Marchi | Anthony Moye |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Palmarès a cqranking.com
* Palmarès a cyclebase.nl
# Vyšné Repaše

Vyšné Repaše és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1323.
# Anne-Caroline Chausson

Anne-Caroline Chausson (Dijon, Costa d'Or, 8 d'octubre de 1977) és una ciclista francesa que va competir en les modalitats de BMX i muntanya.
En BMX va aconseguir la medalla d'or als Jocs Olímpics de Pequín de 2008, en el primer cop que es disputava aquesta prova.
En ciclisme de muntanya, concretament en el descens, va obtenir nou Campionats del món. També cal sumar quatre campionats més, dos en Dual Slalom i els altres en Four Cross.
Va ser condecorada com a Cavaller de la Legió d'Honor

## Palmarès en BMX

* 1987
** Campiona del món júnior en BMX
* 1992
** Campiona del món júnior en BMX
* 1993
** Campiona del món júnior en BMX
* 2007
** Campiona d'Europa en BMX
* 2008
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Pequín en BMX

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 1993
** Campiona del món júnior en Descens
* 1994
** Campiona del món júnior en Descens
** Campiona d'Europa en Descens
* 1995
** Campiona del món júnior en Descens
** Campiona d'Europa en Descens
* 1996
** Campiona del món en Descens
** Campiona d'Europa en Descens
* 1997
** Campiona del món en Descens
** Campiona d'Europa en Descens
* 1998
** Campiona del món en Descens
** Campiona d'Europa en Descens
** Campiona d'Europa en Dual Slalom
** 1a a la Copa del món en Descens
* 1999
** Campiona del món en Descens
** 1a a la Copa del món en Descens
* 2000
** Campiona del món en Descens
** Campiona del món en Dual Slalom
** 1a a la Copa del món en Descens
** 1a a la Copa del món en Dual Slalom
* 2001
** Campiona del món en Descens
** Campiona del món en Dual Slalom
** 1a a la Copa del món en Descens
* 2002
** Campiona del món en Descens
** Campiona del món en Four Cross
** 1a a la Copa del món en Descens
** 1a a la Copa del món en Four Cross
* 2003
** Campiona del món en Descens
** Campiona del món en Four Cross
** Campiona d'Europa en Descens
** Campiona d'Europa en Four Cross
* 2004
** Campiona d'Europa en Descens
** Campiona d'Europa en Four Cross
* 2005
** Campiona del món en Descens
** Campiona d'Europa en Descens

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Can Fenosa

Can Fenosa és una obra de Martorelles (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa aïllada de planta rectangular. Consta de planta baixa, pis i golfes per damunt d ela coberta a dues vessants. Disposa de torreta mirador. De la façana, pintada, sobresurten només els guardapols de les finestres i de les portes, a aquesta últimes s'hi accedeix per mitjà d'una rampa.

## Història

Segons diuen els masovers, la façana era rematada per una cornisa i al mig d'un cercle hi deia "Restaurada 1929 [1922]". També els sembla recordar que a dins al campanar o torre mirador hi deia: "1835".

## Referències

* 1 2 «Can Fenosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juny 2020].