OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Buuz

Buuz (Бууза, Buuza) és un tipus de farcellet fet amb pasta de farina farcit amb trossets de carn de be o bou i cuinat al vapor. Al farciment de carn se li afegeix ceba o all. Opcionalment, s'aromatitza amb llavors de fenoll germinades o d'altres herbes de temporada. També s'acostuma a afegir al farciment patata, col o arròs al gust. El farciment s'embolcalla amb una fulla de pasta de farina deixant un foradet per a deixar sortir el vapor de la cocció. Cada cuiner afegeix el seu toc personal a la forma de fer el farcell. El buuz es cou al vapor preferiblement utilitzant un recipient de fusta. Es menja amb les mans amb cura d'evitar que caiguin els sucs de la cocció de dins del farcell.
El Buuz és un plat típic de la cuina mongola. És un plat casolà que es menja sovint durant la festa de l'Any Nou Mongol (Tsagaan Sar). Tot i així també s'ofereix als restaurants i cafès de la capital Ulaanbatar.
És un plat similar a altres masses de pa farcides de la cuina mongola com el khuushuur. Aquest darrer es cuina fregint-lo en lloc de fer-lo al vapor.

## Plats similars

* Jiaozi, l'equivalent a la Xina.
* Gyoza, l'equivalent al Japó.
* Momo, l'equivalent a Tibet i Nepal
* Mantı, l'equivalent a l'àrea entre Turquia, Armènia i Azerbaidjan
* Pierogi, l'equivalent a Ucraïna, Polònia i Lituània.
* Pelmeni, l'equivalent Rússia.
* Mandu, l'equivalent a Corea

## Referències

* ↑ Williams, Sean. The Ethnomusicologists' Cookbook: Complete Meals from Around the World. CRC Press, 2006, p. 59. ISBN 9780415978194 [Consulta: 10 febrer 2013].
* ↑ Slater, Judith J. Teen Life in Asia. Greenwood, 2004, p. 118. ISBN 9780313315329 [Consulta: 10 febrer 2013].

## Enllaços externs en anglès

* Buuz recepta de mongolfood.info
* Una recepta Arxivat 2019-05-17 a Wayback Machine.
* Una recepta Arxivat 2008-06-03 a Wayback Machine.
* Foto
# Alfredo Prada Presa

Alfredo Prada Presa (León, 28 d'agost de 1959) és un polític espanyol del Partit Popular.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Universitat de Lleó, s'inicia en la política en la dècada de 1980. Després d'ingressar a les Noves Generacions d'Aliança Popular, accedeix a diferents càrrecs del partit a la seva província natal, fins a aconseguir el 1986 el lloc de president provincial. El 1993 és triat senador per la circumscripció de Lleó.
Manté el seu escó fins que al novembre de 2003 és nomenat vicepresident segon i conseller de Justícia i Interior de la Comunitat de Madrid. Aquest mateix any és pregoner del Carnestoltes de la Bañeza. Manté el càrrec fins a 2008.
Després de la seva sortida del Govern d'Esperanza Aguirre va saltar als mitjans de comunicació com una de les possibles víctimes del cas d'espionatge polític en la Comunitat Autònoma de Madrid.
En les eleccions generals de 2011, aconsegueix un escó al Congrés dels Diputats per Lleó.
El setembre de 2024 l'Audiència Nacional el va condemnar a 7 anys de presó per un delicte continuat de prevaricació en concurs medial amb malversació agreujada per 24 contractes per un total de 40 milions d’euros en la construcció del Campus de la Justícia entre el 2005 i el 2011.

## Càrrecs exercits

* Senador per la província de Lleó (1993-2003).
* Vicepresident primer del Senat (2000-2003).
* Vicepresident segon de la Comunitat de Madrid (2003-2008).
* Conseller de Justícia i Interior de la Comunitat de Madrid (2003-2008).
* Diputat per Lleó al Congrés dels Diputats (des de 2011).

## Referències

* ↑ «Rajoy nombra a Alfredo Prada responsable de Emigración dentro del PP», 05-03-2014. Arxivat de l'original el 2014-03-05. [Consulta: 13 agost 2018].
* ↑ «Asamblea de Madrid. Curriculum» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-08-13. [Consulta: 13 agost 2018].
* ↑ País, Ediciones El «Prada: "Alguien deberá pedir disculpas"» (en castellà). , 30-07-2009 [Consulta: 13 agost 2018].
# Sulúkovo

Sulúkovo (en rus: Сулуково) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 16 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Unió Socialdemòcrata (Letònia)

Unió Socialdemòcrata (letó Sociāldemokrātu Savienība, SDS) és un partit polític de Letònia format per una escissió del Partit Socialdemòcrata Obrer Letó (LSDSP), quan el líder d'aquest partit al Saeima, Egils Baldzēns, va perdre l'elecció a secretari general davant Juris Bojārs. La causa del cisma foren les relacions estretes que mantenia el partit amb la coalició Pels Drets Humans en una Letònia Unida, que era considerat excessivament pro-rus per als escindits. El 24 de març de 2002 va celebrar el seu congrés fundacional a Riga, però a les eleccions legislatives letones de 2002 només va obtenir l'1,5% dels vots i cap diputat. El seu cap actual és Egils Rutkovskis i el gener de 2009 decidí unir-se a la coalició Centre de l'Harmonia. El 2010, el partit va fusionar-se amb altres partits integrants de la coalició Centre de l'Harmonia per formar el Partit Socialdemòcrata "Harmonia". El nou partit va seguir formant part de la coalició, a la qual ja formava part la Unió Socialdemòcrata.

## Referències

* ↑ (letó)(rus) http://www.saskanascentrs.lv/index.php?text&id=39&level=1&cid=482&do=news
# Voskhod 1

Voskhod 1 (rus: Восход-1, Восход que significa en rus Sortida del sol) va ser la setena missió espacial tripulada de la Unió Soviètica. Es va aconseguir una sèrie de "primícies" en la història del vol espacial tripulat, sent el primer vol espacial en transportar a més d'un membre de la tripulació en òrbita, el primer vol sense l'ús de vestits espacials, i el primer a transportar un enginyer o un metge a l'espai exterior. També va establir un rècord d'altitud d'una nau espacial tripulada en 336 km.
Els tres vestits espacials per als cosmonautes del Voskhod 1 van ser omesos, no hi havia ni l'ambient ni la capacitat de càrrega útil per al Voskhod per dur-les. El Voskhod original havia estat dissenyat per portar a dos cosmonautes, però els polítics soviètics van pressionar el programa espacial soviètic a transportar 3 cosmonautes en el Voskhod 1. L'únic altre vol espacial en el programa Voskhod, el Voskhod 2, va transportar a dos cosmonautes — per necessitat, perquè era el vol en què Alexei Leonov realitzaria el primer passeig espacial de la història.
Com a part de la seva càrrega útil, el Voskhod 1 va transportar una cinta del bàner del Communard de la Comuna de París de 1871 en òrbita.

## Cosmonautes

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Pilot de Comandament | Vladímir Komarov Primer vol espacial | Vladímir Komarov Primer vol espacial |
| Enginyer | Konstantín Feoktístov Primer vol espacial | Konstantín Feoktístov Primer vol espacial |
| Doctor mèdic | Borís Iegórov Primer vol espacial | Borís Iegórov Primer vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Pilot de Comandament | Borís Volínov | Borís Volínov |
| Enginyer | Gueorgui Katis | Gueorgui Katis |
| Doctor mèdic | Aleksei Sorokin | Aleksei Sorokin |

### Cosmonauta de reserva

| Posició | Cosmonauta | Cosmonauta |
| Doctor mèdic | Vassili Làzarev | Vassili Làzarev |

## Paràmetres de la missió

* Massa: 5320 kg
* Perigeu: 178 km
* Apogeu: 336 km
* Inclinació: 64,7°
* Període: 89,6 min

## Referències

* ↑ Horne, Alistair. The Fall of Paris. Macmillan, 1965, p. 433.

## Enllaços externs

* «Voskhod 1» (en anglès). Encyclopedia Astronautica.
# Belleek

Belleek (gaèlic irlandès: Béal Liche) és una població nord-irlandesa situada en el Comtat de Fermanagh a l'oest de la província. És la localitat més a l'oest d'Irlanda del Nord, i des de 1930, del Gran Bretanya. La seva població és 863 segons el cens de 2001.
Belleek és l'última localitat nord-irlandesa al costat del riu Erne abans del seu retorn a Irlanda. La temperatura més alta d'Irlanda del Nord, 30,8 °C, va ser registrat a la vora de Belleek el 30 de juny de 1976. L'Empresa Ceràmica de Belleek té 150 empleats i el seu museu rep 150.000 visitants a l'any.

## Referències

* ↑ «Met Office» (en anglès). Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 8 març 2013].
* ↑ «Belleek Pottery» (en anglès). Fermanagh District Council. Arxivat de l'original el 2007-10-08. [Consulta: 8 març 2013].

## Enllaços externs

* Belleek: Potted history (anglès)
# Santa Creu de Vallcarca

Santa Creu de Vallcarca, anomenada inicialment Verge de les Virtuts, fou una ermita situada a l'actual número 3 del carrer de Vallpar, al barri dels Penitents de Barcelona. La va fer construir el pare Francesc Palau i Quer, fundador dels Carmelites Terciaris Descalços, que el 1853 havia comprat els terrenys de can Gomis i mas Falcó, on hi havia unes coves on hi vivien ell i els monjos. Per aquest motiu la gent els anomenava 'els penitents', origen del nom del barri.
L'ermita era destinada a la comunitat masculina dels Carmelites Terciaris Descalços. Allà el pare Palau hi practicava exorcismes els diumenges, amb gran afluència de visitants i fidels. El 1862, una mica més avall, al carrer de Ticià, hi va fer un espai per a la comunitat femenina, de germanes carmelites. Va morir el 1872, deixant l'ermita i els terrenys sense propietari. Per a evitar la seva pèrdua, mossèn Cinto Verdaguer la va comprar, endeutant-se. Aquest endeutament, i la tossuderia de viure amb la vídua Duran-Martínez i el seus fills en una casa del carrer de Ticià, propera a l'ermita, van causar el 'drama verdaguerià'. El mateix Verdaguer ho explica en un dels seus articles 'En defensa pròpia':
| « | Mai havia somniat en tenir cap possessió: no aspirava pas a ser propietari, però sí volia que la Verge del Carme i Santa Teresa ho fossen de sa capella de Vallcarca, i que d'allí cap persona malintencionada les ne pogués traure. [...] Aquella possessió que fou lo cadafalc de mon suplici, ha sigut una de les causes més amagades i fondes de ma persecució, puix segons tots los indicis i tots los parers, algun de mos contraris la pretenia. [...]. | » |
| — Jacint Verdaguer, La Publicidad, 9 setembre 1897 |||
Els escriptors Pérez Galdós i Narcís Oller van visitar a Verdaguer quan vivia al carrer Ticià. Posteriorment Rubén Darío també va viure en aquest carrer.
El 1960 l'Ajuntament va enderrocar l'ermita, quedant únicament en peus una part de la paret de roca. Actualment hi ha la seu de les germanes carmelites.

## Referències

* 1 2 «El barri dels Penitents va prendre aquest nom pels ermitans que vivien en coves de la zona». Betevé, 03-05-2016.
* ↑ «Ruta Palautiana» (en castellà). Carmelitas Misioneras, 01-06-2011.
* 1 2 «Via Crucis dels Penitents (Gràcia, Vallcarca i els Penitents)». Endrets.
* ↑ Verdaguer, Jacint «Santa Creu de Vallcarca». Ara, 16 juliol 2015 (1897).
* ↑ Fabre, Jaume; Huertas, Josep M. Tots els barris de Barcelona. segona edició. Barcelona: Edicions 62, juliol 1980, p. 88-89. ISBN 84-297-1183-X.
# Blauet nan de Margarete

El blauet nan de Margarete (Ceyx lepidus margarethae) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita les illes centrals i meridionals de les Filipines. Ha estat considerat una subespècie de Ceyx lepidus.
# Serrat de la Solana

El Serrat de la Solana és un serrat del terme municipal de Castell de Mur, a la comarca del Pallars Jussà, dins del terme antic de Mur.
Pertany a l'entorn del poble de Vilamolat de Mur. Està situat a llevant de Vilamolat de Mur; el serrat davalla cap al sud-est des de Casa Josep, que és el punt més alt del serrat. A migdia del serrat es troba el Solà de la Roca i al nord els Mallols de Josep. El serrat està delimitat al sud per la llau de la Solana i al nord per la llau dels Mallols.

## Referències

* ↑ El Serrat de la Solana en els ortofotomapes de l'ICGC
# Alexandre (fill d'Herodes)

Alexandre va ser un dels fills d'Herodes el Gran i de Mariamne I.
Juntament amb el seu germà Aristòbul va ser educat a Roma i en tornar a Judea el seu germà Antípater va instigar les sospites del pare contra els dos fills. Unes indiscrecions d'Aristòbul i Alexandre a l'enterrament de la seva mare els van fer encara més sospitosos i Herodes els va denunciar a August (a Aquileia l'any 11 aC) però l'emperador els va poder reconciliar.
L'any 8 aC els dos germans van ser acusats altre cop de complot i aquesta vegada la reconciliació la va aconseguir el rei Arquelau de Capadòcia, sogre d'Alexandre, que s'havia casat amb la seva filla.
Finalment, l'any 6 aC una tercera acusació, ordida per Euricles, un aventurer lacedemoni, va triomfar. August va donar permís a Herodes per prendre mesures i el rei els va portar a Beirut on van ser jutjats i condemnats, i portats a la forca a Samaria.
Alexandre va tenir tres fills, dels que es coneix el nom de dos: Alexandre i Tigranes, que va ser rei d'Armènia amb el nom de Tigranes V.

## Referències

* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XV, 10, 1-2
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XVIII, 5
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XVII, 13
Viccionari
# Vicenç Maria Triadó i Constansó

Vicenç Maria Triadó i Constansó (Barcelona, 1833 - 1923) va ser rector de la parròquia del Sant Àngel Custodi, de Barcelona, de 1882 a 1893. durant el seu rectorat es construí una nova església. Es distingí durant la pesta i les febres del segle xix per la seva prompta assistència als malalts. Va ser l'impulsor de la creació de l'escola Joan Pelegrí coneguda també com a Centre Montserrat-Xavier.

## Anecdotari

A inicis d'abril de 1888 el Rector Triadó trobà un mil·liari de la Via Augusta. Dit mil·liari era gravat amb la inscripció: «Ti. Claudio. Drusi, f. Caes / augusto. germanico. pont / maxiMO. TRIB. POtestate. viii / imp. xvi. COS. IIII. PATRI. PAtriae /pro CoNSULI / via. aVGVSTA». Aquest fet fou recollit setmanes després per Boletín de la Reial Acadèmia de Historia.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor de carrers de Barcelona
* ↑ Cuaderno V. Mayo, 1888 Boletín de la Real Academia de la Historia [Publicaciones periódicas]. Tomo 12, Año 1888
# Voskhod (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Voskhod».
Voskhod (en (ucraïnès): Восход) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2021 tenia 4.971 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Savignac-de-l'Isle

Savignac-de-l'Isle és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 213 | 249 | 310 | 410 | 463 | 476 | 513 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Yves Tilh | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Seaside Heights

Seaside Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 3.319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seaside Heights tenia 3.155 habitants, 1.408 habitatges, i 691 famílies. La densitat de població era de 1.997 habitants/km².
Dels 1.408 habitatges en un 25,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,8% hi vivien parelles casades, en un 16,3% dones solteres, i en un 50,9% no eren unitats familiars. En el 40,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.963 $ i la renda mediana per família de 27.197 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.354 $ mentre que les dones 21.899 $. La renda per capita de la població era de 18.665 $. Aproximadament el 21,9% de les famílies i el 24,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seaside Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seaside Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Beuvezin

Beuvezin és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 114 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beuvezin era de 114 persones. Hi havia 46 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 23 parelles sense fills, 11 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 59 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família i 11 estaven desocupats. 58 eren cases i 1 era un apartament. Dels 48 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 7 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 24 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Beuvezin el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 16 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 71 persones, 46 eren actives i 25 eren inactives. De les 46 persones actives 43 estaven ocupades (25 homes i 18 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 25 persones inactives 9 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Beuvezin hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beuvezin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beuvezin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Alfred James Hipkins

Alfred James Hipkins (Londres, 17 de juny de 1826 - Londres, 3 de juny de 1903) fou un musicòleg anglès.
Interessat per la música, va començar a treballar als 14 anys al fabricant de pianos "John Broadwood & Sons" com a afinador de pianos abans d'escalar ràpidament. Va aprendre a tocar el piano tot sol, es va formar amb un músic professional i després va aprendre l'orgue el 1844.
Intèrpret amb talent malgrat l'escassa formació que havia rebut, es va interessar encara més per l'estudi de les ciències musicals i la història dels instruments, en particular pel teclat, dels quals es va convertir en un especialista de renom internacional, combinant coneixements enciclopèdics i experiència tècnica. Així, el 1881 va rebre l'encàrrec d'avaluar els instruments dels castells reials d'Alemanya; durant la dècada de 1880 i 1890 va donar conferències-concerts sobre clavicèmbals (Kirkman i Shudi) pertanyents a la col·lecció de la seva firma.
Va ser el primer pianista anglès a mitjan segle que va dedicar recitals a Chopin, l'obra de la qual encara era poc coneguda a Gran Bretanya.També és autor de records sobre Chopin, publicats el 1937 per la seva filla sota el títol de "Com tocava Chopin".
Va col·laborar en nombroses revistes i enciclopèdies i va publicar nombrosos articles i llibres, sobretot Una descripció i història del pianoforte i dels instruments de corda de teclat més antics (1896).
És el pare de la retratista anglesa Edith Hiipkins.

## Notes

* ↑ Jean-Jacques Eigeldinger, Chopin vu par ses élèves, Fayard 2006, p. 130
# Sulfat de protamina

El sulfat de protamina és un medicament indicat per a revertir, per unió molecular, els efectes anticoagulants de l'heparina. El sulfat de protamina es combina amb l'heparina en una proporció 1:1 pels pèptids rics en components bàsics que tenen afinitat amb els grups àcids de l'heparina. Un mil·ligram de sulfat de protamina neutralitza entre 90 i 110 U d'heparina.
Les protamines comprenen una família de proteïnes petites (aproximadament entre 50 i 110 aminoàcids) i riques en arginina, sintetitzades a l'etapa final d'espermàtides, trobades en molts animals i plantes, que s'uneixen a l'ADN, condensant el genoma d'aquestes cèl·lules a un estat genèticament inactiu. En l'etapa de l'espermiogènesi, les histones que comunament organitzen la cromatina en unitats nucleosomals, són reemplaçades per altres proteïnes bàsiques, més petites, anomenades protamines. Aquestes protamines condensen la cromatina en forma de toroide, a diferència del solenoide generat per la interacció amb les histones.
La protamina va ser aïllada originàriament de l'esperma del salmó i d'altres peixos, actualment es produeix per biotecnologia recombinant. És un pèptid altament catiònic. El complex d'heparina i protamina es retira del cos i és desglossat pel sistema reticuloendotelial.

## Referències

* ↑ Castells Molina, Silvia; M. Hernández-Pérez. Farmacología en enfermería (en castellà). 2da. Elsevier, España, 2007, p. 294. ISBN 8481749931.
* ↑ Behrman, Richard E.; Robert M Kliegman y Hal B. Jenson. Nelson Tratado de Pediatria (en castellà). 17va. Elsevier, España, 2004, p. 1667. ISBN 8481747475.
* ↑ «El espermatozoide: algo más que un paquete de lujo para entregar DNA» (en castellà). Revista QuímicaViva, Número 3, any 17, 01-12-2018. ISSN: 1666-7948.
# Ussa

Ussa era una ciutat hitita situada a l'est de Pitassa, al centre d'Anatòlia. Segons les inscripcions, estava just al nord de la frontera amb el regne de Tarhuntasa. Probablement es trobava al sud de l'actual Konya.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. Hititas: historia de los guerreros de Anatolia. Córdoba: Almuzara, 2021, p. 315. ISBN 9788418578854.
# Voskhod (Novopokrovski)

* Per a altres significats, vegeu «Voskhod».
Voskhod - Восход (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. És a 21 km al sud-est de Novopokróvskaia i a 172 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Novopokrovski.