OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Qüestió de competència

Hom anomena qüestió de competència el conflicte que sorgeix quan diversos jutjats o tribunals s'estimen competents per conèixer del mateix assumpte o, per contra, cap d'ells es considera competent per concertar l'assumpte, i caldrà determinar a qui correspon conèixer del cas.

## Classes

La qüestió de competència pot ser declinatòria o inhibitòria. La declinatòria es proposa davant el jutge o tribunal a qui es considera incompetent, demanant-li que se separi del coneixement de l'assumpte i que remeti les actuacions a allò que tingui per competent. Per contra, la inhibitòria es presenta davant del jutge o tribunal que es consideren competents, però que no estan coneixent el cas, amb petició formal que dirigeixi l'ofici al que s'estimi no ser-ho, perquè s'inhibeixi i remeti les actuacions.

## Forma de resoldre les qüestions de competència

En general, les qüestions de competència es resolen a través de la jerarquia dels òrgans del poder judicial. L'immediat òrgan judicial superior jeràrquic comú als jutges o tribunals als quals afecta la qüestió de competència serà qui decideixi quin òrgan ha de conèixer de l'assumpte.

## Referències

* ↑ Vegeu, per exemple, a Espanya, els articles 51 i 52 de la Llei orgànica 6/1985, d'1 de juliol, del poder judicial.
* ↑ A Espanya: art. 51 de la LO 6/1985 del poder judicial.
# Molí de la Roca

Molí de la Roca o Molí és un petit llogaret del municipi de la Sénia, al sud de Catalunya a la comarca del Montsià.

## Particularitats

Aquest nucli està situat a una altitud de 263 m sobre el nivell del mar, a 1,6 km d'el Castell, a la vora de la carretera que va d'Ulldecona a la Sénia.
Es troba al marge esquerre del riu de la Sénia, límit político-administratiu entre Catalunya i el País Valencià. A l'altre marge hi ha un molí en estat ruïnós que antigament aprofitava la força del riu i que dona el nom al lloc. També hi ha un pont antic.
Les cases antigues d'aquest llogaret que vorejen la carretera i l'antic molí es troben deshabitades i en estat de ruïna.

## Notes

* Ulldecona. Història i Territori. Victòria Almuni i Balada i Maria Pilar Aparicio Aznar. Onada Edicions, setembre de 2009. ISBN 978-84-96623-54-5.

## Vegeu també

* Pont del Molí de la Roca

## Enllaços externs

* «Molí de la Roca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Luis Prieto Yanguas

Luis Prieto Yanguas (Madrid, 10 de juliol de 1970) és un director de cinema espanyol.

## Biografia

Per cimentar-se en la indústria cinematogràfica, va estudiar durant alguns anys fotografia a Espanya. El 1991 va rebre una beca de la Ralph M. Parsons Foundation amb la que va poder establir-se a Los Angeles per inscriure's al California Institute of the Arts per estudiar cinematografia. Durant aquest període d'estudi, Prieto també va viure a Seattle i San Francisco.
El 2000 entra a formar part de l'estudi espanyol Albinana Films de Barcellona com a director comercial. El seu primer treball que el va consagrar en l'àmbit del cinema és Bamboleho, un curtmetratge del 2001 escrit amb la col·laboració de Francisco Moreno Ocins, i presentat a l'edició de 2002 del Festival de Cinema de Tribeca, on va guanyar el premi per la categoria de “Millor curtmetratge". Bamboleho és el guanyador de 45 premis internacionals, entre ells una Menció Especial a la 58a Mostra Internacional de Cinema de Venècia del 2001.
El 2006, Prieto va dirigir Ho voglia di te produït per Cattleya i distribuït per Warner Bros. Els actors principals de la pel·lícula són Riccardo Scamarcio i Laura Chiatti. Ho voglia di te és la seqüela de Tre metri sopra il cielo dirigida per Luca Lucini. Ho voglia di te ha registrat un ingrés en taquilla de 15 milions d'euros, el 2007.
L'últim llargmetratge de Prieto Meno male che ci sei fou estrenat el 27 de novembre 2009 per la Universal Pictures. La pel·lícula, una coproducció de Cattleya i Focus Features, és protagonitzada per Claudia Gerini, Chiara Martegiani i Alessandro Sperduti.
El 2010 Luis Prieto va debutar en la direcció televisiva amb la minisèrie de televisió en dues parts al vespre de Rai Uno Il signore della truffa, una producció Artis Edizioni Digitali S.p.A. i Rai-Radiotelevisione Italiana, amb Gigi Proietti i Maurizio Casagrande com a protagonistes.
A més de practicar l'exercici de director, Prieto també va escriure els guions de tres pel·lícules que va dirigir: Condón Express, Mariposas de fuego i Bamboleho, i contribuint com a editor en els dos darrers.

## Filmografia

* Bamboleho (2001)
* Mariposas de fuego (2003)
* Condón Express (2005)
* Ho voglia di te (2007)
* Meno male che ci sei (2009)
* Il signore della truffa (2011) - Minisèrie de televisió
* Pusher (2012)
* Kidnap (2017)
* Shattered ( (2022)
* Estación Rocafort (2024)

## Referències

* ↑ Luis Prieto su MoviePlayer, (ultimo accesso il 27-09-2009).
* ↑ Luis Prieto su Film.it, (ultimo accesso il 27-09-2009).
* ↑ «Italian audiences love 'I Want You' - Entertainment News, Film News, Media - Variety». Variety.com.
* ↑ «Cinetel - Italian Box Office -». Cinetel.it. Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 2 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Web de Luis Prieto
# Plethodontohyla

Plethodontohyla és un gènere de granotes de la família Microhylidae endèmic de Madagascar.

## Taxonomia

* Plethodontohyla alluaudi
* Plethodontohyla bipunctata
* Plethodontohyla brevipes
* Plethodontohyla coronata
* Plethodontohyla coudreaui
* Plethodontohyla fonetana
* Plethodontohyla guentherpetersi
* Plethodontohyla inguinalis
* Plethodontohyla laevipes
* Plethodontohyla mihanika
* Plethodontohyla minuta
* Plethodontohyla notosticta
* Plethodontohyla ocellata
* Plethodontohyla serratopalpebrosa
* Plethodontohyla tuberata

## Referències

* IUCN (anglès)
# Luis Pérez Maqueda

Luis Jesús Pérez Maqueda (Utrera, Sevilla, 4 de gener de 1995) és un futbolista professional espanyol que juga com a defensa al Reial Valladolid.

## Carrera de club

Pérez es va formar al planter del Sevilla FC, i va debutar amb el Sevilla FC C la temporada 2014–15, a Tercera Divisió. També va jugar amb el Sevilla Atlético a Segona Divisió B durant la temporada, en dos partits.
El 12 de juliol de 2015, Pérez fou cedit al Real Jaén, per dos anys. Després d'haver estat titular indiscutible durant la la temporada 2015-16, signà contracte per l'Elx CF de Segona Divisió l'11 de juliol de 2016.
Pérez va debutar com a professional el 3 de setembre de 2016, tot entrant a la segona part per substituir Javi Noblejas en una victòria per 3–1 a casa contra el CD Tenerife. El 21 de juliol de l'any següent, després que l'equip baixés, signà contracte per tres anys amb el CD Tenerife.
El 23 de juliol de 2020, Pérez signà per tres anys amb el Reial Valladolid de La Liga.

## Referències

* ↑ «Luís Pérez, jugador de alto voltaje para el Sevilla FC C» (en castellà). Fútbol Carrasco, 31-01-2015. Arxivat de l'original el 14 de setembre 2016. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Luis Pérez, otra promesa» (en castellà). Diario de Jaén, 12-07-2015. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Luis Pérez refuerza la defensa franjiverde» (en castellà). Elx CF, 11-07-2016. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Un Elche muy efectivo se lleva la victoria ante el Tenerife» (en castellà). Marca, 03-09-2016. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «Luis Pérez, séptimo fichaje del CD Tenerife» (en castellà). CD Tenerife, 21-07-2017. [Consulta: 22 juliol 2017].
* ↑ «Luis Pérez refuerza la defensa» (en castellà). Real Valladolid, 23-07-2020. [Consulta: 19 agost 2020].

## Enllaços externs

* Luis Pérez a BDFutbol
* Luis Pérez, Fitxa a Soccerway
# José Mauricio Casas Chico

José Mauricio Casas Chico (Rio de Janeiro, 9 d'octubre de 1971) és un exfutbolista hispanobrasiler, que ocupava la posició d'atacant. Va ser internacional espanyol en categories inferiors.

## Trajectòria

Comença a destacar a les files del Pontevedra CF. El 1990 fitxa pel CE Castelló, tot debutant a primera divisió, encara que eixe any només hi disputa 9 partits. El quadre valencià baixa a Segona Divisió, on el davanter els acompanya durant altres dues campanyes.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# John Britton

John Britton (Cottingham, 18 de novembre de 1927 - Illa de Skye, 13 de juny de 1994) va ser un matemàtic anglès.

## Vida i Obra

Britton va fer els estudis secundaris a una prestigiosa escola de Beverley, prop del seu poble natal. El 1946 va ingressar al University College de Hull (aleshores una facultat externa de la universitat de Londres i avui universitat de Hull), en el qual es va graduar en matemàtiques el 1951, essent deixeble de Bernhard i Hanna Neumann. Seguint els seus mestres, va fer el treball de doctorat a la universitat de Manchester, obtenint el títol el 1954.
Va ser professor successivament de les universitats de Glasgow (1955-1963), de Kent (1966-1973), del Queen Elizabeth College (1973-1985) i del King's College de Londres (1985-1991), fins que es va retirar el 1991.
Va morir el 1994 en un accident de muntanya a l'illa de Skye (Hèbrides, Escòcia).
Britton és recordat pels seus treballs en teoria de grups i, específicament, en el problema de les paraules per a grups, en el qual va fer avenços importants. El 1973 va publicar una demostració de la solució del problema de Burnside (quasi tres-centes pàgines), que aviat es va demostrar incorrecte. Aquest fet va fer que perdés la confiança en si mateix i publiqués molt poca cosa després d'aquesta data.

## Referències

* ↑ Collins, 1997, p. 617.
* ↑ Collins, 1997, p. 618.
* ↑ Collins, 1997, p. 619.
* ↑ The existence of Infinite Burnside Groups, Studies in Logic and the Foundations of Mathematics, Vol. 71, 1973. Pàgines 67-348.
* ↑ Collins, 1997, p. 620.

## Bibliografia

* Collins, D.J. «John Leslie Britton» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, Vol. 29, Num. 5, 1997, pàg. 617-621. DOI: 10.1112/S002460939700297X. ISSN: 0024-6093.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «John Britton» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# L'Oller (Manresa)

l'Oller és un mas a mig camí dels nuclis de Sant Salvador de Guardiola i Manresa (al Bages) protegit com a bé cultural d'interès local. Mas de grans proporcions format per diversos cossos i tancat per un mur de pedra que dona lloc a un gran pati davant la façana de llevant, on hi ha l'accés. La construcció està bastida en pedra, en part vista i en part arrebossada.
A façana de migdia, un cos de galeria afegit, amb arcs rodons i pilars de secció quadrada, de pedra sorrenca, amb capitells. A les golfes s'obre un ritme d'obertures en arc rodó.
A la façana de llevant, s'avança un cos a nivell de planta baixa en forma de porxo, amb tres voltes de canó bastides en pedra i amb una terrassa al damunt. La resta de la façana és arrebossada, amb predomini del ple sobre el buit.
Presenta cobertes a dues i quatre aigües en els diferents cossos. Es conserva un campanar d'espadanya de línies barroques, com a resta d'una antiga capella, en part ensorrada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas de l'Oller». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Molí de la Riereta (Avià)

El Molí de la Riereta és un molí fariner que està ubicat a l'entorn de Clarà, al municipi d'Avià, al Baix Berguedà. És un edifici que és considerat patrimoni immoble que té el número 2974 (1990) a l'inventari de patrimoni de la Generalitat de Catalunya i el número d'element 08011/019 al mapa de patrimoni de la Diputació de Barcelona. En aquest inventari està associat a la fitxa de la casa de La Riereta (Avià). Actualment està en bon estat de conservació, és utilitzat com a segona residència i està protegit legalment al BPU, al POUM d'Avià i al DOGC del 12 de juny de 2011.

## Situació geogràfica

El Molí de la Riereta és un molí que hi ha a l'entorn de Clarà, al municipi d'Avià, al Baix Berguedà. Està a la llera de la Riera de Clarà. A prop del molí hi ha la granja de la Riereta, el Forn de la Bauma, la masia de La Bauma i l'església de Sant Serni de Clarà.

## Descripció i característiques

És un molí fariner d'estructura clàssica que està cobert a dues aigües amb teula àrab. Està orientada cap a tramuntana. Fou construït a finals del segle xviii o començaments del segle xix, probablement en substitució d'una construcció més antiga. Les parets són de maçoneria i les finestres i les portes, d'obra vista. A la planta baixa es conserven els mecanismes del molí fariner. Els dos pisos superiors estan adapatats com a segona residència; aquests originàriament eren el casal o habitatge del moliner. La bassa es troba a migdia.
El molí està situat en un desnivell a la riera de Clarà que li atorga l'alçada que necessita per a produir el salt d'aigua. El seu carener és perpendicular a la façana que s'orienta a migdia. Aquesta és asimètrica i té un assecador obert a les golfes que té dos finestrals d'Arc de mig punt que no està situat al centre del carener. A l'altre costat de la riera hi ha una mola subirana per a decorar i al jardí hi ha un antic eix del molí que s'utilitzaq com a taula.

## Història

El molí de la riereta fou propietari de Josep Blanxart i juntament amb la masia del mateix nom fou centre d'una interessant i moderna explotació agropecuària vinculada a l'Institut agrícola de Sant Isidre.
El molí no estava encara en funcionament a inicis del segle XX perquè no apareix al Registre de Matrícula Industrial d'Avià. La primera notícia històrica apareix al Cadastre de 1767, quan Antonio Camps n'era el propietari al mateix temps que el mas de la Riereta i Lluert de Clarà, cosa que ha fet pensar a historiadors que dataria d'aquesta data. Luis Blanxart pare en fou el propietari el 1856. El seu fill va organitzar a la Riereta i al molí una explotació agropecuària moderna que va estar vinculada a l'Institut Agrícola Català de Sant Isidre.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de la Riereta». patmapa.gencat.cat. [Consulta: 28 setembre 2015].
* 1 2 3 4 «Molí de la Riereta». Mapa de patrimoni de la Diputació de Barcelona. [Consulta: 28 setembre 2015].

## Bibliografia i documents

* AADD, 1988: La vida als estanys de Graugés (Avià). Llibres de l'Àmbit, número 2. Àmbit de Recerques del Berguedà.
* Amillarament d'Avià de 1879. Conservat a l'Arxiu Municipal d'Avià.

## Vegeu també

* Llista de monuments d'Avià
# Luis Pérez

Luis Pérez és el nom dels següents personatges:
* Luis Pérez González (Mèxic, 1907), futbolista mexicà
* Luis Pérez Pascual (Sant Sebastià, 1971), futbolista basc
* Luis Pérez Rodríguez (Torrelaguna, 1974), ciclista espanyol
* Luis Pérez Romero (Madrid, 1980), ciclista espanyol
* Lluís Pérez-Sala (Barcelona, 1959), pilot català
# Picaflors de corona vermella

El picaflors de corona vermella (Dicaeum kampalili) és un ocell de la família dels diceids (Dicaeidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva molt humida de les Illes Filipines, a Mindanao.

## Referències

* ↑ «Picaflors de corona vermella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Malversació de fons

Es considera malversació de fons la seva sostracció, o l'aplicació a usos propis o aliens per part de qui els tingui al seu càrrec (o el consentiment perquè el que s'ha esmentat tingui lloc).
Si els fons són de natura pública, es tracta de malversació de cabals públics.

## Vegeu també

* Prevaricació
* Suborn
* Influència (política)
* Malversació de cabals públics
* Corrupció política
# José Mascarós

José Mascarós va ser un cantaire de Castelló de la Plana.
Va començar a cantar a l'església de Castelló el 25 de desembre de l'any 1700 segons la relació del Mestre de Capella. El 22 d'abril de 1703 va deixar de cantar en l'església i va rebre un pagament de 23 lliures pels seus serveis durant els tres anys.

## Referències

* ↑ Vicente., Ripollés Pérez,. Músicos castellonenses (en castellà). Sociedad Castellonense de Cultura, 1935, p. 54.
# Lacoochee

Lacoochee és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.345 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lacoochee tenia 1.345 habitants, 417 habitatges, i 321 famílies. La densitat de població era de 182,2 habitants/km².
Dels 417 habitatges en un 47,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47% hi vivien parelles casades, en un 20,6% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 19,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,66.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,1% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 15,8% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 15.197 $ i la renda mediana per família de 16.553 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.300 $ mentre que les dones 11.250 $. La renda per capita de la població era de 6.780 $. Entorn del 45,5% de les famílies i el 51,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lacoochee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lacoochee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Qbit

Un qbit (de l'anglès qubit, de quantum bit) o bit quàntic és un sistema quàntic amb dos estats propis que es pot manipular de manera arbitrària.
Aquesta informació pot representar-se mitjançant l'estat d'un sistema quàntic binari (com per exemple, l'espín d'un electró). Matemàticament, pot descriure's com un vector de mòdul unitat en un espai vectorial complex bidimensional. Els dos estats bàsics d'un qbit són $|0\rangle$ i $|1\rangle$, que corresponen al 0 i 1 del bit clàssic (es pronuncien: ket zero i ket un). Però a més, el qbit pot trobar-se en un estat de superposició quàntica (també denominat estat qbital pur) combinació d'aquests dos estats ($|0\rangle$ + $|1\rangle$). En això és significativament diferent a l'estat d'un bit clàssic, que pot prendre només els valors 0 o 1.

## Representació matemàtica

Un qbit es representa com una superposició o combinació lineal de dos estats bàsics $|0\rangle$ i $|1\rangle$ :
$|\psi \rangle =\alpha |0\rangle +\beta |1\rangle$
on α y β s'anomenen amplituds de probabilitat i són nombres complexos. Els quadrats d'aquests coeficients representen la probabilitat d'obtenir en una mesura els resultats $|0\rangle$ i $|1\rangle$. Donat que la probabilitat total ha de ser igual a 1, llavors cal que es verifiqui l'equació :
$\|\alpha \|^{2}+\|\beta \|^{2}=1$
on
$\alpha =\mathrm {e} ^{\mathrm {i} \phi /2}\cos(\theta /2)$
$\beta =\mathrm {e} ^{-\mathrm {i} \phi /2}\sin(\theta /2)$
i llavors :
$\left|\psi \right\rangle =\mathrm {e} ^{\mathrm {i} \phi /2}\cos(\theta /2)\left|0\right\rangle +\mathrm {e} ^{-\mathrm {i} \phi /2}\sin(\theta /2)\left|1\right\rangle$

## Representació física

Qualsevol estat quàntic de 2 nivells es pot emprar per a representar un qbit. Per exemple:
| Variable física | Nom | Estat $|0\rangle$ | Estat $|1\rangle$ |
| Fotó | Polarització | Horitzontal | Vertical |
| Electró | Espín | Amunt | Avall |
| Punt quàntic | Espín | Amunt | Avall |
| Efecte Josephson | Corrent | Sentit horari | Sentit antihorari |

## Exemples de circuits quàntics reals

| Fabricant | Data | Nombre de qbits |
| Google | 2016 | 9 |
| IBM | 2017 | 17 |
| IBM | previst 2018 | 49 |

## Referències

* ↑ «Qbit». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «A tale of two qubits: how quantum computers work» (en anglès). Ars Technica, 25-04-2017.
* ↑ «Quantum Computing» (en anglès). www.cl.cam.ac.uk. [Consulta: 25 abril 2017].
* ↑ «Google promete alcanzar la supremacía cuántica antes de que acabe el año | MIT Technology Review» (en anglès). www.technologyreview.es. [Consulta: 23 maig 2017].
* 1 2 «IBM mantiene su posición en la carrera por la supremacía cuántica y presenta un chip de 17 cúbits | MIT Technology Review» (en anglès). https://www.technologyreview.es.+[Consulta: 23 maig 2017].
# Molí de la Riera de Cervelló

El Molí de la Riera de Cervelló és un molí del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de gran dimensions a prop de la urbanització Can Guitart Vell, arran de la riera de Cervelló. Està orientat a ponent i es compon de planta baixa i dos pisos i coberta a doble vessant. Les diferents façanes es componen per grans finestrals, quatre finestres per pis a la façana principal i sis a les laterals, excepte a la planta baixa que té quatre. L'edifici és construït amb pedra rogenca del terme i l'arc rebaixat de la porta i els finestrals són de maó.

## Història

A Cervelló, al segle xviii, s'hi muntà un molí paperer arran de la riera de Cervelló que se servia de l'aigua d'aquesta. Segons un document de l'any 1761, el propietari era Frances Ferrés. Altre document del 4 d'octubre de 1875, diu que aquest molí pertanyia a la finca de la Torre Vileta i produïa paper d'estrassa i embalatge; també hi consta que al molí hi havia habitacions per als treballadors. A principis del segle XX encara s'hi fabricava paper d'estrassa.

## Referències

* 1 2 «Molí de la Riera de Cervelló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Luis Pérez Bueno

Luis Pérez Bueno (Segòvia, 1873 - Madrid, 4 d'abril de 1954) fou un polític, advocat i historiador espanyol, alcalde d'Alacant a començament del segle xx.
El 1894 es va llicenciar en dret per la Universitat de Granada. Fou professor a l'Escola d'Arts i Oficis Artístics de Madrid i Secretari de la Comissió Valoradora dels objectes exportats fora d'Espanya. Va ser bocal de la Junta d'Iconografia Nacional i va organitzar algunes exposicions d'objectes espanyols d'interès històric a França i Itàlia.
Establert a Alacant, el 1900 fou nomenat president del Cercle de Belles Arts i vicepresident de l'Orfeó d'Alacant. També va participar en la política local, ja que el 1896 fou vocal del Cercle Conservador d'Alacant (sector silvelista i en 1897 vocal del comitè local del Partit Conservador. De 1902 a 1909 fou regidor per aquest partit a l'ajuntament d'Alacant, i fins i tot fou alcalde de novembre de 1909 a desembre de 1910. Després es va passar al Partit Liberal Demòcrata de José Canalejas y Méndez, i fou novament regidor de 1910 a 1913. Aleshores va deixar la política i marxà a Madrid, fon fou professor de Legislació Mercantil i Dret a l'Escola de la Llar i Professional de la Dona, a Madrid. Va treballar a l'Exposició Internacional de Barcelona de 1929. També fou director honorari del Museu d'Arts Decoratives, i en 1942 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando.

## Obra

* Artistas levantinos (1899 amb pròleg d'Azorín)
* Antigua cerámica valenciana: su importancia artística e industrial actualmente (1911)
* Hierros históricos españoles
* El arte del vidrio en España hasta el siglo XIX (1943)

## Referències

* ↑ Luis Pérez Bueno, Reial Acadèmia de la Història
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.463. ISBN 9788495484802.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Ricardo Pascual del Pobil y Chicheri | Alcalde d'Alacant 1909 – 1910 | Succeït per: Federico Soto Mollá |
| Premis i fites |||
| Precedit per: Benigno de la Vega y Flaquer | Acadèmic de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando Secció de Pintura 1942-1954 | Succeït per: Ramón Stolz Viciano |