OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plethodontohyla alluaudi

Plethodontohyla alluaudi és una espècie de granota que viu a Madagascar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Nussbaum, R., Andreone, F. & Vallan, D. 2004. Plethodontohyla alluaudi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# Setrill greixador

S'anomena setrill greixador a un recipient que conté oli que s'utilitza per greixar màquines o eines.

## Característiques

Entre els teixidors, els setrills greixadors eren atuells petits de llauna amb boca en forma d'embut i s'utilitzaven per a untar les tisores.
En els ferrocarrils, els maquinistes usaven un setrill greixador per injectar oli en les diferents parts del mecanisme i molts d'ells, per facilitar l'operació, tenien un llarg pitó. N'hi ha també de mecànics que tenen dins una petita vàlvula que s'obre prement un botó el que permet posar l'oli gota a gota, i alguns estan dotats d'un aparell lluminós per poder veure millor on s'injecta l'oli.

## Vegeu també

* Setrill
* Greix
* Greixador

## Bibliografia

* Aquest article conté material del Diccionari enciclopèdic popular il·lustrat Salvat de la dècada de 1906 a 1914 que es troba en el domini públic.
# Papamosques citrí

El papamosques citrí (Culicicapa helianthea) és una espècie d'ocell de la família dels estenostírids (Stenostiridae).
Habita boscos i vegetació secundària de les terres baixes de Sulawesi, i les properes illes Salayar i Banggai, i a les Filipines, a Luzon, Catanduanes, Palawan, Leyte, Panay, Negros, Cebu, Mindanao i l'Arxipèlag de Sulu.

## Referències

* ↑ «Papamosques citrí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Perdiu boscana de Borneo

La perdiu boscana de Borneo (Arborophila hyperythra) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita selves i boscos de bambú a les muntanyes i turons del nord de Borneo.
# Resolució 1146 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1146 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 23 de desembre de 1997. Després de recordar totes les resolucions sobre Xipre, en particular les resolucions 186 (1964), 939 (1994) i 1117 (1997), el Consell va ampliar el mandat de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) durant sis mesos més fins al 30 de juny de 1998.
El Govern de Xipre va tornar a acceptar la presència contínua de la UNFICYP a l'illa. Les tensions al llarg de la línia d'alto el foc es van mantenir elevades, tot i que el nombre d'incidents greus havia disminuït. També es va observar que hi havia més restriccions a la llibertat de circulació de la UNFICYP i que les negociacions per una resolució mútuament acceptable eren bloquejades continúnuament després de dues converses directes recents entre Xipre i Xipre del Nord.
El mandat de la UNFICYP es va ampliar fins al 30 de juny de 1998. Era important que les parts acceptessin ràpidament les mesures proposades per la UNFICYP per reduir la tensió. També era preocupat per l'enfortiment de les armes militars al sud de Xipre i la manca de progrés en la disminució del nombre de tropes estrangeres. En aquest sentit, el Consell va instar a la República de Xipre a retallar les despeses de defensa i retirar tropes estrangeres, amb una visió general de la desmilitarització de tota l'illa.
Després de reiterar la inacceptabilitat de la situació actual, el Consell va acollir amb beneplàcit la intenció del secretari general Kofi Annan de reprendre les negociacions el març de 1998, i es va instar a tots dos líders xipriotes que cooperessin amb el secretari general. Va donar la benvinguda a un acord dels líders sobre persones desaparegudes el juliol de 1997 i es van instar als esdeveniments bicomunals -que havien augmentat- per millorar la cooperació mútua i la confiança entre les dues comunitats.
El secretari general Kofi Annan va rebre instruccions per informar al Consell el 10 de juny de 1998 sobre l'aplicació de la resolució actual.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Cyprus mission until 30 June 1998». United Nations, 23-12-1997.
* ↑ «UNFICYP mandate renewed». Cyprus News Agency, 24-12-1997.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Conflicte de Xipre
* Línia Verda (Xipre)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Torre Montserrat

* Per a altres significats, vegeu «Torre Montserrat (Llinars del Vallès)».
La Torre Montserrat, també coneguda com a Casa Gual, és una casa modernista d'Eduard Maria Balcells a Cardedeu (Vallès Oriental). Va ser construïda el 1912 per encàrrec d'Àngela Gual i Canudes com a casa d'estiueig, i és l'únic encàrrec de Balcells a Cardedeu. Pertany al període modernista de corrent simbolista. Està ubicada a l'avinguda del Rei en Jaume, 193.

## Arquitectura

És una edificació aïllada rodejada de jardí; té coberta composta, de teula àrab vidrada de colors verd i ocre dibuixant greques. A ponent s'aixeca una torre-mirador acabada en formes esglaonades i coronada per una reixa de ferro forjat. Al seu costat, un porxo dona accés a l'entrada principal de la casa. Les finestres són un recull de formes i estils: arc ogival, trencat, deprimit, convex, deprimit còncau, etc. Es tanquen amb persianes de llibret mòbil i dibuixos geomètrics. A la façana sud hi ha una tribuna triangular sostinguda per una columna i coberta per una estructura piramidal, revestida amb mosaics de dibuixos florals multicolors i amb cresteria de forja.
Destaquen també les gàrgoles ornamentals neomedievalistes del primer modernisme i un pou a la zona nord coronat per un treball de forja a la corriola com el de la tanca d'accés, també amb motius florals.

## Història

Es va fer un projecte l'any 1910, anterior a l'existent. Al fer-se la construcció de la torre (1912) es modificà el projecte totalment. Per altra banda la Torre Gual s'insereix en l'època de més activitat constructiva de la vila, anys 1910-1920, quan Cardedeu es transformà definitivament en un lloc d'estiueig, un dels més importants al Vallés Oriental juntament amb la Garriga.

## Referències

* ↑ «Casa Gual - Torre Montserrat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].

## Bibliografia

* Cuspinera, Lluís, El Modernisme d'Estiueig al Vallès Oriental. Ed. Diputació de Barcelona. Barcelona (2001).
# Picaflors de Sumatra

El picaflors de Sumatra (Dicaeum beccarii) és una espècie d'ocell de la família dels Dicèids (dicaeidae). És endèmic de les illa de Sumatra, a Indonèsia. Els seus hàbitats principals són els següents ambients tropicals i subtropicals: boscos de frondoses secs, boscos de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, així com plantacions. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

La llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional en la seva versió 14.1 (gener 2024) reconegué aquest tàxon com una espècie de ple dret, segmentant-lo del picaflors pit de foc (Dicaeum ignipectus) en base a diferències substancials no clíniques en el plomatge. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), ja consideraven aleshores que aquest tindria la categoria d'espècie.

## Referències

* ↑ «Picaflors de Sumatra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 13 juliol 2024 (català)
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Dippers, leafbirds, flowerpeckers, sunbirds» (en anglès). IOC World Bird List v14.1. Congrés Ornitològic Internacional, 2024. [Consulta: 13 juliol 2024].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 719. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Sumatran Flowerpecker. Dicaeum beccarii» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 13 juliol 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Species Updates IOC Version 14.1» (en anglès). IOC World Bird List v14.1. Congrés Ornitològic Internacional, 2024. [Consulta: 13 juliol 2024].
# Sidi H'saine Ou Ali

Sidi H'Saine Ou Ali (en àrab سيدي حساين أو علي, Sīdī Husāyn Ū ʿAlī; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵃⵙⴰⵢⵏ ⵓⵄⵍⵉ) és una comuna rural de la província de Sidi Ifni, a la regió de Guelmim-Oued Noun, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.064 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Papamosques cua-rogenc

El papamosques cua-rogenc (Ficedula ruficauda) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia del subcontinent indi i de l'Àsia central. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits i els boscos temperats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Anteriorment estava classificat en el gènere Muscicapa, però en un estudi genètic d'aquest gènere i els gèneres propers (tribu Muscicapini) es va descobrir que el papamosques cua-rogenc era una espècie basal respecte a altres Muscicapini, i es va proposar situar l'espècie en un gènere monotípic, Ripleyia. Quan es va descobrir que aquest nom ja estava ocupat es va substituir per Ripleyornis. Un altre estudi filogenètic posterior, que va incloure els gèneres Ficedula i Muscicapa va demostrar que aquest papamosques formava part d'un clade que contenia a tots els membres de Ficedula.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques cua-rogenc». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 707. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rusty-tailed Flycatcher. Ficedula ruficauda» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ «Resolving taxonomic uncertainty and historical biogeographic patterns in Muscicapa flycatchers and their allies». Molecular Phylogenetics and Evolution, 94, 2016, pàg. 618–625. 10.1016/j.ympev.2015.09.026.
* ↑ «Replacement names for Chapinia and Ripleyia (Aves: Passeriformes: Muscicapidae)». Zootaxa, 4107, 4, 2016, pàg. 599.
* ↑ «The Rusty-tailed Flycatcher (Muscicapa ruficauda; Aves: Muscicapidae) is a member of the genus Ficedula». Molecular Phylogenetics and Evolution, 102, 2016, pàg. 56–61.
# Perdiu boscana de Fujian

La perdiu boscana de Fujian (Arborophila gingica) és el un ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita zones boscoses del sud-est de la Xina.
# Werfel

«Werfel» té aquests significats:
* Alma Mahler-Werfel, compositora i pintora austríaca.
* Franz Werfel, escriptor austríac.
# Resolució 1144 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1144 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de desembre de 1997. Després de recordar la Resolució 1103 (1997) sobre la Missió de les Nacions Unides a Bòsnia i Hercegovina (UNMIBH) i la International Police Task Force (UN-IPTF) a Bòsnia i Hercegovina, el Consell va prorrogar el mandat de totes dues fins al 21 de juny de 1998.
El Consell va reconèixer la missió de la UNMIBH i especialment de la IPTF per la seva important important tasca a Bòsnia i Hercegovina, inclosa la reestructuració de la policia, la formació, les inspeccions d'armes, promoció de la llibertat de moviment i l'assistència a les eleccions. La presència dels monitors de la IPTF depenia dels acords de seguretat i una força militar internacional creïble.
El mandat de la UNMIBH es va estendre amb la perspectiva d'una nova renovació llevat que hi hagués canvis en les mesures de seguretat proporcionades per la Força d'Estabilització. Va donar suport a les recomanacions de la Conferència d'Implementació de la Pau de Bonn i s'encoratjà al Secretari General Kofi Annan a dur a terme una reestructuració de la IPTF i de mantenir informat el Consell sobre els avenços i informar cada tres mesos sobre el mandat de la UNMIBH en general. Altres mesures incloses eren entrenament de la policia per tractar amb el control de multituds, retorn dels refugiats, el crim organitzat, la corrupció, el terrorisme i el contraban. Es va instar els Estats membres a proporcionar capacitació, equipament i altres ajuts a les forces policials locals.
Finalment, la resolució va retre homenatge a les víctimes d'un accident d'helicòpter el 17 de setembre de 1997, que portava membres de l'Oficina de l'Alt Representant per Bòsnia i Hercegovina, l'IPTF i el programa d'assistència bilateral.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of United Nations Mission in Bosnia and Herzegovina until 21 June 1998». United Nations, 19-12-1997.
* ↑ Doyle, Michael W.; Sambanis, Nicholas Making war and building peace: United Nations peace operations. Princeton University Press,, 2006, p. 233. ISBN 978-0-691-12275-5.
* ↑ Katayanagi, Mari. Human rights functions of United Nations peacekeeping operations. Martinus Nijhoff Publishers, 2002, p. 197. ISBN 978-90-411-1910-0.
* ↑ Reuters «Top diplomat dies in crash». The Nation, 18-09-1997.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Guerra de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Roberto Pagnin

Roberto Pagnin (Vigonovo, Vèneto, 8 de juliol de 1962) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1985 i 1996.
El 1984, com a ciclista amateur, va prendre part als Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles. Com a professional destaquen tres victòries d'etapa a la Volta a Espanya, dues el 1987 i una el 1989, i una al Giro d'Itàlia de 1992. També guanyà dues edicions del Giro del Vèneto, el 1989 i 1991.

## Palmarès

* 1984
** 1r al Trofeu Piva
** Vencedor d'una etapa del Giro de les Regions
** 1r a la Coppa San Geo
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica
** 1r al Giro de la Pulla i vencedor d'una etapa
* 1987
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Espanya
** 1r al Giro del Laci
* 1989
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** 1r al Giro del Vèneto
* 1990
** Vencedor d'una etapa del Giro de la Província de Reggio de Calàbria
* 1991
** 1r al Giro del Vèneto
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Comunitat Valenciana
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
** 1r al Gran Premi d'Albacete
* 1993
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Catalana
** Vencedor d'una etapa de la Settimana Ciclistica Bergamasca
* 1994
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica

### Resultats al Tour de França

* 1986. Abandona (12a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1987. Abandona (18a etapa) Vencedor de 2 etapes
* 1989. Abandona (21a etapa) Vencedor d'una etapa
* 1992. Abandona (18a etapa)
* 1993. Abandona (14a etapa)
* 1994. 117è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1985. 79è de la classificació general
* 1986. 80è de la classificació general
* 1987. 41è de la classificació general
* 1988. 49è de la classificació general
* 1990. 69è de la classificació general
* 1991. No surt (17a etapa)
* 1992. Abandona (13a etapa) Vencedor d'una etapa
* 1993. Abandona (5a etapa)
* 1994. 97è de la classificació general
* 1995. 120è de la classificació general

## Referències

* ↑ «PAGNIN Roberto». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Roberto Pagnin». [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Roberto PAGNIN» (en italià). [Consulta: 6 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Pilar Valero Cebrián

María Pilar Valero Cebrián (Saragossa, 27 de maig de 1970 - Saragossa, 7 de novembre de 2022) fou una jugadora de bàsquet aragonesa, considerada una de les pioneres del basquetbol femení a l'Aragó.
Entre d'altres reconeixements, rebé la medalla al Mèrit Esportiu del Govern d'Aragó (2011) i el premi Ciudad de Zaragoza (2012). També fou inclosa al Saló de la Fama del basquetbol espanyol en dues ocasions, primer formant part de la selecció espanyola de bàsquet femenina de 1993 (2019) i, posteriorment, de forma individual (2023). Per altra banda, durant la celebració de la Copa de la Reina de 2023 al Pavelló Príncipe Felipe de Saragossa, se li retirà la samarreta esportiva com a homenatge pòstum.

## Palmarès
### Clubs

* 1 Eurolliga de bàsquet femenina (1992-93)
* 1 Copa del Món de clubs de bàsquet femenina (1992-93)
* 7 Lligues espanyoles de bàsquet femenina
* 5 Copes espanyoles de bàsquet femenina
* 6 Copes Galícia de bàsquet femenina (1997-98, 1998-99, 1999-00, 2007-08, 2008-09, 2009-10)

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa de bàsquet femení (1993)
* 1 medalla de bronze als Jocs Mediterranis de 1993

## Referències

* ↑ J.O.L. «Muere Pilar Valero, pionera del baloncesto femenino en Aragón» (en castellà). Heraldo de Aragón, 07-11-2022. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ Machín, R. «Muere Pilar Valero, la mejor jugadora de baloncesto de Aragón, a los 52 años» (en castellà). El Periódico de Aragón, 07-11-2022. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ «Hall Fame Baloncesto - Premiados 2023» (en castellà). Diario AS, 2023. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ Robles, Andrea. «El Príncipe Felipe celebra a la 'reina de copas' Pilar Valero» (en castellà). Relevo, 30-03-2023. [Consulta: 6 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Pilar Valero Cebrián - Competiciones FEB
* Fitxa de Pilar Valero Cebrián - Selección Femenina Absoluta
# Shergarh

Shergarh fou un estat tributari protegit, una thikana feudatària de Jodhpur formada per cinc pobles.
Fou concedida en feu a Thakur Bakht Singh pel maharajà Takht Singh de Jodhpur (1843-1873) vers la meitat del segle XIX.

## Llista de thakurs

* Thakur Bakht Singh
* Thakur Akhai Singh (fill)
* Thakur Fateh Singh (fill)
* Thakur Moti Singh (fill)

## Referències

* Genealogia
# Pauline Réage

Dominique Aury (1907-1998) és una escriptora francesa coneguda per la seua novel·la Història d'O, que va escriure amb el pseudònim Pauline Réage.

## Referències

* ↑ «Aury, Dominique (1907-1998)». Autoridades de la B.N.:Búsqueda. [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ Ciuraru, Carmela «The Story of the Story of O». Guernica, 15-06-2011 [Consulta: 25 agost 2015].
* ↑ Dictionnaire de la litterature francaise du XXe siecle.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-147-9.
# Reserva índia Yurok

La tribu yurok de la reserva Yurok' es troba en parts del comtat de Del Norte i el comtat de Humboldt (Califòrnia), a Califòrnia, en una franja estreta de 44 milles en el riu Klamath. És una ranxeria dels yuroks i una tribu reconeguda federalment.
L'extensió de la reserva és de 84,714 milles quadrades (219,408 km²), i té gairebé 5.000 membres registrats, cosa que els converteix en la tribu índia més gran de Califòrnia. La reserva és travessada per l'autopista 169 des del sud, i acaba dins la reserva. Està vorejada per la reserva índia Hoopa al sud. Es troba al costat del Parc Nacional Redwood a l'oest. El cens de 2000 va registrar una població resident de 1.103 persones al territori de reserva, sobretot en la comunitat de Klamath, al límit septentrional de la reserva. La ranxeria Resighini, una altra reserva separada, situada just al sud de Klamath, és un enclavament en el territori yurok.

## Referències

* Yurok Reservation, California Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine. United States Census Bureau

## Enllaços externs

* Yurok Tribe of the Yurok Reservation web oficial
# Saló Internacional del Còmic de Barcelona de 1986

El Saló Internacional del Còmic de Barcelona de 1986, degut a problemes de finançament, no es va poder celebrar. No obstant, el comitè organitzador va decidir entregar igualment els Premis del Saló per tal de donar continuïtat al certamen.
Les avançades negociacions amb la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Barcelona per tal d'assumir el finançament del Saló, feien preveure que la pròxima edició del certamen del novè art se celebraria l'any següent, el 1987. No obstant, finalment no va ser fins al 1988 que el Saló va poder emprendre la seva celebració anual.

## Premis

Els Premis Ciutat de Barcelona, instaurats el 1984 amb l'objectiu de reconèixer els còmic més destacats i els professionals del món del còmic més notables, es van continuar concedint en dues categories en la seva tercera edició d'entrega: la nacional i la internacional.
Els membres del jurat internacional, presidit pel nord-americà Maurice Horn, foren Rinaldo Traini, director del Saló de Lucca; Pierre Pascal, director del Saló d'Angulema; el guionista argentí Carlos Sampayo; el dibuixant també argentí Horacio Altuna; i els especialistes espanyols Salvador Vázquez de Parga i Xavier Coma.
El jurat espanyol, per altra banda, va estar format Josep Maria Beà, Enrique Sánchez Abulí, Manolo Vázquez, Fernando Fernández, Miguel Gallardo i Jorge Zentner.

### Categoria nacional

Els Premis Ciutat de Barcelona de la categoria nacional es van concedir en 10 modalitats.
| Modalitat | Guanyador |
| Reconeixement a tota una vida dedicada al còmic | Josep Escobar |
| Millor historieta | Rambla arriba, rambla abajo... (Carlos Giménez) |
| Millor guionista | Juan Mediavilla |
| Millor dibuixant | Rubén Pellejero |
| Millor publicació periòdica | Comix Internacional |
| Millor edició | Los derechos humanos (editorial Ikusager) |
| Millor portada | Cimoc Nº64 (il·lustrador: Antoni Garcés) |
| Millor recerca del gènere | Acadèmia de Còmics Joso |
| Millor treball informatiu | Manuel Darias |
| Millor treball tècnic | Eduard Bosch |

### Categoria internacional

Els Premis Ciutat de Barcelona de la categoria internacional es van concedir en 5 modalitats.
| Modalitat | Guanyador |
| Millor historieta | Fuochi (Lorenzo Mattotti) |
| Millor guionista | Carlos Trillo |
| Millor dibuixant | Howard Chaykin |
| Millor publicació periòdica | A suivre |
| Reconeixement a l'obra conjunta | Milton Caniff |

## Referències

* 1 2 «Generalitat y Ayuntamiento de Barcelon financiarán el próximo Salón del Cómic» (en castellà). La Vanguardia [Barcelona], 29-05-1986, pàg. 48.
* ↑ M.P., R «El dibujante norteamericano Milton Caniff, premiado por el Salón del Cómic de Barcelona. Los galardones fueron concedidos anoche, en su tercera edición» (en castellà). La Vanguardia [Barcelona], 20-06-1986, pàg. 52.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Ficomic
# Thái Bình

Thái Bình (en vietnamita Tỉnh Thái Bình) és una de les províncies que conformen l'organització territorial de la República Socialista del Vietnam. La capital és la ciutat homònima de Thái Bình, amb 48.094 habitants segons l'estimació del 2010.
La província de Thái Bình se situa a la regió del Delta del riu Vermell (Đồng Bằng Sông Hồng), vora el golf de Tonquín. Té una extensió de 1.545,4 quilòmetres quadrats i una població d'1.780.954 persones (2009), amb una densitat de 1.155 habitants per quilòmetre quadrat.
El nom vietnamita Thái Bình significa literalment 'la gran pau' i deriva del nom de l'oceà Pacífic en aquesta llengua: Thái Bình Dương.

## Subdivisió administrativa

La província es divideix en una ciutat (Thái Bình) i set districtes:
* Ðông Hưng
* Hưng Hà
* Kiến Xương
* Quỳnh Phụ
* Thái Thụy
* Tiền Hải
* Vũ Thư

## Referències

* ↑ «World Gazetteer». Arxivat de l'original el 2013-06-30. [Consulta: 30 juny 2013].

## Enllaços externs

* Govern provincial de Thái Bình Arxivat 2006-05-17 a Wayback Machine. (vietnamita)