OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 12 d'Aquari

12 d'Aquari (12 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. Té una magnitud aparent de 5,53.
Segons la base de dades SIMBAD està formada per dos objectes: HD 200497, i HD 200496.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Schuyler D. Van Dyk. Pàgina: -1. Llengua del terme, de l'obra o del nom: rus. Data de publicació: juny 2003.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* SIMBAD, 12 Aquarii
* Mapa celeste
# Betty

Betty és una pel·lícula dramàtica dirigida per Claude Chabrol, estrenada el 1992 i doblada al català.

## Argument

Espaordida i perduda entre París i Versalles, Betty segueix un home que el porta a un bar anomenat Le Trou (El forat). Beu molt. Una dona la recull i li dona allotjament. Betty ha estat casada, ha enganyat el seu marit, ha estat feta fora de la seva família política. Però qui en té la culpa ?

## Repartiment

* Marie Trintignant: Betty
* Stéphane Audran: Laure
* Jean-François Garreaud: Mario
* Yves Lambrecht: Guy
* Christiane Minazzoli Mme Etamble
* Pedra Vernier: el doctor
* Pierre Martot: Frédéric
* Thomas Chabrol: Schwartz
* Yves Verhoeven: Philippe
* Jean-Marc Rouleau: Florent
* Raoul Curet: el notari
* Gilbert Melki: el cambrer al Forat
* Jean-Michel Noirey: l'oncle
* Julie Marbeuf: Thérèse, la serventa

## Referències

* ↑ Títol en català de la pel·lícula a Ésadir
# Amblyeleotris fontanesii

Amblyeleotris fontanesii és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit pel zoòleg neerlandès Pieter Bleeker el 1852.

## Morfologia

Els adults poden assolir fins a 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Sumatra fins a les Moluques, les Filipines, Palau (Micronèsia), Papua Nova Guinea i el sud de Taiwan.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Notice sur les genres Amblyeleotris, Valenciennesia et Brachyeleotris. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 8. 372-376.
* ↑ Bleeker, Pieter «Derde bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Celebes». Natuurkundig tijdschrift voor Nederlandsch Indië, 3, 1852, pàg. 739–782.
* 1 2 Atanacio, Rachel C.; et alii «Amblyeleotris fontanesii (Bleeker, 1853) Giant prawn-goby» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
# Trinia

Trinia és el nom d'un gènere de plantes amb flor dins la família apiàcia. Va ser descrit científicament en primer lloc pel botànic Georg Franz Hoffmann (Gen. Pl. Umbell. 1: 92), i rep el seu nom pel naturalista alemany Carl Bernhard von Trinius.

## Taxonomia

| Trinia biebersteinii Fedoronch. Trinia bosniaca Beck Trinia carniolica Kern. ex Janch. Trinia crithmifolia (Willd.) H. Wolff Trinia dahurica Turcz. ex Bess. Trinia dalechampii (Ten.) Janch. Trinia dioica (L.) Fourr. Trinia dufourii DC Trinia elatior Gaudin Trinia estepania Uribe-Ech. Trinia frigida (Boiss. i Heldr.) Drude Trinia glaberrima Hoffm. Trinia glauca (L.) Dumort. Trinia guberlinskensis Lessing ex H.Wolff Trinia henningii Koch Trinia hispida Hoffm., 1814 Trinia hoffmanni M. Bieb. Trinia intermedia Stev. ex H.Wolff | Trinia invicta Trinia kitaibelii M. Bieb. 1819 Trinia ledebourii C.A.Mey. ex H.Wolff Trinia leiogona (C.A. Mey.) B. Fedtsch. 1915 Trinia lessingii Rchb.f. Trinia multicaulis (Poir.) Schischk. 1950 Trinia muricata Godet, 1852 Trinia polyclada Schischk. Trinia pumila (L.) Rchb. Trinia ramosissima Ledeb. 1829 Trinia scabra Boiss. & Noë Trinia seselioides (Hoffm.) Ledeb. Trinia stankovii Schischk. Trinia swellendamensis Eckl. i Zeyh. Trinia tuberculata Turcz. ex H.Wolff Trinia ucrainica Schischk. Trinia uitenhagensis Eckl. & Zeyh. Trinia vulgaris DC (sin. de T.glauca?) |
# Alireza Jahanbakhsh

Alireza Jahanbakhsh Jirandeh (علیرضا جهانبخش جیرنده, æliːɾezɑː dʒæhɑːnˈbæxʃ, 11 d'agost de 1993) és un futbolista professional iranià que juga com a volant o mitjapunta pel Brighton & Hove Albion FC i per l'equip nacional iranià.
# Bones Pràctiques de Manufactura

S'anomena Bones pràctiques de manufactura o normes GMP (de l'anglès Good Manufacturing Practice) o NCF (en castellà Normas de Correcta Fabricación), un conjunt de normes i procediments a seguir a la indústria farmacèutica per a aconseguir que els productes siguin fabricats de manera consistent i d'acord amb certs paràmetres o estàndards de qualitat.
Aquest sistema es va elaborar per minimitzar errades en la manufactura de productes farmacèutics que no poden ser eliminats en sotmetre el producte a les proves finals que impliquen el control de qualitat final i alliberen el producte, és a dir, abans de ser distribuït.
Les normes GMP comprenen tots els aspectes de la fabricació de productes farmacèutics: des de la compra de matèries primeres al proveïdor, fins a la distribució. Els aspectes més rellevants a complir són: aplicar pràctiques per eliminar contaminacions (microbianes, creuades...) i mantenir la traçabilitat física i documental del producte. El sistema se sol explicar basant-nos en Les 5 M que han de ser de qualitat per donar lloc a un producte o medicament de qualitat: Mà d'obra, Màquines, Materials, Mitjans físics o locals i Mètodes de treball.
Ara es parla de les GMP del segle xxi, que és una visió més evolucionada del simple compliment de normes tradicional. La FDA (Administració d'Aliments i Fàrmacs dels Estats Units) té documents que ajuden a comprendre aquesta nova visió, més moderna i independent de les normatives de qualitat farmacèutica.
A més de productes farmacèutics, es pot estendre aquest concepte a la indústria alimentària i a la indústria química en general. En aquestos casos els principis que s'estableixen busquen assegurar que els procediments d'elaboració de productes estiguin compresos dins dels límits acceptables establerts per les regulacions legals, internes de la fàbrica/laboratori o del mercat.
Vegeu també: GxP
# Tulasi Dungari

Tulasi Dungari és una serralada de muntanyes principalment al districte de Visakhapatnam a Andhra Pradesh, amb una elevació mitjana de més de 900 msnm aproximadament. La muntanya més alta era el pic Tulasi, amb una elevació de 1.217 msnm. Durant el domini britànic aquestes muntanyes separaven el zamindar de Ramgiri del zamindar de Malkangiri.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# An Qi

An Qi (en xinès: 安琦) va néixer a Dalian el 21 de juny de 1981 i és un exfutbolista xinès que s'exercia com a porter. An Qi va debutar en el futbol el 1999 al Guangzhou Songri. Va ser internacional amb la Selecció de futbol de la Xina des de 2001 fins al 2002, on va jugar la Copa Mundial de Futbol de 2002.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Guangzhou Songri | Xina | 1999 |
| Dalian Shide | Xina | 2000 - 2004 |
| Dalian Changbo | Xina | 2005 |
| Xiamen Lanshi | Xina | 2006 - 2007 |
| Changchun Yatai | Xina | 2007 - 2010 |

## Referències

* ↑ «An Qi». fifa.com. Arxivat de l'original el 2014-08-17. [Consulta: 10 agost 2014].

## Enllaços externs

* An Qi a National-Football-Teams.com (anglès)
* Player profiles Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. at Sodasoccer.com
# Umbó

Un umbó és un terme que prové del llatí umbo -nis i que fa referència al cap d'un escut. És una peça, normalment feta de metall, que es col·loca en la part central externa dels escuts, per a donar un caràcter ofensiu a aquesta arma creada a la primeria amb finalitats defensives.
Fou utilitzada en l'antiga Grècia, en els escuts de la infanteria hoplita. Va ser també adoptada per les legions romanes, que tustaven amb els seus umbons com a manera d'obrir-se camí per a poder atacar amb l'espasa o gladius.
* Umbó d'escut vetó (segles III-II a. C.).
* Umbó d'escut iber.
* Escut amb umbó.
* Umbó llombard.
* Umbó en un escut llombard del nord d'Itàlia, segle VII.
* Umbó en escut romà.
* Normands amb umbons sobre els seus escuts. Tremp Pyx (Monstranz), Teil eines Reliquiars (datat entre 1140-1150), en la Burrell Collection, Glasgow.
L'ús del terme s'ha estés al camp de la micologia, on designa la prominència cònica o arredonida que apareix en el centre del barret d'alguns bolets.

## Referències

* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ MONTEIRO, João Gouveia, e BRAGA, José Eduardo. «Vegécio. Compêndio da Arte Militar» (en portugués) p. 49, 50 y 389, 2009. [Consulta: 4 gener 2013].
# Alireza Faghani

Alireza Faghani (Kashmar, l'Iran, 21 de març de 1978) és un àrbitre de futbol iranià. És àrbitre internacional FIFA des 2008.

## Trajectòria

Faghani és àrbitre de la lliga iraniana des del 2007 i de la lliga indònesia des del 2017. El 2008 va entrar al comitè iranià de l'AFC i la FIFA. Ha arbitrat partits de la Copa del Món 2014, del Campionat del Món de Clubs 2015, de la Copa d'Àsia 2015, dels Jocs Olímpics 2016, de la Copa Confederacions 2017 i de la Copa del Món 2018.

## Referències

* ↑ «Alireza Faghani - Profile» (en anglès). transfermarkt.de. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «Alireza Faghani arbitrará la final del Mundial de Clubs» (en castellà). Mundo Deportivo, 20-12-2015. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «La campeona debuta con un empate ante Alemania» (en castellà). Marca, 05-08-2016. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «Alireza FAGHANI - Profile» (en anglès). FIFA, 2017. Arxivat de l'original el 24 de juny 2018. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «La selección mexicana hace historia en su debut en Rusia ganando a la campeona» (en castellà). Marca, 17-06-2018. Arxivat de l'original el 24 de juny 2018. [Consulta: 24 juny 2018].
# Borgerhout

Borgerhout és un antic municipi de Bèlgica a la província d'Anvers, que el 1982 va fusionar amb la ciutat d'Anvers. El 2020, el barri tenia 45.998 habitants, sobre una superfície de 3,93 km². És principalment un poble dormitori amb poca indústria excepte serveis de proximitat.
Limita al nord amb Deurne, a ponent el nucli històric d'Anvers i el barri de Zurenborg i a migdia amb Berchem.

## Història

El primer esment escrit Borgerholt data del 1214. El sufix -holt indica una zona boscosa. Va ser destrossat vàries vegades al segle xvi durant la guerra amb Espanya. El municipi es va crear el 1836 com una excisió de Deurne.
Fins al segle xviii era nucli rural poc poblat. Es va desenvolupar quan es van urbanitzar i modernitzar les carreteres cap a Turnhout i Herentals a mitjan segle xix. Els anys 1860 es va construir els forts de la fortificació d'Anvers segons els plans del general Henri Alexis Brialmont (1821-1903), això va tallar el municipi en dues parts. El 1927 es va terraplenar i entubar el canal Herentalse Vaart que formava la frontera amb Berchem i que connectava el poble amb els canals centrals. A les seves ribes s'havien instal·lat moltes cerveseries.
Durant de la Segona Guerra Mundial els bombardejos alemanys van destrossar molt. Després de la el poble molt urbanitzat i no gaire verd, va perdre molta població per mor de l'èxode urbà. La ferida de les fortificacions, no va millorar quan des dels anys 1960 es van enderrocar els forts per crear el «cinturó d'Anvers», una autopista circular que connecta les rutes europees E19 i E17. L'impacte negatiu d'aquesta barrancada d'asfalt i formigó va contribuir a l'èxode. Des dels anys 2010 el govern d'Anvers i de Flandes va decidir reurbanitzar-la i cobrir-la parcialment. Així, la ferida urbanística podrà cicatritzar-se i augmentar la qualitat de vida. En aquest projecte el riu Schijn sortirà del seu dogal de formigó per tornar a la superfície i esdevenir un riu viu amb bosc de ribera i zones d'inundació permeables.

## Uns edificis i vistes

* Primer ajuntament «Reuzenhuis», casa dels gegants
* Casa modernista al carrer Laar
* Campana de l'església de sant Joan
* Laboratori d'enginyeria hidràulica

## Persones

* Hugues C. Pernath (1931-1975), poeta

## Referències

* 1 2 3 4 Steyaert, Rita. «Borgerhout» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 1992. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ Landschapsbeheersplan Stadspark (pdf) (en neerlandès). Anvers: Tritel & Consistoria d'Anvers, 2013, p. 21.
* ↑ «De grote verbinding [el gran connector]» (en neerlandès). Govern de Flandes. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Ringpark het Schijn» (en neerlandès). Govern de Flandes. [Consulta: 21 agost 2023].
# Bioproteïna

Bioproteïna és el nom donat a les proteïnes obtingudes del cultiu de microorganismes com són elsbacteris i els llevats. Són proteïnes alimentàries no convencionals obtingudes del cultiu de microorganismes sobre un substrat de subproductes de l'agricultura, de la indústria petroquímica i de la indústria paperera.
És possible obtenir ioproteïnes de molts tipus de microorganismes:algues, bacteris, llevats fongs.
Les algues (dels gèneres Chlorella, Spirulina, Scenedesmus, etc.) ofereixen l'avantatge d'utilitzar solament l'energia solar. Com desavantatges presenten el de tenir elevada quantiat d'àcids nucleics, patir mutacions freqüents i que la proteïna que produeixen està mancada d'alguns aminoàcids essencials.
Actualment s'estudien els bacteris que creixen sobre el metà i aquelles que utilitzen l'hidrogen, el diòxid de carboni i l'amoníac per al seu propi desenvolupament (Hydrogenomonas, Methanomonas, Pseudomonas)
Més avançada està l'ús de llevats en particular els dels gèneres Candida, Rhodotorula i Saccharomyces. També s'usen els fongs filamentosos (Aspergillus, Penicillum, Fusarium).
Les proteïnes obtingudes a base de microorganismes unicel·lulars tenen molts avantatges respecte al sistema convencional. La rapidesa de creixement permet obtenir gran quantitat de producte en un termini relativament breu; les bioproteïnes contenen un alt percentatge de proteïna (50-70% de la matèria seca); hi ha una gran varietat de substrats a baix cost; s'obtenen en espais petits i independents de les condicions ambientals i climàtiques.

## Referències

* ↑ Y. Van Der Honing. Book of Abstracts of the 54th Annual EAAP Meeting: Rome, Italy, September 2003. Wageningen Academic Pub, 30 setembre 2003, p. 158–. ISBN 978-90-76998-20-6 [Consulta: 16 desembre 2012].
* http://www.sapere.it/enciclopedia/bioproteina.html
# Angelo Varetto

Angelo Varetto (Torí, 10 d'octubre de 1910 - Milà, 8 d'octubre de 2001) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1934 i 1938.
Durant la seva carrera esportiva sols aconseguí un èxit d'alt nivell, la Milà-Sanremo de 1936.

## Palmarès

* 1935
** 1r a l'Asti-Ceriale
* 1936
** 1r a la Milà-Sanremo
** 1r a la Copa Caldirola

## Referències

* 1 2 «Angelo Varetto» (en italià). [Consulta: 14 agost 2022].
# Umeda

Umeda (梅田) és el principal districte comercial i de negocis d'Osaka, al Japó. Umeda és un nus de comunicacions, així com la seu de moltes empreses i hotels, amb més de quaranta gratacels. El nom prové del mot ''ume'', 'camp'.
Umeda no és només un centre de negocis, sinó que és una àrea d'oci important on hi ha un gran nombre de restaurants i de llocs de lleure.

## Estacions de tren

El districte d'Umeda comprèn quatre estacions i hi passen tres línies de metro.
* Estació JR Ōsaka
* Estació JR Kita-Shinchi
* Estació Hankyū Umeda
* Estació Hanshin Umeda
* Línia Midōsuji
* Línia Tanimachi
* Línia Yotsubashi
Per totes aquestes estacions s'hi fan, diàriament, més de 2,3 milions de desplaçaments, la qual cosa les col·loca al quart lloc de les més transitades del Japó.

## Vegeu també

* Osaka
# Alireza Shapour Shahbazi

Alireza Shapour Shahbazi (4 de setembre de 1942 Shiraz - 15 de juliol de 2006 Walla Walla, Washington) (en persa: علیرضا شاپور شهبازی) va ser un destacat arqueòleg persa, iranòleg i expert mundial en arqueologia aquemènida. Shahbazi va obtenir una llicenciatura en arqueologia de l'Àsia Oriental i un màster en SOAS. Es va llicenciar en arqueologia aquemènida per la Universitat de Londres. Va ser professora d'arqueologia i iranologia aquemènida a la Universitat Harvard. També va ser professor titular d'arqueologia a la Universitat de Shiraz i va fundar a Persèpolis l'Institut de Recerca Aquemènida el 1974. Després de la revolució islàmica, es va traslladar als Estats Units, primer ensenyant a la Universitat de Colúmbia i després esdevenint professor titular d'història a la Universitat de l'East Oregon.
Mentre treballava a Columbia, Shahbazi es va involucrar en la formació de l'Encyclopædia Iranica. Shahbazi, que també va ser editor associat visitant fins al 2003, també va escriure 76 articles de diferents temes sobre els períodes aquemènides, arsàcides i sasànics de l'Iran.
Shahbazi va escriure nombrosos llibres i articles clàssics sobre arqueologia (aquemènida, sassànida i islàmica) en anglès, alemany, francès i en llengua persa. Va morir el 15 de juliol del 2006 després d'una llarga batalla contra el càncer. Va ser traslladat a Shiraz i enterrat als memorials que envolten la tomba de Hafez.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Abdi, 2007, p. v.
* 1 2 3 4 5 Abdi, 2007, p. vi.
* ↑ Dr. Ali Reza Shapur Shahbazi | 1942 - 2006 | Obituary

## Bibliografia

* Abdi, Kamyar «A. Shahpur Shahbazi 1942–2006». Iran. Taylor & Francis, 45, 2007, pàg. v-vi. DOI: 10.1080/05786967.2007.11864715.
# Busserotte-et-Montenaille

Busserotte-et-Montenaille és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 32 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Busserotte-et-Montenaille era de 32 persones. Hi havia 12 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 20 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 20 habitatges eren cases. Dels 13 habitatges principals, 10 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 10 en tenien cinc o més. 10 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Busserotte-et-Montenaille el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 23 persones, 16 eren actives i 7 eren inactives. Les 16 persones actives estaven ocupades(8 homes i 8 dones).. De les 7 persones inactives 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Busserotte-et-Montenaille hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 636 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Busserotte-et-Montenaille a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Busserotte-et-Montenaille a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# 30 años de oscuridad

30 años de oscuridad és una pel·lícula documental espanyola del 2011 dirigida per Manuel H. Martín, plantejada com una novel·la gràfica d'animació sobre els topos republicans espanyols. Ha estat produïda per Canal Sur Televisión. Va inaugurar la sessió del Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc i participà en la secció Made in Spain del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2011.

## Sinopsi

Pel·lícula d'animació en forma de novel·la gràfica que vol ser un testimoniatge que reflecteix la història dels 'topos' republicans de la postguerra, que vivien ocults a Espanya, evitant un fatal destí durant els anys de la dictadura franquista, sacrificant la vida per fugir de la repressió. Narra concretament la història de Manuel Cortés, l'últim alcalde republicà de la Mijas (província de Màlaga), que no va escapar a l'exili després de la guerra civil espanyola i va viure tancat en un zulo en la seva pròpia casa, durant tres dècades. Compta amb la col·laboració de Juan Diego i Ana Fernández.

## Nominacions i premis

Al XXVI Premis Goya fou nominada al Goya a la millor pel·lícula documental. El 2013 va guanyar el premi ASECAN i el premi Teo Escamilla del cinema andalús.

## Referències

* ↑ Documental: 30 años de oscuridad a Canal Sur
* ↑ El documental '30 años de oscuridad', coproducido por Canal Sur, participa esta semana en el Festival de San Sebastián, 20 Minutos, 21 de setembre de 2012
* ↑ '30 años de oscuridad', la historia de un encierro que duró demasiado, Público, 19 de desembre de 2011
* ↑ Director de '30 años de oscuridad': "Creía que los Goyas iban a ir más allá del contexto puramente político", Europa Press, 21 de febrer de 2012
* ↑ ‘Grupo 7′ y ’30 años de oscuridad' triunfan en los Premios Asecan del cine andaluz, audivosual451.com, 16 de gener de 2013
# Biopirateria

La biopirateria és la utilització il·legal de la biodiversitat de països fora del primer món i dels coneixements col·lectius de pobles indígenes o camperols per a realitzar productes i serveis que s'exploten comercial o industrialment sense l'autorització de qui els ha creat o innovat. És, doncs, un tipus de pirateria.
Sol estar relacionada amb el racisme ambiental i el colonialisme. Inclou el contrabandisme de diverses formes de vida de flora i de fauna, i especialment l'apropiació i monopolització de la propietat intel·lectual del coneixement d'ús dels recursos naturals. Es considera biopirateria l'explotació, manipulació, exportació i comercialització de recursos biològics que no compleixen el Conveni sobre la Diversitat Biològica de 1992.

## Referències

* ↑ «Biopiratería en América Latina, por Isabel Delgado, Universidad Central de Venezuela». Arxivat de l'original el 27 de setembre de 2007. [Consulta: 10 gener 2021].
# Transposició de Curtius

* Per a altres significats, vegeu «Transposició».
La transposició de Curtius és una reacció orgànica de síntesi d'isocianats a partir d'una acilazida. L'acilazida es pot obtenir tractant un clorur d'acil (1) amb azida sòdica o bé fent reaccionar un àcid carboxílic amb difenilfosforilazida.
Aquesta reacció fou descoberta pel químic alemany Theodor Curtius.

## Mecanisme de la reacció

El reordenament de Curtius pot ser pensat com una reacció en dues etapes: en la primera es perd una molècula de nitrogen gas i en la segona es produeix el reordenament per migració del grup R per formar l'isocianat corresponent.