OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Milpeus

Milpeus és el nom comú de diverses espècies de miriàpodes de la classe dels diplòpodes. El terme s'aplica només a aquells diplòpodes de cos allargat i cilíndric, ja que molts diplòpodes són curts i rabassuts; cal tenir en compte que els diplòpodes són un grup molt ampli i divers (més de 12.000 espècies).

## Característiques

Els milpeus tenen el cos dividit en cap i tronc; el cap és petit i porta les antenes sensorials, els ulls simples i les peces bucals. El tronc, a diferència dels seus parents, els centcames, té dos parells de potes en la majoria dels segments. També, a diferència dels centcames, que són verinosos, els milpeus no tenen ni glàndules ni aparell inocular de verí i són totalment inofensius.
Això no obstant, quan són molestats, molts milpeus s'enrotllen en espiral i secreten un líquid pestilent i irritant per dissuadir als seu enemics, que pot produir irritacions a la pell humana.
El diplòpode més llarg (gairebé 30 cm) és el milpeus gegant africà (Archispirostreptus gigas), i el que té més potes (375 parells) és Illacme plenipes, de Califòrnia que, evidentment, és l'animal conegut amb més potes.
* Un milpeus gegant
* Un milpeus caminant
* Un milpeus fotografiat a Alacant
* Un milpeus en posició defensiva
* Efectes de la toxicitat dels milpeus; el jove va ficar el peu a la sabata i va esclafar un milpeus que hi havia entrat la nit anterior

## Referències

* ↑ Sierwald, P. & Bond, J.E. 2007. Current status of the myriapod class diplopoda (Millipedes): Taxonomic diversity and phylogeny. Annual Review of Entomology, 52: 401-420
* ↑ Brusca, R. C. & Brusca, G. J., 2005. Invertebrados, 2a edició. McGraw-Hill-Interamericana, Madrid (etc.), XXVI+1005 pp. ISBN 0-87893-097-3
# Guo Si

Guo Si :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 郭汜 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 郭汜 |
    En aquest nom xinès, el cognom és Guo.
Guo Si (146 – 197), també conegut com a Guo Duo (郭多), va ser un general militar que va servir sota el senyor de la guerra Dong Zhuo durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa. N'ajudà a Dong en moltes de les seves campanyes, i va ser posat sota les ordres del gendre de Dong després que aquest va ubicar la capital imperial a Chang'an. Més tard va esdevenir un dels regents de facto de l'Emperador Xian, mentre ocupaven la capital i mantenien com a ostatge a l'emperador i als funcionaris imperials. Això no obstant, la seva caiguda es va produir quan es va barallar amb l'altre regent, Li Jue, i juntament amb Li fou derrotat per Yang Feng i Dong Cheng, que van ajudar a l'emperador a fugir de la capital. Guo va ser traït i finalment assassinat per un dels seus generals subordinats.

## Biografia
### Començaments

Com un dels partidaris inicials de Dong Zhuo, ell va participar en moltes de les batalles importants de Dong, incloent la subjugació dels Turbants Grocs, la batalla de la Província de Liang, i la guerra contra la coalició enfrontada a Dong Zhou.
Al començament de la guerra amb els senyors de la guerra orientals, Guo va ser enviat per ajudar a Niu Fu per convertir Mei en una ciutadella invencible, per tant, construïren fortificacions i emmagatzemaren 30 anys de subministrament d'aliments allí abans que Dong traslladés la capital de Luoyang a Chang'an. Després que Hu Zhen i Lü Bu van patir una derrota important davant Sun Jian i que Dong va emprendre la retirada cap a Chang'an, Niu, Guo i Li Jue va rebre ordres d'estacionar a Shan (en l'actualitat Shaanxi), la qual era en el front contra la coalició anti-Dong-Zhou. Aleshores l'aliança estava tenint conflictes interns i no se centrava en la lluita contra Guo i Li, així que l'alt oficial imperial, Zhu Jun només va poder demanar al seu vell amic Tao Qian de donar-li un colp de mà en un inútil esforç per lluitar contra les forces de Dong. Tao, tot i tenir una aliança general amb Dong, de fet va enviar 3.000 soldats d'elit danyang a Zhu per batallar amb Guo i Li a Zhongmu, on Zhu va ser totalment derrotat. Guo, Li, i Zhang Ji llavors va realitzar incursions al voltant de la zona de Chenliu i Yingchuan, on Cao Cao i d'altres van ser incapaços de detenir-los, i molts habitants en serien segrestats i esclavitzats.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
* Wang, Can. Annals dels Herois
* Sima, Guang. Zizhi Tongjian
* Chen, Shou. Registres dels Tres Regnes

## Referències

* ↑ Llibre del Han Tardà. Biografia de Zhu Jun.
* ↑ Registres dels Tres Regnes. Biografia de Dong Zhuo.
# José Manuel Alcaraz Molina

José Manuel Alcaraz Molina (Gavà, 21 d'agost de 1979) és un ex-pilot de trial català. L'any 1995 va guanyar el Campionat d'Espanya de trial júnior amb Gas Gas i el 1999 el Campionat d'Europa amb Montesa. L'any 2000, com a membre de l'equip Zona Cero de Gavà (propietat del seu pare José Manuel Alcaraz i Navarro, mort el 2015) va quedar tercer al Campionat d'Espanya de trial.

## Palmarès

| Any | Motocicleta | C. del Món outdoor | C. d'Espanya outdoor | C. d'Espanya indoor | Altres |
| 1995 | Gas Gas | - | 1r júnior | - | |
| 1996 | Gas Gas | - | 8è | - | |
| 1997 | Gas Gas | 20è | 10è | - | |
| 1998 | Montesa | 16è | 8è | - | |
| 1999 | Montesa | 12è | 7è | - | Campió d'Europa |
| 2000 | Montesa | 11è | 3r | - | |
| 2001 | Montesa | 12è | 5è | 6è | |
| 2002 | Scorpa | 11è | 8è | 6è | |
| 2003 | Scorpa | 18è | 13è | 9è | |
| 2004 | Scorpa | - | 19è | - | |
| 2005 | Scorpa? | - | - | - | Campió de Catalunya |

## Referències

* ↑ «The rider... Alcaraz José Manuel» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 20 febrer 2010].
* ↑ «Alcaraz, el nou rei d'Europa» (PDF). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 15-10-1999. [Consulta: 20 febrer 2010].
* ↑ «Jose Manuel Alcaraz, tercer en el Campionat d'Espanya de trial» (PDF). vilaweb.cat, 30-10-2000. [Consulta: 20 febrer 2010].
* 1 2 «Campeonatos de España, Trofeos Nacionales y Copas R.F.M.E.» (en castellà). rfme.net. RFME. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2016. [Consulta: 28 octubre 2011].

## Enllaços externs

* José Manuel Alcaraz Molina - Lloc web oficial (castellà)
* Palmarès de José Manuel Alcaraz al Campionat d'Europa (anglès) PDF
* Imatges d'Alcaraz amb la Scorpa en un trial indoor del 2002 (castellà)
Campions d'Europa de trial :
1992 - Pons
1993 - Lampkin
1994 - Benítez
1995 - Justribó
1996 - Reyes
1997 - Catllà
1998 - Pascuet
1999 - Alcaraz
2000 - Raga
2001 - Manzano
2002 - Fajardo
2003 - Bou
2004 - Błażusiak
2005 - Morris
2006 - Dabill
2007 - Gibert
2008 - Brown
2009 - Gubian
2010 - Wigg
2011 - Challoner
2012 - Grattarola
2013 - Karlsson
2014 - Kadlec
2015 - Tournour
2016 - Gelabert
2017 - Farré
2018 - Grattarola
2019 - Marcelli
2020
2021 - Haga
2022 - Hemingway
2023 - Gunvaldsen :
# Hrkovce

Hrkovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1156.

## Referències

* ↑ «Population and housing census» (en anglès). Statistical Office of the Slovak Republic, 2011. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 19 desembre 2021].
# Llengües awanes

Les llengües awanes constitueixen un dels dos subgrups de la branca septenterional de les llengües barbacoanes. Aquest subrupo inclou l'Awá Pit ('llengua dels awá') a més de diverses llengües extintes entre elles el sindagua que possiblement ha d'identificar-se amb l'antecessor antic del modern awá pit, el barbacoa (tots dos parlats a Colòmbia fins a la seva desaparició) i el pasto-muellama (parlat a l'Equador fins al segle XVII).

## Referències

* ↑ Lyle Campbell, Verónica Grondona. The Indigenous Languages of South America: A Comprehensive Guide.

## Bibliografia

* Adelaar, Willem. «2. The Chibcha Sphere». A: The Languages of the Andes. Cambridge University Press, 2004, p. 141-55. ISBN 978-0-521-36275-7.
# Notropis bifrenatus

Notropis bifrenatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis bifrenatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Miner fosc

El miner fosc (Sclerurus obscurior) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida a les terres baixes i muntanyes fins als 2000 m, des de Colòmbia, nord-oest i sud de Veneçuela, Guyana i Guaiana Francesa, cap al sud, a través dels Andes de l'oest i est d'Equador i est del Perú fins al nord i l'est de Bolívia i sud de l'Amazònia i el sud-est del Brasil.

## Taxonomia

Recentment ha estat separat de Sclerurus mexicanus.

## Referències

* ↑ F. M. d'Horta, A. M. Cuervo, C. C. Ribas, R. T. Brumfield i C. Y. Miyaki. 20-09-2012. Phylogeny and comparative phylogeography of Sclerurus (Aves: Furnariidae) reveal constant and cryptic diversification in an old radiation of rain forest understorey specialists. Journal of Biogeography.
# Grand Prix Hassan II 2015

El Torneig de Casablanca 2015, conegut oficialment com a Grand Prix Hassan II 2015 és un esdeveniment tennístic disputat sobre terra batuda que està inclòs en les sèries 250 de l'ATP. La 29a edició del torneig es va disputar entre el 5 i el 13 d'abril del 2015 al Complex Al Amal de Casablanca, Marroc.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | G. García López | 3 | 3 | |
| WC | L. Ouahab | 6 | 6 | | WC | L. Ouahab | 4 | 3 |
| | D. Gimeno Traver | 6 | 4 | | | D. Gimeno Traver | 6 | 6 |
| 7 | M. Kukuixkin | 1 | 1 | r | | | | | | D. Gimeno Traver | 6$^3$ | 6 | 6 |
| 3 | J. Veselý | 7 | 6 | | | | | | 3 | J. Veselý | 7 | 4 | 4 |
| | M. Iujni | 6$^7$ | 3 | | 3 | J. Veselý | 6 | 6 | | | | | |
| Q | A. Bedene | 6 | 6 | | Q | A. Bedene | 1 | 4 | | | | | |
| Q | A. De Greef | 2 | 3 | | | | | | | | | | | | D. Gimeno Traver | 2 | 2 |
| 6 | A. Haider-Maurer | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 2 | M. Kližan | 6 | 6 |
| | P. Andújar | 5 | 3 | | 6 | A. Haider-Maurer | 3 | 3 | | | | | |
| | D. Džumhur | 3 | | | | D. Džumhur | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | M. Granollers | 0 | r | | | | | | | D. Džumhur | 6 | 4 | 0 |
| | C. Berlocq | 5 | 5 | | | | | | 2 | M. Kližan | 4 | 6 | 6 |
| WC | N. Almagro | 7 | 7 | | WC | N. Almagro | 4 | 6$^3$ | | | | | |
| | D. Brown | 4 | 6 | 6⁵ | 2 | M. Kližan | 6 | 7 |
| 2 | M. Kližan | 6 | 4 | 7 | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Rohan Bopanna Florin Mergea | 4 | 7 | [10] |
| | Nicolás Almagro Guillermo García López | 6 | 6$^4$ | [4] | 1 | Rohan Bopanna Florin Mergea | 5 | 6 | [10] |
| | Carlos Berlocq Diego Schwartzman | 4 | 3 | | | Pablo Andújar Oliver Marach | 7 | 3 | [8] |
| | Pablo Andújar Oliver Marach | 6 | 6 | | | | | | | 1 | Rohan Bopanna Florin Mergea | 6 | 2 | [7] |
| | Rameez Junaid Adil Shamasdin | 7 | 6⁵ | [10] | | | | | | | Rameez Junaid Adil Shamasdin | 3 | 6 | [10] |
| 3 | Máximo González Robin Haase | 5 | 7 | [4] | | Rameez Junaid Adil Shamasdin | 6 | 7 | |
| | Dustin Brown Jan-Lennard Struff | 6⁵ | 6 | [1] | WC | Lamine Ouahab Younès Rachidi | 1 | 5 | |
| WC | Lamine Ouahab Younès Rachidi | 7 | 4 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Casablanca / Marràqueix :
1986
1987
1988
1989
1990
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2015
< 2014
2016 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Josep Jorge i Vinaixa

Josep Jorge i Vinaixa (València, 6 de gener de 1866 - Madrid, 23 d'abril de 1934) fou un periodista i polític valencià establert a Barcelona.
Estudià a València, i després s'establí un temps a Madrid, on fou redactor d'El Globo. El seu amic Vicente Blasco Ibáñez el cridà novament a València, on fou redactor d’El Pueblo i regidor a l'ajuntament en 1902. Després es va fer amic d'Alejandro Lerroux, a qui acompanyà a Barcelona, on fou director d'El Progreso i militant del Partit Republicà Radical, amb el qual fou elegit regidor a l'Ajuntament de Barcelona a les eleccions municipals de 1909 i 1917.
De 1928 a 1931 fou director d'El Progreso, el 1929 vocal de l'Asociación de Prensa Diaria i el 1930 vicepresident de la Cooperativa de Periodistes per a la Construcció de Cases Barates. Durant la proclamació de la Segona República Espanyola fou membre del Comité de Acción Ciudadana para la Conservación del Orden. La seva amistat amb Lerroux li va valdre que fos nomenat governador civil de la província de Palència (1931) i de la província de Castelló (1933). Després fou nomenat delegat de la Divisió Hidràulica del Guadiana. L'abril de 1934 va patir un dolor agut i va morir al seu domicili.

## Obres

* El papa Luna
* La monja de las llagas
* La expulsión de los jesuitas

## Referències

* ↑ Josep Jorge Vinaixa
* ↑ «Josep Jorge i Vinaixa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Banda municipal de València». Arxivat de l'original el 2015-02-23. [Consulta: 23 febrer 2015].
* ↑ El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939 per Joan Serrallonga Urquidi
* ↑ Necrològica al diari ABC
# Gota (unitat)

* Per a altres significats, vegeu «Gota».
La gota és una unitat de mesura de volum, la quantitat dispensada com una gota des d'una pipeta Pasteur o una càmera de degoteig. Es fa servir sovint per donar quantitats de líquids (drogues de medicina) a pacients i, ocasionalment, en cuinar.
El volum d'una gota no està ben definit: depèn de l'aparell i la tècnica que es faci servir per produir la gota, de la força del camp gravitatori i de la densitat i tensió superficial del líquid.
Hi ha diverses definicions de "gota":
* en medicina, IV degoteigs subministren 10, 15, o 20 gotes per mL per macrodegoteig, 60 per mL per microdegoteig
* un sinònim informal i incorrecte pel volum mínim, que és la unitat més petita de mesura de fluid del sistema dels apotecaris dels Estats Units en unitats imperials, i abans del 1824 en unitats angleses que és igual a 1/60 del dram de fluids i 1/480 de l'unça de fluids
En farmàcia i amb el sistema mètric d'unitats una gota equival exactament a 0,05 mL (és a dir, 20 gotes per mil·lilitre). En els hospitals, es fan servir tubs intravenosos per subministrar medicament en gotes de diversesmides que van des de 10 gotes/mL a 60 gotes/mL. Una gota s'abreuja com gtt, i amb gtts pel plural. Aquestes abreviacions provenen del llatí: gutta, que vol dir gota.

## Referències

* ↑ «Drop - size». Physics and Astronomy Online. [Consulta: 29 març 2010].
* ↑ Snyder, Dr. Richard; Schoenborn, Barry. Medical Dosage Calculations for Dummies. John Wiley & Sons, 3 maig 2011, p. 186. ISBN 978-0-470-93064-9 [Consulta: 8 març 2012].
* ↑ Hugh Cornelius Muldoon. Lessons in pharmaceutical Latin and prescription writing and interpretation. John Wiley & sons, inc., 1916, p. 147 [Consulta: 8 març 2012].
Viccionari
# John Henninger Reagan

John Henninger Reagan (Comtat de Sevier, Tennessee, 1818 - Palestine, Texas, 1905) fou un polític sudista. Fill de muntanyencs, el 1839 marxà a Texas, on lluità en la guerra contra els cherokees de Chief Bowl. El 1846 es graduà en lleis i fou escollit jutge de comtat. El 1855 fou membre del senat de Texas i el 1857 congressista als EUA. Quan Texas decidí unir-se als Estats Confederats d'Amèrica fou enviat al Congrés de Montgomery, on fou nomenat secretari de correus de la Confederació (1861). Confinat el 1865, acceptà la Unió i l'abolició de l'esclavatge. Tornà al Partit Demòcrata dels Estats Units i col·laborà en la redacció de la constitució del 1876. Fou secretari (ministre) de comerç estatal i el 1887 escollit senador per Texas. També fou membre de la Comissió de Ferrocarrils fins al 1903 i morí de pneumònia.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Hristo Vidaković

Hristo Vidaković o Risto Vidaković (nascut el 5 de gener de 1969 a Šekovići, Bòsnia, llavors la República Federal Socialista Iugoslava), és un futbolista serbi, ja retirat. Jugava de defensa.

## Trajectòria

La carrera de Vidakovic va començar a l'FK Sarajevo, on va militar de juvenil i en el primer equip entre el 1990 i el 1992, jugant la darrera edició de la lliga de l'antiga iugoslava. Quan va esclatar la Guerra, es va traslladar a l'Estrella Roja de Belgrad, on hi va formar part altres dos anys.
El 1994 és fitxat pel Reial Betis, de la lliga espanyola. Al club sevillà hi està sis anys, jugant un total de 120 partits, fins que la temporada 2000-2001 és traspassat al CA Osasuna, on disputa 19 partits. Només està un any a Pamplona. La temporada següent passa al Polideportivo Ejido, de Segona Divisió, on milita una campanya més abans de penjar les botes el 2002.
Entre el 2006 i 2007 va exercir com assistent de la selecció sèrbia de futbol.

## Selecció

Va jugar en una ocasió, el 1991, amb la selecció de l'antiga República Federal Iugoslava. Després del desmembrament d'aquest país, va retornar al futbol internacional el 1996, amb la selecció de la nova república iugoslava. Hi va disputar vuit partits entre eixe any i el 1998, però al final no va entrar al combinat de la seua nació per al Mundial de França de 1998.
# Lliga Rural (Àustria)

Landbund (Lliga rural) fou un partit polític austríac fundat el 1919 amb el nom de Deutsche Bauernpartei (Partit dels Camperols Alemanys), i que representava als camperols alemanys d'Estíria, Caríntia i Alta Àustria. Reclamava la unió entre Àustria i Alemanya i s'oposava al marxisme, a l'austrofeixisme i al Heimwehr.
Va prendre part en els governs de coalició formats després de les eleccions legislatives austríaques de 1927 i fins al 1933, al que aportaren el vicecanceller i el ministre d'interior. Des de 1930 es va aliar amb el Partit Popular de la Gran Alemanya (Großdeutsche Volkspartei) per a crear una llista comuna electoral anonemada Nationaler Wirtschaftsblock (Bloc Econòmic Nacional), que fou dissolta el 1934. rincipals polítics

## Membres del partit

* Karl Hartleb (Vice Canceller 1927-1930)
* Vincenz Schumy (Governador de Caríntia 1923-1927)
* Franz Winkler (Vice Canceller 1932/33)

## Llegat

Després de la Segona Guerra Mundial, quan es va formar un govern provisional d'Àustria el 1945, el Landbund n'havia de tenir un membre. Tanmateix, el grup no fou refundat en la Segona República. La majoria dels antics partidaris de la Landbund, que també es va oposar al socialisme i al catolicisme del Partit Socialcristià durant la Primera República i al Partit Popular d'Àustria durant la Segona República, es van integrar en la Verband der unabhängig i posteriorment al Partit de la Llibertat d'Àustria, que està fortament arrelada en la majoria de les mateixes àrees on el Landbund havia estat una important força política.

## Referències

* ↑ «100 years of voting behavior: election result» (en anglès). [Consulta: 3 gener 2022].
# Miner cuanegre

El miner cuanegre (Sclerurus caudacutus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).
Habita el sotabosc de la selva humida de les terres baixes fins als 1100 m, per l'est dels Andes, des del sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est d'Equador i est del Perú fins al nord de Bolívia i l'Amazònia i Brasil oriental.

## Referències

* ↑ «Miner cuanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021(català)
# José Camarasa Albertos

José Camarasa Albertos (Cabdet, 25 de juny de 1952 - València, 23 de juny de 2021) fou un advocat i polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la V, VI i VII Legislatures.
Era diplomat en Gestió Econòmica de Centres Hospitalaris per l'Escola d'Alta Direcció i Administració de Barcelona, i va treballar com a funcionari de la Generalitat Valenciana.
Fou vocal del Comitè Provincial del PSOE a Castella–la Manxa i regidor de l'ajuntament de Cabdet. Després fou vicepresident de la Creu Roja Espanyola al País Valencià, secretari del Consell de Salut del País Valencià i de Director del Gabinet del Conseller de Sanitat de la Generalitat Valenciana Joaquín Colomer de 1988 a 1992. Posteriorment fou diputat per la província de València pel PSPV-PSOE a les eleccions a les Corts Valencianes de 1999, 2003 i 2007. Fou un dels dos diputats socialistes valencians que implicaren Eduardo Zaplana amb el frau de Terra Mítica el 2006.
El desembre de 2009 deixava el seu escó a les Corts per tal d'entrar a formar part del consell d'administració de Bancaixa i de l'equip d'assessors del grup socialista a la Federació Valenciana de Municipis i Províncies.

## Referències

* ↑ «Fallece Pepe Camarasa, exdiputado autonómico y socialista muy respetado y apreciado». La Vanguardia, 23-06-2021. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ «Fallece el exdiputado del PSPV Pepe Camarasa». Valenciaplaza, 23-06-2021. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.115. ISBN 9788495484802.
* ↑ El enfrentamiento entre PP y PSPV se escenifica con grabadoras y billeteros a Panorama Actual, 17-5-2006
* ↑ Alarte va col·locar a Camarasa d'assessor abans del fallit càrrec en Bancaixa, a Las Provincias de 28-01-10

## Enllaços externs

* Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine.