OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bicerin

Bicerin (pronunciat [bitʃeˈriŋ] en piemontès, literalment got petit) és una beguda històrica calenta i sense alcohol típica de Torí, una evolució de la «bavarèisa» del segle XVIII. Es tracta d'una beguda servida en grans gots arrodonits, composta per una barreja de cafè, xocolata i nata de llet endolcida amb xarop que no s'ha de barrejar abans de veure.
Inicialment, el bicerin constava de tres variants: pur e fior (el cappuccino d'avui), pur e barba (cafè i xocolata), un pòch ëd tut (una mica de tot), amb els tres ingredients barrejats. L'última de les variants va tenir més èxit i es va imposar a les altres. Tot anava acompanyat dels «bagnati», dolços artesanals de fins a catorze tipus.
Entre els primers textos que fan menció a la història del bicerin comptem amb el text d'Alberto Viriglio, Torí i els Torinesos, amb una primera edició datada de 1898.
L'any 2001 el bicerin va ser reconegut com a producte agroalimentari tradicional del Piemont.

## Orígens

Es creu que el seu origen es deu al Caffè Confetteria Al Bicerin, un establiment històric de Torí, fundat l'any 1763 i situat a la Piazza della Consolata. Es diu que és aquest comerç el que conserva gelosament la seva recepta tradicional i la defensa ferotgement (els empleats estan obligats per contracte a mantenir el secret). No obstant això, és possible trobar-lo, així com al restaurant esmentat, també als millors cafès de Torí, en versions tanmateix diferents pel que fa la dosificació.

## Referències

* ↑ «Torino, il locale amato da Cavour compie 250 anni» (en italià), 30 maggio 2013.
* ↑ «Che idea» (en italià).
* ↑ Cfr. l'elenco nazionale dei prodotti agroalimentari tradizionali, all. 1, Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali (aggiornamento 16 febbraio 2018).
* ↑ «"Caffè Al Bicerin", la storia di Torino in un bicchierino» (en italià), 15-01-2017.

## Vegeu també

* Cafeteria Al Bicerin
* Cafè
* Cafè exprés
* Cappuccino
* Cafè moca
# Anatoli Maltsev

Anatoli Maltsev (rus: Анатолий Иванович Мальцев) (Misheronskii, 14 de novembre de 1909 $^{(Julià)}$ - Novossibirsk, 7 de juliol de 1967), a vegades transliterat Malcev o Mal'cev, va ser un matemàtic soviètic.
Fill de família humil, el seu pare era bufador de vidre, durant la seva escolarització va destacar per la seva facilitat amb les matemàtiques. El 1927, després d'estudiar dos cursos al Col·legi Pedagògic Minerovodsky, va ingressar en la universitat Estatal de Moscou en la qual es va graduar el 1931 i doctorar el 1937 amb una tesi dirigida per Andrei Kolmogórov. A partir de 1931 va treballar a Ivànovo, primer com assistent a l'Institut d'Enginyeria Energètica i, a partir de 1933, a l'Institut Pedagògic. Entre 1939 i 1941 va fer treball de recerca a l'Institut Steklov de Matemàtiques. El 1958 va ser convidat per Mikhaïl Lavréntiev a la creació d'Akademgorodok i de la universitat de Novossibirsk i es va traslladar a viure a aquesta ciutat en la qual va morir sobtadament el 1967.
Els treballs científics de Maltsev van versar, principalment, sobre àlgebra i lògica matemàtica. És recordat pel seu teorema de compacitat que estableix que un conjunt de proposicions només és consistent si i només si les proposicions tenen un model. En total, va publicar més de cent trenta articles científics.

## Referències

* ↑ Editors, 2009, p. 5.
* ↑ Максимова i Смирнов, 2018, p. 251.
* ↑ Керимов, 2010, p. 1876.
* ↑ Sinai, 2003, p. 560.
* ↑ Керимов, 2010, p. 1877.
* ↑ Editors, 2009, p. 6.
* ↑ Davis i Hersh, 1972, p. 83.
* ↑ Керимов, 2010, p. 1878-1882.

## Bibliografia

* Davis, Martin; Hersh, Reuben «Nonstandard Analysis» (en anglès). Scientific American, Vol. 226, Num. 6, 1972, pàg. 78-89. ISSN: 0036-8733.
* Editors «Anatoly Ivanovitch Maltsev (the 100th anniversary)» (en rus). Vladikavkaz Mathematical Journal, Vol. 11, Num. 4, 2009, pàg. 5-6. ISSN: 1683-3414.
* Керимов, М.К. «К столетию со дня рождения академика Анатолия Ивановича Мальцева (1909–1967)» (en rus). Журнал вычислительной математики и математической физики, Vol. 50, Num. 11, 2010, pàg. 1875-1882. ISSN: 0044-4669.
* Максимова, Ольга; Смирнов, Дмитрий. История математики (en rus). ЛитРес, 2018. ISBN 978-5-534-07199-3.
* Sinai, Yakov. Russian Mathematicians In The 20th Century (en anglès). World Scientific, 2003. ISBN 981-238-385-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Anatoli Maltsev» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Ajuntament de Castelló de Farfanya

Ajuntament de Castelló de Farfanya és una casa consistorial historicista de Castelló de Farfanya (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'estil neorenaixentista de dues plantes. Ostenta a la part superior tretze finestrals arquejats, de mig punt. Al mig de la façana hi ha tres balcons de ferro forjat i al mig d'ells, l'escut en relleu de Castelló mostrant les tres torres.
L'entrada és en arc de mig punt. A la porta hi ha fixada una cana, mesura de longitud antiga emprada pels comerciants en dies de mercat.

## Història

El 1328 el comtat d'Urgell, amb Castelló de Farfanya, pertanyia a l'Infant Jaume que atorgà a la vila un règim municipal de govern semblant al de la Paeria de Lleida. El seu successor Pere d'Urgell feu edificar l'església de Santa Maria. La construcció original de l'edifici de l'ajuntament segurament deu datar d'aquesta època, tot i que l'actual sigui posterior.

## Referències

* 1 2 3 «Ajuntament de Castelló de Farfanya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Enric Navarro i Valls

Enric Navarro i Valls (Sagunt, 1972) és un agrònom valencià, especialitzat en agricultura ecològica. Com a divulgador, va ser presentador del programa de televisió d'À Punt Terra Viva.
Provinent de família d'agricultors, va viure la seua joventut a l'Alqueria del Barbut de la ciutat de València, enderrocada el 20 de juny del 2001 per a construir la parcel·la del Nou Mestalla. En la seua etapa universitària formà part del grup Obrint Pas i formà part de la primera generació que recupera l'ús de la dolçaina, aprenents de Joan Blasco.
Fa un Erasmus a Alemanya, on entra en contacte amb l'agricultura ecològica. Treballa com a tècnic a una cooperativa agrícola a Castell de Castells, i en acabant, a una explotació en Antequera d'oliva de cultiu ecològic per a una empresa alemanya. Posteriorment, formaria un projecte propi, Terra i xufa.

## Referències

* ↑ «À Punt se renueva este otoño con nuevos formatos, más programación propia e información de proximidad y "ecuánime"». 20minutos, 07-09-2020. [Consulta: 8 abril 2022].
* ↑ «Desplazados por el nuevo estadio» (en castellà). Levante-EMV, 26-06-2006. [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ «Obrint Pas: l’últim concert, el penúltim combat». Núvol.cat. [Consulta: 8 abril 2022].
* ↑ Contrí, Vicent. «Figures mundials eternes». Saó, 01-11-2012.
* 1 2 3 «Enric Navarro, Terra i Xufa, Alboraia, Valencia». Agro i cultura, 19-12-2013. [Consulta: 8 abril 2022].
# Cal Traval

Cal Traval és un habitatge a la vila de Sallent (Bages) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici consta d'una planta baixa i dos pisos. Els marcs dels balcons i de les finestres i portes són de pedra picada, la resta de la façana és de rebla i arrebossat. La planta baixa està coberta en gran part amb voltes de pedra i els pisos amb embigat. El primer pis té un pati amb arcades que fa de pati de llum. A la porta d'entrada consta la data de 1770, mentre que al balcó de sobre hi figura la de 1611. La família té una ascendència que es remunta al segle xiii, encara que avui s'hagi perdut el primitiu cognom de Taraval.
De 1901 a 1968 acollí un obrador de begudes gasoses, que la família repartia per la comarca.
Fou fill de Cal Traval el pintor Anton Riera i Arau.

## Notes

* ↑ «Cal Traval». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ Sánchez Agustí, Ferran; Riu Ratera, Jaume. Sallent : recull gràfic : 1883-1975. El Papiol: Efadós, 2009, p. 292-293. ISBN 9788495550798.
# Diada de Sant Fèlix 2022

La diada castellera de Sant Fèlix del 2022 tingué lloc el dimarts 30 d'agost del 2022 a la plaça de la Vila de Vilafranca del Penedès, en el marc de la Festa Major de Vilafranca del Penedès. Les quatre colles participants van ser els Castellers de Vilafranca, la Colla Joves Xiquets de Valls, els Minyons de Terrassa i la Colla Vella dels Xiquets de Valls.
Va ser una diada molt esperada per tenir lloc després de dos anys (2020 i 2021) en què no s'havia fet per culpa de la pandèmia de COVID-19.

## Resultats

Es van descarregar 2 castells de gamma extra i se'n van carregar 5 més. Van ser uns resultats molt bons per unes colles que venien amb molts dubtes després de dos anys d'aturada pandèmica.
* Resultat
* Descarregat (D)
* Carregat (C)
* Intent (I)
* Intent desmuntat (ID)
Llegenda: f: amb folre, fm: amb folre i manilles, sf: sense folre
| Ordre | Colla | 1a ronda | 2a ronda | 3a ronda | Repetició | Pilars de mèrit |
| 1a | Castellers de Vilafranca | 3d10fm (c) | 5d9f | 2d9fm (c) | | P8fm |
| 2a | Colla Joves dels Xiquets de Valls | 3d9f | 5d9f (c) | 4d9f (id) | 4d9f | P8fm (c) |
| 3a | Minyons de Terrassa | 3d9f | 4d9f | 5d8 | | |
| 4a | Colla Vella dels Xiquets de Valls | 2d9fm (i) | 3d9f | 2d8sf (c) | 4d9f | P7f |

### Per castell

La següent taula mostra l'estadística dels castells que es van intentar a la diada. Els pilars de mèrit (Pilar de 6 o superior) també estan computats en aquesta taula. Els castells apareixen ordenats, de major a menor dificultat, segons la Taula de Puntuació del XXVIII Concurs de Castells de Tarragona.
| Castell | Descarregat | Carregat | Intent | Intent desmuntat | Total |
| 3 de 10 amb folre i manilles | — | 1 | — | — | 1 |
| 2 de 8 sense folre | — | 1 | — | — | 1 |
| 5 de 9 amb folre | 1 | 1 | — | — | 2 |
| Pilar de 8 amb folre i manilles | 1 | 1 | — | — | 2 |
| 2 de 9 amb folre i manilles | — | 1 | 1 | — | 2 |
| 3 de 9 amb folre | 3 | — | — | — | 3 |
| 4 de 9 amb folre | 3 | — | — | 1 | 4 |
| 5 de 8 | 1 | — | — | — | 1 |
| Pilar de 7 amb folre | 1 | — | — | — | 1 |
| Total | 10 | 5 | 1 | 1 | 17 |
| Percentatge | 58,8% | 29,4% | 5,9% | 5,9% | 100% |

### Per colla

La següent taula mostra els castells i pilars de mèrit intentats per cadascuna de les colles en relació a la dificultat que tenen, ordenats de major a menor dificultat.
| Colla | 3d10fm | 2d8sf | 5d9f | P8fm | 2d9fm | 3d9f | 4d9f | 5d8 | P7f |
| Castellers de Vilafranca | C | | D | D | C | | | | |
| Colla Vella dels Xiquets de Valls | | C | | | I | D | D | | D |
| Colla Joves Xiquets de Valls | | | C | C | | D | ID, D | | |
| Minyons de Terrassa | | | | | | D | D | D | |

## Referències

* ↑ «Vilafranca viu una diada de Sant Fèlix amb sis castells de gamma extra». El Periódico, 30-08-2022 [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ Terraza, Santi «Sant Fèlix reparteix gamma extra amb uns Verds pletòrics». Revista Castells, 30-08-2022 [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ Andrés, Guillem «Un gran Sant Fèlix coronat amb el primer castell de 10 en tres anys». Ara, 30-08-2022 [Consulta: 30 agost 2022].

## Vegeu també

* Diada de Sant Fèlix
# Ceolwulf I de Mèrcia

Ceolwulf I va ser rei de Mèrcia, Ànglia de l'Est i Kent del 821 al 823. Era germà de Coenwulf de Mèrcia, al qual va succeir fins que va ser deposat per Beornwulf.
Guillem de Malmesbury va escriure que, després de Coenwulf: «el regne de Mèrcia va declinar i, si se'm permet usa l'expressió, gairebé va quedar sense vida, ja que no va produir res digne de commemoració històrica»." De fet, Mèrcia sí que va tenir un moment de glòria que Guillem desconeixia. En la secció de l'any 822, en l'Annales Cambriae es diu que: «El castell de Degannwy (a Gwynedd) va ser destruït pels saxons, que van prendre el regne de Powys sota el seu control».
En un document posterior es descriu un estat de disturbis durant el regnat de Ceolwulf: «Després de la mort de Coenwulf, rei de Mèrcia, van haver moltes desavinences i innombrables disputes entre els dirigents de tota mena –reis, bisbes i ministres de les esglésies de Déu– en relació a tot tipus d'assumptes seculars». El 26 de maig del 823, Ceolwulf va fer una donació de terres a l'arquebisbe Wulfred a canvi d'una plàtera d'or i plata. Posteriorment, aquell mateix any, Ceolwulf va ser deposat per Beornwulf, l'ascendència del qual és desconeguda.
Ceolwulf va governar Kent directament; en els dos documents que es conserven del seu reganat va signar com a «rei dels mercis i dels homes de Kent». En canvi, Beornwulf col·locaria un parent seu, Baldred, en el tron de Kent, encara que continués considerant-lo un subregne de Mèrcia.

## Referències

* 1 2 Hughes, 2007, p. 266.
* ↑ Swanton, 1998, p. 60.
* ↑ Winterbottom i Thomson, 2007, p. 155.
* ↑ Brown i Farr, 2005, p. 175.
* ↑ Stubbs, 1875, p. 130.
* ↑ Kirby, 1992, p. 188.

## Bibliografia

* Brown, M P; Farr, C A. Mercia: An Anglo-Saxon Kingdom in Europe. Bloomsbury Publishing, 2005.
* Hughes, David. The British Chronicles, Volum 1. Heritage Books, 2007.
* Kirby, D.P.. The Earliest English Kings. Londres: Routledge, 1992. ISBN 0-415-09086-5.
* Stubbs, William. The Constitutional History of England in Its Origin and Development, Volum 1. Clarendon Press, 1875.
* Swanton, Michael. The Anglo-Saxon Chronicle. Psichology Press, 1998.
* Winterbottom, Michael. William of Malmesbury: Gesta Pontificum Anglorum, The History of the English Bishops: Volume I: Text and Translation. Clarendon Press, 2007.
# Bust de jove amb camafeu

El Bust de jove amb camafeu, és una obra escultòrica de Donatello amb una datació incerta, Realitzada en bronze, mesura 42 x 42 cm i està conservada al Museu Nazionale del Bargello de Florència.

## Història

El bust de bronze prové de la col·lecció dels Mèdici i se cita a l'inventari de l'any 1560. Va ser exposat el 1769 a la Galleria degli Uffizi, fins al seu trasllat el 1865 al Bargello.

## Descripció

En aquest treball, el retrat de bust no s'ha utilitzat com un reliquiari, sinó com un bust profà, sense ser un retrat real, més aviat d'un tipus ideal. Sobre el pit té un camafeu, copiat d'un antic que va pertànyer a la col·lecció medicea, es representa el Carro d'Eros, un tema mitològic present al diàleg de Fedro de Plató.

## Atribució

L'atribució, encara objecte de debat entre els estudiosos, es va posar en dubte que fos obra de Donatello per primera vegada el 1887 per Milanesi. Bode, el 1892, va especular que era el retrat de Giovanni Antonio di Narni, fill de Gattamelata, però la seva idea no es basava en proves objectives, sinó solament als suggeriments de vegades presos d'altres historiadors.
Entre els proponents com a obra de Donatello, tenim Janson, Grassi, Castelfranco i Schuyler, i d'altres dubten, i no és segur que la seva datació, per regla general s'indica als anys 1440, abans de la sortida a Pàdua (1443), quan l'artista va realitzar probablement d'altres grans obres de bronze, com David i l'Atis-Amor.

## Enllaços externs

* catalogo della Soprintendenza
# Amics per sempre (pel·lícula de 2017)

Amics per sempre és un telefilm espanyol dirigit per Román Parrado amb guió de Roger Danès i Alfred Pérez Fargas produït per Televisió de Catalunya i l'Institut Català de les Empreses Culturals. Ha estat doblat al català i emès per TV3 el 25 de juliol de 2017. Fou feta per commemorar el 25è aniversari dels Jocs Olímpics de 1992.

## Sinopsi

Barcelona, estiu de 1992. Són temps gloriosos per a tots... Per a tots menys per Carles, propietari de l'última guingueta de la Barceloneta. Endeutat, sense clients, recentment divorciat i a punt de perdre el negoci familiar i l'amor de la seva filla adolescent, la mala sort no deixa de perseguir-lo. En un intent desesperat de canalitzar la situació, Carles improvisa una mentida genial, que molt aviat de convertirà en el seu pitjor malson. S'inventa que Michael Jordan, l'ídol de la seva filla, acudirà a menjar a la guingueta just després de finalitzar els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992.

## Repartiment

* Òscar Muñoz... Carles
* Betsy Túrnez... Mariluz
* Zoe Stein ... Sara
* Anna Cortés... Irene
* Marta Bayarri... Isabel
* Lluís Villanueva ... Tito
* Pol López ... Raspa
* Ernesto Collado... Miki
* Enric Ases ... Palanca
* Boris Ruiz... Manel

## Nominacions

Nominada al Gaudí a la millor pel·lícula per a televisió 2018.

## Referències

* ↑ Amics per sempre a catalanfilms.cat
* ↑ Amics per sempre a esadir.cat
* ↑ Amics per sempre a 008actors.com
* ↑ Amics per sempre a l'Acadèmia del Cinema

## Enllaços externs

* Amics per sempre a ccma.cat
# Elisabeth Cebrián i Scheurer

Elisabeth Cebrián Scheurer, coneguda esportivament com Betty Cebrián, (Reus, 6 de febrer de 1971) és una exjugadora de bàsquet catalana. Amb 252 participacions és la tercera jugadora de bàsquet, només per darrere d'Amaya Valdemoro (258) i Marina Ferragut (253), amb un major nombre d'intervencions en la història de la selecció femenina de bàsquet d'Espanya.
Elisabeth, junt a Carlota Castrejana i Marina Ferragut va formar part del Segle XXI que tenia per objectiu aconseguir un salt qualitatiu al bàsquet femení de cara als Jocs Olímpics de Barcelona 92.

## Trajectòria esportiva

* 1987/88 Raventós Catasús
* 1988/89 ACRA
* 1989/94 BEX

## Palmarès
### Clubs

* 1 Lliga espanyola de bàsquet femenina: 1994-95
* 1 Copa espanyola de bàsquet femenina: 1994-95
* 2 Lliga catalana de bàsquet femenina: 2000-01, 2001-02

### Selecció espanyola

* 5è lloc als Jocs Olímpics d'Estiu de 1992
* 1 medalla d'or al Campionat d'Europa de bàsquet femení: 1993
* 2 medalles de bronze al Campionat d'Europa de bàsquet femení: 2001, 2003
* 1 medalla de bronze als Jocs Mediterranis de 1993

## Referències

* ↑ «Elisabeth Cebrián i Scheurer». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ feb.es Todas las jugadoras internacionales
* ↑ «'Siglo XXI’ es la fábrica del baloncesto femenino español». Baloncesto.as.com, 09-07-2014. [Consulta: juny 2015].
* ↑ elmundo.es Betty Cebrián
* ↑ «Elisabeth Cebrián Scheurer». Coe.es, 2000. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: juny 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Elisabeth Cebrián i Scheurer - Selección Femenina Absoluta
# Campionat Mundial de Ral·lis del 1977

El Campionat Mundial de Ral·lis del 1977 va començar el 22 de gener amb la 45a edició del ral·li de Monte-Carlo i va finalitzar amb el ral·li de Gal·les el 24 de novembre. El pilot Sandro Munari va guanyar el campionat al segon classificat, Björn Waldegård a només un punt.

## Referències

* ↑ Jonkka's. «Resum del Mundial de Ral·lis 1977» (en anglès). unofficial World Rally Archive, 2013. [Consulta: 26 desembre 2013].
* 1 2 van der Zee, Tjeerd. «FIA World Rally Championship 1977» (en anglès). Rally base website, 2011. [Consulta: 26 desembre 2013].
# Alt-J

Alt-J (estilitzat i pronunciat alt-J, sent el nom real Δ) és una banda anglesa d'indie rock formada el 2007 a Leeds, West Yorkshire, Anglaterra per Joe Newman (guitarra i veu principal), Thom Sonny Green (bateria), Gus Unger-Hamilton (teclat i veu) i Gwilym Sainsbury (guitarra i baix). El seu àlbum debut An Awesome Wave es va publicar el maig del 2012 a Europa i el setembre del mateix any als Estats Units. L'àlbum va guanyar els premis Mercury britànics del 2012. Sainsbury va deixar la banda a principis de 2014. El seu segon àlbum, This Is All Yours, es va publicar el 22 de setembre de 2014 i va ser ràpidament número 1 al Regne Unit. Com a substitut de Sainsbury, Cameron Knight es va convertir en un membre secundari dels espectacles en directe d’alt-J, tocant la guitarra, el baix i el sampler. El 2017, la banda va llançar el seu tercer àlbum d'estudi, Relaxer, i actualment toca com a trio.

## Membres

Membres actuals
* Joe Newman – Octubre de 1987 (36 o 37 anys) – guitarra, baix, veu principal (2007–present)
* Thomas Stuart Green – Novembre de 1985 (38 anys) – bateria (2007–present)
* Augustus Unger-Hamilton – Agost de 1989 (35 anys) – teclat, veu secundària (2007–present)
Membres de gira
* Cameron Knight – guitarra, baix, sampler(2014–2016)
Antics membres
* Gwilym Sainsbury – Abril de 1988 (36 anys) – guitarra, baix (2007–2014)

### Cronologia
## Referències

* ↑ Chinen, Nate «They ‘Tessellate,’ and Dabble in Both the Sinister and the Naughty» (en anglès). The New York Times, 08-08-2012. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «********, ∆, †‡†: the most unpronounceable band names» (en anglès). [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Alt-J: a cut above» (en anglès), 30-08-2012. [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «ALT-J | full Official Chart History | Official Charts Company». [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Gold & Platinum» (en anglès americà). [Consulta: 25 maig 2021].
# Desena legislatura de les Illes Balears

La Desena legistatura de les Illes Balears fou la legislatura autonòmica de les Illes Balears que va començar el 20 de juny de 2019 amb la sessió constitutiva del Parlament de les Illes Balears, en què Vicenç Thomàs Mulet del PSIB fou elegit President del Parlament. El dia 27 de juny, Francina Armengol Socías del Partit Socialista fou elegida Presidenta del Govern amb 32 vots a favor, 24 en contra i 3 abstencions. Va finalitzar el 19 de juny de 2023.

## Eleccions

Nou formacions polítiques obtingueren representació al Parlament de les Illes Balears en la Desena Legislatura.
| Candidatures | Vots | % Vot | Escons |
| Partit Socialista de les Illes Balears (PSIB-PSOE) | 117.480 | 27,37 | 19 |
| Partit Popular (PP) | 95.295 | 22,20 | 16 |
| Unides Podem (PODEMOS-EUIB) | 41.824 | 9,74 | 6 |
| Ciudadanos (C's) | 42.519 | 9,9 | 5 |
| MÉS per Mallorca (MÉS) | 39.415 | 9,18 | 4 |
| Vox-Actua Baleares (VOX-BALEARES) | 34.871 | 8,12 | 3 |
| Proposta per les Illes (El PI) | 31.348 | 7,3 | 3 |
| Més per Menorca (MxMe) | 6.058 | 1,41 | 2 |
| Gent per Formentera+PSOE+EUIB (GxF+PSIB-PSOE+EUIB) | 2.036 | 0,47 | 1 |

## Elecció de la presidenta

| Candidat | Data | Vot | | | | | | | | | | Total |
| Francina Armengol Socías (PSIB-PSOE) | 27 de juny de 2019 Majoria absoluta necessària (30/59) | Sí | 19 | | 6 | | 4 | | | 2 | 1 | 32 / 59 |
| Francina Armengol Socías (PSIB-PSOE) | 27 de juny de 2019 Majoria absoluta necessària (30/59) | No | | 16 | | 5 | | 3 | | | | 24 / 59 |
| Francina Armengol Socías (PSIB-PSOE) | 27 de juny de 2019 Majoria absoluta necessària (30/59) | Abst. | | | | | | | 3 | | | 3 / 59 |

## Govern

En aquesta legislatura el Govern de les Illes Balears es un govern de coalició en minoria format pel Partit Socialista, Unides Podem i MÉS per Mallorca. L'executiu està encapçalat per Francina Armengol ocupant el càrrec de Presidenta del Govern, que comptarà amb un consell de govern compost d'onze conselleries de les quals 7 seràn gestionades pel PSIB, dues per Podem i dues per MÉS.

## Referències

* ↑ Thomàs assumeix la Presidència del Parlament amb “la major voluntat de diàleg” IB3 Notícies
* ↑ «Diari de Sessions del Ple del Parlament de les Illes Balears - Sessió d'Investidura de la persona candidata a president o presidenta de les Illes Balears». Arxivat de l'original el 2019-07-01. [Consulta: 1r juliol 2019].
* ↑ Armengol dará a conocer este martes su nuevo Govern. Ultima Hora

## Enllaços externs

* Portal dels processos electorals autonòmics de les Illes Balears. caib.es