OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Sala (Premià de Dalt)

Can Font és una obra noucentista de Premià de Dalt (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Casa que sobresurt pel seu gran volum i les seves grans dimensions. Està formada per una planta baixa i dos pisos. Coberta per una teulada de dues vessants amb el carener paral·lel a la façana, on la línia de la teulada es trenca per formar un petit frontó que trenca la sensació d'estructura cúbica. Sobresurt un ampli voladís de la teulada amb bigues de fusta. La façana combina les finestres i el portal de mig punt amb els balcons amb llindes. S'ha de fer notar la gran longitud dels murs laterals i la gran quantitat de finestres que s'obren.
L'interès de l'edifici recau en els esgrafiats que recorren les línies principals de l'edifici i coronen les parts més importants. Fonamentalment són garlandes de tipus floral amb alguns ocells molt ben conservats.

## Referències

* 1 2 «Can Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Alfredo Ramos dos Santos

Alfredo Ramos dos Santos, conegut com a Alfredo, (Rio de Janeiro, 1 de gener de 1920 - Rio de Janeiro, 23 d'octubre de 1997) fou un futbolista brasiler de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Durant la seva llarga carrera (1937-1956) defensà els colors del Vasco da Gama, excepte un any en el qual jugà al Flamengo (1949). Guanyà cinc campionats cariques (1945, 1947, 1949, 1950 and 1952) i el campionat sud-americà de clubs de 1948. Amb la selecció del Brasil disputà el Mundial de 1950.

## Referències

* 1 2 «Alfredo II - Meio-campo» (en portuguès). CBF. Arxivat de l'original el 2009-08-15. [Consulta: 22 agost 2008].
* ↑ «Todos os brasileiros» (en portuguès). Folha Online, 09-12-2005. Arxivat de l'original el 5 setembre 2008. [Consulta: 22 agost 2008].
* ↑ «Alfredo II». Sambafoot, 26-02-2006. [Consulta: 22 agost 2008].
* ↑ «Brazil - Switzerland». FIFA. Arxivat de l'original el 2010-06-15. [Consulta: 22 agost 2008].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1950» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Can Sarasa

Can Sarasa és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta allargassada de planta baixa i un pis, de composició simètrica respecte al nucli d'accés, potenciat per la interrupció de les finestres horitzontals agrupades a nivell de cada planta. L'accés es caracteritza per una gran obertura vertical, unitària, flanquejada per d'altres, més estretes. Les obertures horitzontals es caracteritzen pel volat dels brancals, llinda i ampit que les unifica, mentre que els brancals interiors són d'obra vista. A nivell de planta baixa un sòcol de pedra ho uneix tot. Totes les façanes (3 parts) estan refoses per elements remolinats. La façana es clou amb una mica de ràfec.

## Història

De l'antiga fàbrica de Can Sarasa, una part ha estat enderrocada amb la construcció d'habitatges i l'altre ha canviat d'usos, ara és una discoteca.

## Referències

* 1 2 «Can Sarasa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Alfredo Reinado

Alfredo Alves Reinado, de vegades escrit Reinhado (?, 11 de novembre de 1968 - Dili, 11 de febrer de 2008) fou un militar timorès, major de les Forces de Defensa de Timor Oriental (F-FDTL).
Desertà el 4 de maig de 2006 per unir-se a aproximadament 600 soldats que foren expulsats el març de 2006 després de queixar-se de la discriminació regional en les promocions, fent així esclatar la crisi de Timor Oriental de 2006. Reinado fou un dels líders dels soldats rebels, i el desertor de rang més elevat.
L'11 de febrer de 2008, el portaveu de l'exèrcit timorès, el major Domingos da Câmara afirmà que Reinado morí durant els atacs coordinats contra el Primer Ministre Xanana Gusmão i el President Ramos-Horta. El funeral de Reinado, al qual van assistir centenars de persones, va transcórrer de forma pacífica el 14 de febrer a Dili. El paper d'Alfredo Reinado com a líder dels rebels fou substituït pel lloctinent Gastão Salsinha. L'autòpsia revelà que Reinado fou disparat al darrere del cap des d'una distància propera, portant a l'especulació que se l'havia executat en comptes de disparat durant la confrontació.

## Referències

* ↑ «Rebel trial grips East Timor (min. 1:34)» (en anglès). Al Jazeera, 11-11-2009. [Consulta: 16 maig 2016].
* ↑ «Ramos-Horta wounded» (en anglès). The Sydney Morning Herald, 11-02-2008. [Consulta: 16 maig 2016].
# Cantó de Peliçana

El cantó de Peliçana és un cantó francès del departament de les Boques del Roine, situat al districte d'Ais de Provença. Té 9 municipis i el cap és Peliçana.

## Municipis

* Aurons
* La Barbent
* Cornilhon e Conforç
* Codoç
* La Fara deis Oliviers
* Lançon de Provença
* Peliçana
* Velaurs
* Ventabren
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1992- | Jean-Pierre Maggi | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Belleau (Aisne)

Belleau és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 130 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Belleau era de 130 persones. Hi havia 52 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles), 20 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
Al següent gràfic es pot veure l'evolució de la població des de 1962 fins a l'any 2007:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 71 habitatges, 53 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 66 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 53 habitatges principals, 48 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 33 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Belleau el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 20 |
| 12 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 24 | 10 a 14 | 8 |
| 8 | 5 a 9 | 16 |
| 4 | 0 a 4 | 12 |

## Economia

El 2007 la població que corresponia a l'edat de treballar era de 84 persones, 60 eren actives i 24 eren inactives. De les 60 persones actives 49 estaven ocupades (30 homes i 19 dones) i 12 estaven aturades (10 homes i 2 dones). De les 24 persones inactives 5 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Belleau hi havia 54 unitats fiscals que integraven 137 persones, la mitjana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.644 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Belleau hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Belleau a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Belleau a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Toccopola

Toccopola és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 189 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Toccopola tenia 189 habitants, 71 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 49,3 habitants per km².
Dels 71 habitatges en un 35,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 19,7% dones solteres, i en un 21,1% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.625 $ i la renda mediana per família de 24.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era de 9.566 $. Entorn del 28,3% de les famílies i el 26% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Toccopola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Toccopola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Takeshi Sakamoto

Takeshi Sakamoto (坂本健, Sakamoto Takeshi) és un polític japonés membre del Partit Liberal Democràtic (PLD). Durant la seua trajectòria política, Sakamoto ha estat diputat de l'Assemblea Metropolitana de Tòquio i alcalde del districte especial d'Itabashi.
Nadiu del districte d'Itabashi, Takeshi Sakamoto va nàixer el 24 de desembre de 1959. L'any 1978 es va graduar al batxillerat de la Universitat Nihon i l'any 1982 es llicencià a l'escola d'arquitectura de la Universitat Nihon. L'any 1985 completà un màster en enginyeria arquitectònica i l'any 2005 va abandonar un doctorat sobre la seua matèria.
Va treballar a la prestigiosa firma arquitectònica Nihon Sekkei fins a l'any 2005, quan fou elegit membre de l'Assemblea Metropolitana de Tòquio com a membre del PLD. Només va romandre dos anys com a diputat, temps en el qual va exercir diversos càrrecs al funcionament intern de la cambra legislativa. L'any 2007 es presentà a les eleccions a alcalde d'Itabashi, sent elegit alcalde fins avui (2021).

## Referències

* ↑ 特別区長会・板橋区長プロフィール
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-09-25. [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ https://www.city.itabashi.tokyo.jp/mayor/1010733.html
* ↑ 任期満了日（定数）一覧 | 東京都選挙管理委員会
# Cantó de Sablé-sur-Sarthe

El cantó de Sablé-sur-Sarthe és un cantó francès del departament de Sarthe, situat al districte de La Flèche. Té 9 municipis i el cap es Sablé-sur-Sarthe.

## Municipis

* Asnières-sur-Vègre
* Auvers-le-Hamon
* Avoise
* Courtillers
* Juigné-sur-Sarthe
* Louailles
* Notre-Dame-du-Pé
* Parcé-sur-Sarthe
* Pincé
* Précigné
* Sablé-sur-Sarthe
* Solesmes
* Souvigné-sur-Sarthe
* Vion

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1967 | Robert d'Ussel | RPF, després divers droite |
| 1967-1981 | Joël Le Theule | UDR, després RPR |
| 1981-1998 | François Fillon | RPR |
| 1998- | Pierre Touchard | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 16.876 | 18.188 | 19.609 | 21.674 | 23.202 | 25.212 | 27.068 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Alexandre-Louis-Marie Charpentier

Alexandre-Louis-Marie Charpentier conegut també com a Alexandre Charpentier (París, 1856 - 4 de març de 1909), fou un escultor, medallista i ebenista francés.

## Biografia

Fill d'obrers, va ser aprenent d'un joier, i en acabat d'un gravador de medalles, on es va familiaritzar amb l'escultura i el baix relleu. Temptat per l'escultura, el jove va ingressar a l'Escola de Belles Arts, on no estaven obligats a continuar aprenent el gravat de medalles. Ell va acudir durant els anys 1871-1876, com a alumne al taller de gravat d'Hubert Ponscarme. Va començar als 21 anys, amb un petit medalló on va representar el retrat de la seva mare i va realitzar el baix relleu Tirador d'Arc, exposat al Saló de 1879 i que va ser comprat per Alexandre Dumas.
El 1890, va exposar amb els seus amics anarquistes i neoimpressionistes com Maximilien Luce, Camille Pissarro i Paul Signac, al Saló dels XX, manifestació d'avantguarda celebrada a Brussel·les. Amic de Constantin Meunier i Jules Louis Rame, Charpentier va freqüentar la bohèmia literària i artística. Va col·laborar en el Teatre-Lliure d'André Antoine, per al que va dissenyar els programes i va fer retrats dels seus col·laboradors en forma de medalles. Va dirigir la decoració escultòrica del cabaret Chat noir.
Al final de la seva carrera, Charpentier va tornar al gravat de medalles, de forma especial per a la Société des Amis de la médaille française. Alexandre Charpentier era un amic proper de Claude Debussy, que li va dedicar una de les seves peces per a piano «cloches à travers les feuilles». Debussy va ser el que va sol·licitar que se li lliurés la insígnia de Cavaller de la Legió d'Honor.

## Referències

* ↑ Jumeau-Lafond, Jean-David «Rossella Froissart Pezone. L'Art dans tout. Les arts décoratifs en France et l'utopie d'’un art nouveau» (en francès). La Tribune de l'art, 2005 [Consulta: 2 octubre 2014].
* ↑ «Alexandre Charpentier (1856-1909). Naturalisme et Art Nouveau» (en francès). Musée d'Orsay. [Consulta: 2 octubre 2014].
* ↑ Source d'autorité : Base Léonore.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Alexandre-Louis-Marie Charpentier
* Algunes de les seves obres a Medals4Trade Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
* Biografia Arxivat 2008-02-02 a Wayback Machine.
# Tetramorium

Tetramorium és un gènere de formigues de la subfamília dels mirmicins (Myrmicinae). Té una distribució paleàrtica, incloent-hi la península Ibèrica.

## Espècies

Amplíssim gènere que inclou 587 espècies; a la península Ibèrica hi viuen les 11 següents per bé que hi ha diverses espècies pendents de descriure:
* Tetramorium atratulus (Schenck, 1852) (= Anergates atratulus)
* Tetramorium bicarinatum (Nylander, 1846)
* Tetramorium caldarium (Roger, 1857)
* Tetramorium caespitum (Linnaeus, 1758)
* Tetramorium forte Forel, 1904
* Tetramorium impurum (Förster, 1850)
* Tetramorium kutteri Tinaut, 1990 (= Teleutomyrmex kutteri)
* Tetramorium lanuginosum Mayr, 1870
* Tetramorium meridionale Emery, 1870
* Tetramorium schneideri Kutter, 1950 (= Teleutomyrmex schneideri)
* Tetramorium semilaeve André, 1883

## Referències

* 1 2 «Hormigas.org - Género Tetramorium» (en castellà). [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ «Tetramorium - AntCat» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2023].
# Bel·lí

Bel·lí (en llatí: Bellinus) o, més probablement, Bel·liè (en llatí: Bellienus) i, per tant, pertanyent a la gens Bel·liena, va ser un magistrat romà del segle i aC.
Exercí el càrrec de pretor juntament amb Sextili en data incerta, probablement entre el 68 i el 66 aC; durant el càrrec, tots dos varen ser víctimes dels pirates cilicis, que els capturaren a ells i als seus lictors. L'anècdota és coneguda gràcies a Plutarc i Apià.

## Referències

* ↑ «Bellinus». Digital Prosopography of the Roman Republic. King's College London.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 481.
* ↑ «Bellienus 1». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Tetramorium atratulum

Tetramorium atratulum és una espècie de formiga de la subfamília dels mirmicins (Myrmicinae). No té obreres, per la qual cosa actua com a paràsit obligat d'una altra espècie de formiga, Tetramorium caespitum.
Es troba a certes zones d'Europa i Sibèria i a l'est d'Amèrica del nord, coincidint amb la distribució de l'espècie que li serveix d'hoste.
Ja que, a diferència del que ocorre amb molts altres paràsits socials obligats, no se sap que Tetramorium atratulum convisqui amb la reina fèrtil de la colònia hoste, cada colònia d'Anergates. Tetramorium està destinada a sobreviure només el terme de vida de les obreres Tetramorium més joves. Per això, la reina parasitària té una capacitat molt limitada de produir alats que assegurin la següent generació, i aquest lapse de temps es redueix sovint a 2-3 anys, o fins i tot menys. Com a resultat, fins i tot en el seu ben establert rang de distribució, Anergates és molt rar, i només una molt petita part de les colònies de Tetramorium actuen com a hostes d'aquest paràsit.

## Referències

* ↑ «Tetramorium atratulum - AntCat» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2023].
# Tauró de musell punxegut

El tauró de musell punxegut (Rhizoprionodon acutus) és una espècie de peix cartilaginós carcariniforme de la família dels carcarínids, d'aigües tropicals dels oceans Pacífic i Atlàntic.

## Referències

* ↑ Fordham et al (2006). Tauró de musell punxegut. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 25 de desembre del 2008 (en anglès). L'entrada de la base de dades inclou una justificació de per què aquesta espècie és classificada com a 'en risc mínim'.

## Bibliografia

* Rüppell, W. P. E. S. 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. (1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33). Fische Rothen Meeres 1835-38.
# Cipressa

Cipressa (en ligur Çiprèssa) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 1.290 habitants.

## Geografia

El comune està situat a la Riviera di Ponente, a 13 km de la capital. Es troba constituït pel nucli central de Cipressa, situat dalt un coll, i la frazione de Lingueglietta, arribant fins a la costa costa amb les localitats de Piani i Aregai. Té una superfície de 9,39 km² i limita amb Civezza, Costarainera, Pietrabruna, Pompeiana, San Lorenzo al Mare, Santo Stefano al Mare i Terzorio.

## Esports

La vila de Cipressa és punt de pas habitual de la Milà-Sanremo, sent la penúltima dificultat muntanyosa, abans del definitiu Poggio di Sanremo.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 12 d’abril 2017].
# Cantó de Ròchamaura

El cantó de Ròchamaura és un cantó francès del departament de l'Ardecha, situat al districte de Privàs. Té 7 municipis i el cap és Ròchamaura.

## Municipis

* Cruàs
* Mèissa
* Ròchamaura
* Saint-Martin-sur-Lavezon
* Saint-Pierre-la-Roche
* Saint-Vincent-de-Barrès
* Sceautres

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1994 | Henri Chaze | PCF |
| 1994-2001 | Jacques Nodin | Divers droite |
| 2001- | Robert Cotta | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4.045 | 4.466 | 4.011 | 5.665 | 5.948 | 6.518 | 7.351 |
# Ciperocloia

Ciperocloia (Cyperochloeae) era anteriorment una tribu de la subfamília de les Arundinoides, família de les poàcies, ordre Poales, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
Comprenia el gènere Cyperochloa, classificat actualment dins de la subfamília Centothecoideae.
# Tauró de puntes blanques

El tauró de puntes blanques (Triaenodon obesus) és una espècie de peix cartilaginós carcariniforme de la família dels carcarínids, llarg i esvelt, que es reconeix per presentar puntes blanques a l'extrem de les aletes pectorals, dorsal i caudal. Pot arribar a viure uns 25 anys.

## Identificació

Puntes blanques i marges enfiladissos de dorsal, pectoral, i aletes caudals (i a un menor grau totes les altres aletes). Cos robust. Cos superior gris blavós. Part inferior blanca. Se situen dels 4 a 80 metres de profunditat pero se n'han observat uns pocs a profunditats de fins a 330 metres.

## Mida

Màxima llargada 2 metres.

## Comportament

Territorial. Vist individualment, per parelles, i en congregacions petites. L'escull de creuers mira normalment amb l'aigua al coll. Menjars en benthic, escull, i peixos pelagic com scorpionfishes, parrotfishes, tonyina, i taurons petits.

## Reproducció

Vivípar. Normalment neixen cinc taurons. El període de gestació és de cinc mesos. La mida del tauró en néixer és d'aproximadament de 55 centímetres
Activitat agressiva a l'hora d'aparellar-se. Les famelles s'han observat amb mossegades a les aletres.

## Reacció a bussejadors

Moviments normalment tímids llevat que en una situació difícil. És un tauró pràcticament inofensiu per a l'home.

## Destinacions de submarinisme

Molts viatges organitzats a Phuket, Tailàndia, als Bancs de Burma, famosos especialment el Silvertip Bank on Silvertips es troben regularment durant les pràctiques de feeeding. Altres destinacions de submarinisme amb sightings freqüents: Illes Socorro Baja Califòrnia, Illa del Coco, Papua Nova Guinea, Austràlia Oriental i Occidental, Polinèsia Francesa, i Micronèsia.

## Curiositats

* El tauró té moltes dents i de molt servei, per això quan se li trenca una, se li regenera ràpidament.
* Té una força 300 vegades més que dels homes.

## Referències

* Fordham et al (2006). Tauró de puntes blanques. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 7 de desembre del 2007 (en anglès).
* http://www.escorpora.com/node/148 Arxivat 2009-05-03 a Wayback Machine.