OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clarias engelseni

Clarias engelseni és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Sudan.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gin

«Gin» té aquests significats:
* Gin, pseudònim de Jordi Ginés i Soteras, (Barcelona, 1930 - Sitges, 1995) dibuixant d'humor i caricaturista català
* Gin, sinònim de Ginebra (licor), en català
* Gin de Menorca, denominació geogràfica per la ginebra tradicional elaborada a l'illa de Menorca.
* Gin Xoriguer, marca de ginebra elaborada a Menorca amb la denominació geogràfica Gin de Menorca
* Gin tònic, còctel obtingut per la mescla de gin i tònica
* Els Gin o Jing són un poble d'origen vietnamita que habita a la Xina.
Viccionari
# Guillem I Tocco

Guillem I de Tocco, era canceller de l'emperador Frederic II i tenia un feu a la Pulla. Fou l'inici de la família sobirana dels Tocco, després comtes de Cefalònia.
Va morir el 1275 i va deixar diversos fills dels quals només interessa Pietro, que va morir abans del 1330 i fou el pare de Guillem II Tocco.
# Illes Dahlak

Les illes Dahlak són un arxipèlag de la mar Roja prop de Massawa, Eritrea format per dues illes principals i 124 illes petites. Des de l'antiguitat els habitants es dediquen a la pesca de perles. Només quatre illes estan habitades, sent la principal Dahlak Kebir seguida de Nura. Altres illes són Dhuladhiya, Dissei, Dohul, Erwa, Harat, Hermil, Isra-Tu, Nahaleg (Nahleg), Nokrah, Kubari, Daraka, Dinifarikh i Shumma. La població parla la llengua dahlik

## Història

G.W.B. Huntingford les identifica amb les illes "Alalaiou" (Aliaeu) esmentades al Periple de la mar Eritrea, on es trobaven abundants tortugues. Edward Ullendorff diu que els illencs foren dels primers africans a esdevenir musulmans, cosa testimoniada per algunes tombes. Des del segle VII foren utilitzades com a presó pels califes omeies i al segle següent pels abbàssides.
Al segle ix van passar sota autoritat de la dinastia iemenita de Zabid, i al segle xiii van esdevenir un emirat (Al-Makrizi anomena als seus dirigents "reis" però portaven el títol d'amir) independent dedicat a la pirateria, enfrontat o aliat alternativament als mamelucs egipcis; més tard fou dominat temporalment pel Iemen, i per Etiòpia.
El 1513 quan van arribar els portuguesos governava l'emir Ahmad ibn Ismail. La seva resistència als portuguesos va provocar la devastació de les illes, fins que finalment l'emir fou restaurat com a vassall portuguès. L'emir va donar suport a Ahmad Grañ (Ahmad ben Ibrahim al-Ghazi) i per un temps aquest fou victoriós. El successor de l'emir, Ahmad Ismail, fou nomenat governador d'Harkiko. Però finalment els portuguesos van retornar vers 1542 o 1543 i van devastar altre cop les illes els habitants de la qual foren evacuats cap al continent. Tot i així la població hi va tornar a poc a poc.
Després del 1559, probablement vers els darrers anys del segle, les illes van passar fàcilment sota autoritat de l'Imperi Otomà, depenent llavors del paixà de Massawa o de Suakin dins la província d'Habesh. El 1874 es va proclamar la sobirania egípcia, nominalment fins al 8 de juny de 1885 en què el capità De Libero en va prendre possessió per Itàlia, i foren incloses a la colònia italiana d'Eritrea, formant una viceresidència amb seu a Nokhra, dins el comissariat de Bassopiano Orientale. L'illa de Nokhra fou utilitzada com a presó dels polítics hostils. El 1938/1939 hi van buscar petroli sense èxit
Una batalla naval menor va tenir lloc a les seves aigües entre britànics i italians el 20 d'octubre de 1940. Del 1941 al 1952 van estar sota ocupació britànica i del 1952 en endavant sota ocupació etíop. Durant el règim comunista de Menguistu Haile Mariam els russos hi van tenir una base naval. El 1990 el Front Popular d'Alliberament d'Eritrea va ocupar les illes i el 1991 van esdevenir part de l'Eritrea autònoma sota el govern provisional establert el 29 de maig que va administrar el país fins a la independència oficial el 24 de maig de 1993.

## Bibliografia

* Issel, Viaggio nel Mar Rosso, Milà 1889
* G. Wiet, Roitelets de Dahlak, 1952
# Escobar

«Escobar» té aquests significats:
# Dlhé Klčovo

Dlhé Klčovo és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1270.
# Clarias dumerilii

Clarias dumerilii és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Georgina Elias Puigbó

Georgina Elias Puigbó, coneguda esportivament com Gina Elias, (Barcelona, 22 de març de 1966) és una exjugadora de basquetbol catalana.
Formada al Picadero Jockey Club, jugà en la posició de pivot. Debutà amb disset anys a la Primera Divisió, proclamant-se campiona de Lliga (1982-83) i de Copa de la Reina (1983). Després del trasllat del Picadero Comansi a El Masnou, fitxà pel Club Bàsquet l'Hospitalet (1984-86). La temporada 1986-87 fitxà pel Sabor d'Abans Tortosa, amb el qual es proclama triple campiona de Lliga i de Copa de la Reina entre 1987 i 1989. Internacional amb la selecció espanyola absoluta en tretze ocasions, disputà el Campionat d'Europa de 1985.

## Palmarès

* 4 Lligues espanyoles de bàsquet femenina (1982-83, 1986-87, 1987-88 i 1988-89)
* 4 Copes espanyoles de bàsquet femenina (1983, 1987, 1988 i 1989)
* 4 Lligues catalanes de bàsquet femenina (1982-83, 1983-84, 1986-87, 1987-88)

## Referències

* ↑ «Georgina Elias Puigbó». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «63-62: Comansi, campeón de Copa». El Mundo Deportivo, 23-05-1983. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ «Elias, en el Hospitalet» (en castellà). Mundo Deportivo p. 34, 07-09-1984. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ Felipo, Julián. «Iberia deja plantada a la Liga Femenina». Mundo Deportivo p. 36-37, 24-07-1986. [Consulta: 9 juny 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Georgina Elias Puigbó - Selección Femenina Absoluta
* Fitxa de Georgina Elias Puigbó - Competiciones FEB
# Grand Genève

La Grand Genève ("Gran Ginebra" en francès) és una aglomeració transfronterera de 209 municipis d'uns 2000 km² que formen l'àrea metropolitana de Ginebra. El territori inclou poblacions de Suïssa (la ciutat i cantó de Ginebra així com el districte de Nyon al cantó de Vaud) i de França (parts de l'Alta Savoia i de l'Ain). Es va crear el 2012 amb el nom d'Agglomeration Franco-Valdo-Genevoise. Compta amb mes d'1 milió d'habitants (2020).

## Transport

La regió és connectada per diversos transports públics, incloent-hi la xarxa de Transports Publics Genevois dins del Cantó de Ginebra, el sistema de tren de rodalies Léman Express, i la xarxa de vaixells de la Compagnie Générale de Navigation sur le lac Léman al llac Léman.

## Municipis de l'aglomeració

L'aglomeració transfronterera comptava originalment amb 212 municipis suïssos i francesos. Aquests municipis tenen les seves pròpies estructures supramunicipals, com:
* Ain (departament)
** Communauté de communes du Pays Bellegardien
** Communauté de communes du Pays de Gex
* Alta Savoia
** Communauté d'agglomération Annemasse Agglo
** Communauté de communes Arve et Salève
** Communauté de communes du Bas Chablais
** Communauté de communes des Collines du Léman
** Communauté de communes Faucigny-Glières
** Communauté de communes du Genevois savoyard
** Communauté de communes du Pays Rochois
** Ville de Thonon-les-Bains
* Cantó de Ginebra
* Districte de Nyon

## Referències

* ↑ «Carte des 209 Communes | Grand Genève» (en francès). www.grand-geneve.org. Arxivat de l'original el 2019-12-13. [Consulta: 13 desembre 2019].
* ↑ «Chiffres Clés Infographie | Grand Genève» (en francès). www.grand-geneve.org. Arxivat de l'original el 2019-12-13. [Consulta: 13 desembre 2019].
* ↑ «Enquête sur le Grand Genève: les Français plus enthousiastes que les Suisses» (en francès). France 3 Auvergne-Rhône-Alpes. [Consulta: 13 desembre 2019].
* ↑ «Carte des 209 Communes | Grand Genève». Arxivat de l'original el 2017-12-23. [Consulta: 25 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Grand Genève - Lloc web oficial
* Politique d'agglomération, pagina web federal ARE (Suïssa)
* Annemasse Agglomeration: The Greater Geneva
# Iorgos Tussas

Iorgos Tussas (grec: Γιώργος Τούσσας) (nascut el 8 de setembre de 1954) és un polític grec i membre del Parlament Europeu pel Partit Comunista de Grècia, part de l'Esquerra Unida Europea-Esquerra Verda Nòrdica. Va néixer a Kilada.
Al Parlament Europeu és membre de la Comissió de Transports i Turisme, la Delegació a la Comissió Parlamentària Mixta UE-Antiga República Iugoslava de Macedònia (avui, Macedònia del Nord) i de la Delegació per a les Relacions amb el Consell Legislatiu Palestí. Com a diputat, està en la Comissió d'Ocupació i Assumptes Socials, de la Delegació a l'Assemblea Parlamentària Paritària ACP-UE i la delegació de l'Assemblea Parlamentària de la Unió per la Mediterrània.

## Referències

* ↑ «Parliamentary profile». [Consulta: 13 octubre 2010].
* ↑ Website des Europäischen Parlaments
# Escobecques

Escobecques (neerlandès: Schobeke) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 308 habitants. Limita al nord amb Ennetières-en-Weppes, al nord-est amb Englos, a l'est amb Hallennes-lez-Haubourdin, al sud amb Erquinghem-le-Sec, al sud-oest amb Beaucamps-Ligny i a l'oest amb Radinghem-en-Weppes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 105 | 144 | 189 | 263 | 315 | 312 | 308 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Pierre Masselot | |
| 2001- | Alain Cambien | |
# Dm

Dm té els següents significats:
* Delta modulation, modulació utilitzada per convertir senyals analògics a senyals digitals o viceversa.
* Decímetre, unitat de longitud que equival a la dècima part d'un metre.
* Tauler de fibra de densitat mitjana, aglomerat elaborat amb fibres de fusta.
* Missatge directe o missatgeria directe, un missatge privat en una plataforma social com ara Twitter o Instagram (de les sigles en anglès, Direct Message o Direct Messaging).
Viccionari
# Cementiri de la Magdalena

El cementiri de la Magdalena (en francès cimetière de la Madeleine) és un cementiri parisenc (avui desaparegut) on van ser dipositats els cossos de les persones guillotinades a l'antiga plaça de la Revolució (actual plaça de la Concòrdia) al 8è districte:

## Llista de les personalitats inhumades

* Lluís XVI (21 de gener de 1793). Les seves restes van ser traslladades a la basílica Saint-Denis el 21 de gener de 1814.
* Maria Antonieta (16 d'octubre de 1793). Les seves restes van ser traslladades a la basílica Saint-Denis el 21 de gener de 1814.
* Charlotte Corday (18 de juliol de 1793).
* Els vint-i-dos Girondins guillotinats el 10 de Brumari any II:
** Charles-Louis Antiboul
** Jacques Boilleau
** Jean-Baptiste Boyer-Fonfrède
** Jacques-Pierre Brissot
** Jean-Louis Carra
** Gaspard-Séverin Duchastel
** Jean-François Ducos
** Charles Éléonor Dufriche-Valazé
** Jean Duprat
** Claude Fauchet
** Jean-François Martin Gardien
** Armand Gensonné
** Jacques Lacaze
** Marc David Lasource
** Claude Romain Lauze de Perret
** Pierre Lehardy
** Benoît Lesterpt-Beauvais
** Jacques Pierre Agricol Mainvielle
** Charles-Alexis Brûlart, marquès de Sillery
** Pierre-Victurnien Vergniaud
** Louis-François-Sébastien Viger
* Madame Roland (8 novembre de 1793).
* La comtessa Jeanne du Barry (favorita de Lluís XV, morta el 8 de desembre de 1793).
* Olympe de Gouges (3 novembre de 1793).
* Els guardes suïssos morts al Palau de les Teuleries el 10 d'agost de 1792.
* Antoine Charles Augustin d'Allonville mort al Palau de les Teuleries el 10 d'agost de 1792.
* Antoine-Nicolas Collier, general Comte de la Marlière, condemnat a mort pel tribunal revolucionari el 26 de novembre de 1793 (6 Frimari any II).

## El cementiri després de 1793

Descloseaux, un veí del cementiri de la Magdalena, va comprar el tros de terra. Havent estat testimoni de les inhumacions que s'hi van fer, havia circumscrit l'indret exacte on descansaven els cossos i havia envoltat el quadrat d'un bedollar amb salzes ploraners i xiprers, amb la preocupació de salvaguardar les despulles de la parella reial i de les altres víctimes que hi eren inhumades.
Aquest cementiri fou desafectat el març de 1794.

## La Capella expiatòria

Avui, l'square Louis XVI, situada al vuitè districte de París, rue Pasquier. Durant la Restauració, Lluís XVIII feu erigir a l'emplaçament del cementiri de la Magdalena una capella expiatòria per Pierre-François-Léonard Fontaine.

## Fonts

* ViaMichelin, «chapelle expiatoire Louis XVI». Arxivat 2007-10-25 a Wayback Machine.
* Monuments Nationaux, «chapelle expiatoire Louis XVI».
# Claude Buchon

Claude Buchon (Saint-Brieuc, Costes del Nord, 9 de febrer de 1949 - 23 juny 2024) va ser un ciclista francès que es dedicà al ciclisme en pista. Com amateur va participar en els Jocs Olímpics de 1976. Va guanyar una medalla de bronze al Campionat del món de Persecució per equips de 1969.

## Palmarès

* 1971
** 1r a la París-Évreux

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Grand Isle

* Per a altres significats, vegeu «Grand Isle (desambiguació)».
Grand Isle és una població de la Parròquia de Jefferson (Louisiana) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens del 2000 tenia 1.541 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Grand Isle tenia 1.541 habitants, 622 habitatges, i 436 famílies. La densitat de població era de 96,9 habitants/km².
Dels 622 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.548 $ i la renda mediana per família de 35.517 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.000 $ mentre que les dones 19.333 $. La renda per capita de la població era de 18.330 $. Entorn del 9,1% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grand Isle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grand Isle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Iorwerth ap Bleddyn

Iorwerth ap Bleddyn va ser un príncep de Powys que visqué al segle xi.
# FC Kansas City

El FC Kansas City és un club femení de futbol de Kansas City (Kansas) que juga a la NWSL. Va ser semifinalista a la primera edició del campionat al 2013, i va guanyar les dues següents.

## Plantilla 2016

| Porteres | Defenses | Centrecampistes | Davanteres |
| Nicole Barnhart Cat Parkhill 0 0 0 0 0 0 | Alex Arlitt Katie Bowen Brianne Reed Becky Sauerbrunn Desirée Scott Brittany Taylor 0 0 | Yael Averbuch Jen Buczkowski Loeau LaBonta Mandy Laddish Molly Menchel Alexa Newfield Heather O'Reilly Erika Tymrak | Shea Groom Caroline Kastor Tiffany McCarty Frances Silva Tiffany Weimer 0 0 0 |

## Històric
### Trajectòria

Lliga dels Estats Units :
| | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 |
| NWSL | | | | | | | | | | | | | 3 | 1 | 1 | 6 |

## Referències

* ↑ Sports Illustrated
# Drogueria Rovira

La Drogueria Rovira, també anomenada l'Antiga Drogueria Galvany, és una botiga oberta el 1910 per Jaume Rovira i Creixell a l'avinguda de la República Argentina de Barcelona, que té com a reclam «Droguerías, Aceites y Jabones», on es venen tota mena de productes al detall. Després d'un periple per Sarrià - Sant Gervasi, primer al carrer de Pàdua i més tard al carrer de Saragossa, s'inaugura l'establiment al llavors anomenat carrer de Molins de Rei, actualment Madrazo.
La botiga, ja regentada per Ramon Rovira, fill del fundador, pren el nom del barri i es converteix en Drogueria Galvany. És el principi d'un negoci familiar que dura gairebé un segle. Situada prop d'un mercat emblemàtic, va posar a l'abast de la clientela tota mena de productes de neteja i ferreteria. La preparació manual de pintures «a la carta», la venda a granel de dissolvents, desgreixadors i ceres van donar a la Drogueria Galvany fama de resoldre qualsevol problema de la llar.
Aquesta fidelització dels clients va ser possible gràcies al bon tracte personal i l'estima pel negoci mantinguts a través de les quatre generacions de la família Rovira fins a arribar als actuals gestors: Montserrat Rovira i el seu fill, Ramon Segarra. De les seves existències es destaca la varietat, amb més de 3000 productes diferents que permeten donar servei a un ample ventall d'aplicacions.
Aquests cent anys de tradició comercial i voluntat emprenedora fan de la Drogueria Galvany un referent no tan sols a Barcelona, sinó fins i tot a la resta de l'Estat. El 2006 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona. Va rebre la consideració de Premi Nacional de Comerç 2022 per part del Consorci de Comerç, Artesania i Moda pertanyent a la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Medalles d'Honor 2006 al web de l'Ajuntament de Barcelona
* ↑ «La centenària Drogueria Rovira, Premi Nacional de Comerç 2022». betevé, 14-12-2023. [Consulta: 11 febrer 2024].
# Cecili Símplex

Cecili Símplex (en llatí Caecilius Simplex) va ser un magistrat romà del segle i.
Vitel·li el va nomenar cònsol sufecte juntament amb Gai Quint Àtic, per exercir el càrrec a partir de l'1 de novembre de l'any 69. El menciona Tàcit i també Dió Cassi.

## Referències

* ↑ Tàcit. Història II, 60; III, 68
* ↑ Dió Cassi. Historia romana (Ῥωμαικὴ ἱστορία) LXV, 17
# Claude Carrère

Claude Carrère (Le Blanc, el Berry, 1929) és una historiadora, medievalista i professora universitària francesa.
Estudià a la Universitat de Tolosa, on fou deixebla de Philippe Wolff i es doctorà per la Universitat de París el 1967. Catedràtica d'història medieval a la Universitat de Montpeller, s'ha dedicat a la història econòmica de la corona catalanoaragonesa, especialment a Barcelona.
La seva contribució més important ha estat la seva tesi doctoral, una documentada monografia titulada Barcelone, centre économique à l'époque des difficultés, 1380-1462 (1967), que traduí al català Hermínia Grau: Barcelona, 1380-1462. Un centre econòmic en època de crisi (1977). Amb aquesta obra, Carrère intervingué en l'intens debat que havien iniciat Jaume Vicens i Vives i Pierre Vilar sobre la pretesa crisi catalana del s. XV. La historiadora procurà, amb la seva monografia, una ingent quantitat de dades, tot i que els resultats de la investigació no resten gaire clars: Carrère advoca decididament per la tesi catastrofista però, al capdavall, no aporta prou dades concloents sobre el debat de fons. El seu estudi, així i tot, dona informacions molt valuoses sobre el desenvolupament del comerç barceloní a la darreria de l'Edat Mitjana, així com de l'organització de l'important sector de la draperia.
També ha publicat alguns articles erudits en revistes especialitzades o bé obres col·lectives, sobretot basats en documentació mercantil i notarial: Le droit d'ancrage et le mouvement du port de Barcelona au milieu du XVe siècle (1953), Les draps de Cerdagne en 1345 (1966), Documents d'histoire économique barcelonaise au XVe siècle (1967), Le commerce des Occidentaux en Méditerranée au Moyen Âge (1975), La draperie en Aragon et en Catalogne au XVe siècle (1975) i Aux origines des Grandes Compagnies: la Compagnie catalane de 1302 (1975).

## Referències

* 1 2 3 «Claude Carrère». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: setembre 2019].
* 1 2 «Claude Carrère» (en francès). Persée. [Consulta: setembre 2019].
* ↑ Bonnassie, Pierre «Barcelone au XVe siècle: Claude Carrère, Barcelone, centre économique à l'époque des difficultés (1380-1462) [ressenya]» (en francès). Annales du Midi, 80-87, 1968, pp. 226-228.
* ↑ «Claude Carrère». Dialnet. Universidad de la Rioja. [Consulta: setembre 2019].