OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frigyes Hidas

Frigyes Hidas (hongarès: Hidas Frigyes) (Budapest, 25 de maig de 1928 - Budapest, 7 de març de 2007) va ser un compositor hongarès.
Hidas va estudiar composició a l'Acadèmia de Música de Franz Liszt a Budapest amb János Visky. Després dels seus estudis, va ser director musical del Teatre Nacional de Budapest de 1951 a 1966 i també va ocupar el mateix paper al Teatre d'Òpera de la ciutat de 1974 a 1979.
A continuació, Hidas va ser un compositor autònom. La seva obra cobreix gairebé tots els gèneres, incloent òperes, ballets, concerts, altres orquestrals obres, música de cambra i vocal i coral de música. Va ser un dels noms més importants del món de la música contemporània de banda de música i de concerts per a instruments de vent. A més, va gaudir de diverses comissions de teatres d'òpera, emissores de ràdio, universitats, companyies de ballet i associacions musicals i federacions. Va rebre molts premis i altres formes de reconeixement pels seus serveis musicals.

## Referències

* 1 2 Biography and list of works from Hungarian Radio (anglès)
# Keshena

Keshena és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.394 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Keshena tenia 1.394 habitants, 353 habitatges, i 296 famílies. La densitat de població era de 63,5 habitants per km².
Dels 353 habitatges en un 58,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 31,2% hi vivien parelles casades, en un 40,5% dones solteres, i en un 16,1% no eren unitats familiars. En el 13,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 46,1% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 13,2% de 45 a 60 i un 5,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 20 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.792 $ i la renda mediana per família de 20.526 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.115 $ mentre que les dones 20.170 $. La renda per capita de la població era de 8.578 $. Aproximadament el 43,9% de les famílies i el 45,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Keshena» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Keshena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jordi Martínez Planas

Jordi Martínez Planas (Lloret de Mar, Selva, 23 d'abril de 1945) és un farmacèutic i polític català, diputat i alcalde i director general de la Generalitat.

## Trajectòria

Llicenciat en farmàcia per la Universitat de Barcelona, exerceix a Lloret de Mar des de 1969. Vocal del Col·legi de Farmacèutics de Girona de 1996 a 2004 i com a tal, Vocal del Consell de Col·legis Farmacèutics de Catalunya.
Al 2019 ven la seva farmàcia de Lloret i compra el 50% de la farmàcia del seu fill a Maçanet de la Selva.
Fou regidor de l'ajuntament de Lloret de Mar pel terç familiar de 1974 a 1976 i alcalde de Lloret de Mar de 1976 a 1979 per elecció dels Regidors del Consistori, càrrec des del qual va promoure diverses activitats culturals. Ha estat membre del Saló Firal Rodatur, conseller delegat del Patronat de Turisme de Girona del 1976 al 1983 i posteriorment vicepresident del mateix de 1987 a 1991.
Fou elegit diputat per la circumscripció de Girona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980, 1984 i 1988 dins les llistes de Convergència i Unió.
De 1984 a 1987 fou també Director General de Prevenció i Extinció d'Incendis i de Salvaments de Catalunya, vocal del Consell Rector de l'Institut Cartogràficc de Catalunya i vocal del Consell de Seguretat Nuclear i Protecció Radiològica de Catalunya. De 1984 a 1986 representant de la Generalitat en el Consell de les Regions i Municipis d'Europa amb seu a Estrasburg.
També ha estat vocal de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Girona i president de l'Assemblea provincial de la Creu Roja de Girona en 1983.
Posteriorment fou novament alcalde de Lloret de Mar de 1987 a 1991 i Vice-President 2n de la Diputació de Girona. El 2008 fou president de la Fundació Privada Lauretum Entorn Malaltia de l'Alzheimer a Lloret de Mar.
L'any 2008 fou president fundador de l'Agrupació de Defensa Forestal de Lloret de Mar, càrrec que encara ostenta.
Des de l'any 2004 es Conseller de la Cooperativa farmacèutica FEDERACIÓ FARMACÈUTICA, que agrupa 3000 farmacèutics de Catalunya i País Valencià. Des de l'any 2023 Vice-President de la Cooperativa.
Radioafeccionat (EA3AAU). En els anys 70's Delegat Regional de Catalunya a la Unión de Radioaficionados Españoles.
Co-fundador i primer president de l'Associació de Bombers Voluntaris de Catalunya ASBOVOCA.
Co-fundador i primer president del Club Ciclista Lloret.
Conseller de la Corporació Sanitària Selva - Maresme en representació del CATSALUT.

## Referències

* ↑ Els primers 135 a El Punt, desembre de 2010
* ↑ Diputats al Parlament a La Vanguardia, 3 de maig de 1984
* ↑ Diputats al Parlament de Catalunya de la Segona Legislatura p.81
* ↑ Actual núm 163, revista de Lloret de Mar, agost-setembre de 2008
# Montsoriu (llinatge)

Els Montsoriu, o també Monsoriu, van ser un llinatge nobiliari català, que es va estendre per altres territoris de la Corona d'Aragó en distints moments de l'edat mitjana.

## Orígens catalans

El llinatge és molt antic, atès que es remunta a començaments del segle xi, quan Amat de Montsoriu (mort cap a l'any 1025) heretà el vescomtat de Girona i va prendre el "cognom" del castell de Montsoriu, una mena de peça clau patrimonial dels vescomtes, o fins i tot llur propietat més important. Més tard, en enllaçar amb el llinatge dels Cabrera, adoptaren el títol de vescomtes de Cabrera.

## Membres destacats a Catalunya

Cal assenyalar els tres que varen ser vescomtes de Girona:
* Amat de Montsoriu (cap a 1008-1025)
* Arbert de Montsoriu (1025-1033)
* Ermessenda de Montsoriu (1033-1057)

## Els Montsoriu valencians

Segons Bosch i Orts, els Montsoriu arraïlaren al regne de València al segle xiv, però no n'hi ha constància fins a l'any 1406, quan Bernat de Montsoriu signava com a patró de la capella de Sant Tomàs al Convent de Predicadors de València. Després, es troben àmpliament documentats:
* Gilabert de Montsoriu arribà a ésser gran mestre de l'Orde de Montesa (1445) i lluità sota les ordres d'Alfons el Magnànim en diferents campanyes militars marítimes i terrestres a Sicília i a Nàpols.
* Galceran de Montsoriu també va participar en les guerres d'Itàlia, però tornà a València, on va exercir el càrrec de jurat de la ciutat els anys 1440 i 1443.
* Gaspar de Montsoriu va combatre en la Guerra de Granada.
* Jeroni de Montsoriu, de la branca dels senyors de Faura, formava part l'any 1521 de les forces del Duc de Sogorb quan va morir en combat contra la milícia agermanada de València (Guerra de les Germanies); un segon del mateix nom estigué en la batalla de Sant Quintí (1557), i un tercer Jeroni de Montsoriu va lluitar en la Guerra dels Segadors amb l'exèrcit de Felip IV de Castella en l'operació militar que va expulsar els francesos de Tortosa (1649-1650).
* Francesca Felipa de Montsoriu i Montpalau (1642-1709) fou IV comtessa de Xestalgar entre 1666 i 1709, i enllaçà en matrimoni l'any 1665 amb el seu cosí Onofre Vicent Escrivà d'Íxer i de Montpalau, II comte de l'Alcúdia.

## Balears

* Bernat de Montsoriu va ser governador reial d'Eivissa, cap a 1366-1367, encara que hom no té constància del seu lloc de naixement.

## Referències

* ↑ Coll i Castanyer, Jaume «Els vescomtes de Girona». Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, Vol. 30, 1988, pàg. 39-98.
* ↑ Muñoz i Sebastià,Joan Hilari; Querol Coll, Enric (2004). La Guerra dels Segadors a Tortosa (1640-1651). Valls: Cossetània Edicions. ISBN 84-9791-069-9
* ↑ Gran Enciclopedia de la Comunidad Valenciana, volum X, pàg. 301, entrada “Montsoriu”. València: Editorial Prensa Valenciana, 2005. ISBN 84-87502-47-4 (l'obra sencera) i ISBN 84-87502-57-1 (volum X).
* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera on line, entrada “Universitat d'Eivissa”. Magnífic article del col·laborador Joan Piña Torres [JPT]
# Gwangyang

Gwangyang és una ciutat de la província de Jeollanam-do, a Corea del Sud. La ciutat és seu dels Chunnam Dragons, equip de futbol de la lliga coreana. La ciutat té una població de 138.012 habitants aproximadament.

## Geografia

Gwangyang es localitza geogràficament entre els 127° 35′ 00″ E i els 34° 54′ 10″ N. La superfície que ocupa la ciutat és de 446.08 km².

## Enllaços externs

* Web oficial de Gwangyang Arxivat 2010-06-11 a Wayback Machine.
# Fundulus lima

Fundulus lima és una espècie de peix de la família dels fundúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Fundulus lima» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Keshi

Keshi o Kesh fou una ciutat estat de Mesopotàmia. La deïtat tutelar era Ninhursag. La seva situació és desconeguda i s'ha proposat els llocs d'al-Ubaid (prop d'Ur) o Tell al-Wilayah prop d'Adab. Robert D. Biggs suggereix que en realitat podria no ser altra cosa que una variant del nom Kish.
Hi ha un famós himne al temple de Keshi on és anomenada Nintud. La deessa Nisaba apareix com la cuidadora i directora del temple. Keshi s'anomena com una de les ciutats que van passar a Babilònia al segle xviii aC.

## Referències

* ↑ «Biggs, Robert D., Zeitschrift für Assyriologie und Vorderasiatische, Archäologie, Volume 61 (2), de Gruyter – Jan 1, 1971 - Springerprotocols». Arxivat de l'original el d’agost 25, 2011. [Consulta: d’octubre 30, 2011].
# Jean-Christophe Angelini

Jean-Christophe Angelini (Porto-Vecchio, 27 de novembre del 1975) és un polític, escriptor i empresari cors. Ja el 1990 va pertànyer a l'associació Embiu di Quinci, per a promoure la cultura corsa. Durant els anys 1990 fou dirigent del sindicat d'estudiants Cunsulta di i Studienti Corsi a la Universitat de Corti, on es llicencià en dret públic, i col·laborà a la revista literària A Pian' d'Avretu. També milità a Corsica Nazione fins que el 1993 fou assassinat Robert Sozzi. El 2001 fou escollit regidor de l'ajuntament de Porto Vecchio. El 2003 Nicolas Sarkozy, aleshores ministre d'interior francès, el va consultar sobre la situació interna de Còrsega.
Posteriorment ha estat nomenat secretari general del Partit de la Nació Corsa, amb el qual a les eleccions de 2004 fou escollit membre de l'Assemblea de Còrsega. El 22 de gener de 2008 fou empresonat a Marsella acusat d'associació de malfactors en relació al cas de la Société méditerranéenne de sécurité (SMS), però fou posat en llibertat el 13 de desembre de 2008.

## Obres

* Fiaccula d'Amore (1991)

## Enllaços externs

* Detenció d'Angelini
* Alliberament d'Angelini
# Gobio alverniae

Gobio alverniae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a França.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i H. Persat, 2005. The genus Gobio in France, with redescription of G. gobio and description of two new species (Teleostei: Cyprinidae). Cybium 29(3):211-234.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llista de rellotges de sol de la Vall d'Aran

Llista de rellotges de sol instal·lats de forma permanent en espais públics de la comarca de la Vall d'Aran.

## Vielha

| Nom | Descripció | Localització | Coordenades | Fitxa | Imatge |
| Rellotge de sol a Vielha | | Vielha Avenguda deth Pas d'Arró, 14 | 42° 42′ 04″ N, 0° 47′ 48″ E﻿ / ﻿42.701062°N,0.796616°E﻿ / 42.701062; 0.796616 | | |
# Kempnyia tijucana

Kempnyia tijucana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil (Rio de Janeiro).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1914. Cas. ces. Spol. ent. 11:60, 68.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Dorvillé, L.F.M., C.G. Froehlich, 1997. Kempnyia tijucana sp.n. from southeastern Brazil (Plecoptera, Perlidae). Aquatic Insects, 19:177-181.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Dorvillé, L.F.M., C.G. Froehlich, 2001. Description of the nymph of Kempnyia tijucana (Dorvillé and Froehlich) (Plecoptera, Perlidae), with notes on its development and biology. Pp. 385-392. A: E. Domínguez (Ed.). Trends in Research in Ephemeroptera and Plecoptera. Kluwer Academic/Plenum, Nova York.
* ↑ Froehlich, Claudio Gilberto, 2010. Catalogue of Neotropical Plecoptera. Illiesia, 6(12):118-205. «PDF».
* ↑ Additional Characters to Distinguish the Nymphs of the Perlid Genera from Southeastern Brazil (Insecta, Plecoptera) (anglès)
* ↑ Stoneflies (Plecoptera) from northern Goiás State, central Brazil: new record of Kempnyia oliveirai (Perlidae) and a new species of Tupiperla (Gripopterygidae) (anglès)

## Bibliografia

* Avelino-Capistrano, F.S., L.S. Barbosa, & G.L. Almeida, 2011. Complementary descriptions of Kempnyia gracilenta (Enderlein, 1909) and Kempnyia reticulata (Klapálek, 1916) (Plecoptera: Perlidae). Illiesia, 7(14):142-147. «PDF».

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* First record of symphoresy between nymphs of the stonefly Kempnyia tijucana, and chironomid larvae, Nanocladius (Plecopteracoluthus) sp., in the Neotropics (anglès)
* Records of Chironomidae Larvae Living on Other Aquatic Animals in Brazil Arxivat 2010-12-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Jardiner galtablanc

El jardiner galtablanc (Ailuroedus buccoides) és una espècie d'ocell de la família dels ptilonorínquids (Ptilonorhynchidae) que habita la selva humida de les illes de Waigeo, Batanta, Salawati, Japen i les terres baixes del nord-oest de Nova Guinea.

## Taxonomia

Els treballs de Irestedt et al. (2015) van propiciar l'escissió de dues espècie, tradicionalment incloses a Ailuroedus buccoides: A. stonii i geislerorum.

## Referències

* ↑ «Jardiner galtablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
* ↑ Irestedt M, H Batalha-Filho, CS Roselaar, L Christidis & PGP Ericson. 2015. Contrasting phylogeographic signatures in two Australo-Papuan bowerbird species complexes (Aves: Ailuroedus). Zoologica Scripta 45(4): 365–379. doi:10.1111/zsc.12163.
# Montsoriu

«Montsoriu» té aquests significats:
* Arquitectura: pel castell de La Selva vegeu Castell de Montsoriu
* Geografia: per la muntanya de La Selva vegeu Turó de Montsoriu
* Educació: per l'institut d'Arbúcies vegeu Institut Montsoriu
# Gobio benacensis

Gobio benacensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Itàlia.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997 Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1997 European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Habrona

Habrona és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Thyatirinae de la família Drepanidae.

## Taxonomia

* Habrona alboplagata Bethune-Baker, 1908
* Habrona brunnea Bethune-Baker, 1908
* Habrona caerulescens Warren, 1915
* Habrona concinna Warren, 1915
* Habrona marmorata Warren, 1915
* Habrona papuata (Warren, 1915)

## Referències

* ↑ Bethune-Baker, George Thomas. Novitates zoologicae (en anglès). 15, 1908.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Habrona» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.

## Bibliografia

* Laszlo, Gy. M.; Ronkay, G.; Ronkay, L.; Witt, T. «Esperiana Buchreihe zur Entomologie» p. Band 13, 1-683, 2007. Arxivat de l'original el 2008-10-05. [Consulta: 18 febrer 2020].
# Lobocheilos hispidus

Lobocheilos hispidus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1853. Nieuwe tientallen diagnostische beschrijvingen van nieuwe of weinig bekende vischsoorten van Sumatra. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 5. 495-534.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i T. H. Hui, 2008. A synopsis of the genus Lobocheilos in Java, Sumatra and Borneo, with descriptions of six new species (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 19(1):27-58.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mathilde Bensoussan

Mathilde Bensoussan (de soltera, Matilde Tubau, Barcelona, 18 d'agost de 1929 - Rennes, 2 de gener de 2012) fou una filòloga i traductora francesa d'origen català.

## Biografia

En acabar la guerra civil espanyola es va establir a la Provença amb els seus pares. Aquests van tornar al cap d'uns anys, però ella es va quedar a França a viure amb una tieta. Es casà joveneta amb un funcionari i marxà un temps a viure a l'illa de la Reunió. Quan tornà a la metròpoli se separà del seu marit i es llicencià en Filologia Hispànica a la Facultat de Filosofia i Lletres d'Ais. El 1960 començà a donar classes al Liceu de Canes, on va conèixer el seu segon marit, Albert Bensoussan, amb qui es casà el 1964. Aquell any fou destinada al Departament d'Estudis Hispànics de la Universitat de Rennes, on va romandre fins que es va jubilar, el 1994. Va defensar la seva tesi de doctorat a la Sorbona el 1986, amb el títol Narcís Oller et son temps, dirigida per Maurice Molho.
Des del 1969 va introduir a la Universitat de Rennes l'ensenyament del català com a assignatura. Ha traduït al francès Salvador Espriu, Narcís Oller, Josep Massot i Muntaner, Baltasar Porcel, Isabel-Clara Simó, Pere Gimferrer, Blai Bonet i Jesús Moncada. També ha traduït al francès autors en espanyol com José Donoso.
El 1993 va rebre la Creu de Sant Jordi per la seva contribució a la promoció de la cultura catalana a França. El 1991 es va fundar l'Association Française des Catalanistes, fundació en la qual ella tingué un paper important i n'esdevingué primera vicepresidenta. En va ser presidenta de 1997 a 2001. El 1999 organitzà el col·loqui d'aquesta societat a Rennes.

## Obres i traduccions

* Écrivains de Catalogne (1973).
* Fortuny (1983) de Pere Gimferrer
* Galop vers les ténèbres (1990) de Baltasar Porcel
* Cimetière de Sinera; suivi de Les Heures; et Semaine Sainte (1991) traducció d'Espriu
* Printemps et automnes (1993) traducció de Baltasar Porcel
* Versification espagnole suivi de Petit traité des figures (1994) amb Albert Bensoussan
* La. fièvre de l'or (1996) de Narcís Oller
* La mer (2002) de Blai Bonet
* La Césure (2011), novel·la
* Khépri (2023), poema de Carles Duarte.

## Referències

* 1 2 Trenc, Eliseu. «Mathilde Bensoussan». Visat, 01-10-2012. [Consulta: 23 novembre 2021].
* ↑ Zimmermann, Marie-Claire «Mathilde Bensoussan (1929-2012)». Estudis Romànics [Institut d’Estudis Catalans], Vol. 35, 2013, pàg. 691-726.
* ↑ Mathilde Tubau-Bensoussan
* ↑ Zimmermann, p. 715

## Bibliografia

* Marie-Claire Zimmermann, Mathilde Bensoussan (1929-2012) nota necrològica, Estudis Romànics 35, 2013, p. 714-718
* Eliseu Trench i Ballester, Mathilde Tubau-Bensoussan nota necrològica, Llengua i Literatura 23, 2013, p. 363-364