OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conrad Portas i Burcet

Conrad Portas i Burcet (Sant Feliu de Guíxols, 26 de novembre de 1901 - Barcelona, 28 de gener de 1987) fou un futbolista català de la dècada de 1920. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.
En paral·lel a la seva trajectòria esportiva va ser funcionari de la Generalitat de Catalunya, en concret va treballar a cèdules i també va ser vocal d'esports de l'Associació de Funcionaris de la Generalitat de Catalunya (1933) sota la presidència de Jaume Miravitlles i Navarra.

## Trajectòria

Jugava a la posició de defensa. Es formà a l'Ateneu Deportiu Guíxols, equip de la seva ciutat natal, el 1914 a l'equip infantil, passant més tard al primer equip. El juliol de 1925 fitxà pel RCD Espanyol. Romangué al club fins a la temporada 1930-31, essent fitxat el febrer de 1931 pel FC Barcelona. Formà una gran línia defensiva amb Ricard Zamora a la porteria i Ricardo Saprissa al costat. Es proclamà campió de Copa d'Espanya el 1929, tot i que no va poder disputar la final per lesió. Aquesta temporada també fou Campió de Catalunya. També jugà al Girona FC i al Sant Cugat Esport.
Fou dos cops internacional amb Espanya, el primer el 17 d'abril de 1927 a Santander davant Suïssa i el segon el 22 d'abril de 1928 a Gijón davant Itàlia. També fou internacional amb Catalunya. Durant la Guerra Civil i davant la manca d'efectius retornà a l'Espanyol, juntament amb altres veterans com Manuel Cros.

## Palmarès
### RCD Espanyol

* Campionat de Catalunya: 1
** 1928-29
* Copa d'Espanya: 1
** 1928-29

## Referències

* ↑ Closa, Antoni; Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Editorial Jaume Rius, 1999. ISBN 8492294434.
* ↑ «Portas: Murió un legendario». Mundo Deportivo, 29-01-1987.
* ↑ «Arxius en línia». [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ Martínez Fiol, David. La sindicació dels funcionaris de la Generalitat de Catalunya (1931-1939) (Tesi: Doctorat). Universitat Autònoma de Barcelona, 2006-11-15.
* ↑ «¿Cuál ha sido exactamente su trayectoria deportiva?». Mundo Deportivo, 09-10-1937.
* ↑ «Ficherías». Mundo Deportivo, 22-07-1925.
* ↑ «Febrero». Mundo Deportivo, 11-09-1960.
* ↑ «LA FINAL DEL AGUA, 3ª PARTE. 3 FEBRERO DE 1929: EL GRAN DÍA». pericosonline, 10-02-2009. Arxivat de l'original el 2011-11-18. [Consulta: 10 març 2012].
* ↑ «Conrado Portas». hallofameperico, 21-04-2009.
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Portas». siguealaroja.es. Arxivat de l'original el 2013-10-21. [Consulta: 20 gener 2012].
* ↑ «El internacional Portas a punto de reingresar en el Español». Mundo Deportivo, 08-10-1937.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Perfil a footballdatabase
# Vicent Tomàs i Martí

Vicent Tomàs i Martí (València, 29 de setembre de 1898 - Artana, Plana Baixa, 1 de febrer de 1924) fou un polític nacionalista i literat valencià. Estudià medicina a Barcelona (1917-1918) i a València (1918-1923), on es llicencià. Fou nomenat «delegat perpetu» a València de la Unió Catalanista (1918), càrrec merament honorífic. Participà en la fundació el 1919 de l'Agrupació Nacionalista Escolar i de la Lliga de Solitaris Nacionalistes, que basaven el seu programa en la reivindicació del valencià i en la defensa dels interessos dels camperols valencians. La Lliga Espiritual de Solitaris Nacionalistes organitzà en quatre ocasions l'Aplec de Solitaris Nacionalistes (1920-1923) a Betxí, a la Muntanyeta de Sant Antoni.
Col·laborà amb La Veu de la Plana (1916), amb escrits influenciats per Prat de la Riba, Rovira i Virgili i Eduard Martínez Ferrando, en què s'esbossen les línies del seu pensament polític: filocatalanisme, antiratpenatisme i un marcat esperit crític. També col·laborà en Nostra Parla, Pàtria Nova i La Correspondencia de Valencia, òrgan de la Unió Valencianista Regional. El 1922 fundà el periòdic mensual El Crit de la Muntanya (1922-1923).
S'oposà a la dictadura de Primo de Rivera i el 1923 dirigí una escissió de la Joventut Valencianista amb Adolf Pizcueta, que s'aproximà ideològicament al PSOE mercè la seva amistat amb el dirigent socialista valencià Isidre Escandell i Úbeda. Va morir prematurament de tifus.

## Obres

* Flor de drap (1920)
* Campanes de la meva terra (1920)

## Referències

* ↑ «Biografia Vicent Tomàs i Martí · memoriavalencianista.cat». [Consulta: 1r febrer 2024].
* ↑ Tomàs i Martí, Vicent «La pàtria dels valencians». El crit de la muntanya, 2, 15-03-1922.
* 1 2 3 4 Cucó, Alfons; Blasco, Ricard. El pensament valencianista (1868-1939). Antologia. Barcelona: Edicions de la Magrana, 1992, p. XXXVIII. ISBN 84-7410.550-1.
* ↑ Vicent Tomàs i Martí, El Nacionalisme Agrarista, 1918-1923. Auditori d'Artana, 25 de novembre de 2006. Per Joan Pla Villar, invitat per ACPV.
* 1 2 Vicent Tomàs i Martí. Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Biografia (Enciclopèdia Catalana).
* http://vicenttomasimarti.blogspot.com.es/.
# Unió Esportiva Mataró

La Unió Esportiva Mataró és un equip de bàsquet català de la ciutat de Mataró.
Té les seves arrels l'any 1930, any que es van crear la secció de bàsquet de l'Iluro SC i l'Associació Esportiva Mataró. Després de la Guerra Civil, l'Iluro SC es convertí en Club Deportiu Mataró, equip que arribà a la primera divisió espanyoa la temporada 1963-64 amb Antoni Serra d'entrenador, i jugadors com Josep Maria Soler i Joan Martínez, ambdós internacionals per Espanya.
La temporada 1965-66, l'equip femení debutà en la primera divisió estatal en quedar-se la plaça i algunes jugadores del CIC Argentona, amb Maria del Carme Famadas al capdavant. El CE Mataró patí nombrosos problemes econòmics, i a partir del 1991 l'equip de bàsquet s'anomenà Club Bàsquet Mataró. El 1995 el CB Mataró es fusionà amb l'AE Mataró esdevenint Unió Esportiva Mataró, i des del 2011, tots els equips de base competeixen sota el nom d'Unió Esportiva Mataró.
El seu actual President és el Sr. Joan Pi. Joan Rubio és el director esportiu del club. Charly Giralt va substituir en Marc Guillem a la banqueta del Feimat Mataró de bàsquet l'any 2016.

## Referències

* 1 2 3 4 «Unió Esportiva Mataró». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pasarela, patrocinador de l'equip femení de la Unió Esportiva Mataró a Mataró Ràdio
* ↑ Álex Llorca visita el campus de la Unió Esportiva Mataró Arxivat 2016-11-30 a Wayback Machine., acb.com, 11 de juliol de 2016
* ↑ «Orígens i evolució». ilurosport.cat. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «Joan Pi, nou president del UE Mataró», 23-08-2018. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «Joan Rubio, nou director esportiu de la UE Mataró», 04-06-2020. Arxivat de l'original el 2020-07-27. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «Charly Giralt substituirà Marc Guillem a la banqueta del Feimat Mataró de bàsquet», 08-06-2016. Arxivat de l'original el 2020-10-27. [Consulta: 6 juny 2020].
# Chasmanthium

Chasmanthium és un gènere de plantes de la subfamília centotecòidia, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Espècies més importants

* Chasmanthium curvifolium (Valdés-Reyna, Morden i S.L.Hatch) Wipff i S.D.Jones
* Chasmanthium gracile (Michx.) Link
* Chasmanthium latifolium (Michx.) H.O.Yates
* Chasmanthium laxum (L.) H.O.Yates
*** Chasmanthium laxum subsp. laxum
** Chasmanthium laxum var. laxum
*** Chasmanthium laxum subsp. sessiliflorum (Poir.) L.G.Clark
** Chasmanthium laxum var. sessiliflorum (Poir.) Wipff & S.D.Jones
* Chasmanthium nitidum (Baldwin ex Ell) H.O.Yates
* Chasmanthium ornithorhynchum Nees
* Chasmanthium sessiliflorum (Poir.) H.O.Yates
# Bobolinc

El bobolinc (Dolichonyx oryzivorus) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) i única espècie del gènere Dolichonyx. Habita zones d'herba alta, praderies empantanegades i terres de conreu, criant al sud del Canadà i nord dels Estats Units i passant l'hivern al Paraguai i països al voltant.

## Referències

* ↑ «Bobolinc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 21/12/2012 (català)
# Amphiprion latifasciatus

Amphiprion latifasciatus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical (10°S-27°S), associat als esculls de corall, a 1-12 m de fondària i en simbiosi amb l'anemone Stichodactyla mertensii.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'oceà Pacífic: Comores i Madagascar.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. & Schneider J. G. 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. Systema Ichthyol. . i-lx + 1-584. Pls. 1-110.
* ↑ Allen, G. R. 1972. The Anemonefishes. Their classification and biology. T. F. H. Publ., Inc. The Anemonefishes: 1-288.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Fautin, D.G. i G.R. Allen 1992. Field guide to anemonefishes and their host sea anemones. Western Australian Museum, Francis Street, Perth.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994.

## Bibliografia

* Allen, G.R. 1975. The anemone fishes. Their classification and biology. Segona edició. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* Allen, G.R. 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Balon, E.K. 1990. Epigenesis of an epigeneticist: the development of some alternative concepts on the early ontogeny and evolution of fishes. Guelph Ichthyol. Rev. 1:1-48.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr. 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moe, A.M. Jr. 1992. The marine aquarium handbook. Beginner to breeder. Green Turtle Publication, Florida, Estats Units. 318 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Thresher, R.E. 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City (Estats Units). 399 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Vallcebollera

Vallcebollera (en francès Valcebollère) és una comuna de la Catalunya del Nord, a la comarca de l'Alta Cerdanya. Administrativament, pertany a l'Estat francès.

## Geografia o medi físic

Amb una extensió de 26 km² i 1.500 msnm, es troba la confluència de les rieres de Peguera i del Prat del Rector, que davallen del pla de les Salines, amb la de Faitó, que davalla del Puigmal, origen de la Llavanera.

## Etimologia

El topònim està registrat al segle xiii com Valle Cebollera, una vall on abunden cebollins o cebes silvestres.

## Administració
### Adscripció cantonal

Des de les eleccions cantonals del 2015, Valcebollera forma part del Cantó dels Pirineus Catalans.

### Serveis comunals mancomunats

Valcebollera pertany a la Comunitat de comunes Pirineus Cerdanya, amb capitalitat a Sallagosa, juntament amb Angostrina i Vilanova de les Escaldes, Dorres, Enveig, Èguet, Er, Estavar, la Guingueta d'Ix, Llo, Naüja, Oceja, Palau de Cerdanya, Porta, Portè, Sallagosa, Santa Llocaia, Targasona, La Tor de Querol i Ur.

## Llocs d'interès

Vallcebollera és dominat per l'església parroquial de Sant Feliu, feta de nou al s. XIX. El terme comprèn el poble del Puig de Vallcebollera i l'ermita de Sant Bernabé.

## Referències

* ↑ Institut d'Estudis Catalans; Universitat de Perpinyà. Nomenclàtor toponímic de la Catalunya del Nord. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2007, p. 44. ISBN 978-84-7283-920-5 [Consulta: 29 abril 2011]. Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine.
* 1 2 «Vallcebollera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Moran, Josep; Batlle, Mar; Rabella, Joan Antoni. Topònims catalans: Etimologia i pronúncia. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2002. ISBN 84-8415-431-9.
# Conseil des Commis

El Conseil des Commis, (en italià, Consiglio dei Commessi, és una institució històrica valdostana nascuda el 7 de març del 1536 de la voluntat de l'Assemblea enfront de la invasió dels territoris dels Estats de Savoia pel rei Francesc I de França.
Gràcies a l'experiència del comte Renat de Challant, llavors governador de la Vall, i del bisbe Pierre Gazin, va començar una intensa activitat diplomàtica que s'acabarà per un tractat de neutralitat en l'any 1537 amb el rei Francesc I de França.
L'escultor valdostan Giovanni Thoux va realitzar un baix relleu policrom figurant l'origen del Conseil des Commis.

## Bibliografia

* (francès) Jean Christillin, Origine, progrès, révolution et finale paralysie du Conseil des Commis, Aoste: Duc, 1973.
* Maria Ada Benedetto, Il Conseil des Commis del Ducato di Aosta, Aosta: ITLA, 1964.
* (francès) Lin Colliard, "Les manuscrits du Conseil des Commis conservés aux Archives historiques régionales", in Le Flambeau, 1981, n. 3.
* (italià) Maria Ada Benedetto (a cura di), Documenti per la storia del Conseil des Commis del ducato d'Aosta, Torino: Deputazione subalpina di storia patria; Aosta: ITLA, 1965.
# Vidor (Texas)

Vidor és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 11.440 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Vidor tenia 11.440 habitants, 4.222 habitatges, i 3.158 famílies. La densitat de població era de 418,3 habitants per km².
Dels 4.222 habitatges en un 34,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 25,2% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.982 $ i la renda mediana per família de 37.572 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.781 $ mentre que les dones 21.054 $. La renda per capita de la població era de 15.381 $. Aproximadament el 10,7% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Vidor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Vidor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# B'nai B'rith

L'Orde Independent dels B'nai B'rith (en hebreu: בני ברית) (en català: "Els fills de l'Aliança") és l'organització jueva més antiga que segueix activa en el món. Seguint el model de les organitzacions maçòniques, que es va fundar a Nova York el 13 octubre 1843 per dotze persones, entre ells Henry Jones i els seus dos germans, immigrants jueus d'Alemanya, que havien pertangut a la Societat dels Germans (Brüder Bund) que va jugar algun paper en el desenvolupament de la Primera Internacional (Associació Internacional dels Treballadors). Volien construir un sistema de suport als immigrants jueus als Estats Units que enfrontaven condicions de vida difícils.
La primera acció concreta va ser la creació d'una pòlissa d'assegurança assignada als membres (la mortalitat dels homes en el treball era important en aquest moment). I les vídues rebien una suma per a les despeses del funeral i una indemnització d'un dòlar a la setmana per la resta de la seva vida. Cada nen rebia una beca i podia aprendre un ofici. És a partir d'aquesta base, l'ajuda i els serveis d'un sistema de lògia fraternal, que la logia creix en nombre de capítols als EUA, i arreu del món.

## Moviment juvenil dels B'nai B'rith

BBYO és un moviment juvenil jueu per a estudiants adolescents, BBYO era abans conegut com a Bnai Brith Youth Organization. En l'any 2002, el moviment es va separar de l'organització dels B'nai B'rith (fills de l'aliança), i el grup va passar a anomenar-se BBYO.
L'organització emfatitza el seu model de lideratge juvenil, en el qual els líders adolescents són triats pels seus companys a un nivell local, regional, i nacional, i se'ls dona l'oportunitat de prendre les seves pròpies decisions programàtiques. La pertinença a BBYO és possible per a qualsevol estudiant jueu. La seva seu central és a Washington DC, en el Districte de Columbia. Hi ha programes locals per a adolescents anomenats BBYO Connect.
BBYO està organitzat en capítols locals de la mateixa manera que les fraternitats i sororitats d'estudiants. Els capítols masculins són coneguts com a capítols AZA, i als seus membres se'ls coneix com a Alephs, els capítols femenins són coneguts com a capítols BBG, van ser en el passat dues organitzacions independents, sent fundades l'any 1924 i el 1944 respectivament, aquestes organitzacions es van convertir en germanes, car totes dues van formar part de B'nai B'rith. Tanmateix, en algunes comunitats hi ha capítols de BBYO que comparteixen les tradicions de les dues organitzacions.

## Referències

* ↑ The Changing Role of B'nai B'rith s Anti-Defamation League
* ↑ «www.bbyo.org/about/history». Arxivat de l'original el 2015-07-24. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «www.bbyo.org/connect». Arxivat de l'original el 2015-07-24. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «www.bbyo.org/about_aza_and_bbg». Arxivat de l'original el 2015-07-24. [Consulta: 31 març 2016].

## Enllaços externs

* www.bnaibrithbarcelona.org/ Arxivat 2017-01-07 a Wayback Machine.
# Vicent Barberá i Villegas

Vicent Barberá i Villegas (? - Madrid, 1886) fou un advocat i polític valencià del segle xix. El fou escollit regidor de l'ajuntament de València pel Partit Democràtic. Donà suport la revolució de 1868 i el 1870 tornà a ser regidor pel Partit Republicà Democràtic Federal, amb el que fou elegit diputat a Corts per Llíria a les eleccions generals espanyoles d'agost de 1872 i 1873, en aquestes formant part del sector més intransigent del republicanisme. També fou alcalde de València de 1870 a 1872.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Chasmichthys

Chasmichthys és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Chasmichthys dolichognathus (Hilgendorf, 1879)
* Chasmichthys gulosus (Sauvage, 1882)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Bobrava (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Bobrava».
Bobrava - Бобрава (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.419 habitants. Pertany al districte (raion) de Rakítnoie.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].
# Amphiprion polymnus

Amphiprion polymnus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de llargària total.

## Reproducció

És monògam i hermafrodita.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical (30°N-25°S), associat als esculls de corall, a 2-30 m de fondària i en simbiosi amb les anemones Heteractis crispa i Stichodactyla haddoni.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: Illes Ryukyu, la Xina, el Vietnam, Taiwan, el Golf de Tailàndia, Indonèsia, Filipines, Austràlia (el Territori del Nord i el Golf de Carpentària), Nova Guinea, Nova Bretanya i Salomó.

## Observacions

Es pot criar en captivitat.

## Referències

* ↑ «Amphiprion polymnus». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Allsop, D.J. i S.A. West 2003. Constant relative age and size at sex change for sequentially hermaphroditic fish. J. Evol. Biol. 16(2003):921-929.
* ↑ Moyer, J.T. i A. Nakazono 1978. Protandrous hermaphroditism in six species of the anemonefish genus Amphiprion in Japan. Jap. J. Ichthyol. 25(2):101-106.
* ↑ Allen, G.R. 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* ↑ Fautin, D.G. i G.R. Allen 1992. Field guide to anemonefishes and their host sea anemones. Western Australian Museum, Francis Street, Perth.
* ↑ Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* ↑ Huang, Z. 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida. 598 p.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok. 353 p.
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 2. Fusiliers - Dragonets, Caesionidae - Callionymidae. Zoonetics, Austràlia. 304-622 p.
* ↑ Kailola, P.J. 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* ↑ Moe, A.M. Jr. 1992. The marine aquarium handbook. Beginner to breeder. Green Turtle Publication, Florida, Estats Units. 318 p.
* ↑ Terver, D. 1971. Comportement de ponte, reproduction et developpement embryonnaire d'un poisson-clown (Amphiprion polymnus). Piscic. Fr. 26:9-23.

## Enllaços externs

* AQUATAB