OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quintana de la Torre

La Quintana de la Torre és la quintana de la masia de La Torre, del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Està situada al costat nord de la masia de la Torre i al nord-est de la de Can Feliu. És a la dreta del Tenes; el Torrent de Can Feliu (Bigues) travessa l'extrem nord d'aquesta quintana. A l'extrem de llevant de la quintana hi ha el Molinet. La seva continuïtat cap al nord i nord-oest és la Quintana de Can Noguera.
# Museu de la Reial Força Aèria Saudita

El Museu de la Reial Força Aèria Saudita és un museu de l'Aràbia Saudita que es troba a la carretera de circumval·lació est de Riad entre les sortides 10 i 11. El museu presenta la història de la Reial Força Aèria Saudita des de la seva creació a la dècada del 1920 fins a l'actualitat. El museu compta amb un parc a l'aire lliure i un museu estàtic interior gran i modern.
Les sales de presentació contenen exposicions sobre la història dels motors dels avions i el seu armament, uniformes, insígnies i condecoracions i una exhibició especial sobre el Príncep Sultà Bin Salman bin Abdulaziz Al Saud de l'Aràbia Saudita, el primer saudita a l'espai.

## Parc d'avions

Els avions en exposició inclouen:
* BAC Lightning T-55
* BAC Strikemaster Mk80
* Boeing 707 HZ-HM2 in Saudia livery
* Boeing F-15D
* Cessna O-1
* Cessna 310
* Douglas A-26 Invader B model
* Douglas DC-4
* Lockheed C-130 Hercules
* Lockheed L-1011 Tristar HZ-AHP a Saudia livery
* Lockheed T-33A
* Panavia Tornado ADV F3 & IDS
* T-6 Texan 206

## Referències

* ↑ «Museu». Arxivat de l'original el 2012-07-05. [Consulta: 31 març 2013].
# Rab šaqē

El rab šaqē fou un càrrec de la cort hitita, testimoniat a Kanesh. Malgrat que literalment significava 'cap dels prínceps', en termes funcionals equivalia a «coper». Era un càrrec civil de la cort, que exercia probablement un membre de la família reial.
# Pakokku

Pakokku és una ciutat i municipi de Birmània capital del districte de Pakokku i del township de Pakokku. Està dividida en 15 barris i té una població de 80.000 habitants. Està situada a la riba dreta de l'Irauadi.
Fins al 1885 el seu accés pel riu estava tapat per un ban d'arena que va desaparèixer aquest any. El 1886 els britànics la van ocupar i hi van establir una posició civil junt a la qual es va establir una guarnició d'infanteria nativa en un fort d'estaques al nord del poble pescador existent. El 1887 la força militar fou augmentada i el 1888 fou declarada capital de districte sent retirats els soldats una vegada pacificat el país. El 1889 tenia uns cinc mil habitants (màxim vuit mil) i el 1891 eren ja 19.971, però després es va estancar i el 1901 eren 19.476, quasi tots birmans. Era centre de construcció de barques grans especialment de transport. El 1887 es va formar la municipalitat.
Pakokku disposa d'un aeroport amb codi IATA, PKK, i codi ICAO, VYPU.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Niukja

* No s'ha de confondre amb Riu Niukja.
Niukja (en rus: Нюкжа) és un poble de l'óblast de l'Amur, a Rússia, que el 2018 no tenia cap habitant, pertany al districte de Magdagatxi.

## Referències

* ↑ «Регионы и города России».
# Niudan

Nieudan és un municipi francès situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Nieudan era de 106 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 77 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 74 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 48 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris i 13 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Nieudan el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 12 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 41 eren actives i 31 eren inactives. De les 41 persones actives 38 estaven ocupades (25 homes i 13 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 31 persones inactives 14 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Nieudan hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Nieudan a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Nieudan a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Nombre d'Euler (física)

* Per altres significats, vegeu llista de temes anomenats en honor de Leonhard Euler.
El nombre d'Euler és un nombre adimensional emprat en càlculs de dinàmica de fluids. Expressa la relació entre la força de la pressió i l'energia cinètica per unitat de volum, i s'empra per a caracteritzar les pèrdues en el fluid.
Es defineix com:
    ${\mathit {Eu}}={\frac {p(\mathrm {upstream} )-p(\mathrm {downstream} )}{{\frac {1}{2}}\rho V^{2}}}$
on
* $\rho$ = densitat del fluid.
* $p(upstream)$ = pressió a la part alta del flux ("upstream").
* $p(downstream)$ = pressió a la part baixa del flux ("downstream").
* $V$ = velocitat característica del flux.
Amb una forma similar, però de significat diferent, hi ha el nombre de cavitació.

## Referències

* Batchelor, G.K. (anglès) (1967). An Introduction to Fluid Dynamics. Cambridge University Press. ISBN 0-521-09817-3

## Vegeu també

* Nombre de cavitació
# Nijefurd

Nijefurd (Nijefurd en neerlandès) és un antic municipi de la província de Frísia, al nord dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 10.926 habitants repartits per una superfície de 289,17 km² (dels quals 192,49 km² corresponen a aigua).
El 2011, es va fusionar amb Bolsward, Wymbritseradiel, Sneek i Wûnseradiel per formar Súdwest-Fryslân.

## Administració

El consistori de 2007, estava dirigit per J.W. Boekhoven. El consistori municipal constava de 15 membres, compost per:
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 5 escons
* Partit del Treball, (PvdA) 3 escons
* Partit Nacional Frisó, (FNP) 2 escons
* GroenLinks, 2 escons
* Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, (VVD) 2 escons
* ChristenUnie, 1 escó

## Enllaços externs

* www.nijefurd.nl
# Niagara (Wisconsin)

Niagara és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.880 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Niagara tenia 1.880 habitants, 760 habitatges, i 494 famílies. La densitat de població era de 264,9 habitants per km².
Dels 760 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.828 $ i la renda mediana per família de 41.711 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.000 $ mentre que les dones 20.820 $. La renda per capita de la població era de 15.616 $. Aproximadament el 5,4% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Niagara» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Niagara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oasi de Chebika

Chebika (àrab: الشبيكة, ax-Xbīka) és un població i un oasi de muntanya de Tunísia, a la governació de Tozeur, a uns 14 km de la frontera algeriana.
La vella ciutat fou destruïda per les inundacions del 1967 i avui dia la gent viu en una nova ciutat construïda pel govern. La ciutat té uns mil habitants. La vella ciutat es mostra als turistes, ja que disposa d'un palmerar, una font, i conduccions de l'aigua.
A la muntanya hi ha un marabut, una figura d'una cabra muntanyenca feta pels turistes i un lloc anomenat la muntanya platejada que la llegenda diu que s'ha de creuar per ser feliç (després d'aquest lloc, ja tot és baixada i ombra). La vista des de dalt es esplèndida i es dominen les muntanyes de tota la comarca.
A la rodalia, hi ha el lloc de la Gran Cascada, una cascada de certa importància enmig del desert que cau a un petit llac, amb un centenar de botigues de records a l'entrada.

## Administració

Forma un sector o imada, amb codi geogràfic 62 53 52 (ISO 3166-2:TN-12), de la delegació o mutamadiyya de Tameghza (codi geogràfic 62 53).
Al mateix temps, forma part de la municipalitat o baladiyya de Tameghza (codi geogràfic 62 15).

## Galeria d'imatges

* Entrada al poble
* La vella Chebika
* Les terrasses de cultiu
* Palmerar
* Marabut
* Vista des de la muntanya
* Vista des de la muntanya
* El toll de l'oasi prop de la font

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 127-128. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 163. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Nkem-nkum

L'nkem-nkum és una llengua que es parla al sud-est de Nigèria, a la LGA d'Ogoja, a l'estat de Cross River.
L'nkem-nkum és una llengua que pertany a la subfamília de les llengües bakor, que pertanyen a les llengües bantus anomenades llengües ekoid. Les altres llengües de la seva subfamília són l'abanyom, l'ekajuk, l'nde-nsele-nta, l'efutop i l'nnam. Totes elles es parlen a Nigèria.

## Ús i dialectologia

L'nkem és una llengua que gaudeix d'un ús vigorós (6a); no està estandarditzada però és parlada per persones de totes les edats. Es parla a casa i gaudeix d'actituds positives. La majoria dels parlants de nkem parlen també pidgin nigerià i alguns entenen l'ekajuk i el nnam. Els nens s'escolaritzen en anglès.
Els dos dialectes principals de la llengua són l'nkem i l'nkum; aquests tenen diversos sub-dialectes i entre ells són intel·ligibles en més del 75%. L'abanyom, l'nnam i l'ekajuk són les llengües més properes de l'nkem.

## Població i religió

El 92% dels 64.000 parlants de nkem són cristians; d'aquests, el 60% són protestants, el 30% pertanyen a esglésies cristianes independents i el 10% són catòlics. El 8% dels nkems restants creuen en religions tradicionals africanes.
Segons l'ethnologue hi ha 26.600 parlants de la variant dialectal de nkem i 24.400 de la variant de nkum.

## Referències

* 1 2 nkem-nkum al joshuaproject
* 1 2 3 4 nkem-nkum a l'ethnologue
* ↑ família de llengües bakor a l'ethnologue
# Nova Escola Valenciana

Nova Escola Valenciana és el nom amb què es designa una generació d'autors de còmic valencians sorgida als anys vuitanta del segle xx, per comparació amb l'escola valenciana clàssica dels anys quaranta a setanta. Es caracteritza per una voluntat cinematogràfica i per una preferència per la temàtica d'aventures, de ciència-ficció i políciaca. Es va manifestar originalment a través de fanzines underground. El Gat Pelat (1977) es considera la primera expressió pública del grup.
Els seus màxims exponents són els dibuixants Mique Beltrán, Micharmut, Sento i Daniel Torres. Se situen també en la seua òrbita els més aïllats Miguel Calatayud (considerat sovint precursor d'aquesta) o Xavier Mariscal.
L'efeversència de València durant la dècada dels 80 va ser tal que en 1986 el País convidat al Festival d'Angoulême va ser, precisament, el País Valencià.

## Referències

* 1 2 Lledó, Francesca (2001), pp. 109 a 110.
* ↑ Lledó, Francesca (2001), p. 116.
* ↑ Cuadrado (2000), p. 200.
* ↑ Lledó, Francesca (2001), p. 117.
* ↑ II Jornadas Comic VLC: Nueva Escuela Valenciana ressenya a Gotham News Zine del 19 de maig de 2013

## Bibliografia

* Cuadrado, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000 (en castellà). vol. 2. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez., 2000. ISBN 84-89384-23-1.
* Lledó, Francesca. Los Comics de la Transición (en castellà). Barcelona: Ediciones Glénat. ISBN 84-8449-108-0.
* Pons, Álvaro; Porcel, Pedro; Sorní, Vicente. Viñetas a la luna de Valencia (en castellà). Castalla: Edicions de Ponent. ISBN 978-84-96730-04-5.
# Nils Muižnieks

Nils Muižnieks (Los Angeles, 31 de gener de 1964) és un advocat i defensor dels drets humans letó. A l'abril del 2012 fou elegit per l'Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa per succeir a Thomas Hammarberg en el càrrec de Comissari de Drets Humans del Consell d'Europa.
Aconseguí el seu doctorat en Ciències Polítiques a la Universitat de Califòrnia després de graduar-se cum laude de la Universitat de Princeton. Fou president de la Comissió Europea contra el Racisme i la Intolerància del 2002 al 2004 i del Centre Letó per als Drets Humans del 1999 al 2002. Entre el novembre de 2002 i el gener de 2004 ocupà el càrrec de Ministre Especial per la Integració Social dins el Gabinet Repše.
La seva missió consisteix a estudiar i protegir els drets humans de tota mena: infants, dones, discapacitats, exiliats, les persones vulnerables, la llibertat de premsa i la igualtat de drets a Internet.

## Referències

* ↑ «Muižnieks, American born Latvian, elected to top human rights post». Arxivat de l'original el 2012-01-27. [Consulta: 12 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web del Comissari de Drets Humans del Consell d'Europa (anglès) (francès)
# Oferta pública d'adquisició

Una oferta pública d'adquisició (coneguda pel seu acrònim normalitzat opa) és una operació borsària per la qual una persona física o jurídica ofereix als accionistes d'una empresa comprar-los les seves accions a un preu superior al seu valor de cotització, amb l'objectiu de tenir-ne una participació majoritària. A grans trets, té l'objectiu d'eliminar l'empresa comprada del mercat i de reduir la competència empresarial en un sector econòmic determinat.
Aquesta operació pot realitzar-se amb l'aprovació de la direcció de l'empresa (opa amistosa), o bé sense que en tingui la seva acceptació (opa hostil), entre altres tipus d'opa. A Espanya, la legislació marca que l'oferta pública d'adquisició ha de ser comunicada a tots els accionistes públicament, així com a l'òrgan regulador del mercat de valors (CNMV), que ha de ser l'encarregat de dur a terme el control administratiu de l'operació.

## Referències

* ↑ «oferta pública d'adquisició». TERMCAT, n.d. [Consulta: 9 maig 2024].
* 1 2 Grau, Albert «Què és una opa?». Diari de Girona, 09-02-2019 [Consulta: 9 maig 2024].
* 1 2 «Tipus d'opes». Comissió Nacional del Mercat de Valors, n.d. [Consulta: 9 maig 2024].
# Nová Lesná

Nová Lesná és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1315.
# Offwiller

Offwiller (en alsacià Offwíller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 852 habitants. El 94% de la població és protestant.
Forma part del cantó de Reichshoffen, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays de Niederbronn-les-Bains.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 900 | 933 | 926 | 897 | 882 | 852 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Pierre Diffine | | |
# Nokia 1011

El Nokia 1011 (NHE-2X5, NHE-2XN) va ser el primer telèfon GSM produït en serie. Es ven també com Mobira Cityman 2000. El model es refereix a la data de llançament, 10 de Novembre, en 1992.
El telèfon negre mesura 195 x 60 x 45mm i apareix una pantalla LCD monocromàtica i una antena extensible. La memòria podria contenir 99 números de telèfon. Encara no emprar el to característic de Nokia: que es va introduir el 1994. El telèfon funciona en la banda de 900 MHz i seguir funcionant en xarxes GSM 900. En aquest moment el cost del dispositiu era de 2500 DM. El telèfon va ser capaç d'enviar i rebre missatges SMS, encara que Nokia diu que el seu model 2110 era el primer telèfon GSM habilitat per SMS.
Nokia 1011 va continuar la producció fins a 1994, quan el Nokia 2010 i el Nokia 2110 van ser introduïts com successors.

## Referències

* ↑ «15 years ago: the first mass-produced GSM phone». The Register. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2012. [Consulta: 10 novembre 2007].
* ↑ «Mobilfunk-Geschichte: Mit dem Telefonkoffer durchs Land» (en alemany). Focus.de, 26-03-2009 [Consulta: 10 febrer 2014].
# Olbasa

Olbasa (en grec antic Ὄλβασα) era una ciutat de la Cilicia Aspera i després va formar part d'Isàuria. Est trobava al peu de les muntanyes del Taure a la vora d'un rierol afluent del Calicadnos. Estrabó menciona una ciutat que es diu Olbe, probablement la mateixa, però en un altre passatge diu que Olbasa podria haver canviat el seu nom per Claudiòpolis en un període posterior.
Segons la tradició la ciutat l'havia fundat Àiax, un fill de Teucre. Tenia un temple de Zeus, i el sacerdot d'aquest temple governava tota la Cilicia Aspera, diu Estrabó. En èpoques posteriors va passar a dependre d'Isàuria i tenia un bisbe. Es conserven monedes de dos d'aquests sacerdots-reis. Esteve de Bizanci anomena Olbia (Ὀλβία) a la ciutat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Olbasa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 9 gener 2021].
# Ofiocordicipitàcies

Els Ophiocordycipitaceae són una família dels fongs paràsits dins de la classe dels Sordariomycetes, i consta d'11 gèneres (un d'ells extint).

## Gèneres

* Elaphocordyceps
* Haptocillium
* Harposporium
* Hirsutella
* Hymenostilbe
* Ophiocordyceps
* †Paleoophiocordyceps
* Paraisaria
* Purpureocillium
* Syngliocladium
* Tolypocladium

## Referències

* 1 2 Sung (2008).
* ↑ Sung (2007).

## Bibliografia

* Sung G-H, Hywel-Jones NL, Sung J-M, Luangsa-ard JJ, Shrestha B, Spatafora JW. (2007). "Phylogenetic classification of Cordyceps and the clavicipitaceous fungi". Studies in Mycology 57: 5–59. doi:10.3114/sim.2007.57.01. PMC 2104736. PMID: 18490993.
* Sung G-H, Poinar GO Jr, Spatafora JW. (2008). "The oldest fossil evidence of animal parasitism by fungi supports a Cretaceous diversification of fungal–arthropod symbioses". Molecular Phylogenetics and Evolution 49 (2): 495–502. doi:10.1016/j.ympev.2008.08.028. PMID: 18817884.
# O Páramo

O Páramo és un municipi de la Província de Lugo a Galícia. Pertany a la Comarca de Sarria.

## Parròquies

| Adai (Santa Mariña) Friolfe (San Xoán) Gondrame (Santa María) Grallás (Santo Estevo) Moscán (Santa María Madanela) Neira (Santa María Madanela) Piñeiro (San Salvador) Reascos (Santa María) Ribas de Miño (Santiago) | A Ribeira (San Mamede) Sa (Santiago) San Vicente de Gondrame (San Vicente) Santo André da Ribeira (San Pedro) A Torre (San Martiño) Vilafiz (Santa María) Vilarmosteiro (Santa Eufemia) Vilasante (Santa Cruz) Vileiriz (San Salvador) |
# O Pueyo d'Araguás

O Pueyo d'Araguás (en castellà El Pueyo de Araguás, oficialment El Pueyo de Araguás/O Pueyo d'Araguás) és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Sobrarb al sud de la serra Ferrera i al nord de l'embassament del Mediano.
Al terme hi ha les ruïnes de l'antic monestir de Sant Victorià d'Assan, que va continuar el cenobi fundat al segle VI per sant Victorià d'Asan.

## Entitats de població

* Araguás. El bisbat de Lleida administrava la seua parròquia fins al 1.573.
* El Plano.
* La Muera.
* La Pardina.
* Los Molinos.
* Oncins, aquest poble està situat a 1.073 metres d'altitud i a peu de Penya Montanyesa.
* Sant Lorient.
* Soto
* Torrelisa, llogaret situat a l'esquerra del Cinca.

## Arquitectura romànica

* Destaca l'ermita de Sant Llorenç a Sant Lorient.

## Imatges

* O Pueyo d'Araguás i Penya Montanyesa
* Oncins
* Sant Lorient
* Serra Ferrera

## Referències

* ↑ LEY 5/2003, de 26 de febrero, de creación de la comarca de Sobrarbe
* ↑ «O Pueyo d'Araguás». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, El Pueyo de Araguás». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «O Pueyo d'Araguás». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «O Pueyo d'Araguás». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Plano, Gran Enciclopèdia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2015-11-19. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «La Muera, Gran Enciclopèdia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2015-11-18. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «La Pardina, Gran Enciclopèdia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2015-11-19. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Los Molinos». Arxivat de l'original el 2015-11-18. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2015-11-18. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «Sant Lorient, Gran Enciclopèdia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2015-11-18. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «Soto, Gran Enciclopèdia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2015-11-19. [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ «O Pueyo d'Araguás». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Sant Llorenç, Romànic Aragonès». Arxivat de l'original el 2015-11-19. [Consulta: 18 novembre 2015].