OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marquesat d'Olèrdola

El Marquesat d'Olèrdola és un títol nobiliari espanyol creat el 31 de desembre de 1889 durant la minoria d'edat del rei Alfons XIII d'Espanya, sent Regent del Regne, la seva mare Maria Cristina d'Habsburg-Lorena, a favor de Francesc de Paula Rius i Taulet, alcalde de Barcelona.
Durant l'alcaldia de Francesc de Paula Rius i Taulet, es va realitzar l'Exposició Universal de 1888 a Barcelona, construint per a l'esdeveniment nombroses avingudes i passeigs, així com el moll principal del port, anomenat "Moll de la Fusta", i l'importantíssim Parc de la Ciutadella.
La denominació d'aquest títol fa referència al municipi d'Olèrdola, Alt Penedès.

## Marquesos d'Olèrdola

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Francesc de Paula Rius i Taulet | 1889-1890 |
| II | Manuel Rius i Rius | 1909-1971 |
| III | Salvador Mas de Xaxas y Rius | 1974- |
| IV | Mariano Mas de Xaxas y Rovellat | 1990-actual titular |

## Història dels Marquesos d'Olèrdola

* Francesc de Paula Rius i Taulet (1833-1890), I marquès d'Olèrdola.
    Casat amb Dorotea Rius i Nogués. El succeí el seu fill:
* Manuel Rius i Rius (1883-1971), II marquès d'Olèrdola.
    Casat amb María del Rosario Mas Capó. El succeí:
* Salvador Mas de Xaxas y Rius (1906-1989), III marquès d'Olèrdola.
    Casat amb Mariana Rovellat y Riera. El succeí el seu fill:
* Mariano Mas de Xaxas y Rovellat (n. en 1936), IV marquès d'Olèrdola.
    Casat amb Helene Bassens Dubois.

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Pusté Úľany

Pusté Úľany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1301.

## Persones il·lustres

* Titus Buberník (1933-2022): futbolista eslovac.
# Lake Jackson

Lake Jackson és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 26.386 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Jackson tenia 26.386 habitants, 9.588 habitatges, i 7.344 famílies. La densitat de població era de 535,1 habitants/km².
Dels 9.588 habitatges en un 42,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,7% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.901 $ i la renda mediana per família de 69.053 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.143 $ mentre que les dones 30.398 $. La renda per capita de la població era de 25.877 $. Aproximadament el 5,4% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Jackson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Jackson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Resolució 1429 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1429 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 30 de juliol de 2002 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental en particular la Resolució 1359 (2001) i la Resolució 1394 (2002), el consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) per sis mesos fins al 31 de gener de 2003.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat era preocupat per la manca de progrés cap a una solució política a la disputa entre el Marroc i el Front Polisario, que va continuar sent una font potencial d'inestabilitat a la regió del Magrib. Va reafirmar el seu compromís d'ajudar les parts a assolir una solució duradora que proporcionarà l'autodeterminació del poble del Sàhara Occidental. Les parts van ser elogiades pel respecte de l'alto el foc i els esforços de la MINURSO també van ser elogiats.

### Actes

El Consell va donar suport als esforços del Secretari General Kofi Annan i el seu enviat personal James Baker III per trobar una solució a l'antiga disputa entre el Marroc i el Front Polisario. A més, es va demanar a les parts i als estats de la regió que cooperessin amb el Secretari General i el seu Enviat Personal.
La resolució va donar la benvinguda a l'alliberament de 101 presoners de guerra i va fer una crida al Front Polisario per alliberar els presos restants sota el dret internacional humanitari. Es va demanar a ambdues parts que cooperessin amb el Comitè Internacional de la Creu Roja per resoldre el problema de les persones que no s'havien registrat des del començament del conflicte. També es va instar les parts a que implementessin mesures de foment de la confiança amb l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR) i la comunitat internacional per recolzar l'ACNUR i el Programa Mundial d'Aliments per superar la deterioració de la situació alimentària entre els refugiats.
Finalment, es va demanar al Secretari General que avalués la situació i la reconfiguració de la MINURSO abans del 31 de gener de 2003.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* Estatut polític del Sàhara Occidental
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 – 2003)

## Referències

* ↑ «Security Council extends MINURSO mandate to 31 January 2003». United Nations, 30-07-2002.
* ↑ «UN to stay in Western Sahara». BBC News, 31-07-2002.
* ↑ Shelley, Toby. Endgame in the Western Sahara: what future for Africa's last colony. Zed Books, 2004, p. 153. ISBN 978-1-84277-341-3.
* ↑ «Security Council extends UN's Western Sahara mission through January 2003». United Nations News Centre, 30-07-2002.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Nanocheirodon insignis

Nanocheirodon insignis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,4 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja larves de mosquit.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques del riu Magdalena (Colòmbia) i del llac Maracaibo.

## Referències

* ↑ Malabarba, L. R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). Pp. 193-233.
* ↑ Steindachner, F. 1880. Zur Fisch-Fauna des Cauca und der Flüsse bei Guayaquil. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 42: 55-104, Pls. 1-9.
* ↑ «Nanocheirodon insignis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Marquesat de Bassecourt

El marquesat de Bassecourt és un títol nobiliari espanyol creat el 25 de maig de 1915 pel rei Alfons XIII a favor de Lluís de Morenés i García-Alesson, fill de Carles de Morenés i de Tord, IV baró de les Quatre Torres, i de la seva esposa María Fernanda García-Alesson y Pardo de Rivadeneyra, VI comtessa d'El Asalto.

## Antecedents

Aquest títol de "Marquès de Bassecourt" que es va concedir com a títol del Regne en 1915, ho fou en record del concedit en el Regne de les Dues Sicílies el 3 de maig de 1736 a Francisco de Bassecourt y Thieulaine, Tinent General dels Exèrcits.

## Marquesos de Bassecourt

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Lluís de Morenés i García-Alesson | 1915-1931 |
| II | Luis Morenés y de Arteaga | 1931-1959 |
| III | Luis Morenés y Areces | 1959-1999 |
| IV | Miguel Morenés y Sanchíz | 1999-actual titular |

## Història dels marquesos de Bassecourt

* Lluís de Morenés i García-Alesson, I marquès de Bassecourt.
* Casat amb María de las Mercedes de Arteaga y Echagüe (1869-.), XVII comtessa de Bañares, XVII marquesa d'Argüeso, XIV marquesa de Campoo, XIV comtessa de Villada. El succeí el seu fill:
* Luis Morenés y de Arteaga (1903-.), II marquès de Bassecourt, XVIII marquès d'Argüeso, XV comte de Villada.
* Casat amb María del Socorro Areces y Méndez de Vigo. El succeí el seu fill:
* Luis Morenés y Areces, III marquès de Bassecourt, XIX marquès d'Argüeso, XVI comte de Villada.
* Casat amb Sylvia Sanchíz y Zuazo. El succeí el seu fill:
* Miguel Morenés y Sanchíz, IV marqués de Bassecourt.
* Casat amb Constanza González y Bravo de Laguna.

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Lancia Stratos

El Lancia Stratos HF, més conegut com a Lancia Stratos, és un automòbil esportiu i de curses, específicament de ral·li, de motor central-traser i tracció trasera, produït per la marca italiana Lancia, del qual solament es van fabricar 492 unitats.
Va triomfar als ral·lis de la dècada de 1970 i 1980 i va ser especialment dissenyat per aquesta competició. Va guanyar el Campionat Mundial de Ral·lis de 1974, 1975 i 1976, que aleshores tan sols tenia la competició per constructors, així com la primera edició del Campionat Mundial de Ral·lis per pilots, l'any 1977, a les mans de Sandro Munari.

## Referències

* ↑ Wolf. «Ficha técnica, historia y fotos del Lancia Stratos» (en castellà), 10-05-2020. [Consulta: 15 juny 2023].
* ↑ coches, Revista de. «Lancia Stratos HF uno de los grandes de los rallyes» (en castellà). [Consulta: 15 juny 2023].
# Kuala Langat

Kuala Langat (Jawi: كوالا لاڠت) és un dels nou districtes a Selangor, Malàisia. El districte és fronterer amb Sepang, a l'est, i Kelang, al nord. Estret de Malaca es troba a l'oest del districte. El 2010 tenia 213.876. Es troba dividit en 7 mukims.

## Ubicació

Kuala Langat és molt estratègic perquè hi ha una bona infraestructura viària i està ben connectat amb les principals ciutats, tals com Kuala Lumpur, Shah Alam, Kelang, Cyberjaya, Putrajaya i l'Aeroport Internacional de Kuala Lumpur.

## Referències

* ↑ «Population Distribution and Basic Demographic Characteristics, 2010» (en anglès). Department of Statistics, Malaysia, 22 maig 2014.. Arxivat de l'original el 22 de maig 2014. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «JPS DAERAH KUALA LANGAT». apps.water.gov.my. Arxivat 2016-08-18 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-08-18. [Consulta: 19 gener 2022].
# Renswoude

Renswoude és un municipi de la província d'Utrecht, al centre dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 4.526 habitants repartits per una superfície de 18,52 km² (dels quals 0,09 km² corresponen a aigua).

## Ajuntament

El consistori municipal consta d'11 membres, format des del 2006 per:
* CDA, 4 regidors
* VVD, 3 regidors
* SGP, 3 regidors
* Visie, 1 regidor

## Enllaços externs

* www.renswoude.nl
# Nanochromis splendens

Nanochromis splendens és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo.

## Referències

* 1 2 «Nanochromis splendens» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Marquesat d'Urquijo

El Marquesat d'Urquijo és un títol nobiliari espanyol que el rei Amadeu I va concedir el 13 de maig de 1871 al financer i polític alabès Estanislao de Urquijo y Landaluce.
D'extracció humil, Estanislao de Urquijo va aconseguir ascendir econòmica i socialment fins al punt d'iniciar una de les sagues polític-econòmiques més importants del país durant el segle xix i xx, que es perllongaria amb el seu nebot Juan Manuel i els descendents d'aquest.
Estanislao de Urquijo Ussía, tercer marquès d'Urquijo, va obtenir el 18 de novembre de 1918 de mans del rei Alfonso XIII la Grandesa d'Espanya per a aquest títol. Així mateix va ser creat I marquès de Bolarque en 1913.
Juan Manuel de Urquijo y Landecho, IV marquès d'Urquijo, va ostentar també els títols de XIII marquès de Loriana i IX marquès de Villar del Águila.
En 1980 la cinquena marquesa i el seu marit van ser assassinats, en un dels casos d'assassinat més coneguts de la història d'Espanya.

## Marquesos d'Urquijo

| | Titular | Període |
| Creació per Amadeu I d'Espanya |||
| I | Estanislao de Urquijo y Landaluce | 1871-1889 |
| II | Juan Manuel de Urquijo y Urrutia | 1889-1914 |
| III | Estanislao de Urquijo y Ussía | 1914-1948 |
| IV | Juan Manuel de Urquijo y Landecho | 1948-1968 |
| V | María Lourdes de Urquijo y Morenés | 1969-1980 |
| VI | Juan Manuel de la Sierra y Urquijo | 1982- actual titular |

## Història dels marquesos d'Urquijo

* Estanislao de Urquijo y Landaluce (1817-1889), I marquès d'Urquijo. El succeí el fill el seu germà Fulgencio de Urquijo y Landaluce i de la seva esposa esposa María de Urrutia y Aguirre, per tant el seu nebot:
* Juan Manuel de Urquijo y Urruti-Jacob (1843-1914), II marquès d'Urquijo.
* Casat amb María de los Dolores de Ussía y Aldama, el succeí el seu fill:
* Estanislao de Urquijo y Ussía (1872-1948), III marquès d'Urquijo, I marquès de Bolarque, Gentilhombre Gran d'Espanya amb exercici i servitud del Rei Alfons XIII.
* Va casar amb María de Landecho y Allendesalazar, VIII marquesa de Cábrega, Dama de la Reina Victòria Eugènia d'Espanya. Li va succeir el seu fill:
* Juan Manuel de Urquijo y Landecho (1899-1968), IV marquès d'Urquijo, IX marquès de Villar del Águila (per rehabilitació al seu favor en 1919), XIII marquès de Loriana (per rehabilitació al seu favor en 1919). (En el marquesat de Bolarque el va succeir el seu germà Luis de Urquijo i Landecho).
* Va casar amb Teresa Morenés y Carvajal. Li va succeir la seva filla:
* María de Lourdes de Urquijo y Morenés (1935-1980), V marquesa d'Urquijo, X marquesa de Villar del Águila, XIV marquesa de Loriana (per cessió del seu pare en 1995).
Casat amb Manuel de la Sierra y Torres. La succeí el seu fill:
* Juan Manuel de la Sierra y Urquijo (nascut en 1958), VI marquès d'Urquijo, XV marquès de Loriana.
* Casat amb Rocío Caruncho y Fontela.

## Vegeu també

* Crim dels Marquesos d'Urquijo.

## Referències

* Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro".C.S.I.C.

## Enllaços externs

* Díaz Hernández,Onésimo: “Los primeros años del Banco Urquijo (1918-1931)”
# Qualitat de vida

La qualitat de vida és un concepte complex i multidimensional que considera els aspectes objectius i subjectius del benestar social. Dins l'economia, és un concepte relacionat amb el nivell de vida, tot i que aquest darrer està més basat en indicadors econòmics. Tanmateix, el concepte pot tenir una definició més ampla, relacionada amb la satisfacció amb la vida diària en oposició amb el benestar financer o material. En aquest sentit, la qualitat de vida és un concepte més subjectiu que no pas objectiu, que contrasta les esperances o expectacions d'una persona amb el seu present.
L'OMS la defineix com la percepció de l'individu de la seva posició en la vida, en el context de la cultura i sistemes de valors on viu i en relació amb els seus objectius, expectatives estàndards i preocupacions.

## Referències

* ↑ Qualitat de vida. L'Enciclopèdia Catalana. Data d'accés: 30 de setembre, 2008
* ↑ Quality of life Arxivat 2009-03-19 a Wayback Machine.. MSN Encarta. Data d'accés: 30 de setembre, 2008
* ↑ Notes on "Quality of Life". Data d'accés: 30 de setembre, 2008
* ↑ «WHOQOL - Measuring quality of life» (en anglès), 1997. [Consulta: 14 abril 2015].
# Menjamel de Lewin

El menjamel de Lewin (Meliphaga lewinii) és una espècie d'ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als boscos de l'est d'Austràlia, des de nord-est de Queensland, cap al sud, a través de l'est de Nova Gal·les del Sud i la costa de Victòria fins a l'àrea de Melbourne.

## Taxonomia

S'han descrit tres subespècies:
* M. l. amphochlora Schodde, 1989. Est de la Península del Cap York.
* M. l. lewinii (Swainson, 1837). Est i sud-est d'Austràlia
* M. l. mab (Mathews, 1912). Est i nord-est de Queensland.

## Referències

* ↑ Meliphaga lewinii a l'Integrated Taxonomic Information System Rev. 05/12/2013 (anglès)
# Lancia Theta

El Lancia Theta (tipus 61, Theta) és un automòbil de turisme fabricat per la marca italiana Lancia entre 1913 i 1918. La seva presentació es va fer a la sala d'automòbil de Londres el 1913. El Theta va comptar amb una versió de xassís allargat, que augmentava l'habitabilitat posterior. El cotxe incorporava de sèrie llums elèctrics i encesa interior del motor.
El Theta incorporava un motor de gairebé 5 litres de cilindrada i una transmissió manual de 4 velocitats, aconseguint una velocitat màxima de 120 km/h.

## Referències

* ↑ Lancia. Dalton Watson, 1976. ISBN 0-901564-22-2.
# Rhodeus syriacus

Rhodeus syriacus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Agassiz L. 1832. Untersuchungen über die fossilen Süsswasser-Fische der tertiären Formationen. Neues Jahrb. Mineral. Geol. Geogn. Petrefaktenk. v. 3. 129-138.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nanorana maculosa

Nanorana maculosa és una espècie de granota endèmica de Yunnan, a la Xina. Es troba entre els 1800 i els 2600 msnm. Viu en rierols forestals. Està amenaçada principalment per la recol·lecció per al consum humà. És una granota relativament gran: els mascles creixen fins a una longitud musell-anus d'aproximadament 86 mm i les femelles, de 83 mm. Els capgrossos fan fins a 46 mm.

## Referències

* ↑ Frost, Darrel R. «Nanorana maculosa (Liu, Hu, and Yang, 1960)». Amphibian Species of the World: an Online Reference. Version 6.0. American Museum of Natural History, 2014. [Consulta: 21 gener 2014].
* 1 2 Lu Shunqing, Yang Datong (2004). "Nanorana maculosa." 2004 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2004. [Consulta: 21 gener 2014]
# Marius Trésor

Marius Trésor (Sainte-Anne, Guadalupe, França, 15 de gener de 1950), és un exfutbolista professional francès que ocupava la posició de defensa. Va ser internacional absolut per la selecció de futbol de França en 65 ocasions.

## Trajectòria

| Club | País | Any |
| AC Ajaccio | França | 1969-1972 |
| Olympique de Marsella | França | 1972-1980 |
| Girondins de Bordeaux | França | 1980-1984 |

## Palmarès

* 1 Copa francesa de futbol: 1976 (Olympique)
* 1 Lliga francesa de futbol: 1984 (Girondins)

## Referències

* ↑ Football PLAYER: Marius Trésor
* ↑ Marius Trésor a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «The jewel in Bordeaux’s crown». Arxivat de l'original el 2018-02-04. [Consulta: 3 febrer 2018].