OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Porocottus japonicus

Porocottus japonicus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Description of new generic types of cottoids, from the collection of the North Pacific exploring expedition under Com. John Rodgers. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 165-166.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Taranetz, A. Ya, 1935. A short review of the species of the genus Porocottus with a note on Myoxocephalus sellaris. Vestnik Dal'nevostocnogo Filiala Akademii Nauk SSSR = Bulletin of the Far Eastern Branch of the Academy of Sciences of the USSR. Núm. 14: 177-180.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., V.V. Fedorov i B.A. Sheiko, 2002. An annotated catalogue of fish-like vertebrates and fishes of the seas of Russia and adjacent countries: Part 2. Order Scorpaeniformes. J. Ichthyol. 42(Suppl.1):S60-S135.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mililani Town

Mililani Town és una població dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 28.608 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mililani Town tenia 28.608 habitants, 9.010 habitatges, i 7.694 famílies La densitat de població era de 2825,92 habitants per km².
Dels 9.010 habitatges en un 43,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,4% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 14,6% no eren unitats familiars. En el 10,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,0% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 64 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36,2 anys. Per cada 100 dones hi havia 99,72 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 73.067 $ i la renda mediana per família de 76.338 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.051 $ mentre que les dones 31.976 $. La renda per capita de la població era de 24.427 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mililani Town». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Mililani Town». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Múscul ciliar

El múscul ciliar (musculus ciliaris) és un anell muscular llis estriat, situat a la capa mitjana de l'ull (la capa vascular) que controla el mecanisme per veure objectes a diferents distàncies i regula el flux de l'humor aquós cap al canal de Schlemm. El que canvia és la forma de la lent dins l'ull, no la mida de la pupil·la que, en aquest cas, és una acció que afecta el múscul esfínter de la pupil·la.
Les fibres ciliars tenen tres tipus d'orientacions: circular, longitudinal i radial.

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ Gest, Thomas R; Burkel, William E. "Anatomy Tables - Eye." Medical Gross Anatomy. 2000. University of Michigan Medical School. January 5, 2010 Umich.edu Arxivat 2010-05-26 a Wayback Machine.
* ↑ Kleinmann, Guy MD; Kim, Hee Joon MD; Yee, Richard W. MD (2006). "Scleral Expansion Procedure for the Correction of Presbyopia." (article) International Ophthalmology Clinics. 46(3):1-12. Lippincott Williams & Wilkins, Inc.. ISSN 0020-8167.
* ↑ Sampaolesi R, Sampaolesi JR, Zárate G (2009). "Ocular Embryology with Special Reference to Chamber Angle Development" (chapter 8). The Glaucomas - Pediatric Glaucomas (volume 1). Springer Berlin Heidelberg. pp. 61–69. ISBN 978-3-540-69146-4. Springerlink.com Arxivat 2019-09-12 a Wayback Machine.
* ↑ Riordan-Eva Paul, "Chapter 1. Anatomy & Embryology of the Eye" (Chapter). Riordan-Eva P, Whitcher JP. Vaughan & Asbury's General Ophthalmology. 17a ed.. McGraw-Hill, 2008. AccessMedicine.com Arxivat 2009-07-06 a Wayback Machine.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

Vista de la meitat superior en una secció sagital de la part frontal del globus ocular. No s'ha de confondre el múscul dilatador de la pupil·la amb les "fibres radiants" prop del centre, que formen part del múscul ciliar.
# Mar de Llevant

El mar de Llevant és un mar epicontinental de la Mediterrània, situat en la seva part oriental, on banya el litoral d'Egipte, Líban, Xipre, Israel, Síria i Turquia. A vegades és anomenat Conca Llevantina o Mar Llevantina.
Fa frontera amb el nord i l'est de l'Orient Mitjà per la costa asiàtica, a l'oest i nord-oest amb les illes de l'Arc Egeu i al sud amb el litoral africà. La major illa del Mar llevantí és Xipre i la major profunditat és de 4.384 m, trobada a la fossa de Plini –a uns 80 km al sud de Creta– i la seva superfície s'estén per una àrea de 320.000 km². Al nord hi ha dues grans badies, el Golf d'Alexandreta (al nord-est) i la badia d'Antalya en la part més septentrional. La part nord de la Mar de Llevant, entre Xipre i Turquia, és anomenada Mar Cílice.
La mar de Llevant va posseir gran potencial per a l'explotació de gas natural, principalment en les costes d'Egipte i Israel. Al litoral israelià se situen les reserves de Tamar i Leviatan, que poden donar al país per assolir la independència energètica. Per sí sola, la reserva de Leviatan —segons estimacions de 2017— acumula gas com per atendre les necessitats domèstiques d'Israel durant 40 anys. Per la seva part, el gas extret del camp de Tamar el 2018 va cobrir el 60% de la producció d'electricitat del país d'aquell any.

## Referències

* ↑ «MER MÉDITERRANÉE : Bathymétrie et nomenclature des bassins et des reliefs» (en francès). Encyclopædia Universalis. Arxivat de l'original el 2024-05-21. [Consulta: 16 abril 2024].
* ↑ Zodiatis, G. «Glider Transects In The Levantine Sea: A Study Of The Warm Core Cyprus Eddy». 39th Ciesm Congress, …, 01-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-07-18.
* ↑ Geurguess, M.S.K.; Chantsev, V.U. «Study and Analysis of Water Masses Formation in the Levantine Sea» (en anglès). 31st International Symposium on Remote Sensing of Environment. International Society for Photogrammetry and Remote Sensing, 01-06-2005. Arxivat de l'original el 2011-07-17.
* ↑ «Israel has a gas conundrum» (en anglès). The Economist, 19-08-2017. Arxivat de l'original el 2018-02-15. ISSN: 0013-0613 [Consulta: 16 abril 2024].
* ↑ «Yossi Abu, CEO of Delek Drilling» (en anglès). The CEO Magazine, 01-11-2018. Arxivat de l'original el 2019-04-05. [Consulta: 16 abril 2024].

## Vegeu també

* Llevant (Orient Pròxim)
# Prior Lake

Prior Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2007 tenia 19.319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prior Lake tenia 15.917 habitants, 5.645 habitatges, i 4.386 famílies. La densitat de població era de 454,9 habitants per km².
Dels 5.645 habitatges en un 44,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,3% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 15,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 37,7% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 4,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 75.363$ i la renda mediana per família de 81.011$. Els homes tenien una renda mediana de 52.061$ mentre que les dones 34.837$. La renda per capita de la població era de 32.089$. Entorn de l'1,7% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prior Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prior Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Prosopopeia

Una prosopopeia (grec: προσωποποιία, de prósopon "cara, persona", i poiéin "fer") és un dispositiu retòric pel qual s’atorga qualitats humanes a un concepte, un objecte o un ésser no humà. També s'aplica per designar un parlant o escriptor que es comunica amb la seva audiència parlant com una altra persona o com un objecte. També s’anomena personificació.
La prosopopeia s'usa majoritàriament per donar una altra perspectiva en el fet descrit. Per exemple, a l'obra de Ciceró Pro Caelio, Ciceró parla com a Appius Claudius Caecus, un home vell i sever. Això li serveix per donar una perspectiva "antiga" en les accions del demandant.
Les prosopopeies es poden usar també per treure-li pes al comunicador i col·locar un punt de vista desfavorable sobre l'esquena d'un estereotip imaginari. Es predisposa així que les reaccions de l'audiència vagin cap aquesta ficció en comptes de vers el mateix comunicador.
# Louis-Charles Caigniez

Louis-Charles Caigniez (Arràs, 13 d'abril de 1762 - París, 19 de febrer de 1842) va ser un dramaturg francès.

## Obres

* Androclès, ou le Lion reconnaissant (1804)
* Le Faux Alexis, ou Mariage par Vengeance (1807)
* Jean de Calais (1815)
* La Belle au bois dormant (1822)
* La Fille adoptive, ou les deux mères rivales (1810)
* La Forêt d'Hermanstadt (1805)
* La Morte vivante (1813)
* Le Juif-Errant (1812)
* Les Amants en poste (1804)
* La Pie voleuse ou la Servante de Palaiseau, melodrama en 3 actes de Louis-Charles Caigniez i Théodore Baudouin d'Aubigny, Théâtre de la Porte-Saint-Martin, 29 d'abril de 1815
* Les Corbeaux accusateurs (1817)
* Les Enfants du bûcheron (1809)
* Ugolin, ou la Tour de la Faim (1821)
# Prospecció superficial

La prospecció superficial és el procés orientat a la localització i reconèixer de les millors zones per excavar un jaciment arqueològic, i poder així identificar les restes arqueològiques. A més s'ha de tenir en compte el màxim de recol·lecció de dades, segons el temps d'excavació i el finançament. Abans, s'ha de fer una recopilació de fonts documentals que verifiquin la localització de jaciment: les fronteres culturals, socials, idiomàtiques, història, tecnologia... I també el clima, la flora i fauna, que poden ser crucials en la conservació d'alguns artefactes.

## Sistemes de prospecció

Asistemàtica: es fa normalment fent el reconeixement a peu i es basa en la recollida de proves arqueològiques de la superfície que donin una idea sobre la situació d'un jaciment, a més de catalogar els artefactes superficials amb relació a les estructures del terreny. Aquest va ser el primer sistema utilitzat per trobar un jaciment, però podia resultar erroni (ja que els artefactes trobats podien ser d'èpoques posteriors i donaven una falsa idea sobre la situació de les restes), per això s'ha anat abandonant.
Sistemàtica: es divideix una zona en quadrícules simètriques, que es recorreran amb cura per tal de no passar cap detall d'interès arqueològic. És un sistema més precís que l'asistemàtic, ja que permet també una millor catalogació dels objectes trobats segons els quadrants on s'han trobat. Aquesta tècnica és la més utilitzada actualment gràcies a la seva eficiència i a més és la idònia per excavacions de llarga durada.
En el cas de trobar un jaciment és molt aconsellable de fer una petita excavació o un sondeig per verificar les dades superficials (per esbrinar més sobre la funció del jaciment o per comprovar si la cronologia de les dades és correcte).
La prospecció és una ciència auxiliar de l'arqueologia i es diferencia principalment en el menor cost de la prospecció, i al contrari de l'arqueologia (que investiga a fons una petita zona d'un jaciment), la prospecció dona una mica d'informació d'una zona extensa. Cal dir prospecció superficial va molt lligada a la fotografia aèria, ja que ajuda a situar la localització del jaciment a vista d'ocell.

## Bibliografia

* Renfrew, C. y Bahn, P. (1993), Arqueología. Teorías, Métodos y Práctica., Madrid: Ediciones Akal. ISBN 978-84-460-0234-5
# Prosopografia

La prosopografia —etimològicament, del grec prosopo i grafia— és la descripció física d'una persona, com a recurs biogràfic literari, o bé l'estudi col·lectiu biogràfic per part d'historiadors; és la investigació de les característiques comunes d'un grup històric en què les biografies individuals poden ser gairebé impossibles d'esbrinar. El mètode científic, en estudis històrics, barreja elements de sociologia històrica i de genealogia. Fa una anàlisi col·lectiva de les vides del grup, del nivell educatiu o de l'ofici, entre d'altres, amb l'objectiu d'aprendre sobre els patrons de les relacions i activitats; així, recull i analitza quantitats estadísticament rellevants de les dades biogràfiques sobre un grup ben definit d'individus.

## Vegeu també

* Etopeia

## Referències

* ↑ «prosopografia». diccionari.cat. Enciclopèdia Catalana, SA. [Consulta: 19 novembre 2015].
* 1 2 «Prosopografia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Prosopografía». Figuras Literarias. Arxivat de l'original el 18 de novembre 2015. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ Stone, 1971, p. 46–71.

## Bibliografia

* Stone, Lawrence «Prosopography». Daedalus, 100, 1, 1971 [Consulta: 19 novembre 2015].
# Port Orford

Port Orford és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 1.153 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Orford tenia 1.153 habitants, 571 habitatges, i 311 famílies. La densitat de població era de 278,2 habitants per km².
Dels 571 habitatges en un 19,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 45% no eren unitats familiars. En el 39% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,66.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 19,7% entre 25 i 44, un 30,8% de 45 a 60 i un 27,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.289$ i la renda mediana per família de 29.653$. Els homes tenien una renda mediana de 35.221$ mentre que les dones 15.179$. La renda per capita de la població era de 16.442$. Aproximadament el 16,1% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Orford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Orford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Port Reading

Port Reading és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 3.829 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Reading tenia 3.829 habitants, 1.337 habitatges, i 1.069 famílies. La densitat de població era de 663 habitants/km².
Dels 1.337 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,2% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 16,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.945 $ i la renda mediana per família de 64.259 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.142 $ mentre que les dones 30.283 $. La renda per capita de la població era de 23.978 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Reading». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Reading». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kaf El Ghar

Kaf El Ghar (àrab كاف الغار) és una comuna rural de la província de Taza de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.104 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Milites

El nom llatí milites, que indicava originalment el cos d'infanteria auxiliar de l'exèrcit romà (vegeu Milites (exèrcit romà)), fou utilitzat durant l'edat mitjana per designar aquells homes lliures aptes per l'ús d'armes, dels quals podria haver-se originat la classe social de la cavalleria i, per extensió, de la noblesa.

## Bibliografia
### Fonts

* Adalberon de Laon (ca. 1030), Poeme au roi Robert (en francès).

### Estudis

* Duby, Georges (1975), Le origini dell'economia europea : guerrieri e contadini nel Medioevo, Milano, Laterza (en italià).
* Duby, Georges (1980), Lo specchio del feudalesimo : sacerdoti, guerrieri e lavoratori, Milano, Laterza (en italià).
Viccionari
# Militarisme japonès

El militarisme japonès és la creença cultural que es basa en el fet que el personal militar (l'exèrcit o la marina de guerra) hauria d'exercir ple poder en una nació. En la doctrina militarista, la força de les forces armades és igual a la força d'una nació.

## Els liberals anys vint

Durant el període Taishō, Japó va gaudir un curt període de caràcter democràtic (anomenat Democràcia de Taishō). Encara que les forces armades tenien una gran independència d'influència política a causa del model prussià amb el qual es va formar la constitució Meiji, diverses temptatives diplomàtiques van afavorir la pau:
* 1932: Japó signa el Pacte de Desarmament en una conferència a Washington.441
* 1927: Japó s'uneix al Pacte Briand-Kellogg de renúncia a la guerra
* 1930: Japó signa el Tractat Naval de Londres i accepta disminuir el capital invertit a la força naval.

## El creixement del militarisme

L'ultra nacionalisme va ser característic de polítics d'extrema dreta i dels militars conservadors des del principi de la restauració Meiji, contribuint de gran manera a la política de pro-guerra de la dècada de 1870. L'antic samurai disconforme havia establert societats i organitzacions patriòtiques, com la Societat de l'Oceà Negre (玄 洋 社, gen'yosha fundat el 1881) i la seva branca posterior, la Societat del Drac Negre (黒 龙 会, Kokuryukai) o Societat del Riu Amur fundada el 1901. Aquests grups es van tornar actius en la política nacional i estrangera, van ajudar a fomentar els sentiments de pro-guerra, i sustentar les causes d'ultra nacionalista al final de la Segona Guerra Mundial. Després de les victòries del Japó sobre la Xina i Rússia, els ultra nacionalistes es van concentrar en els assumptes nacionals i percebre amenaces com el socialisme i comunisme.

## Vegeu també

* Història del Japó
# Nicèfor Blemmides

Nicèfor Blemmides (Nicephorus Blemmidas o Blemmydas, Νικηφόρος) fou un escriptor romà d'Orient del segle xiii, descendent d'una rica i noble família; va agafar ordres i va viure com un asceta.
A Nicea va construir una església pagada de la seva butxaca i en fou ordenat prevere, i allí va donar exemple de vida cristiana. Un dia va entrar a aquesta església la dama Marquesina, la concubina de l'emperador de Nicea Joan III Ducas Vatatzes i Nicèfor la va fer fora. Marquesina no se'n volia anar i quan en fou obligada, Nicèfor va començar a patir les represàlies de l'emperador.
Això va durar fins que va pujar al tron Teodor II Làscaris, que fins i tot li va oferir el patriarcat a la mort de Germà II de Constantinoble, però va refusar el càrrec. Es va mostrar proper als llatins. La data de la seva mort és desconeguda.
Va escriure:
* Opusculum de Processione Spiritus Sancti, &c.. En aquesta obra adopta íntegrament els punts de vista dels catòlics romans sobre la processó de l'Esperit Sant i altres qüestions, cosa sorprenent, ja que va escriure una segona obra sobre el mateix tema, on defensa l'opinió de l'església grega. Lleó Al·laci el vol justificar dient que aquesta obra la van publicar els seus enemics per desprestigiar-lo.
* De Processione Spirtius Sancti Libri I. On defensa els punts de vista de l'església ortodoxa.
* Epístola ad plurimos data postquam Marchesinam temple ejeceiat.
* Epitome Logica et Physica.
Existeixen altres obres de Nicèfor Blemmides conservades en manuscrit.

## Referències

* ↑ 1.Nicephorus Blemmides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1180