OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alianza por la República

Alianza por la República (AxR) fou una candidatura electoral d'extrema esquerra proposada el 1988 pel Partit Obrer Socialista Internacionalista (POSI) i l'Aliança Democràtica Socialista (ADS), grup fundat el 1982. Es presentà per primer cop a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988 portant com a cap de llista de Barcelona l'històric militant del FNC, Josep Serra i Estruch, i va obtenir 1.119 vots (0,04%).
A les eleccions generals espanyoles de 1989 va obtenir 12.607 vots. El 1992 formarien una nova coalició amb Democràcia Socialista anomenada Socialistes Independents (SI).

## Referències

* ↑ Universitat de Barcelona, Inventari del Fons DPP. Subsèrie Partido Obrero Socialista Internacionalista (POSI) de la Biblioteca del Pavelló de la República de la Universitat de Barcelona Arxivat 2010-07-25 a Wayback Machine.
# Trebons (Alta Garona)

Trebons (francès Trébons-sur-la-Grasse) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Casa Sol (Vilallonga del Camp)

Casa Sol és un edifici senyorial situat en el centre del nucli històric deVilallonga del Camp (Tarragonès) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És format per diferents cossos que dibuixen una planta en forma de creu. El cos meridional està travessat per una volta que connecta la plaça de l'Església i el carrer de la Muralla.
L'origen de la casa es remunta al segle xvii, si bé ha estat sotmesa a nombroses reformes, com la de l'any 1882, documentada per la inscripció de la porta d'accés.

## Descripció

La Casa Sol és un dels edificis més interessants de Vilallonga tant pel seu estil arquitectònic com per la seva estructura, que fan que la casa tingui una tipologia molt poc corrent. La casa va ser construïda prop d'una porta del recinte emmurallat i oberta en una transformació de la mateixa casa.
Abasta almenys tres edificis diferents, dels quals un presenta la façana a la plaça de l'església, l'altre surt cap al carrer exterior a la muralla tot endinsant-se a la casa Mestres i l'últim passa per damunt de l'arc del portal de la muralla. Així com els dos primers edificis presenten un estil de caràcter renaixentista popular tardà, el darrer és d'estil eclèctic, amb galeria d'arcs apuntats.
La façana principal de la casa Sol presenta planta baixa, amb una porta d'accés d'arc de mig punt; a la clau s'hi veu la data de 1882. El primer pis presenta tres balcons rematats amb cornises i perletes, i coronant tot el conjunt hi ha una galeria correguda d'arcs de mig punt, en nombre de vuit.

## Història

A la clau de l'arc que fa d'accés a la casa hi ha, inscrita, la data 1882.
L'any 1998 el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya va concedir una subvenció destinada a la restauració d'aquesta casa.

## Referències

* 1 2 «Casa Sol». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* 1 2 3 4 «Casa Sol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 abril 2013].
# Becard pissarrós

El becard pissarrós (Pachyramphus spodiurus) és un ocell de la família dels titírids (Tityridae). És endèmic d'Equador i Perú. Els seus hàbitats són els matollars i boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, bé com les plantacions i els boscos molt degradats. El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «becard pissarrós». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 454. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Slaty Becard. Pachyramphus spodiurus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2019. [Consulta: 29 agost 2022].
# Adí ibn Zayd

Adí ibn Zayd al-Ibadí at-Tamimí (àrab: عَدِيُّ بْنُ زَيْدٍ العِبَادِيُّ التَّمِيمِيُّ, ʿAdī b. Zayd al-Ibādī at-Tamīmī) (m. vers 600) fou un poeta àrab d'al-Hira de la segona meitat del segle vi.
Va viure a la cort sassànida i a la cort làkhmida, on fou conseller del rei an-Numan ibn al-Múndhir (582-602) al que havia ajudat a pujar al poder, però amb el que es va enemistar i el va fer empresonar i finalment matar. La seva poesia s'ha perdut i només resten fragments dispersos, però va influir en la posterior poesia islàmica.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «ʿAdī b. Zayd».
* F. Gabrieli, Adi ibn Zaid, il poeta di al-Ḥira, 1948.
# Trinidad Jiménez García-Herrera

Trinidad Jiménez García-Herrera (Màlaga, Andalusia, 4 de juny de 1962) és una política espanyola membre del PSOE. Ha estat Ministra d'Afers Exteriors i Cooperació (2010-2011) i de Sanitat i Política Social (2009-2010) d'Espanya.

## Biografia

Nascuda a la ciutat de Màlaga, va arribar a Madrid a causa del trasllat del seu pare. Llicenciada en dret per la Universitat Autònoma de Madrid, molt aviat va ingressar a les Joventuts Socialistes, on va començar la seva carrera política. Va donar suport clar a la candidatura de José Luis Rodríguez Zapatero a la Secretaria General del PSOE, donada la seva vinculació al corrent Nova Via, dirigida pel mateix Zapatero. En ser escollit, Trinidad Jiménez va entrar a formar part de la Comissió Executiva Federal del PSOE com secretària de Relacions Internacionals.
Va ser la candidata socialista a l'ajuntament de Madrid en les eleccions municipals de 2003, però va ser superada en vots per Alberto Ruiz-Gallardón (PP). No obstant això, va obtenir el major nombre de regidors socialistes des que el PSOE havia estat desallotjat de l'ajuntament.
El seu nom va sonar com a futura ministra en el gabinet de José Luis Rodríguez Zapatero quan aquest va guanyar les eleccions de 2004, encara que va seguir sent regidora a l'ajuntament de Madrid fins al 6 de setembre de 2006, data en la qual el President la va proposar com Secretària d'Estat per a Iberoamèrica. En les eleccions generals de 2008 fou escollida diputada al Congrés dels Diputats per la província de Madrid, moment abandonant l'escó per esdevenir Secretària d'Estat per Iberoamèrica.
El 7 d'abril de 2009 assumí la cartera de Ministra de Sanitat i Política Social del Govern espanyol, en el marc de la remodelació del govern durant la segona legislatura de José Luis Rodríguez Zapatero, que abandonà l'octubre de 2010 després de fracassar la seva candidatura a les eleccions primàries del PSOE a l'alcaldia de Madrid per a assumir la cartera d'Afers Exteriors. Hi substituïa Miguel Ángel Moratinos i esdevenia la segona dona a ocupar el càrrec després d'Ana Palacio.

## Referències

* ↑ «CIDOB». CIDOB, 01-10-2010. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ Garea, Fernando «Trinidad Jiménez entra por fin en el Gobierno del candidato que apadrinó» (en castellà). El País [Madrid], 07-04-2009. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 «Dª Trinidad Jiménez García-Herrera» (en castellà). La Moncloa, 08-09-2006. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ (castellà) Ángel Gabilondo, Trinidad Jiménez y González-Sinde, principales novedades del Gobierno
* ↑ Macarena GUTIÉRREZ. «Trinidad Jiménez: el ojito izquierdo del presidente» (en castellà). La Razón (edició digital), 20-10-2010. Arxivat de l'original el 24 de novembre 2011. [Consulta: 21 octubre 2010].
* ↑ García, Luis B. «Zapatero lo fía todo a Rubalcaba en su remodelación de Gobierno y apacigua las críticas en el PSOE» (en castellà). La Vanguardia (edició digital). Grup Godó, 20-10-2010. Arxivat de l'original el 18 de gener 2012. [Consulta: 20 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Trinidad Jiménez (castellà)
# Club d'Equitació Esportiva Cardedeu

El Club d'Equitació Esportiva Cardedeu (CEEC), popularment conegut com a Can Tramp, és un club d'hípica de Cardedeu (Vallès Oriental), fundat l'any 1992 i dedicat a la doma clàssica, el salt d'obstacles i el bàsquet a cavall.
El club s'ha dedicat, entre d'altres activitats, a organitzar esdeveniments puntuables pel Campionat de Catalunya de ponis, doma clàssica, salt d'obstacles de cavalls i concurs complet, així com alguns partits i edicions de la Lliga Catalana i Campionat d'Espanya de bàsquet a cavall, partits de clubs i de seleccions d'aquesta modalitat, la Lliga Catalana Equithlon i el Campionat Western de maneig de ramats de cavalls. A més a més, té a disposició una escola d'instrucció de totes les modalitats d'equitació aptes per a practicar al club. També organitza rutes a cavall i passejades amb ponis pel Massís del Montseny, ja que s'hi troba a les proximitats del terme municipal. Pel que fa a la capacitat de l'hípica, gaudeix de seixanta quadres, diferents pistes de doma, de salts i de bàsquet a cavall, així com una pista circular i una roda de sis cavalls.

## Palmarès
### Bàsquet a cavall

La secció de bàsquet a cavall és la més reeixida de l'entitat esportiva, havent aconseguit situar-se a l'elit dels clubs d'aquest esport, especialment pels triomfs en categoria sènior masculina.
* 5 Lligues de Campions (2009, 2011, 2014, 2015, 2016)
* 7 Campionats d'Espanya (2007, 2010, 2013)
* 7 Lligues catalanes (2013)
* 2 Premis World Horseball Ranking al millor equip (2013, 2014)
* 1 Pilota de Horseball al millor equip (2016)

## Jugadors destacats
### Bàsquet a cavall

* Gil Carbonés
* Marià Clavell
* Miquel Julià

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Club d'Equitació Esportiva Cardedeu». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Club d'Equitació Esportiva Cardedeu guanya el Campionat d'Espanya de bàsquet a cavall». CCMA.cat, 02-10-2007. [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ «La IV Gala dels Premis Horseball Catalunya il·lustra el domini català a nivell internacional». Esportcat.Gencat.cat, 20-02-2016. Arxivat de l'original el 2017-01-13. [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ «Gil Carbonés, de la Garriga, designat millor jugador del món de horseball». El9Nou.cat, 23-10-2015. [Consulta: 12 desembre 2016].
* ↑ Solé, Ramon. «Gil Carbonés, escollit tercer millor jugador del món». El9Nou.cat, 05-11-2016. [Consulta: 15 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Cardedeu - CEEC
# Trebostovo

Trebostovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Referències

* ↑ «Martin (District, Žilinský kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location». [Consulta: 23 febrer 2019].
# Aliança (taxonomia)

Una aliança és un grup informal utilitzat en taxonomia. No es tracta d'una categoria taxonòmica definida en els codis de nomenclatura. Es pot referir a qualsevol grup d'espècies, gèneres o tribus al qual es vulguin referir els autors i que en algun moment hagi estat considerat un grup de parents propers de manera provisional.

## Referències

* ↑ Emshwiller, E. «Ploidy Levels among Species in the 'Oxalis tuberosa Alliance' as Inferred by Flow Cytometry» (en anglès). Annals of Botany, 89, 6, 2002, pàg. 741–753. DOI: 10.1093/aob/mcf135. PMC: 4233841. PMID: 12102530.
* ↑ Zhai, J.-W.; Zhang, G.-Q.; Li, L.; Wang, M.; Chen, L.-J.; 6 «A new phylogenetic analysis sheds new light on the relationships in the Calanthe alliance (Orchidaceae) in China» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 77, Complete, 2014, pàg. 216–222. DOI: 10.1016/j.ympev.2014.04.005. PMID: 24747128.
Viccionari
# Tit Flavi

Tit Flavi és el nom dels següents personatges:
* Tit Flavi Climent, diversos personatges
* Tit Flavi Sabí, diversos personatges
* Tit Flavi Titià, governador de la Tarraconense entre el 199 i el 202 o del 205 al 208
# Casa des de Magí

La Casa des de Magí és un habitatge de Gessa al municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Porta de corral, potser d'una casa més vella. Aquesta està feta de pedra bona, ben tallada. Els brancals porten un arc en forma de mitja lluna. Les dovelles inferiors presenten una forma piramidal que reposen a un esglaó d'entrada. Ens trobem amb part de les restes de la porta de fusta força deteriorada. No hi ha cap mena de decoració ni escrits. Aquesta porta té 2,16 metres d'alçada i 1,74 metres d'amplada.
A la borda que depenia de la cada de Magí, situat al davant, ens trobem amb un finestró de pedra ben tallada pels quatre cantons. Aquesta presenta, un pam més avall, un forat de bala produït pel tret d'un fusell. Aquesta pedra situada a la part inferior del finestró sobresurt, formant part de la cornisa, i està tallada en angle agut als seus extrems. Els costats porten un xamfrà sense la part de sota. La llinda, també xamfrà, està tallada en un angle força agut, amb una punta allargada al mig.

## Referències

* 1 2 «Casa des de Magí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Biblioteca Pere de Montcada

La Biblioteca Pere de Montcada és una obra de les darreres tendències de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici que consta de planta, un pis i un nivell superior de magatzem. El disseny exterior juga amb la línia recta, horitzontal i vertical. A la planta precedeix una porta principal, un porxo, sobre el qual es construeix part dels nivells superiors. L'accés al primer pis es realitza per una escala exterior, protegida per un ràfec que serveix a la resta de façana per indicar la separació entre els dos nivells superiors i que és igual al que corona l'edifici, aquest darrer, però, més endarrerit. Al primer pis, s'obren només tres finestrals grans, protegint les obertures un enreixat d'obra del tot quadriculat. Al pis superior, s'obren vàries finestres petites una vora l'altra. El mur és arrebossat i pintat de blanc, excepte la base de pedra i part del mur del porxo i escala, amb manises blaves i grogues fent decoració d'escacs.
A l'interior, el pis principal és tot ocupat per la sala de lectura de la biblioteca. Comunica interiorment amb la planta mitjançant una escala de caragol.

## Referències

* 1 2 «Biblioteca Pere de Montcada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Aldino Muianga

Aldino Muianga (Lourenço Marques, 1 de maig de 1950) és un escriptor i metge moçambiquès. Va estudiar cirurgia i és coordinador nacional del Treball comunitari de Moçambic.
Fou el guanyador del Premi José Craveirinha de Literatura de 2009 amb el llibre Contravenção.

## Llibres publicats

* Xitala Mati (contes), (1987);
* Magustana (novel·la), (1992);
* A Noiva de Kebera (contes), (1999) (a Brasil per l'editora Kapulana - il·lustrat per Dan Arsky);
* Rosa Xintimana (narració), (2001); (Premi Literari TDM);
* O Domador de Burros (contes), (2003); (Premi Literari Da Vinci) (no Brasil pela editora Kapulana - ilustrado por Dan Arsky);
* Meledina ou história de uma prostituta (narració),(2004);
* A Metamorfose (contes), (2005);
* Contos Rústicos (contes), (2007) e
* Contravenção - una història d'amor en temps de guerra (narració), (2008);(Premi José Craveirinha de Literatura).

## Referències

* ↑ Infopédia, Porto editora
* ↑ Aldino Muianga vence Craveirinha 2009, Moçambique para todos, 26-11-2009
* ↑ Sociedade Editorial NDJIRA - Moçambique
# Triplophysa tenuicauda

Triplophysa tenuicauda és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia i la República Popular Xina.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Yunfei, W. 1987. A survey of the fish fauna of the Mount Namjagbarwa region in Xizang (Tibet), p. 109-112 a S.O. Kullander i B. Fernholm (eds.) Proc. V Congr. Europ. Ichthyol., Estocolm, Suècia.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Steindachner, F. 1866. Ichthyologische Mittheilungen. (IX.) [With subtitles I-VI.]. Verh. K.-K. Zool.-Bot. Ges. Wien v. 16: 761-796, Pls. 13-18.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Colibrí de Goldman

El colibrí de Goldman (Goldmania violiceps) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) i única espècie del gènere Goldmania. Habita la selva humida de les terres altes, entre 600 i 1400 m, a l'est de Panamà i l'extrem nord-oest de Colòmbia.
# Trebušovce

Trebušovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1247.
# Casa dera Vila (Vielha)

La Casa dera Vila o Era Crasta és l'edifici seu de l'Ajuntament de Vielha e Mijaran, situat al nucli històric de Vielha, al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran). Edificat a principis del segle xix, forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Casa dera Vila s'emplaça en el marge dret del riu Nere. Es tracta d'un edifici rectangular de dues plantes i un humarau o golfes amb llucanes, que aixopluga una coberta d'encaballades de fusta i teulada de pissarra, de dos vessants i un tresaigües, en el «penalèr» septentrional. La façana principal s'orienta a llevant, amb una balconada que conté l'escut de la vila, i dues plaques de marbre a banda i banda que commemoren la seva construcció l'any 1829 durant el regnat de Ferran VII i essent governador de la Vall d'Aran Policarpi Vázquez de Aldana —a l'esquerra— i la visita del rei Alfons XIII l'any 1924, a la dreta.
L'element més característic d'aquest edifici és l'espai porticat de la planta baixa a partir d'un porxo en forma de «L» definit per set arcades en xamfrà d'acord amb la tradició constructiva de facilitar la circulació. La porta d'accés està elevada i és obra també de fàbrica. A la façana del darrere destaca un cos sobresortint a manera de contrafort que té a veure amb l'antiga latrina que vessava directament al riu i, a l'interior, destaca un modern entexinat a la sala de reunions, amb els escuts dels pobles de la Vall.
El primer pis, que reposa sobre la porxada sobresortint respecte de la planta baixa, té tres balcons que defineixen la simetria de l'edifici, dels quals el central està cobert per una estructura quadrangular. Ha estat força transformat, així com el superior, de manera que per exemple ha desaparegut la cornisa que presidia les façanes.

## Història

El rei Ferran II concedí als cònsols de Vielha construir un campanar i dos ponts l'any 1510. Els comptes de Vielha consignen partides de diners per reparar i "retetar" la "crasta" i el cap del pont (1565). En el qüestionari de Francisco de Zamora es parla d'un Ajuntament capaç si bé no l'esmenta entre les cases principals (1788). Es diu que la Cort de la Val tenia dos edificis molt decents: una per a residència del governador de la Val (amb capella particular), la segona per a escoles i residència del mestre de gramàtica i primeres lletres. Pascual Madoz fa esment de cases consistorials a Vielha (1850). El pont del Nere, tal com el registren les fotografies antigues, resistí des d'aleshores fins a la riuada de l'any 1963.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa dera Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
* 1 2 3 «Nucli antic de Vielha». Pobles i ciutats. festacatalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Benevent e Charbilhac

Benevent e Charbilhac (en francès Bénévent-et-Charbillac) és un antic municipi francès, que actualment pertany al municipi de Sant Bonet, situat al departament dels Alts Alps, a la regió de Provença – Alps – Costa Blava.
L'1 de gener de 2013, els municipis de Benevent e Charbilhac i Infornats es fusionen al municipi de Sant Bonet.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1836 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2010 |
| 614 | 240 | 223 | 214 | 221 | 221 | 260 | 292 | 270 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-desembre de 2012 | Paul Davin | |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Txebarkul

Txebarkul - Чебаркуль (rus) - és una ciutat de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia. Es troba a la vora del llac Txebarkul, a 78 km a l'oest de Txeliàbinsk.

## Història

El 1736 s'hi fundà una fortalesa entre les terres russes i baixkires. El seu nom, d'origen turquès (tàtar o baixkir) significa «llac bonic». Es desenvolupà de seguida i esdevingué una stanitsa cosaca. La vila rebé l'estatus de ciutat finalment el 25 d'octubre de 1951.
# Coagulopatia

Una coagulopatia (també anomenat trastorn de la coagulació) és una condició en la qual es veu afectada la capacitat de la sang a coagular. Aquesta alteració pot causar sagnat prolongat o excessiu, que pot ocórrer espontàniament o després d'una lesió o un procediments mèdics o dentals.
El procés de la coagulació normal depèn de la interacció de diverses proteïnes en la sang. Una coagulopatia pot ser causada per nivells baixos o l'absència de proteïnes de la coagulació sanguínia, conegudes com a factors de coagulació. Trastorns genètics, com ara l'hemofília i la malaltia de von Willebrand, cursen amb una reducció en els factors de la coagulació. Una coagulopatia també pot ocórrer com a resultat d'una disfunció o reducció dels nombre de plaquetes.
Davant d'una coagulopatia, poden administrar-se medicaments o factors de substitució. En el tractament substitutiu els factors de la coagulació disminuïts o absents són substituïts per proteïnes derivades de la sang humana o creats al laboratori. Aquesta teràpia es pot administrar per tractar l'hemorràgia que ja ha començat o per prevenir el sagnat que es produeixi.
Una coagulopatia pot causar sagnat incontrolable intern o extern. Un sagnat que no es tracta i que sigui greu pot causar dany a les articulacions, músculs o òrgans interns i pot ser potencialment mortal. Els pacients amb una coagulopatia han de buscar atenció mèdica immediata per als símptomes greus, incloent sagnat extern, sang en l'orina o la femta, visió doble, cefalàlgia o cervicàlgia greus, seguits de vòmits, dificultat per caminar, convulsions o atacs. S'ha de buscar assistència mèdica immediata si presenten hemorràgia externa lleu però imparable o inflor de les articulacions i rigidesa.

## Referències

* ↑ http://www.bettermedicine.com/article/coagulopathy Arxivat 2012-01-21 a Wayback Machine.
# Antef VI

Antef VI fou rei de la dinastia XVII de l'Antic Egipte. Fou probablement el fill i successor de Sobekemsaf I. La seva mare es deia Nubkhas. Fou rei vers 1570 aC amb un regnat de pocs anys.
La seva piràmide està a la riba oest del Nil, prop del temple de Karnak a Dra Abu al-Naga. Es conserva la pedra de coronació. La tomba fou excavada a la roca i les piràmides no tenen subestructures, i la resta de la família reial té les seves pròpies tombes de mesura similar a les del faraó. La tradició de les tombes al llit de pedra es va transferir a la següent dinastia.
El seu nom de regne fou Sekhemre Wepmaat i Antef el seu Sa Ra o nom personal. El seu nom d'Horus fou Wepmaat. Se suposa que fou el pare o germà d'Antef VII.