OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paul Blanc

Paul Blanc (Illa (Rosselló), 29 de gener de 1937) és un metge i polític nordcatalà, senador al Senat francès.

## Biografia

Llicenciat en medicina, fou escollit senador pel departament dels Pirineus Orientals a les eleccions al Senat francès de 1992, i reelegit en les de 2001. Fou membre del grup del RPR de 1992 a 2002, i des d'aleshores es va integrar en el grup de la UMP. Compromès amb la integració de les persones amb discapacitat al seu cantó i municipi de Sornià, hi ha creat un "centre d'ajuda a través del treball" aviat seguida per una casa d'acollida especialitzada. És cavaller de la Legió d'Honor des de l'1 de gener de 2012.

## Síntesi dels mandats
### Funcions al Senat

* Senador dels Pirineus Orientals del 10 de febrer de 1992 fins a 30 de setembre de 2011.
* Secretari de la Comissió d'Afers Socials des del 5 octubre 2001
* Membre de l'Oficina Parlamentària d'Avaluació d'Opcions Científiques i Tecnològiques
* Membre de l'Oficina Parlamentària d'Avaluació de les polítiques de salut

### Proposició de llei

* Adoptada en febrer de 2011 a l'Assemblea Nacional Francesa, un article dona la possibilitat de prendre mesures de substitució en l'accessibilitat del nou entorn construït. La seva adopció fou condemnat per l'Associació de Paralítics de França, ja que obre la possibilitat d'establir excepcions a l'accessibilitat sobre el nou. L'APF denuncia també la pressió dels lobbies.
* L'article 19 (ex-14 bis) fou votat finalment pel senat el dimarts 28 de juny de 2011.

### Mandats locals

* Conseller general dels Pirineus Orientals (cantó de Sornià) de 1973 a 2004
* Alcalde de Prada de 1989 a 2001
* Alcalde de Sornià des de 2001

## Referències

* ↑ Proposition de loi Paul Blanc : des députés cèdent aux lobbies et sacrifient les personnes en situation de handicap ! Arxivat 2011-02-20 a Wayback Machine., blog de l'APF, 2011-02-17

## Enllaços externs

* (francès) Fitxa del Senat francès
# Tower Records (discogràfica)

Tower Records era un segell discogràfic estatunidenc creat l'any 1964, i que va estar en actiu fins a l'any 1970. Una filial de Capitol Records, Tower sovint editava àlbums d'artistes que eren relativament de perfil més baix en comparació amb els editats sota l'etiqueta de la marca principal, incloent-hi artistes com ara The Standells i The Chocolate Watchband - més tard coneguts com a "bandes de garatge". Per aquesta raó, Tower s'associa sovint amb el fenomen de garatge rock de la dècada de 1960.

## Referències

* ↑ «Coldplay, David Guetta Go To Atlantic Records; Radiohead & Pink Floyd Catalogs, Kylie Minogue, Damon Albarn To Warner Bros: WMG’s US Plans for Parlophone (Exclusive)» (en anglès). Billboard. Arxivat de l'original el 2014-07-06. [Consulta: 26 novembre 2015].
# Nuribta

Nuribta o també Nuribda va ser una ciutat cananea situada al nord de Palestina que a la meitat del segle xiv aC estava sota domini de Megiddo amb el rei Biridiya, vassall egipci.
Les Cartes d'Amarna la mencionen diverses vegades durant un període de 15 o 20 anys, entre el 1350 aC i el 1335 aC aproximadament. La majoria de cartes conservades formen part de la correspondència entre Biridiya i el faraó d'Egipte.

## Referències

* ↑ Moran, William L. (ed.). The Amarna letters. Baltimore, Md.: Johns Hopkins U. P., 2002, p. 86. ISBN 9780801867156.
# O Pagador de Promessas

O Pagador de Promessas és una pel·lícula brasilera dirigida per Anselmo Duarte, estrenada el 1962.

## Argument

Zé do Burro (Leonardo Villar) és un terratinent de la Regió Nord-est de Brasil. El seu millor amic és un ase. Quan el seu ase cau malalt de mort, Zé promet a un sacerdot Candomblé que si el seu ase es recupera, donarà la seva terra als pobres i portarà una creu des de la seva granja a l'església de Santa Bàrbara a Salvador, Bahia, on oferirà la creu al sacerdot local. Quan es recupera el seu ase, Zé marxa al seu viatge. Comença la pel·lícula quan Zé, seguit per la seva muller Rosa (Glória Menezes), arriba a fora de l'església. El sacerdot local (Dionísio Azevedo) es nega a acceptar la creu una vegada que té notícies de la promesa " pagana " de Zé i les raons que hi havia al darrere. Tothom intenta manipular el Zé innocent i ingenu. Els adoradors Candomblé locals, per exemple, volen utilitzar-lo com a líder en contra de la discriminació que pateixen de l'Església Catòlica Romana. Els diaris sensacionalistes transformen la seva promesa de donar les seves terres a un " comunista " per a la reforma agrària (que encara és un assumpte molt controvertit al Brasil). Quan la policia dispara a Zé per evitar el seu camí a l'església, els adoradors Candomblé posen el seu cadàver a la creu i forcen el seu camí a l'església.

## Repartiment

* Leonardo Villar: Zé do Burro/Donkey Jack
* Glória Menezes: Rosa
* Dionísio Azevedo: Olavo, the sacerdot
* Geraldo Del Rey: Bonitao/'Handsome'
* Roberto Ferreira: Dede

## Premis i nominacions
### Premis

* 1962 Palma d'Or al 15è Festival Internacional de Cinema de Canes

### Nominacions

* 1963 Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa

## Referències

* ↑ «The 35th Academy Awards» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 15 desembre 2023].
# Tetraka d'ulleres

El tetraka d'ulleres (Xanthomixis zosterops) és una espècie d'ocell de la família dels bernièrids (Bernièrids).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de l'est i nord-oest de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Tetraka d'ulleres». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Retrat de Bindo Altoviti

Retrat de Bindo Altoviti (italià: Ritratto di Bindo Altoviti) és una pintura de l'artista renaixentista italià Raffaello Sanzio, acabada cap a l'any 1514. És una pintura a l'oli sobre taula amb unes dimensions de 60 centímetres d'alçada i 44 cm d'amplada. Es conserva en la National Gallery of Art de Washington DC, Estats Units.

## Història

Bindo Altoviti era un ric banquer nascut a Roma en 1491, però d'origen florentí. La seva família va ser expulsada de Florència per l'oposició al domini dels Mèdici i va trobar refugi a Roma. Era un home conreat, amant de les arts. Aquest mateix personatge seria retratat novament, ja major, per Cellini, en un bust de bronze (Museu Isabella Stewart Gardner de Boston).
Aquesta pintura va pertànyer als descendents de Altoviti fins que l'any 1808 va ser venuda a Lluís I de Baviera. Va romandre en la Alte Pinakothek fins a l'any 1936, quan, després de molts debats sobre la seva autoria, va ser tret de l'Alemanya nazi per marxants anglesos. Adquirida per Samuel Kress, el retrat va passar a ser propietat de la Galeria Nacional d'Art de Washington.

## Anàlisi

La posició del subjecte, graciosa, gairebé efeminada, al costat del fort contrast de llums i ombres són atípics en l'obra de Rafael, particularment en els seus retrats masculins, demostrant l'experimentació de l'artista amb diferents estils i formes en el seu últim període romà. La influència de les obres de Leonardo da Vinci, que Raffaello va estudiar detalladament durant aquest període de la seva carrera, és molt evident en aquesta peça en particular.

## Bibliografia

* Brown, D. i Van Nimmen, J., Raphael and the Beautiful Banker: The Story of the Bindo Altoviti Portrait. Yale University Press, 2005.

## Referències

* ↑ «Retrat de Bindo Altoviti». National Gallery of Art [Consulta: 10 febrer 2016].
# Quercus salicifolia

Quercus salicifolia és una espècie mesoamericana de roure que pertany a la família de les fagàcies. Està classificada en la secció dels roures vermells d'Amèrica del Nord, Centreamèrica i el nord d'Amèrica del Sud que tenen els estils llargs, les glans maduren en 18 mesos i tenen un sabor molt amarg. Les fulles solen tenir lòbuls amb les puntes afilades, amb truges o amb pues en el lòbul.

## Descripció

Quercus salicifolia és un arbre de fins a 25 metres d'altura, amb un tronc de fins a 100 cm de diàmetre. Fulles estretament lanceolades, de fins a 20 cm de llarg, sense dents o lòbuls.

## Distribució

És natiu a Amèrica Central i al centre i sud de Mèxic, de Jalisco a Panamà.

## Taxonomia

Quercus salicifolia va ser descrita per Luis Née i publicat a Anales de Ciencias Naturales 3: 265. 1801.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
salicifolia: epítet que significa "fulles de salze", en al·lusió a la semblança entre les fulles de Q. salicifolia i les de diverses espècies de salze.

### Sinonímia

* Cerris salicifolia (Née) Raf.
* Quercus acapulcensis Trel.
* Quercus acherdophylla Trel.
* Quercus duratifolia C.H.Mull.
* Quercus rubramenta Trel.
* Quercus tahuasalana Trel.

## Referències

* 1 2 McVaugh, R. 1974.
* ↑ Née, Luis 1801.
* ↑ Berendsohn, W.G., A. K. Gruber & J. A. Monterrosa Salomón. 2009.
* ↑ Morales Quirós, J. F. 2015.
* ↑ Correa A., M.D., C. Galdames & M. Stapf. 2004.
* ↑ «Quercus salicifolia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ «Quercus salicifolia». Catalogue of Life. [Consulta: 29 maig 2020].

## Enllaços externs

* Foto de la mostra d'herbari al Jardí Botànic de Missouri, recollides a Panamà el 1938
# Pedrera de la Colònia

La Pedrera de la Colònia és una antiga explotació d'extracció de pedra per a la construcció del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Actualment està del tot abandonada. Està situada al costat nord-est de la Colònia, i també al costat de la carretera B-124, a ran de la pista asfaltada que mena a la Païssa.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.
# Trudovoi (Stàvropol)

* Per a altres significats, vegeu «Trudovoi».
Trudovoi (en rus: Трудовой) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 165 habitants. Pertany al districte rural de Kurskaia.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Sellano

Sellano és una localitat i comune italiana de la província de Perusa, regió de l'Úmbria, amb 1.165 habitants.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Sellano entre 1861 i 2.001

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Sellano (en italià)
# Ophir Optronics

L'empresa Ophir Optronics desenvolupa, fabrica, i comercialitza instruments òptics infrarojos de precisió, instruments fotònics, i equips de mesurament en 3D. La companyia ofereix una gamma de lents òptiques-mecàniques i components per a la defensa, la seguretat, i els mercats comercials, incloent el mercat de la seguretat automotriu.
Ophir produeix lents radiomètriques i lents per a càmeres tèrmiques refrigerades, així com lents DFOV, lents amb augment, i components òptics infrarojos personalitzats. La companyia també subministra instruments làser, mesuradors de potència i energia, perfiladors de raig làser, i analitzadors del espectre electromagnètic.
L'empresa està present en el sector de la indústria, en la sanitat, en la recerca, el desenvolupament, i la innovació, etc. La companyia produeix sistemes de mesurament en 3D sense contacte, i sensors que es fan servir per la inspecció de processos, el control de qualitat i l'enginyeria inversa, en els sectors; odontològic, automotriu, aeroespacial, en la siderúrgia, en la microelectrònica, i en la fabricació de pantalles LCD. La companyia va ser fundada en 1976, i la seva seu central es troba en la ciutat de Jerusalem.

## Referències

* ↑ www.bloomberg.com/
# Tetraka d'Appert

El tetraka d'Appert (Xanthomixis apperti) és una espècie d'ocell de la família dels bernièrids (Bernièrids).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc i dels boscos del sud-oest de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Tetraka d'Appert». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Pedrera del Coll

La pedrera del Coll, o pedrera de Vallcarca, era una explotació minera de granit i pissarra a cel obert al barri del Coll, Barcelona, que va estar activa fins als anys 1960. Propietat d'Enrique Vila Nogareda, amb l'empresa Piedras y Derivados S. A. (PYDSA), produïa pedra i paviment hidràulic. Era una pedrera molt productiva, el 1947 va vendre 32.429 metres cúbics de pedra.
El 1987 s'aprofità l'espai deixat per la pedrera per a construir-hi el parc de la Creueta del Coll, obra de Josep Martorell, Oriol Bohigas i David Mackay, amb una gran plaça de 6,000 m², un llac, que a l'estiu es converteix en piscina, i l'escultura Elogi de l'aigua, d'Eduardo Chillida.

## Referències

* ↑ Bou Roura, Lluís M.; Gimeno Cases, Eva. El Carmel ignorat. Història d'un barri impossible. Ajuntament de Barcelona, 2007, p. 978-84-611-7914-5.
* ↑ «Reportatge: L’antiga pedrera de la Creueta del Coll». Betevé, 09-03-2017.
# Trencaglaç

Un trencaglaç és un vaixell especial dissenyat per moure's i navegar a través de mars i rius coberts de glaç. S'anomena amb el mateix nom la maquinària del vaixell dirigida específicament a trencar el glaç i obrir un canal que permeti la navegació. L'essencial per a un vaixell trencaglaç és l'habilitat per propulsar-se sobre el gel, trencar, i separar els fragments deixant una estela al seu pas.
Per tal que un vaixell sigui considerat trencaglaç calen tres components: un buc especial reforçat, una forma del buc que li faciliti de dispersar el gel i la potència suficient per obrir-se pas. Un vaixell normal amb un buc sense reforçar es trobarà en risc si xoca contra el gel, per molt suau que sigui el cop. Els trencaglaç aconsegueixen de fragmentar el gel mercès al seu moment de força i a la força per pressionar el gel amb la proa. El pes del vaixell oprimeix el gel, el qual no ho suporta, s'esquerda i es trenca a trossos. Un buc especialment dissenyat per un trencaglaç ha de dirigir els fragments cap als costats del vaixell o cap avall, per facilitar l'avanç del vaixell. Una alta concentració de trossos de gel aturaria el vaixell, abans que aquests es trenquessin.

## Enllaços externs

* «Trencaglaç». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sent Avit de Tardas

Sent Avit de Tarda (en francès Saint-Avit-de-Tardes) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte i cantó d'Aubusson.
La seva població al cens de 1999 era de 171 habitants. Està integrada a la Communauté de communes d'Aubusson-Felletin.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 284 | 248 | 212 | 206 | 171 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierrette Legros | |
| 2008- | Pascal Devars | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Olyra longicaudata

Olyra longicaudata és una espècie de peix de la família dels olírids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (16 °C-22 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia i Myanmar.

## Referències

* ↑ «Olyra longicaudata». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Nath, P. i S.C. Dey, 1989. Fish and fisheries of North East India. Arunachal Pradesh Vol. 1, 1-143p.

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i M.C.C. de Pinna, 2004. Heptapterus collettii Steindachner, 1881: a member of the Asian bagrid genus Olyra erroneously assigned to the Neotropical fauna (Siluriformes: Ostariophysi). Copeia 2004(3):665-675.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hora, S. L., 1936: Siluroid fishes of India, Burma and Ceylon. II. Fishes of the genus Akysis Bleeker. III. Fishes of the genus Olyra McClelland. IV. On the use of the generic name Wallago Bleeker. V. Fishes of the genus Heteropneustes Müller. Records of the Indian Museum (Calcuta) v. 38 (pt 2): 199-209.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pantaleó de Pisa

Pantaleó (Pantaleon, Πανταλέων), fill d'Omfalió, fou rei o tirà de Pisa a l'Èlide, vers l'olimpíada 34 (el 644 aC).
A la segona guerra messènica va ajudar els messenis (Strabo, VIII, p. 362). Va reunir un exèrcit amb el que va entrar a Olímpia i es va erigir en únic president dels Jocs Olímpics. Els habitants de l'Èlide mai van considerar aquesta olimpíada com una de les regulars.

## Referències

* ↑ «Panta'leon». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Penriceïta

La penriceïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la pedrera de marbre de Penrice, a Austràlia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La penriceïta és un fosfat de fórmula química [Mg(H₂O)₆][Na(H₂O)₂Al₃(PO₄)₂F₆]·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2021, sent publicada l'any 2022. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Austràlia Meridional, a Adelaida, Austràlia, amb el número de registre: g32227, i a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 76158.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera de marbre de Penrice, a la localitat d'Angaston (Austràlia Meridional, Austràlia). També ha estat descrita a la pedrera Tom's, a la propera localitat de Kapunda. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Penriceite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juny 2022].
* ↑ Anthony R.; Davidson, Cameron. «Penriceite, [Mg(H2O)6][Na(H2O)2Al3(PO4)2F6]·H2O, the F-analogue of aldermanite, from the Penrice marble quarry, South Australia». Australian Journal of Mineralogy, 23, 1, 01-06-2022, pàg. 5-12 [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ Elliott, Peter; Grey, Ian E.; Mumme, William G.; MacRae, Colin M.; Kampf, Anthony R. «Tomsquarryite, NaMgAl3(PO4)2(OH)6 ● 8H2O, a new crandallite-derivative mineral from Tom's phosphate quarry, Kapunda, South Australia». European Journal of Mineralogy, 34, 4, 17-08-2022, pàg. 375–383. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-34-375-2022 [Consulta: 19 octubre 2022].
# Trophy Club

Trophy Club és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2008 tenia 7.391 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Trophy Club tenia 6.350 habitants, 2.271 habitatges, i 1.934 famílies. La densitat de població era de 605,4 habitants/km².
Dels 2.271 habitatges en un 43,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78,6% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 14,8% no eren unitats familiars. En el 12,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 33% entre 25 i 44, un 28,2% de 45 a 60 i un 6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 92.492$ i la renda mediana per família de 93.990$. Els homes tenien una renda mediana de 72.625$ mentre que les dones 36.845$. La renda per capita de la població era de 37.707$. Aproximadament l'1,2% de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Trophy Club». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Trophy Club». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Sant Simon (Cantal)

Sant Simó (en francès Saint-Simon) és un municipi del departament francès de Cantal a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.