OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Boyd (Minnesota)

Boyd és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 210 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boyd tenia 210 habitants, 100 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 153 habitants per km².
Dels 100 habitatges en un 18% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 48% no eren unitats familiars. En el 39% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625 $ i la renda mediana per família de 41.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.591 $ mentre que les dones 17.955 $. La renda per capita de la població era de 16.917 $. Entorn del 4% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boyd». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boyd». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Bryum

Bryum és un gènere de molses (briòfits) de la família de les briàcies, el qual n'és el gènere tipus. Actualment 903 espècies formen part d'aquest gènere.

## Descripció

El gametòfit presenta uns fil·lidis (fulles no vasculars típiques de les molses) lanceolats, ovatolanceolats o a vegades espatulats. Poden estar agrupats a l'àpex o bé uniformement distribuïts al llarg dels caulidis (tiges no vasculars). Les cèl·lules marginals dels fil·lidis són estretes; les cèl·lules medials dels fil·lidis (situades entre el nervi i el marge) són hexagonals o roimbals mentre que les basals del fil·lidi són de quadrades a rectangulars. El nervi central és percurrent (arriba fins al marge del fil·lidi) o excurrent (sobrepassa la fulla amb una punta filiforme). L'esporangi presenta una càpsula pèndula de forma entre cilÍndrica i periforme. Les dents que envolten l'obertura de la càpsula (el peristoma) són dobles.
Depén de l'espècie els gametangis masculins (anteridis) i femenins (arquegonis) poden situar-se en individus distints independents (plantes dioiques) o bé en el mateix individu, ja sigui en el mateix caudilis (autoiques) o en el mateix involucre terminal del caudili (sinoiques).

## Geleria d'imatges

* Bryum weigelii
* Imatge de microscopia d'un fil·lidi de Bryum elegans, s'observa el nervi percurrent i les cèl·lules marginals estretes
* Gametòfit de Bryum argenteum
* Catifa de Bryum barnesii

## Espècies destacades

Als Països Catalans hi ha un total de 45 espècies del gènere Bryum:
| Bryum algovicum Bryum alpinum Bryum arcticum Bryum argenteum Bryum barnesii Bryum bicolor Bryum bimum Bryum bornholmense Bryum caespiticium Bryum capillare Bryum creberrimum Bryum cyclophyllum Bryum donianum Bryum dunense bryum elegans | Bryum flaccidum Bryum funckii Bryum gemmiferum Bryum gemmilucens Bryum gemmiparum Bryum imbricatum Bryum intermedium Bryum klinggraeffii Bryum laevifilum Bryum microertythrocarpum Bryum mildeanum Bryum muehlenbeckii Bryum pallens Bryum pallescens Bryum provinciale | Bryum pseudotriquetrum Bryum radiculosum Bryum rubens Bryum ruderale Bryum rufifolium Bryum sauteri Bryum schleicheri Bryum stenoctrichum Bryum subapiculatum Bryum tenuisetum Bryum torquescens Bryum turbinatum Bryum versicolor Bryum violaceum Bryum weigelii |

## Referències

* ↑ «Bryum». The Plant List. [Consulta: 24 març 2018].
* 1 2 Casas, Creu. Flora dels briòfits dels Països Catalans. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2001. ISBN 84-7283-583-9.
# Coprini

Els Coprini són una tribu d'escarabats de la subfamília dels escarabats piloters (Scarabaeinae). Varen ser classificats per primera vegada pel biòleg William Elford Leach el 1815.

## Característiques

Scholtz et al. els descriuen com escarabats tunelers de color negre brillant, d'entre nou i trenta mil·límetres de llargada i de cos convex. També, però, afirmen que l'agrupació basada en aquestes característiques té poca validesa filogenètica i que és probable que la classificació de diversos gèneres d'aquesta tribu i de relacionades pugui canviar.

## Taxonomia

La tribu coprini comprèn més de 900 espècies en 21 gèneres diferents:
* Canthidium Erichson, 1847
* Catharsius Hope, 1837 (Àfrica i Asia)
* Chalcocopris Burmeister, 1846 (Brazil)
* Copridaspidus Boucomont, 1920 (Àfrica)
* Copris Geoffroy, 1762 (cosmopolità, introduït a Austràlia i Hawaii)
* Coptodactyla Burmeister, 1846 (Austràlia, Melanèsia)
* Dichotomius Hope, 1838 (Amèrica)
* Heliocopris Hope, 1837 (Àfrica tropical i Àsia sudoriental)
* Holocanthon Martínez & Pereira, 1956
* Holocephalus Hope, 1838 (Brasil meridional, Paraguai)
* Isocopris Pereira et Martínez (Brazil)
* Litocopris Waterhouse, 1891 (Àfrica)
* Macroderes Westwood, 1876 (Sud-àfrica)
* Metacatharsius Paulian, 1939 (Àfrica)
* Ontherus Erichson, 1847 (Amèrica Central i Amèrica del Sud)
* Parachorius Harold, 1873
* Pseudocopris Ferreira, 1960 (Angola, Congo, Moçambic, Tanzània, Zàmbia i Zimbabwe)
* Pseudopedaria Felsche, 1904 (Àfrica tropical)
* Synapsis Bates, 1868
* Thyregis Blackburn, 1904 (Àsia)
* Xinidium Harold, 1869 (Sud-àfrica)

## Ecologia

La majoria de les espècies són nocturnes i copròfagues, tot i que algunes també són necròfagues. Enterren la femta en túnels poc profunds primer per després utilitzar-la per a la construcció de nius en túnels més profunds.

## Referències

* 1 2 «Coprini» (en anglès). Integrated Taxonomic Information System. [Consulta: 11 abril 2023].
* ↑ Leach, William Elford. A tabular View of the external Characters of Four Classes of Animals, which Linné arranged under INSECTA; with the Distribution of the Genera composing Three of these Classes into Orders, andc. and Descriptions of several New Genera and Species (en anglès). Londres: Transactions of the Linnean Society of London, 1815.
* 1 2 3 Scholtz, Clarke H. Evolutionary biology and conservation of dung beetles. Sofia-Moscow: Pensoft Pub., 2009. ISBN 978-954-642-517-1.
* ↑ VAZ-DE-MELLO, Fernando Z. Synopsis of the new subtribe Scatimina (Coleoptera: Scarabaeidae: Scarabaeinae: Ateuchini), with descriptions of twelve new genera and review of Genieridium, new genus. 2008.
* ↑ Mathison, Blaine A.; Hardy, Martin; Bezdek, Aleš; Schoolmeesters, Paul (2018). "A Worldwide Checklist of the Tribes and Genera of Aegialiinae, Aphodiinae, Termitotroginae, Aulonocneminae, Scarabaeinae, and Coprinae (Coleoptera: Scarabaeoidea: Scarabaeidae)"
# Aristaeomorpha foliacea

La gamba vermella o gamba roja (Aristaeomorpha foliacea) és una espècie de crustaci decàpode marí de la família Aristeidae.

## Morfologia

És una gamba de dimensions mitjanes, que pot arribar a fer fins 22,5 cm. Els mascles són més petits que les femelles i no arriben als 20 cm.

## Ecologia

Viu en fondàries fangoses, està distribuïda en tots els oceans. És comuna en el Mediterrani. Viu entre els 250 i 1.300 m de fondària. Menja sobretot invertebrats marins, en particular krill.

## Notes

* ↑ Institut d'Estudis Catalans «gamba». Diccionari de la llengua catalana, 02-03-2020.
* ↑ Acadèmia Valenciana de la Llengua «gamba». Diccionari normatiu valencià, 02-03-2020.
* ↑ Universitat de les Illes Balears - Institut d'Estudis Catalans «gamba». Diccionari de pesca.
* 1 2 Fransen, C.; De Grave, S. (2014). «Aristaeomorpha foliacea». World Register of Marine Species.
* 1 2 3 L. B. Holthuis, p. 8.
* ↑ W. Luther, K. Fiedler, p. 112.
* ↑ Fischer, W. & G. Bianchi, p. 3.
* ↑ «Aristaeomorpha foliacea» (en anglès).
* ↑ «Aristaeomorpha foliacea, giant red shrimp» (en anglès). [Consulta: 8 juliol 2014].

## Bibliografia

* Food and Agriculture Organization of the United Nations. FAO Species identification sheets For Fisheries Purposes: Western Indian Ocean (en anglès), 1984.
* L. B. Holthuis. FAO Fisheries Synopsis. Shrimps and Prawns of the World. An Annotated Catalogue of Species of Interest to Fisheries (en anglès). 1, 1980.
* Wolfgang Luther, Kurt Fiedler. Guida alla fauna marina costiera del Mediterraneo.
* M. Tavares. «Shrimps» (en anglès). Universidade Santa Úrsula. Arxivat de l'original el 2014-09-24. [Consulta: 1r abril 2017].

## Enllaços externs

* «Aristaeomorpha foliacea (Risso, 1827) (accepted name)».
* «Aristaeomorpha foliacea, giant gamba prawn».
* «Aristaeomorpha foliacea».
* «Gambero rosso».
# Aristòcrates (escriptor)

Aristòcrates (en llatí Aristocrates, en grec antic Άριστοκράτης) va ser un historiador espartà, fill d'Hiparc, que va escriure un llibre sobre els afers de Lacedemònia (Λακωνικά), del que Ateneu menciona el quart llibre, i Plutarc es refereix a tota l'obra, i també altres autors, com ara Esteve de Bizanci.

## Referències

* ↑ 6.Aristocrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 303
Viccionari
# Anókhino

Anókhino (en rus: Анохино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 27 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Bryonia

Bryonia és un gènere de plantes amb flors cucurbitàcies. Són natives d'Euràsia i regions adjacents com el Nord d'Àfrica, el sud d'Àsia i les Illes Canàries. Junt amb el gènere Ecballium són els únics gèneres autòctons de cucurbitàcies als Països Catalans.

## Descripció i ecologia

Les Bryonia són plantes perennes herbàcies enfiladisses diclines o dioiques. Les seves fulles són palmades i amb lòbuls. El fruit és una baia globular.

## Ús en humans

Les Bryonia de vegades es cultiva en jardins, algunes espècies tenen ús medicinal, però en general són plantes verinoses i en alguns casos la seva ingestió pot produir la mort.
La Royal Navy britànica va donar el nom de Bryonia a dos vaixells HMS Bryony.

## Taxonomia

12 espècies s'accepten per part de USDA: 10 d'aquestes tenen el suport de l'anàlisi filogenètica:
* Bryonia acuta Desf. (abans inclosa en B. cretica)
* Bryonia alba L. –
* Bryonia aspera Steven ex Ledeb.
* Bryonia cretica L. –
* Bryonia dioica Jacq. – abans de vegades inclosa en B. cretica)
* Bryonia lappifolia Vassilcz.
* Bryonia marmorata E.M.A.Petit
* Bryonia melanocarpa Nabiev
* Bryonia monoica Aitch. & Hemsl.
* Bryonia multiflora Boiss. & Heldr.
* Bryonia syriaca Boiss.
* Bryonia verrucosa Aiton

### Anteriorment classificades com Bryonia

* Moltes espècies de Cayaponia ("American bryonies")
* Diverses espècies de Cucumis, Solena i Zehneria
* Coccinia abyssinica
* Corallocarpus epigaeus
* Diplocyclos palmatus
* Kedrostis africana
* Melothria pendula (as B. guadalupensis)
* Trichosanthes ovigera (as B. cucumeroides)

## Notes

* ↑ USDA (2009)
* ↑ Volz and Renner (2009)

## Referències

* United States Department of Agriculture (USDA) (2009): Germplasm Resources Information Network – Bryonia Arxivat 2010-05-28 a Wayback Machine.. Version of 2009-MAY-15. Retrieved 2010-APR-15.
* Volz, S. M., and S. S. Renner (Volz and Renner) 2009. Phylogeography of the ancient Eurasian medicinal plant genus Bryonia (Cucurbitaceae) inferred from nuclear and chloroplast sequences. Taxon 58(2): 550-560.
* Renner S. S., Scarborough J., Schaefer H., Paris H.S., and J. Janick. (Renner et al. (2008) Dioscorides's bruonia melaina is Bryonia alba, not Tamus communis, and an illustration labeled bruonia melaina in the Codex Vindobonensis is Humulus lupulus not Bryonia dioica. Pp. 273-280 in Pitrat, M., ed., Cucurbitaceae 2008, https://w3.avignon.inra.fr/dspace/handle/2174/218 Arxivat 2012-03-28 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Medicinal uses of Bryonia alba - Note: This is a historical document from the 1930s and may not be medically accurate today.
* Bryonia cretica Flowers in Israel
# Arnau de Preixens

Arnau de Preixens (? — Bellpuig de les Avellanes, ~1195) fou bisbe d'Urgell entre el 1166 i 1195.
El 1195 es retirà al monestir de Bellpuig de les Avellanes, on morí i fou enterrat a l'església monàstica, sent abat del monestir Ramon.

## Referències

* ↑ «Arnau de Preixens». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cua de ventall ventreblanc

El cua de ventall ventreblanc (Rhipidura euryura) és un ocell de la família dels ripidúrids (Rhipiduridae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes de Java.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall ventreblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Cua del Pantà de Terradets

La cua del pantà de Terradets és una zona humida situada a la cua de l'embassament de Terradets, que represa les aigües de la Noguera Pallaresa, aigües avall de Tremp. per a la central hidroelèctrica de Terradets.
Presenta un ampli ventall de morfologies: zones fluvials somes, meandres abandonats, etc. Aquesta varietat d'ambients es tradueix, a la vegada, en una elevada diversitat biològica. Pel que fa a la vegetació destaca la presència de grans extensions de canyissar a la cua de l'embassament, així com formacions de boga, joncs i càrex. El bosc de ribera es localitza preferentment a la cua de l'embassament i està format per salzeda amb salze blanc (Salix alba) amb pollancres (Populus nigra) (hàbitat d'interès comunitari codi 92A0). Aigües amunt, ja en ple tram fluvial d'aigües corrents, hi apareixen altres espècies com el saulic (Salix purpurea), la sarga (Salix elaeagnos), l'om (Ulmus minor) o el vern (Alnus glutinosa), entre d'altres. En resum, es tracta d'un espai de notable interès caracteritzat per la presència d'una salzeda ben constituïda i d'un canyissar, que ocupen una extensió molt significativa.
Pel que fa a la fauna, la zona és un punt de cria d'espècies com el cabussó emplomallat (Podiceps cristatus), el cabusset (Tachybaptus ruficollis) i el bernat pescaire (Ardea cinerea). Així mateix, durant l'època de cria s'hi han observat espècies d'ocells com l'arpella (Circus aeruginosus), el martinet blanc (Egretta garzetta) o el bec d'alena (Recurvirostra avocetta). Quant als mamífers, destaca la presència de llúdriga (Lutra lutra) a tot aquest sector de la Noguera Pallaresa.
Els principals impactes sobre l'espai provenen bàsicament d'un lleure poc ordenat (pesca, esports nàutics, etc.). La proximitat de la carretera C-13 afavoreix la sobre-freqüentació, especialment al sector sud-oest de l'espai. L'extensió dels conreus, que en alguns trams arriben a peu de riu, és un factor de desaparició del bosc de ribera i de la vegetació helofítica.
Aquesta zona es localitza a l'interior de l'espai del PEIN «Serra del Montsec» i forma part també de la Xarxa Natura 2000 (espai ES5130015 Serres del Montsec, Sant Mamet i Mitjana).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cua del Pantà de Terradets». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 26 agost 2014].
# Arxiprestat

Dins de l'església catòlica, un arxiprestat és una agrupació de parròquies amb finalitats de coordinació a diferents nivells, sota la coordinació d'un dels sacerdots que hi pertany, el qual rep el nom d'arxipreste. És la primera subdivisió en l'organització territorial d'un bisbat, o la segona, en el cas que hi existeixin les zones pastorals o una altra subdivisió primària equivalent.

## Notes

* ↑ Tot i que arxipreste és l'única forma que recullen els diccionaris normatius actuals, també s'han usat altres variants com arxiprest o arcipreste. Veg. Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «arxipreste». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
# Bacchus

Bacchus és una òpera en quatre actes amb música de Jules Massenet i llibret en francès de Catulle Mendès. Es va estrenar a l'Òpera Garnier de París el 5 de maig de 1909.

## Personatges

| Personatge | Tessitura | Repartiment de l'estrena Director d'orquestra: Henri Rabaud |
| Bacchus | tenor | Lucien Pierre Muratore |
| Ariane | soprano | Lucienne Bréval |
| Regni Amahelli | mezzosoprano | Lucy Arbell |
| Révérend Ramavacon | baix | André Gresse |
| Kéléyi | soprano | Antoinette Laute-Brun |
| Silène | baríton | Marcelin Duclos |
| Mahouda | baríton | Triadou |
| Pourna | tenor | Nansen |
| Ananda | baríton | Cerdan |
| Manthra, una manyaga | paper mut | Blanche Kerval |
| Clotho | paper parlat | Brilli |
| Perséphone | paper parlat | Renée Parny |
| Andéros | paper parlat | de Max |
| Cor: seguidors de Persèfone, monges, monjos, guerrers, sacerdots, bacantes, faunes, veus divines. |||

## Referències

* ↑ (en italià) amadeusonline.net Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# DO-214

DO-214 és un estàndard que especifica un grup d'encapsulats de semiconductors per a díodes muntats en superfície.
Aquest paquet de dos terminals de muntatge superficial consta d'un circuit muntat en un marc de plom i encapsulat dins d'un compost de plàstic. El compost està dissenyat per suportar temperatures de soldadura normals sense deformacions i les característiques de rendiment del circuit es mantindran estables quan s'utilitzen en la majoria de condicions d'humitat alta. Els terminals no requereixen neteja o processament addicionals quan s'utilitzen en muntatge soldat.

## Visió general

L'estàndard inclou múltiples variants de paquet:
* DO-214AA, també conegut com SMB, és de mida mitjana.
* DO-214AB, també conegut com SMC, és la mida més gran.
* DO-214AC, també conegut com SMA, és la mida més petita.
* DO-214BA, també conegut com GF1.

## Referències

* ↑ «[https://www.bourns.com/docs/product-datasheets/bjr.pdf?sfvrsn=e7c49b23_123 BOURNS® THYRISTOR SURGE PROTECTOR PRODUCTS PACKAGE MECHANICAL INFORMATION]» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ «DO-214AC, SMA Single Diodes» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ «SMA (DO-214AC) | Zener Diodes | Diodes and Rectifiers | Vishay» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ «Package Outline Dimensions» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2023].
# Aulacorhynchus lautus

Aulacorhynchus lautus és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que habita la selva humida de la Sierra Nevada de Santa Marta, al nord de Colòmbia.
# Bryson City

Bryson City és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.411 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bryson City tenia 1.411 habitants, 588 habitatges i 323 famílies. La densitat de població era de 255,8 habitants per km².
Dels 588 habitatges en un 21,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,1% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 44,9% no eren unitats familiars. En el 41,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,6% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 27,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.232 $ i la renda mediana per família de 31.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.528 $ mentre que les dones 19.833 $. La renda per capita de la població era de 14.446 $. Entorn del 14,8% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bryson City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bryson City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Asil Inglada Via

L'Asil Inglada Via és una edifici modernista del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de grans dimensions. Consta de planta baixa i dos pisos sota coberta de teula àrab i terrat. Té galeries i pati posterior que enllaça amb una construcció recent. La façana, de composició equilibrada, presenta una galeria de finestres d'arc apuntat al pis superior i dos pisos de finestres entre una cornisa esglaonada de maó. Centra la composició un gran finestral d'arc de mig punt. La façana posterior i la distribució interior s'articulen a partir d'un cos central i dues ales laterals. Tota l'organització està plantejada d'acord amb la funcionalitat de l'edifici. S'ha utilitzat el maó vist com a element constructiu. L'obra respon a les característiques del llenguatge modernista.

## Història

L'Asil Inglada és un edifici de caràcter públic. Es troba en la zona d'eixample formada als costats de la carretera de Sant Martí de Sarroca, BV-2121, inaugurada el 1881. És una zona interessant pel que fa a l'arquitectura eclèctica i modernista. L'edifici, construït el 1916, va ser fundat com asil el 1917 per acollir les dones pobres de la vila, a instàncies de la família Inglada Via.
Després de la Guerra va passar a l'obra social de la Caixa d'Estalvis del Penedès, que en feu la llar de la Vellesa i condicionà l'edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 «Asil Inglada Via». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].

## Enllaços externs

* Asil Inglada Via, fitxa del catàleg de l'Ajuntament