OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francisco Hormazábal

Francisco Hormazábal (Aguas Blancas, 4 de juliol de 1920 - Santiago de Xile, 13 de gener de 1990), conegut com a Pancho Hormazábal, fou un futbolista xilè de la dècada de 1940 i posteriorment entrenador.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Colo-Colo durant gairebé una dècada. Fou 4 cops internacional amb la selecció de Xile l'any 1945.
Com a entrenador destacà a Independiente Santa Fé, club amb el qual fou campió colombià el 1975.
Trajectòria com a entrenador:
* 1950: Fiap
* 1953: Palestino
* 1953–1956: O'Higgins Braden / O'Higgins
* 1957–1958: Colchagua
* 1959–1960: Unión Española
* 1962: Ferrobádminton
* 1963–1965: Xile
* 1963: Santiago Morning
* 1964: Deportes Temuco
* 1966–1967: Independiente Medellín
* 1968–1969: Antofagasta Portuario
* 1970–1971: Colo-Colo
* 1972: Santiago Wanderers
* 1972–1973: Independiente Medellín
* 1974: Pereira
* 1975–1976: Santa Fé
* 1977–1981: Unión Magdalena
* 1982: Pereira
* 1983–1984: Huachipato
* 1985: Audax Italiano

## Referències

* ↑ Perfil a colocolo.cl
* ↑ Perfil a solofutbol.cl
* ↑ «Independiente Santa Fe y las siete ocasiones que gritó campeón» (en castellà). El Tiempo, 14-07-2012 [Consulta: 28 agost 2015].
# L'herència Ferramonti

L'herència Ferramonti (títol original en italià: L'eredità Ferramonti) és una pel·lícula italiana dirigida per Mauro Bolognini el 1976. Ha estat doblada al català.

## Argument

A Roma, el 1880, Gregorio Ferramonti que ha fet fortuna en el forn de pa, menysprea i rebutja els seus tres fills, Mario, Pippo i Teta, que acusa de no estimar-lo i de no voler-ne més que els seus diners. Teta s'ha casat amb Paolo Furlin, alt funcionari del Ministeri d'obres públiques i aviat diputat. Mario és un especulador maldestre, cobert de deutes de jocs, que col·lecciona amants. Pippo és un dèbil que es llança sense èxit en un negoci de quincalleria. Adquireix el seu fons de comerç dels esposos Carelli, i es casa amb la filla, Irene, la qual emprèn, amb fins arrivistes, la reconciliació i seducció de tota la família Ferramonti, esdevenint l'amant de Mario i de Gregorio.

## Repartiment

* Dominique Sanda: Irene Carelli-Ferramonti
* Anthony Quinn: Gregorio Ferramonti
* Fabio Testi: Mario Ferramonti
* Gigi Proietti (als crèdits, Luigi Proietti): Pippo Ferramonti
* Adriana Asti: Teta Ferramonti-Furlin
* Paolo Bonacelli: Paolo Furlin
* Rossella Rusconi: Flaviana Barbati
* Harold Bradley (als crèdits, Harald Bromley): Andrea Barbati
* Silvia Cerio: La signora Minelli
* Maria Russo: Rosa Carelli
* Simone Santo: Armando Carelli
* Rossana Di Lorenzo: Matilda

## Premis i nominacions

* Festival de Cannes 1976: Premi a la interpretació femenina (Festival de Canes) per Dominique Sanda.

## Referències

* ↑ esadir.cat. L'herència Ferramonti. esadir.cat.
* ↑ «L'ererità Ferramonti». The New York Times.
# Milroy (Pennsilvània)

Milroy és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.386 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Milroy tenia 1.386 habitants, 582 habitatges, i 388 famílies. La densitat de població era de 798,7 habitants/km².
Dels 582 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.529 $ i la renda mediana per família de 42.880 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.331 $ mentre que les dones 19.167 $. La renda per capita de la població era de 14.136 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 12,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Milroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Milroy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francesc de Catarroja

Francesc de Catarroja (Catarroja, l'Horta Sud, 1696 — Maracaibo, Veneçuela, 1752), també referit com a Franco de Catarroya o Francisco de Catarroja, fou un missioner i lingüista valencià, autor del vocabulari de llengua barí més antic que es coneix.
Fou ordenat frare caputxí el 9 de març de 1714. En 1725 va partir cap a la Missió de Maracaibo, on més tard va fundar els pobles de San Francisco de Asís de Apón (1735) i San Rafael de Chicomu (1738). Hi va ostentar el càrrec de prefecte entre 1737 i 1740, i va gestionar la divisió de la Missió (1749), en què els caputxins valencians quedaren a càrrec de Santa Marta i Riohacha. Va morir a la ciutat del Lago el 9 de desembre de 1752.
El pare Catarroja és l'autor del vocabulari més antic que es coneix de la llengua barí, titulat per ell mateix Vocabulario de algunas Vozes de la Lengua de los Indios Motilones que avitan en los Montes de las Provinzias de Sta. Marta y Maracayo (1738). Per a la confecció d'aquest recull lèxic, que consta de 513 mots i inclou una explicació de la manera de comptar en aquesta llengua, necessità l'ajuda d'un xiquet autòcton procedent de la foia del Catatumbo.

## Referències

* 1 2 «Francesc de Catarroja». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 16 novembre 2014].
* 1 2 3 4 Arellano, Fernando. Una introducción a la Venezuela prehispánica: culturas de las naciones indígenas venezolanas. Caracas: Arte, 1987, p. 205-206, 353 [Consulta: 16 novembre 2014].
* ↑ Rodríguez, José Ángel. Visiones del oficio: historiadores venezolanos en el siglo XXI. Caracas: Academia Nacional de la Historia, 2000, p. 356-357.
* 1 2 Carrocera, Buenaventura de. Lingüística indígena venezolana y los misioneros capuchinos (en espanyol). Universidad Católica Andrés Bello, p. 326.
* ↑ Peña Vargas, Ana Cecilia. Misiones capuchinas en Perijá. Documentos para su Historia 1682-1819. Caracas: Academia Nacional de la Historia, 1995, p. Tomo I, pp.205 y 227.
* ↑ Armellada, Cesáreo de «¿Todos los indígenas de Perijá son Motilones? ¿Los Motilones son Caribe?». Venezuela Misionera, vol. 112, 1948, pàg. 131-136.
# Gran Segell de França

El Gran Segell de França (en francès i oficialment: Grand Sceau de la République Française) és el segell oficial de la República Francesa. És obra de l'artista Jean-Jacques Barre.

## Referències

* ↑ Rouvier, Louis. Les Sceaux de la Grande Chancellerie de France de 458 à nos jours (en francès). imprimerie de la société du Petit Marseillais, 1935, p. 83-84.
# Jamila

Jamila, Jemila o Djemila és el nom dels següents personatges:
Jamila forma part del nom de molts personatges:
* Djemila, cantant àrab del segle vii
* Jamila, compositora i directora d'orquestra àrab
* Jamila Afghani, activista afganesa
* Jamila Chouaibi, escaquista marroquina
* Jamila Lunkuse, nadadora ugandesa
* Jamila Sanmoogan, nadadora de Guyana
El nom Jamila també forma part del nom d'accidents geogràfics:
   * Djémila, antiga ciutat
   * Teatre romà de Djemila$_{Textensubíndex}$

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquest llistat s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Jamila, tot i que no en fos el nom principal.
# Francisco Higuera Fernández

Francisco Higuera Fernández (Escurial, Província de Càceres, 30 de gener de 1965) és un futbolista extremeny retirat.

## Trajectòria esportiva

Va debutar a la Primera divisió espanyola de futbol el 24 de setembre de 1983, a un Atlètic de Madrid - RCD Mallorca (3-0). Però, la major part de la seva carrera la va desenvolupar en el Reial Saragossa, amb el qual va guanyar la Copa del Rei enfront del Celta de Vigo el 1994 i la Recopa d'Europa enfront de l'Arsenal Football Club el 1995. També va participar en la primera divisió Mexicana amb el Puebla Fútbol Club.

## Trajectòria

* RCD Mallorca - 1983/88
* Reial Saragossa - 1988/96
* Puebla - 1997/98
* Xerez CD - 1998/2000

## Enllaços externs

* Estadístiques a Primera divisió - LFP (castellà)
# Mimas

«Mimas» té aquests significats:
* Mimas, un dels Gegants, fill de Gaia en la mitologia grega.
* Mimas (satèl·lit), un dels satèl·lits de Saturn.
* Muntanyes de Mimas a Jònia
* Mimas, gènere de papallones de la família dels esfíngids
# Francisco de Colonia

Francisco de Colonia (Burgos, c. 1470 - ibídem, 1542), fou un arquitecte i escultor castellà.
Va néixer en una família d'importants artistes d'ascendència alemanya: era net de Juan de Colònia i fill de Simón de Colònia, amb qui va col·laborar en importants obres. Va intervenir a la Col·legiata de Santa Maria de Valladolid, a la catedral Nova de Salamanca i en les obres de la catedral Nova de Plasencia. Així mateix va construir la capella de Sant Domènec del desaparegut convent de Sant Pau de Burgos, de l'Orde dels dominics. Després de l'enfonsament d'un primer cimbori a la catedral de Burgos, va col·laborar en la construcció d'un segon (1539-1568) fins a la seva mort.
Quant al seu estil, es va mantenir en la utilització de les estructures gòtiques sense assimilar les idees renaixentistes, encara que en la Porta de la Pellejería de la catedral de Burgos va iniciar un estil lligat al plateresc.

## Bibliografia

* Casillas García, José Antonio. El Convento de San Pablo de Burgos: Historia y Arte. Salamanca: Editorial San Esteban, 2003. ISBN 84-8260-118-0.
# Gran Romania

La Gran Romania (en romanès: România Mare) és un concepte polític irredemptista que fa referència al territori de Romania entre la Primera Guerra Mundial i la Segona Guerra Mundial quan el país balcànic assolí la seva màxima extensió geogràfica.
El terme de la Gran Romania no porta implícit ni concepcions expansionistes ni irredemptistes com si que ho porta el terme Gran Sèrbia o Gran Albània. El nom fou encunyat just després de la Primera Guerra Mundial quan Romania rebé com a compensacions de guerra els territoris històrics de la Transsilvània i la Bucovina procedents de l'Imperi Austrohongarès i la Bessaràbia de Rússia pel tractat de París de 1920. El nom significà l'assoliment de l'estat-nació romanès i d'un important renaixement cultural i nacional.
Després del Segon Repartiment de Viena el nom prengué un significat irredemptista, ja que amb el permís del Pacte Molotov-Ribbentrop d'agost de 1939, Romania perdé els territoris de Transsilvània, Bessaràbia i el nord de la Bucovina.
Avui en dia, el terme és majoritàriament emprat per les reclamacions nacionalistes dels territoris perduts després de la Segona Guerra Mundial i que ara són territoris d'Ucraïna i de Moldàvia. A Romania, el Partit de la Gran Romania és format per persones vinculades a l'antiga seguretat de l'estat comunista. El seu ideari és antioccidental, antihongarès, antieuropeista i relativament poc antieslavista.
L'any 1918, al final de la Primera Guerra Mundial, Transsilvània, Bucovina i Bessaràbia foren unides a l'antic regne de Romania. Transsilvània fou la darrera d'ésser unida i ho feu a través de la Proclamació d'Unió d'Alba Iulia. La declaració fou recolzada pels diputats romanesos i alemanys de Transsilvània però no pels hongaresos (24%) que hi votaren en contra.
A la Bucovina, un consell nacional que representava el poble votà la incorporació de la regió al país. Els diputats romanesos, alemanys, polonesos i jueus votaren afirmativament, però els ucraïnesos (37%) votaren negativament.
A Bessaràbia, havent declarat que el Consell del País tenia la sobirania de la regió ja el 1917 i per tal d'evitar el desordre arran de la Revolució russa, van cridar a les tropes romanesos per tal que els protegissin d'una incursió bolxevic. El 9 d'abril de 1918, 86 dels 148 diputats electes demanaren la incorporació a Romania.
Després de la Segona Guerra Mundial, Romania obtingué territoris que havia perdut en mans d'Hongria però no aquells que havia perdut per l'avenç de les tropes soviètiques. Així, hagué de cedir a l'URSS la Bessaràbia i quatre illots deshabitats (3 al Danubi i 1 al mar Negre).

## Referències

* ↑ Malbone W. Graham «The Legal Status of the Bukovina and Bessarabia». The American Journal of International Law. American Society of International Law, 38, 4, 01-10-1944, pàg. 667–673. DOI: 10.2307/2192802. JSTOR: 2192802.
# Illa Adugak

L'Illa Adugak (també anomenada Adougakh, possiblement de l'aleutià Adudak; rus: Адугак; anglès: Adugak Island) és una petita illa que forma part de les illes Fox, un subgrup de les illes Aleutianes, al sud-oest d'Alaska. Fa uns 2 km de llargada i es troba un 8 km al nord-oest de la costa d'Umnak. La seva alçada màxima és de 31 msnm i els seus voltants són molt perillosos per a la navegació per culpa de les nombroses roques que hi ha prop de la superfície.

## Nom

El nom li va ser donat el 1840 per Ivan Veniaminov. El seu origen podria ser el mot "Adudak",que significa "una mica llarg".

## Fauna

L'illa ha estat protegida com a rookery per la presència del lleó marí de Steller, en perill d'extinció, que s'ha observat durant l'hivern alimentant-se dels peixos que habiten les aigües properes.
El gavotí de Cassin havia viscut a la zona, però va desaparèixer pels depredadors introduïts, els vessaments de petroli i la mortalitat per interaccions pesqueres.

## Referències

* ↑ Bulletin - United States Geological Survey. United States Geological Survey, 1906 [Consulta: 22 setembre 2008].
* ↑ U.S. Coast and Geodetic Survey. United States Coast Pilot: Alaska. Part II. Yakutat Bay to Arctic Ocean. US Govt. Printing Office, 1916, p. 216 [Consulta: 22 setembre 2008]. «adugak island.»
* ↑ Geological Survey Professional Paper (en anglès). U.S. Government Printing Office, 1949.
* ↑ «US Code - 50 CFR Ch. II - Subpart B - § 223.202 - Steller sea lion». United States Federal Government. [Consulta: 22 setembre 2008].
* ↑ Sinclair, Elizabeth. «SEASONAL AND SPATIAL DIFFERENCES IN DIET IN THE WESTERN STOCK OF STELLER SEA LIONS (page 8)». National Marine Mammal Laboratory. Arxivat de l'original el 21 setembre 2008. [Consulta: 22 setembre 2008].
* ↑ «Alaska Seabird Information Series». United States Fish and Wildlife Service.
# Jamila (nom)

Jamila és un nom femení àrab (àrab: جميلة, Jamīla) que literalment significa ‘bella’. Si bé Jamila és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Jemila, Djemila, Djémila... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a nom comú entre musulmanes, també el duen musulmanes no arabòfones que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
La forma masculina d'aquest nom és Jamil.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «جمل». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «جمل». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «جمل» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Football Club de Sion

El Football Club de Sion o FC Sion és un club suís de futbol de la ciutat de Sion.

## Palmarès

* 2 Lligues de Suïssa: 1992, 1997
* 11 Copes de Suïssa: 1965, 1974, 1980, 1982, 1986, 1991, 1995, 1996, 1997, 2006, 2009, 2011

## Jugadors destacats

* Juan Barbas (1991~1992)
* Mark Bright (1997)
* Gabri (2011~)
* Johnny Leoni
* Gennaro Gattuso
* Alex Song

## Enllaços externs

* Football Club de Sion - Lloc web oficial (francès)
# Krívaia Rosxa

Krívaia Rosxa - Кривая Роща (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 139 habitants. Pertany al districte (raion) de Rakítnoie.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].
# Miroslav Poljak

Miroslav Poljak (Zagreb, 3 de setembre de 1944 - Zagreb, 2 de novembre de 2015) fou un waterpolista croat que va competir sota bandera iugoslava durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla d'or en la competició del waterpolo.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa de waterpolo de 1966 i una medalla d'or als Jocs del Mediterrani de 1971.
A nivell de clubs jugà al HAVK Mladost, amb qui guanyà tres Copes d'Europa de Waterpolo, el 1968, 1969 i 1970; i quatre lligues de Iugoslàvia, el 1962, 1967, 1969 i 1971.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Miroslav Poljak». [Consulta: 6 desembre 2023].
# Funció tècnica

Una funció tècnica és el passatge, mitjançant un dispositiu apropiat, d'un conjunt donat d'estats inicials d'un sistema, al conjunt desitjat d'estats finals. Per exemple, si el sistema és "una font d'aigua", el seu estat inicial és "impura", la "funció de purificació de l'aigua" és la transformació de l'aigua de la font perquè el seu estat final sigui "aigua pura en el grau desitjat".
La realització de la funció requereix un dispositiu capaç d'efectuar la transició de l'estat inicial al final. Per al concepte de funció tècnica no importa la manera especificada que s'aconsegueix aquesta transició, sinó la transició mateixa. En l'exemple donat, el dispositiu és "un sistema de purificació d'aigua" que pot realitzar-se de moltes maneres: sistema de filtres, agregat de substàncies químiques que precipitin les impureses en suspensió, evaporació de l'aigua, etcètera. Qualsevol que sigui el dispositiu triat (que depèn de les característiques de la font, costos admissibles, grau de puresa desitjat) la funció és la mateixa, encara que tal vegada el rang de puresa final (la total és impossible d'aconseguir) variï.
El concepte de funció usat en tecnologia és el mateix que l'usat en fisiologia en retransmetre's "òrgan". L'única diferència és que en el cas tecnològic la funció tècnica la realitza un artefacte, mentre que en el fisiològic la realitza un òrgan o un sistema d'òrgans com el sistema circulatori.

## Enllaços externs

* Funció tècnica en la Enciclopèdia de Ciències i Tecnologies a Argentina.
# Grup de la woodwardita

El grup de la woodwardita és un grup de minerals que forma part del supergrup de la hidrotalcita. Els seus membres són:
| Honessita | (Ni$_{1-x}$Fe$_x$$^{3+}$)(OH)₂[SO₄]$_{x/2}$ · nH₂O |
| Woodwardita | Cu$_{1-x}$Al$_x$(OH)₂[SO₄]$_{x/2}$ · nH₂O |
| Zincowoodwardita | Zn$_{1-x}$Al$_x$(OH)₂[SO₄]$_{x/2}$ · nH₂O |

## Referències

* 1 2 «Woodwardite Group». [Consulta: 28 juliol 2017].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Maria Núria Buenaventura i Puig

Maria Núria Buenaventura i Puig (Barcelona, 24 de desembre de 1955) és una política catalana, diputada al Congrés dels Diputats en la IX legislatura.
Ha treballat com a mestra i ha militat primer en el PSUC i després a Esquerra Unida i Alternativa. Fou elegida regidora de Rubí a les eleccions municipals espanyoles de 1991, 1995 i 1999, en fou alcaldessa de 2000 a 2003 i diputada de medi ambient a la Diputació de Barcelona de 2003 a 2007. Després ha estat Directora General de Medi Natural del Departament de Medi Ambient i Habitatge de la Generalitat de Catalunya, càrrec que deixà el 2010 per substituir en el seu escó Joan Herrera i Torres, elegit diputat al Congrés dels Diputats en les eleccions generals espanyoles de 2008 i que deixava el seu escó per ser cap de llista d'ICV a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010.

## Referències

* ↑ «Buenaventura Puig, María Nuria». Congrés dels Diputats. [Consulta: octubre 2020].
* ↑ María Núria Buenaventura y Margarita Pin nuevas diputadas de ICV y PSOE en el Congreso, La Vanguardia
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Imagining Argentina

Imagining Argentina és una pel·lícula hispano-estatunideca-britànica de Christopher Hampton, protagonitzada per Antonio Banderas, Emma Thompson i Rubén Blades. El guió va ser escrit per Christopher Hampton a partir d'una novel·la de Lawrence Thornton. Estrenada el 4 de setembre de 2003. Ha estat doblada al català.

## Argument

El film té lloc a l'Argentina, el 1976, tot just començada la dictadura militar anomenada Proceso de Reorganización Nacional (1976-1983). Explica la història Carlos Rueda (Antonio Banderas), director d'un teatre infantil a Buenos Aires, i la seva esposa Cecilia (Emma Thompson) una valenta periodista que desapareix després de publicar un article sobre les desaparicions que van tenir lloc en l'anomenada noche de los lápices. Carlos s'adona que el recurs més fiable que té per esbrinar el parador de les persones desaparegudes és la seva pròpia imaginació. Amb el suport de la seva filla Teresa i la seva amiga Esme (Maria Canals Barrera), comença una sèrie de reunions al jardí posterior dels Rueda, on altres víctimes pregunten a Carlos què ha estat dels seus familiars. La imaginació d'un resulta ser, llavors, l'únic en el qual es pot confiar per no recórrer a la desesperació.

## Repartiment

* Irene Escolar (Eurydice)
* Fernando Tielve (Orfeo/Enrico)
* Hector Bordoni (Pedro Augustín)
* Antonio Banderas (Carlos Rueda)
* Emma Thompson (Cecilia Rueda)
* María Canals Barrera (Esme Palomares)
* Rubén Blades (Silvio Ayala)
* Leticia Dolera (Teresa Rueda)
* Eusebio Lázaro (Pereira)
* Luis Antonio Ramos (Policia 2)
* Carlos Kaniowsky (Rubén Mendoza,: Carlos Kaniowski)
* Stella Maris (Concepta Madrid)
* Concha Hidalgo (Àvia d'Octavio Marquez)
* Ana Gracia (Hannah Masson)
* Horacio Obón (Victor Madrid)
* Amparo Valle (Mare de Julia Obregón)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2003. Lleó d'Or

## Vegeu també

* Centre clandestí de detenció
* Proceso de Reorganización Nacional

## Referències

* ↑ esadir.cat. Imagining Argentina. esadir.cat.
* ↑ «Imagining Argentina» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2018].

## Enllaços externs

* Imagining Argentina - Lloc web oficial
# Jamila Afghani

Jamila Afghani (persa: جمیله افغانی) (Kabul, 1976) és una activista afganesa. És directora de l'organització NECDO (Noor Educational and Capacity Development – Organització per al Desenvolupament Educatiu i de Capacitats), ONG que treballa en l'assistència a dones, nenes i nens. NECDO es dedica a la capacitació i direcció d'activitats educatives en el si de la comunitat, inclòs l'establiment de biblioteques. Des de l'any 2000 Jamila Afghani ha estat treballant com a activista en temes relacionats amb gènere i drets humans des de la perspectiva islàmica i com a consultora d'organitzacions nacionals i internacionals donant suport a la gestió i la planificació estratègica. Jamila Afghani fa incidència sobre els problemes vinculats als drets de la dona dins d'una perspectiva islàmica a través dels mitjans de comunicació, taules rodones, debats en grup, tallers i seminaris.

## Referències

* ↑ «Jamila Afghani». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Jamila Afghani». N-Peace Network. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2013. [Consulta: 8 setembre 2015].

## Vegeu també

* Llista de feministes musulmanes