OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ventrifossa sazonovi

Ventrifossa sazonovi és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 34 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 420-886 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar de la Xina Meridional i el nord d'Austràlia (incloent-hi Austràlia Occidental).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert C. H. & Hubbs C. L. 1920. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. The macrouroid fishes of the Philippine Islands and the East Indies. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 100, v. 1 (pt 7). 369-588.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i A. Williams, 1999. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) from the continental slope of western and northwestern Australia. Proc. Calif. Acad. Sci. 51(3):105-243.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Alfredo D'Ambrosio

Alfredo D'Ambrosio (Nàpols, Campània, 13 de juny de 1871 - París, 29 de desembre de 1914) fou un violinista i compositor italià.
Estudià en el Conservatori de Nàpols, destacant com a violinista i autor d'obres de concert per l'instrument de la seva especialitat, incloses amb freqüència en els seus programes per Sarasate, Kubelík, Kocian i altres virtuosos, i en els que es rebel·la el seu autor com a fàcil melodista no desproveït de certa originalitat i gracia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix, núm 1, pàg. 502 (ISBN 84-239-4571-5)
# Resolució 1859 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1859 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 22 de desembre de 2008. Després de revisar totes les resolucions relatives a l'Iraq des de 1990, el Consell va decidir estendre les disposicions per dipositar el producte de les vendes de petroli, productes derivats del petroli i gas natural al Fons de Desenvolupament per a l'Iraq, sota supervisió de la Junta Internacional d'Assessorament i Seguiment, fins al 31 de desembre de 2009. Aquestes decisions seran revisades a tot tardar el 15 de juny de 2009, o abans a petició del govern iraquià.
El Consell va acollir amb satisfacció el progrés fet per l'Iraq en matèria de seguretat, i en els àmbits polític i econòmic, tot i reconèixer que el país encara necessitava suport regional i internacional per continuar avançant. També va demanar al Fons Monetari Internacional (FMI) i al Banc Mundial, com a membres de la Junta Internacional d'Assessorament i Seguiment, que n'informessin al Consell el gener de 2009. I tot revisant la Resolució 661 (1990), va demanar al Secretari General Ban Ki-moon examinar les accions necessàries perquè l'Iraq recuperés la posició internacional de la que gaudia abans de l'adopció de les resolucions.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL VOTES TO EXTEND ARRANGEMENTS FOR DEPOSIT OF PROCEEDS FROM IRAQ’S OIL, PETROLEUM PRODUCTS, GAS INTO DEVELOPMENT FUND». United Nations, 22-12-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Roca d'en Bosc

Roca d'en Bosc és una masia de Lluçà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada a migdia amb dos cossos de planta irregular diferenciats i que comuniquen a altres dependències, a l'entrada hi ha una volta de pedra tosca que fa la funció de lliça. A la façana principal hi ha dues galeries al costat del portal adovellat que conformen la part més antiga de la masia, on també s'hi troba una gran era. Les finestres són allindades de pedra treballada i la façana presenta restes de l'arrebossat. A l'interior es conserva el mobiliari antic.

## Història

Els primers documents que parlen d'aquesta masia se situen a inicis del segle xv. Així en un document datat de 1406 hi figura en Pere Roca d'en Bosc com a cap de casa súbdit del monestir de Lluçà, constant en el capbreu de béns del monestir de l'any 1434. Si bé l'origen es podria situar a l'any 1300 fou en el segle xv quan més prosperà.

## Referències

* 1 2 «Roca d'en Bosc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Telescopi Nazionale Galileo

El Telescopi Nazionale Galileo, o TNG, és un telescopi italià de 3,58 metres de diàmetre instal·lat a l'Illa de La Palma, a l'arxipèlag de les Illes Canàries. És un dels telescopis de l'Observatori de Roque de los Muchachos, un dels llocs astronòmics més importants de l'Hemisferi Nord. Des de 2005 és dirigit per la "Fundación Galileo Galilei, Fundación Canária", una empresa sense ànim de lucre que maneja el telescopi en nom de INAF, la Institució Nacional Italiana d'Astrofísica.
El telescopi va veure la seva primera llum en 1998. L'edifici que acull el TNG va ser dissenyat amb atenció especial per a reduir els efectes de la turbulència atmosfèrica. Les observacions en el TNG es poden proposar al Comitè Italià d'Assignació del Temps (en anglès Time Allocation Commitee, TAC), el quin assigna, basat solament en el mèrit científic de les propostes, el 75% del temps disponible. La resta del temps resta a disposició de la comunitat astronòmica espanyola i internacional. El TNG és obert a noves propostes dues vegades a l'any, generalment al març-abril i setembre-octubre.

## Característiques tècniques

El TNG és un telescopi altazimutal (distància focal 38,5 metres, f/11) amb una configuració òptica de Ritchey-Chretien i un mirall terciari plànol que dirigeix la llum cap a dos focus Nasmyth oposats. Té un disseny derivat del New Technology Telescope (NTT), un telescopi de l'Agència Espacial Europea de la classe de 4 metres situat en La Silla (Xile). Per tant, la qualitat òptica del telescopi està assegurada per un sistema d'òptica activa que realitza correccions en temps real dels components òptics i que compensa, en particular, les deformacions del mirall primari, que és massa fi per a ser totalment rígid. La interfície entre la muntura del telescopi i els instruments en ambdós focus Nasmyth està proveïda per dos adaptadors/rotors.
La seva principal funció és compensar la rotació de camp mitjançant una contra-rotació mecànica. La millor qualitat del TNG és que tots els instruments disponibles són muntats permanentment al telescopi. Això garanteix molta flexibilitat en les observacions, ja que és possible modificar l'instrument al llarg de la nit amb una pèrdua de temps limitada a pocs minuts. Els estudis basats en observacions del TNG són diversos. Els programes proposats van des d'estudis dels planetes i dels cossos menors del Sistema Solar fins a investigacions d'interès cosmològic (estructura a gran escala de l'univers i cúmuls de galàxies).

## Enllaços externs

* Lloc web del TNG (anglès)
* Observatori del Roque dels Nois
# Actenoides

Actenoides és un gènere d'ocells de la família dels alcedínids que habita les illes d'Indonèsia, Filipines i Salomó, a més de la península de Malaca.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional versió 13.1, 2023 aquest gènere està format per 6 espècies:
* Alció clapejat (Actenoides lindsayi)
* Alció de l'illa de Bougainville (Actenoides bougainvillei)
* Alció de Malàisia (Actenoides concretus)
* Alció de Mindanao (Actenoides hombroni)
* Alció monjo (Actenoides monachus)
* Alció príncep (Actenoides princeps)
Alguns autors però, consideren que hi ha tres espècies més, considerades per l'IOC subespècies:
* Alció de Guadalcanal (Actenoides excelsus) (=Actenoides bougainvillei excelsus).
* Alció caputxí (Actenoides capucinus) (=Actenoides monachus capucinus).
* Alció reial (Actenoides regalis) (=Actenoides princeps regalis).

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1.
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Villanueva de Argecilla

Villanueva de Argecilla és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 50 | 44 | 39 | 48 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Rei Birendra del Nepal

Birendra Bir Bikram Shah (nepalès: वीरेन्द्र वीर विक्रम शाह) (29 de desembre de 1944 - 1 de juny de 2001) va ser el rei del Nepal des de 1972 fins a 2001. Era el fill gran del rei Mahendra i va regnar fins a la seva mort a la massacre real de juny de 2001 al Nepal a mans del seu propi fill Dipendra a rel d'una discussió.
El seu regnat va començar seguint la tradició de la monarquia absoluta implantada pel seu pare, però el 1990, davant les protestes en favor de la democràcia, va reformar la constitució per donar lloc a una monarquia parlamentaria (cosa molt criticada pel seu germà Gyanendra).
L'estabilitat del Nepal es va veure amenaçada encara més quan el príncep hereu Dipendra va obrir foc en una casa en els terrenys del Palau Reial de Narayanhity, la residència de la monarquia nepalesa, on se celebrava una festa. Va disparar i va matar el seu pare, el rei Birendra, la seva mare, la reina Aishwarya, i d'altres set membres de la família reial abans de disparar-se al cap el l'1 de juny de 2001.
Gairebé tots els familiars reals van morir en la massacre, excepte Gyanendra Shah, el germà menor de Birendra. Dipendra va ser proclamat rei però va morir uns dies més tard de les ferides d'arma de foc autoinfligides sostingudes en la massacre. D'aquesta manera, Gyanendra es va convertir en rei.
Informes de testimonis i una investigació oficial (portada per un comitè de dues persones integrat pel cap de la Cort Suprema Keshav Prasad Upadhaya i el president de la Cambra de Representants Taranath Ranabhat), va confirmar que Dipendra era l'home armat. El mite és que Dipendra tenia més de 10 llocs com una sola persona en diversos llocs és una gran pregunta fins a aquesta data. La investigació detallada és impossible, ja que el govern de Gyanendra va manar enderrocar el "Tribhuvan Sadan" (l'edifici on es va produir la massacre) que va convertir a Gyanendra en el rei més impopular.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Birendra Bir Bikram Shah Dev | king of Nepal» (en anglès). [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ La investigació de la massacre de Nepal comença, al final Arxivat 17 de setembre de 2006 a Wayback Machine.
* ↑ «Príncep acusat de la massacre de Nepal». BBC News, 14-06-2001. [Consulta: 6 febrer 2011].
* ↑ «Dipendra va donar un cop de puny al seu pare després de disparar-li.».
# Anna Barbara Reinhart

Anna Barbara Reinhart (Winterthur, 12 de juliol de 1730 - Winterthur, 5 de gener de 1796), va ser un matemàtica suïssa. Va ser considerada una matemàtica internacionalment respectada de la seva època.

## Biografia

Anna Barbara Reinhart era la filla del regidor Salomon Reinhart (1693-1761) i d'Anna Steiner.
La seva infància es va enfosquir per un accident que va tenir mentre muntava a cavall, que la va limitar al llit durant períodes molt llargs. El seu metge, però, va notar la seva aptitud per a les matemàtiques i va començar a ensenyar-li. A partir d'aquell moment, va estudiar matemàtiques amb els llibres de Leonhard Euler, Gabriel Cramer, Pieter van Musschenbroek i Jérôme Lalande.
Reinhart va mantenir correspondència amb diversos matemàtics de l'època, com Christoph Jezler, i també els va rebre com a convidats. Va ser professora de matemàtiques i instructora d'Ulrich Hegner i Heinrich Bosshard von Rümikon entre d'altres. Es diu que va editar els treballs de diversos dels seus contemporanis i va escriure un manuscrit comentant sobre la Philosophiae Naturalis Principia Mathematica d'Isaac Newton, que no obstant això s'ha perdut.
Diversos contemporanis van lloar a Reinhart en el seu treball, com Daniel Bernoulli que la va lloar per ampliar i millorar la corba de persecució tal com va argumentar Pierre Louis Maupertuis.
Reinhart va morir a l'edat de 66 anys per la gota i a conseqüència de l'accident en la seva infància, del qual mai es va recuperar completament.
El 2003, un carrer va rebre el nom d'ella a la seva ciutat natal, Winterthur.

## Referències

* ↑ El problema original (plantejat i resolt per Pierre Bouguer) buscava la forma de la corba d'una nau B respecte d'un altre vaixell que es mou en línia recta. L'arc de B sempre apunta a A. Al principi, les seves velocitats són perpendiculars entre si. Les velocitats són constants i tenen una relació constant entre si. Maupertuis va estendre el problema a altres corbes amb línies perpendiculars a A.
* ↑ Kurze biographische Notiz auf einer Seite über Mathematikerinnen des 18. Jahrhunderts, Universität Hamburg Arxivat 2011-02-05 a Wayback Machine.. Auch Margaret Alic: Hypatias Töchter. Unionsverlag, Zürich 1987, Fussnote 202, S. 229; H. J. Mozans: Woman in Science. New York 1913, S. 154.

## Bibliografa

* Rudolf Wolf: ETH-Bibliothek Zürich / Biographien zur Kulturgeschichte... [358.] En: Biographien zur Kulturgeschichte der Schweiz. Abgerufen am 4. Juni 2017 (alemany).
# Resolució 2096 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2096 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de març de 2013. Després d'observar les resolucions anteriors sobre l'Afganistan, el Consell va renovar el mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a l'Afganistan per un any fins al 19 de març de 2014.
L'objectiu de la missió era donar suport a les autoritats afganeses per assumir la governança i la responsabilitat del país. La missió també coordinava l'assistència internacional a l'Afganistan, recolzava el procés de transició i va ajudar a organitzar les eleccions d'abril de 2014. El Consell va assenyalar que corresponia al govern afganès garantir eleccions democràtiques i reformes electorals. El juliol de 2012, es va establir la data de les eleccions (presidencials) pel 5 d'abril de 2014 mitjançant presidencial.
El Consell també va assenyalar que l'OTAN continuaria treballant amb els serveis de seguretat de l'Afganistan després del final del període de transició del 2014. També es va estipular que, almenys, a partir del 2024, el país hauria de finançar completament aquests serveis de seguretat.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SG: strong support needed as 'moment of transition' approaches: in debate, hears from Afghanistan, 35 delegations, including 3 foreign ministers», 19-03-2013.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Sulpicia de bello Mithridatico

Lex Sulpicia de bello Mithridatico va ser la llei romana que va donar el comandament de la guerra contra Mitridates VI Eupator, rei del Pont a Gai Mari, en lloc de a Luci Corneli Sul·la. Va ser proposada pel tribú de la plebs Publi Sulpici Ruf, partidari de Mari. Finalment va ser revocada.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 153 [Consulta: 13 abril 2022].
# SDN

SDN té els següents significats:
* Societat de Nacions, organisme internacional creat pel Tractat de Versalles antecessor de l'Organització de les Nacions Unides
* S4C Digital Networks, xarxa de televisió digital terrestre de la cadena S4C del Regne Unit
* SAP Developer Network, comunitat en línia per a usuaris de SAP
* Sun Developer Network, comunitat en línia per a usuaris de Sun Microsystems
* Software Developer Network, comunitat en línia per a usuaris d'un determinat programari
* Xarxes definides per software (del seu nom en anglès Software-Defined Networking), enfocament de disseny de xarxes inspirat en l'informàtica al núvol
* Nanotecnologia de l'ADN estructural (del seu nom en anglès Structural DNA Nanotechnology), branca de la nanotecnologia que estudia la creació de complexos d'àcids nucleics
* Nucli sexualment dismòrfic (del seu nom en anglès Sexually Dimorphic Nucleus), part de l'hipotàlem humà relacionada amb el comportament sexual
* SDN també és el codi de la FIFA i ISO 3166-1 del Sudan, estat de l'Àfrica
* Sdn també és l'abreviatura de la studenitsita, mineral de la classe dels borats
* sdn també és el codi ISO 639-3 del gal·lurès, dialecte entre el cors i el sard parlat al nord de Sardenya
# Temple de Dendur

El temple de Dendur és un temple egipci que fou construït pel governador romà d'Egipte Petroni al voltant del 15 aC i que està dedicat a Isis, Osiris i a dos fills deïficats del líder local nubià, Pediese («aquell qui Isis ha donat») i Pihor («aquell qui pertany a Horus»). El temple fou comissionat per l'emperador August de Roma i ha estat exhibit al Metropolitan Museum of Art de Nova York des de l'any 1978.

## Referències

* ↑ Arnold, Dieter. Temples of the Last Pharaohs (en anglès). Oxford University Press, 1999, p. 244.

## Vegeu també

* Temple de Debod
* Temple de Taffeh
* Temple d'Ellesyia

## Enllaços externs

* Article al lloc web del museu (anglès)
* Material digitalitzat relacionat amb el temple (anglès)
* Article a Saudi Aramco World Arxivat 2013-12-05 a Wayback Machine. (anglès)
# Aars

Aars o Års és una ciutat danesa de la península de Jutlàndia, és la capital del del municipi de Vesthimmerland que forma part de la regió de Nordjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a resultat d'una reforma territorial.
La ciutat és a uns 35 quilòmetres al sud-oest d'Aalborg i és coneguda per l'obra de Per Kirkeby. La ciutat va començar a créixer a principis del segle XX gràcies a l'arribada del ferrocarril. Com a conseqüència de l'augment de la població, entre 1921 i 22 es va haver d'ampliar l'església del segle xiii.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
# Vestnes

Vestnes és un municipi situat al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. Té 6.611 habitants (2016) i té una superfície de 352.15 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 6 maig 2016].

## Enllaços externs

* Vestnes - Lloc web oficial
# Rei Drac

El Rei Drac (en xinès tradicional: 龍王; en xinès simplificat: 龙王, en pinyin: Lóng Wáng) és una deïtat en la mitologia xinesa comunament associada amb el governant diví de l'oceà. Té l'habilitat d'adquirir la forma humana i viu en un palau de vidre sota l'aigua. Té la seva pròpia cort reial i comanda un exèrcit format per diverses criatures marines. A part de dominar la vida aquàtica, el Rei Drac pot manipular el clima i provocar pluges. Quan cal, hom li prega perquè plogui.

## Reis Drac dels quatre mars

Segons la tradició xinesa existeixen els quatre grans Reis Dracs, i cadascun d'ells governa un mar corresponent als quatre punts cardinals (nord, sud, est i oest): Ao Guang governa el mar de l'Est (corresponent al mar de la Xina Oriental), Ao Qin el mar del Sud (mar de la Xina Meridional), Ao Run el mar de l'Oest (de vegades descrit com l'oceà Índic i més enllà) i Ao Shin el mar del Nord (de vegades descrit com el llac Baikal). Ells apareixen en els clàssics xinesos Fengshen Bang i Viatge a l'Oest.

## La inundació de 1931

A Wuhan es creia que la demolició del temple del Rei Drac el 1930 que va dur a terme el govern republicà en la seva campanya contra la religió i mites populars va provocar la ira del Rei Drac, qui es va venjar amb les Inundacions de la Xina de 1931.

## Referències

* ↑ Courtney, Chris. Nature of Disaster in China: The 1931 Yangzi River Flood The Nature of Disaster in China: The 1931 Yangzi River Flood (en anglès), 2018 [Consulta: 6 octubre 2021].

## Vegeu també

* Bixi (mitologia)
# Anna Banti

Lucia Longhi Lopresti, més coneguda com a Anna Banti (Florència, 27 de juny de 1895 - Massa, 2 de setembre de 1985) és una historiadora de l'art i novel·lista italiana. Va escriure Itinerario di Paolina (1937), Artemisia (1947), Le donne muoiono (1952), La monaca di Sciangai (1957) i Campi Elisi (1963), entre d'altres.
Juntament amb el seu marit Roberto Longhi va cofundar la revista Paragone, especialitzada en art, i el 1970 va assumir-ne la direcció. El 1972 va guanyar el Premi Bagutta. La seva autobiografia Un Grido Lacerante, es va publicar el 1981 i va guanyar el premi Antonio Feltrinelli. La seva obra reflecteix la condició femenina i l'emancipació de la dona.

## Referències

* 1 2 «Anna Banti». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Resolució 2092 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2092 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 22 de febrer de 2013 després de reafirmar les resolucions 2030 i 2048, el Consell mostra la seva preocupació per la situació a Guinea Bissau després del cop d'estat de 2012, decideix prorrogar el mandat de la UNIOGBIS fins al 31 de maig de 2013, exhortant a les parts a continuar el diàleg i sol·licita al Secretari General que informi amb una avaluació de la situació a Guinea Bissau i recomanacions respecte del mandat de la missió i un possible reajustament del suport de les Nacions Unides.

## Vegeu també

* Cop d'estat de 2012 a Guinea Bissau
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 – 2013)

## Referències

* ↑ «Guinea-Bissau : adoption of resolution 2092 (2013)». Arxivat de l'original el 2017-08-22. [Consulta: 22 agost 2017].

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org