OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ERS-1

El European Remote Sensing Satellite (ERS) es va convertir en el primer satèl·lit d'observació de la Terra llançat per l'Agència Espacial Europea (ESA), en ser llançat el 17 de juliol de 1991, per un Ariane 4 des de Kourou (Guaiana Francesa), a una òrbita polar síncrona amb el sol a una alçada d'entre 782 i 785 km.
L'ERS-1 portava una sèrie d'instruments d'observació terrestre que van recopilar dades sobre el nostre planeta:
* Un altímetre radar operant a la banda Ku
* Un radiòmetre infraroig de quatre canals per mesurar temperatures en la superfície del mar i al cim dels núvols
* Un radiòmetre de microones
* Un radar d'apertura sintètica
* Un escaterómetre per a l'estudi de vents
Per determinar la seva òrbita amb precisió, el satèl·lit incloïa el PRARE (Precision Range and Range-Rate Equipment) i un retroreflector làser. El PRARE mai va arribar a estar operatiu, i el retroreflector es va usar per calibrar l'altímetre.
Un error de l'ordinador i els giroscopis de l'ERS-1, va provocar la fi d'operacions l'10 de març de 2000, molt després del previst inicialment.
El seu successor, ERS-2, va ser llançat el 21 d'abril de 1995 també per un Ariane 4 des de Kourou. És pràcticament igual a l'ERS-1, però afegint el GOME (Global Ozone Monitoring Experiment) i un espectròmetre d'absorció. Quan ERS-2 va ser llançat, compartia el mateix pla orbital amb l'ERS-1, la qual cosa va possibilitar una missió de "tàndem", amb l'ERS-2 passant per la mateixa zona que l'ERS-1 havia recorregut un dia abans.
ERS-2 ha estat operant sense giroscopis des de febrer de 2001, la qual cosa ha significat una degradació en algunes dades obtingudes pels instruments. El 22 de juny de 2003, hi va haver un greu error a bord, de manera que els instruments només funcionen quan el satèl·lit és visible des d'alguna estació terrestre. Des que es va conèixer aquesta decisió, s'han habilitat algunes estacions terrestres addicionals, per augmentar la capacitat de recollida de dades del satèl·lit. L'escateròmetre i el GOME eren els únics instruments del seu tipus en òrbita fins al llançament en 2006 del MetOp.
El successor de l'ERS-2 és el Envisat

## Referències

* ↑ web de ERS-1 a la ESA
* ↑ Zhao, D.; Kuenzer, C.; Fu, C.; Wagner, W. «Evaluation of the ERS Scatterometer derived Soil Water Index to monitor water availability and precipitation distribution at three different scales in China». Journal of Hydrometeorology, 2008. DOI: 10.1175/2007JHM96.

## Enllaços externs

* ERS a la web de la ESA Arxivat 2008-09-12 a Wayback Machine. (anglès)
* ILRS- ERS-2 Satellite Information (anglès)
* Gunter's Space Page - ERS 1-2 (anglès)
Agència Espacial Europea :
# Francisco Granados Calero

Francisco Granados Calero (Manzanares (Ciudad Real), 16 de setembre de 1936 - València, 20 de gener de 2005) va ser un jurista, advocat i polític espanyol.

## Biografia

Doctor en Dret, membre del Partit Socialista Obrer Espanyol, va ser responsable de la Comissió Federal de Conflictes d'aquesta formació en la dècada de 1980. Diputat del PSOE en el Congrés per la circumscripció de Ciudad Real escollit el 1982 i 1986, temps durant el qual va ser membre de la Diputació Permanent (1986) i secretari primer de la mateixa (1986-1989), així com vicepresident tercer del Congrés (1986-1989). En 1990 va ser nomenat delegat del Govern a la Comunitat Valenciana, càrrec que va exercir fins a 1995. En 2000 va ser president de la comissió gestora que es va encarregar de dirigir el Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE) després de la dimissió del seu secretari general, Joan Romero. En 1999 va ser escollit president de l'Associació Valenciana de Juristes Demòcrates, càrrec que va exercir fins a la seva defunció.

## Obres jurídiques destacades

D'entre les seves publicacions, destaquen:
* Granados Calero, Francisco. El jurado en España: (incluye las modificaciones operadas por las leyes 8y 10/95). Valencia: Tirant lo Blanch, 1996. ISBN 84-8002-292-2.
* —. «Las relaciones de la Administración Central con la Autonómica». A: Dels furs a l'estatut : actes del I Congrés d'Administració Valenciana, de la Història a la Modernitat, València 1992, 1992. ISBN 84-7890-910-9.
* —. «Diputados y senadores: su igualdad ante la ley». A: El principio de igualdad en la Constitución española : XI Jornadas de Estudio. 1, 1991. ISBN 84-7787-081-0.
* —. El Ministerio Fiscal. Tecnos, 1989. ISBN 9788430917563.

## Referències

* 1 2 «Quién es quién en el nuevo Congreso de los Diputados (I)». Diario ABC, 18-11-1982, pàg. 31 [Consulta: 3 desembre 2013].
* 1 2 Agencia EFE «Francisco Granados, ex delegado del Gobierno en la Comunidad Valenciana». El Mundo, 27-01-2005 [Consulta: 3 desembre 2013].
* 1 2 «Ficha de Granados Calero, Francisco». Congreso de los Diputados. [Consulta: 3 desembre 2013].
* ↑ «Ficha de Francisco Granados Calero». Dialnet. [Consulta: 3 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Control d'autoritat: enllaç permanent 73914301 al Fitxer d'Autoritats Virtual Internacional
# Irina Palm

Irina Palm és una pel·lícula de l'any 2007 dirigida per Sam Garbarski. És protagonitzada per Marianne Faithfull i Miki Manojlović. Es va estrenar el 13 de febrer al 57è Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Argument

Maggie és una vídua de mitjana edat que necessita diners desesperadament per pagar un viatge a Austràlia i que el seu net Ollie, greument malalt, que rebi tractament. Mentre camina pel Soho de Londres després d'haver tractat infructuosament d'aconseguir na feina, Maggie veu un cartell de «es busca hostessa» i entra al local per informar-se sobre l'anunci. El propietari, Miki, li explica que «hostessa» és un eufemisme i que realment el que significa és una espècie de prostituta. Encara que escandalitzada en un principi, les circumstàncies fan que Maggie finalment accepti el treball i, ajudada per la seva companya Lluïsa i pel propietari del club, aviat es converteix en la famosa «Irina Palm».

## Repartiment

* Marianne Faithfull: Maggie, Irina Palm.
* Miki Manojlović: Miki, propietari del club eròtic "Sexy World".
* Kevin Bishop: Tom, fill de Maggie.
* Siobhan Hewlett: Sarah, nora de Maggie.
* Corey Burke: Ollie, net de Maggie.
* Dorka Gryllus: Lluïsa, companya de Maggie al club eròtic.

## Enllaços externs

* Irina Palm - Lloc web oficial
# Demi Lee Courtney Stokes

Demi Lee Courtney Stokes (Dudley, 12 de desembre de 1991) és una futbolista anglesa que juga al Manchester City, i a la selecció d'Anglaterra. És producte del planter del Sunderland, de la Premier League femenina anglesa.

## Biografia

Stokes es va incorporar a l'acadèmia juvenil de Sunderland quan tenia 8 anys i va començar a jugar al primer equip als 16. Va formar part de l'equip que va guanyar la FA Women's Premier League Northern Division la temporada 2008-09 i va perdre la final de la FA Women's Cup del 2009 per 2-1 davant l'Arsenal. Va acceptar una beca de quatre anys a la Universitat de South Florida el 2011.
El 2012, Stokes va jugar 13 partits amb els Vancouver Whitecaps a la W-League nord-americana.
El gener de 2015, Stokes va signar un contracte professional de tres anys amb el Manchester City.

## Referències

* ↑ «Demi Stokes» (en anglès). Manchester City. [Consulta: 19 octubre 2021].
* 1 2 «Demi Stokes: England profile» (en anglès). The Football Association. [Consulta: 19 octubre 2021].
* ↑ Garrick, Charlotte Harpur and Omar. «Demi Stokes: ‘We welcome everyone’ in women's football» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ «Growing Up: Demi Stokes». The Football Association. [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ «Demi Stokes player profile». MCFC.
* ↑ «Demi Stokes». Vancouver Whitecaps FC. [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ «2012 Statistics». United Soccer Leagues. Arxivat de l'original el 3 febrer 2014. [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ «Demi Stokes joins Manchester City Women on three-year deal». BBC Sport, 02-01-2015. [Consulta: 6 setembre 2019].
# Grup TCB

El Grup TCB és una empresa catalana especialitzada en la gestió portuària fundada el 1972. El 2013 van facturar 430 milions d'euros i tenia 2.000 treballadors. El seu conseller delegat és Xavier Soucheiron. Gestionen 5 terminals a l'Estat (Barcelona, València, Gijón, Tenerife i La Palma) i d'altres arreu del món. El seu projecte més gran actualment (2014) és la construcció d'una terminal de contenidors a un port de Guatemala.
El 2015 van ser adquirits per APM Terminals.

## Referències

* ↑ Muñoz, Francesc «TCB apunta al sud-est asiàtic per sumar cinc terminals en deu anys». L'Econòmic (El Punt Avui), 04-10-2014 [Consulta: 4 octubre 2014].
* ↑ «Grup TCB inicia la construcción de la Terminal de Contenedores Quetzal en Guatemala». Eleconomista.es, 03-09-2014 [Consulta: 4 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Grup TCB - Lloc web oficial
# Lagdadra

Lagdadra (àrab لكدادرة) és una comuna rural de la província d'Essaouira de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.825 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Djurdjura

Djurdjura o Jurjura (amazic: ⴵⴻⵕⴵⴻⵕ, Ǧerǧer) és una cadena muntanyosa a la Cabília (Algèria). Forma part del Parc Nacional de Djurdjura. Té uns 60 km i és a l'Atlas o Tell algerià. Els cim més alts són el Djabal Haizer (2.133 metres), Djabal Akjouker (2.305 metres) i Tamgout (que vol dir ‘cim’ en amazic, 2.308 metres). Hi ha diversos poblets fins a 1.150 metres al nord i 1.350 metres al sud, on es parla únicament amazic. Els colls principals en són el Tizi n-Kuilal de 1.636 metres i el Tizi n-Tighourde, de 1.760 metres.
Fou visitada per Ibn Battuta quan anava cap a Béjaïa. Els amazics zouaoua d'aquesta regió foren reclutats pels francesos i van formar el nucli inicial del que després foren els zuaus (zouaves).
Hi ha una estació d'esquí anomenada Tikjda.
| Lalla-Khadîdja, pic més alt de la serra | Vista de la serra d'Akouker, part del Djurdjura. | Panorama amb un llac alpí a la zona de Tikjda. |

## Bibliografia

* Ibn Batuta Travels in Asia and Africa, traducció anglesa de H. A. R. Gibb.
# Frederick Stevenson

Frederick Stevenson (Newark-on-Trent, 16 de setembre de 1845 - valor desconegut) fou un compositor del Romanticisme. Estudià amb diversos professors particulars i després d'haver-se dedicat durant quinze anys a l'ensenyança a Londres es traslladà a Los Angeles (Califòrnia), sent en aquesta ciutat professor per espai de vint anys. Tornà al seu país on dirigí diverses societats corals, per tornar més tard a Los Angeles. Va compondre: Easter Eve and Morn, cantat per a cor mixt; Omnipotence, motet per a soprano, cor i orgue; melodies religioses vocals; cors; composicions per a veus amb acompanyament d'orquestra, i peces instrumentals.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm.. 56, pàg. 1140 ISBN 84 239-4556-1
* http://www.forgottenbooks.com/readbook_text/Pacific_Coast_Music_Review_1000080112/83 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Inferno (muntanya russa)

Inferno és una muntanya russa d'acer 4D Zacspin situada en l'àrea de Roma del parc temàtic Terra Mítica en Benidorm. Esta atracció mecànica està sobre una superfície de 400 metros2 i va costar tres milions d'euros, dissenyada per Intamin AG, i s'ha convertit en una de les atraccions referents al parc. El parc fou pioner en aquest tipus de muntanya, va adquirir aquest prototip en 2007, sent el segon parc en Europa en tenir-lo y el quart parc a tot el món en disposar d'una muntanya russa 4D. Actualment (2013) hi ha 8 arreu del món. Està en particular ofereix diverses avantatges al comprador: és relativament barata, ocupa poc espai, agrada al passatger i visualment és poderosa.

## Inconvenients

Aquest tipus de muntanya russa no ofereix un flux de passatgers molt elevat, al voltant de 400 persones por hora, ofereix problemes de manteniment (no se li pot afegir MCBR, ja que el recorregut no li permet i açò afegeix més risc a cada cicle i per altra part al no oferir un transfer paral·lel a l'estació si un dels 2 o 3 trens s'avaria, no se pot "traure" de la via, pel que la coaster queda tancada). Per un parc és un reclam visual excel·lent però que genera una quantitat de problemes e inconvenients que no acaben de justificar plenament el desemborsament inicial en la seva construcció

## Fitxa

| Data de la inauguració | 21 de juliol de 2007 |
| Zona del Parc | Roma |
| Tipus | Coaster d'acer de 4ªDimensio. |
| Fabricant | Intamin AG |
| Disseny | Ing.-Büro Stengel GmbH |
| Tematització | cap |
| Estat actual | Oberta |
| Alçada | 25,4 m |
| Longitud del recorregut | 142 m |
| Duració del recorregut | 1 minuto |
| Velocitat màxima | 59,5 km/h |
| Capacitat per tren | 8 passatgers |
| Volum de passatgers | 650 pas/h |
| Colors emprats góndoles | grog |
| Colors emprats estructura | blanc/verd |
| Foto/Video On Ride | Sí/No |
| Altura Mín. y Màx | 1,20 m / No |
| Tipus Frenada | Frens Magnètics LSM |
| Sistema de pujada | Cadena |
| Cost | 3.000.000 de € |
| Geolocalización | 38° 33′ 38″ N, 0° 09′ 51″ O﻿ / ﻿38.560421°N,0.164146°O﻿ / 38.560421; -0.164146 |

## Galeria de fotos

* Lift de Inferno
* Detall del gir de la góndola
* Silueta de la muntanya russa
* Góndola de "Inferno"

## Vegeu també

* Terra Mítica
* Muntanya Russa

### Atraccions en Terra Mítica

* Magnus Colossus

## Referències

* ↑ http://rcdb.com/es/3676.htm
* ↑ http://www.laverdad.es/alicante/prensa/20070724/cultura_alicante/inferno-giros-terra-mitica_20070724.html
* ↑ http://www.bloggercoaster.com/2010/09/inferno-terra-mitica.html

## Enllaços externs

* Terra Mítica (pàgina oficial) Arxivat 2013-04-26 a Wayback Machine.
# Districte de Kosovo-Pomoravlje

El Districte de Kosovo-Pomoravlje (en serbi: Косовско-Поморавски округ, Kosovsko-Pomoravski okrug, en albanès: Lugina e Anamoraves) fou un districte de la província sèrbia de Kosovo i Metohija entre 1990 i 1999. Estava situat a l'est de la província i, segons el cens de 2002, tenia 217.726 habitants. La seva capital era Gnjilane. El govern de Sèrbia considera que aquest districte encara existeix de iure, encara que el mateix govern va acceptar l'administració civil de Kosovo de les Nacions Unides l'any 1999, al final de la guerra de Kosovo. Avui en dia, el territori que comprenia el districte serbi correspon al Districte de Gnjilane de l'autoproclamada República de Kosovo.

## Municipis

Els municipis que formaven el districte eren:
* Kosovska Kamenica
* Novo Brdo
* Gnjilane
* Vitina

## Referències

Nota: Tot el material oficial editat pel Govern de Sèrbia és públic per llei. La informació s'ha extret de srbija.gov.rs.
# Jonestown (Guyana)

Jonestown va ser el nom informal del Projecte agrícola del Temple del Poble, un assentament remot establert pel Temple del Poble, una secta estatunidenca liderada per Jim Jones, al nord-oest de la Guaiana. Va ser internacionalment quan, el 18 de novembre de 1978, es van suïcidar en massa el total el 918 persones que vivien a l'assentament.
El suïcidi col·lectiu dels habitants de l'assentament va ser per intoxicació per cianur, en un esdeveniment anomenat "suïcidi revolucionari" per líder Jim Jones en unes cintes d'àudio que es van enregistrar. Les intoxicacions a Jonestown van seguir amb l'assassinat de cinc persones a Port Kaituma, inclòs el congressista dels Estats Units d'Amèrica Leo Ryan, per ordre del líder Jim Jones.
Els termes emprats per descriure les morts a Jonestown i Georgetown van evolucionar amb el pas del temps. Molts mitjans de comunicació contemporanis relaten després que es van suïcidar en un suïcidi massiu. En canvi, la majoria de fonts actuals es refereixen a les morts amb termes com assassinat en massa, suïcidi, massacre, o simplement assassinat en massa. Setanta o més individus a Jonestown van rebre un verí i un terç de les víctimes (304) eren menors. Als guàrdies, armats amb canons i ballestes, se'ls havia ordenat disparar a aquells que fugien de Jonestown, mentre Jim Jones feia pressió a la població perquè se suïcidés.
Jonestown va causar la pèrdua més gran de civils estatunidencs en un acte deliberat fins a l'11 de setembre del 2001.
# Gwalior (desambiguació)

«Gwalior» té aquests significats:
* Gwalior, estat (principat) de l'Índia
* Residència de Gwalior, residència britànica
* Divisió de Gwalior, entitat administrativa de Madhya Pradesh
* Districte de Gwalior, divisió administrativa de Madhya Pradesh
* Gwalior (ciutat)
* Fortalesa de Gwalior
* Temple jainista de Gwalior
* Escultures a la roca de Gwalior
* Museu arqueològic de la fortalesa de Gwalior
* Cementiri de la fortalesa de Gwalior
* Gwalior Gird, districte o zila de l'estat de Gwalior, amb centre a Gwalior (ciutat) i Lashkar
# Lake Louise (Alaska)

Lake Louise és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 88 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Louise tenia 88 habitants, 41 habitatges, i 25 famílies La densitat de població era de 0,7 habitants/km².
Dels 41 habitatges en un 17,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 2,4% dones solteres, i en un 39% no eren unitats familiars. En el 24,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17% tenia menys de 18 anys, un 1,1% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 46,6% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones hi havia 114,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 135,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 5.000 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 3.750 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era d'11.057 $. Cap de les famílies i el 56,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Louise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Louise». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Disseny iteratiu

El disseny iteratiu és una metodologia de disseny basada en un procés cíclic de prototips, proves, anàlisis i perfeccionament d'un producte o procés. Basant-se en els resultats de les proves de la iteració més recent d'un disseny, es realitzen canvis i millores. Aquest procés té per objecte millorar en última instància, la qualitat i la funcionalitat d'un disseny. En el disseny iteratiu, la interacció amb el sistema dissenyat s'utilitza com una forma d'investigació per a la informació i l'evolució d'un projecte, com les successives versions o iteracions d'un disseny d'aplicació.

## Referències

* ↑ «An Introduction to the Design Iteration Process» (en anglès americà). Studio. UXPin, 19-04-2022. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ «Iterative design process - Design strategies» (en anglès britànic). Bitesize. BBC. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ Nielsen, J. «Iterative user-interface design». Computer, 26, 11, 01-11-1993, pàg. 32–41. DOI: 10.1109/2.241424. ISSN: 1558-0814.

## Vegeu també

* Programació extrema
* Model de desenvolupament iteratiu i incremental
# Djävulens öga

Djävulens öga és una pel·lícula sueca dirigida per Ingmar Bergman, estrenada el 1960.

## Argument

A l'infern, el diable desperta Don Juan per anar a la superfície terrestre, seduir una bonica escandinava de vint anys encara verge.

## Repartiment

* Jarl Kulle: Don Juan
* Bibi Andersson: Britt-Marie
* Stig Järrel: Satanas
* Nils Poppe: El Pastor
* Gertrud Fridh: Renata
* Sture Lagerwall: Pablo
* Georg Funkquist: Comte Armand de Rochefoucauld
* Gunnar Sjöberg: Marquès Giuseppe Maria de Macopanza
* Gunnar Björnstrand: El narrador
* Allan Edwall: Un dimoni

## Referències

* ↑ «EL OJO DEL DIABLO». [Consulta: 2 juny 2024].
# Follafoss

Follafoss és una entitat de població noruega ubicada al comtat de Trøndelag. Forma part del municipi de Verran. Amb una superfície de 0,68 km² i una població de 414 habitants (2013), Follafoss té una densitat aproximada de 609 persones per quilòmetre quadrat.
Follafoss es troba enmig del fiord de Beitstad, la branca més interna del fiord de Trondheim, a uns 12 quilòmetres al sud-oest del centre de Malm, la capçalera municipal, i a uns 15 quilòmetres al nord-est de Verrastranda. El riu Follaelva desemboca en el fiord de Trondheim a Follafoss. Els llacs Holden i Selavatnet també són afluents del fiord, i subministren energia elèctrica a través de l'empresa Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk.
La localitat compta amb una església i una planta de celul·losa.

## Referències

* ↑ Statistisk sentralbyrå. «Assentaments urbans. Població i superfície per municipi», 01-01-2013.
* ↑ MM-Karton. «MM-Karton» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-10-11. [Consulta: 26 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Område: Follafoss (en noruec)
# Jadwiga (cràter)

Jadwiga és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 12,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim polonès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Jadwiga». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Diego Laínez

Diego Laínez Gómez de León (1512, Almazán - † 19 de gener de 1565, Roma) fou el segon General de la Companyia de Jesús, company de Sant Ignasi de Loiola, successor i biògraf seu. Destacat teòleg, fou pare conciliar al Concili de Trento.

## Biografia

Nascut a Almazán, Sòria, i descendent d'una família jueva sefardita, estudià filosofia a la Universitat d'Alcalá de Henares i teologia a la de París, on conegué Íñigo de Loiola. Feu els vots amb ell a l'església de Montmartre el 1534 i fou ordenat a Roma el 1537.

## Concili de Trento

Va adquirir grans coneixements de teologia, mèrit pel qual fou nomenat ambaixador pontifici al Concili de Trento, el 1545, on participà en les sessions fins a la conclusió.
Romangué sempre fidel al papat i se li reconegueren mèrits i honors com a ambaixador davant dels regnes cristians. A partir del 1556 succeí Sant Ignasi com a General de la Companyia de Jesús.

## El generalat

Quan morí Sant Ignasi, exercí de vicari general fins a la celebració de la Congregació General I. Convocada per escollir un nou general i aprovar les Constitucions, Laínez fou escollit en el primer escrutini. A l'hora d'aprovar les Constitucions, però, es modificaren, per voluntat del Papa, en dos punts essencials: el generalat passava a ser només de tres anys i no vitalici, com havia prescrit Ignasi, i s'introduïa el cor a la S.I., segons la pràctica d'altres ordes religiosos. Tanmateix, aquest mandat fou aplicat només uns anys, des del 1559 fins al 1565, quan fou suspès per ordre de Pius IV.
El generalat de Laínez és considerat com un dels més fructífers per al desenvolupament de la Companyia pel que fa a l'activitat ministerial en el seu conjunt. L'impuls que donà als centres educatius traslladà l'eix dels ministeris jesuïtes de les residències als col·legis. Hi hagué nombroses demandes de fundació de col·legis a molts països, i també les missions tingueren part en aquest gran període.
A ell es deu la instauració de sis noves províncies. Per la seva influència, la Companyia de Jesús fou readmesa a França i s'obriren les portes de Polònia. Laínez es valgué de la seva presència al Concili de Trento per defensar a tort i a dret el nom de la Companyia davant d'aquella nombrosa assemblea. I també se li deu, sobretot, la fama de doctrina i prestigi de què gaudí la Companyia de Jesús davant de papes i cardenals. El seu generalat estigué limitat en el temps, no tingué per tant la possibilitat de traçar amples programes.