OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Els papers d'Aspern

Els papers d'Aspern (originalment en anglès, The Aspern Papers) és una pel·lícula de drama històric del 2018, coescrita, coproduïda i dirigida per Julien Landais, basada en l'adaptació escènica de Jean Pavans de la novel·la homònima de 1888 de Henry James. La pel·lícula és protagonitzada per Jonathan Rhys-Meyers, Joely Richardson i Vanessa Redgrave; James Ivory n'és el productor executiu. El 2020 es va doblar i subtitular al català.
Els papers d'Aspern es va projectar per primera vegada al Festival de Cinema de Venècia del 2018. Va ser seleccionada com a pel·lícula d'obertura al 49è Festival Internacional de Cinema de l'Índia.

## Sinopsi

En Morton Vint, un ambiciós editor i crític literari, viatja a Venècia a la cerca de les valuoses cartes que el poeta Jeffrey Aspern va escriure a la seva musa, Juliana Bordereau. Tot i que ja han passat diverses dècades d'aquella història d’amor, la Juliana manté el seu íntim i preuat secret amb clau a una opulenta casa, on viu amb la seva neboda. La intenció d'en Morton és introduir-s'hi com a hoste i captivar la Tina.

## Repartiment

* Jonathan Rhys-Meyers com a Morton Vint
* Joely Richardson com a senyoreta Tina, la neboda de la Juliana Bordereau
* Vanessa Redgrave com a Juliana Bordereau
* Lois Robbins com la senyora Prest, la confident de Morton
* Jon Kortajarena com el poeta romàntic Jeffrey Aspern
* Poppy Delevingne com a Signora Colonna
* Morgane Polanski com a Valentina Prest
* Barbara Meier com a Emily, amiga de la Valentina
* Alice Aufray com la Juliana de jove
* Nicolas Hau com el segon poeta romàntic

## Referències

* 1 2 3 Els papers d’Aspern a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Mitchell, Robert «ARRI Media Boards Henry James Adaptation 'The Aspern Papers'» (en anglès). Variety, 15-02-2018.
* ↑ McNary, Dave «Jonathan Rhys Meyers Joins Vanessa Redgrave in Period Drama 'The Aspern Papers'» (en anglès). Variety, 04-08-2017.
* ↑ N'Duka, Amanda «Jonathan Rhys Meyers To Star In 'The Aspern Papers'» (en anglès). Deadline, 04-08-2017.
* ↑ «City of Florence Honors James Ivory at 'Room With a View' 30-Year Anniversary» (en anglès). The Hollywood Reporter.
* ↑ «The Aspern Papers» (en anglès). . Arxivat 16 de novembre 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Els papers d'Aspern». ésAdir. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ Anderson, Ariston «Venice to Debut 'The Aspern Papers' Alongside Vanessa Redgrave's Golden Lion Award». The Hollywood Reporter, 13-08-2018.
* ↑ «IFFI to open with world premiere of 'The Aspern Papers'» (en Indian English). The Hindu, 15-11-2018.

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Casa al carrer Dolors Gomis, 16 (Agullana)

La Casa al carrer Dolors Gomis, 16 és una obra d'Agullana (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a prop del centre del poble, amb tres façanes lliures i una annexa a l'edifici del costat. La casa és de planta quadrada, de planta baixa i dos pisos amb la coberta aterrassada. Hi ha dues portes a través de les quals es pot accedir a l'edifici; una de les quals dona a un jardí. La façana està totalment arrebossada i les obertures, que són en arc rebaixat, estan emmarcades. Al primer pis, trobem a dues de les façanes, balconades corregudes de forja.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Dolors Gomis, 16». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 maig 2020].
# Callionymus formosanus

Callionymus formosanus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba des del sud del Japó fins al Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Desfosforilació

La desfosforilació, en anglès: dephosphorylation, és un procés essencial per treure els grups fosfat d'un compost orgànic (com l'ATP) per hidròlisi. És l'oposat a la fosforilació. Aquest procés es troba en els moviments musculars com també en moltes reaccions dins del cos i en les plantes.
És un procés reversible d'unir un grup fosfat a una molècula orgànica, en particular proteïnes. El resultat són fosfoproteïnes. Químicament és la formació d'un èster de l'àcid fosfòric.
Per exemple l'ATP és hidrolitzat a ADP amb alliberament d'energia, grups fosfat i ADP en el transport actiu de molècules de sacarosa dins el floema en una planta.

## Vegeu també

* Fosfatasa
# Excèlsior

* Aquest article tracta sobre el poema d'en Joan Maragall. Vegeu-ne altres significats a «Excelsior».
Excèlsior és un poema de Joan Maragall escrit el 1895 i inclòs dins del recull Poesies publicat el 1895, on figurava com a epíleg.
Maragall expressa en aquest poema el seu punt d'inconformisme vital que ha de permetre no caure en posicions acomodades que ens impedeixin tenir uns ideals pels quals treballar i lluitar constantment. La vida hi és representada com un esperit salvatge.

## Referències

* ↑ ( PDF) Haidé - Estudis maragallians. Biblioteca de Catalunya, 5, 2016, pàg. 71. ISSN: 2014-3818 [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ Jiménez i Cot, D. «Joan Maragall, poeta d'una realitat superior», 20 juliol 2010. [Consulta: 21 març 2021].

## Enllaços externs

* «JOAN MARAGALL (1860 - 1911)». UOC.
* «Excelsior, l'aventura intel·lectual modernista». Vilaweb.
# CC (Complexitat)

En teoria de la complexitat, la classe de complexitat CC (circuits comparadors, comparator circuits) és el conjunt dels problemes de decisió que poden ser resolts amb circuits comparadors de mida polinòmica.
Un circuit comparador és una xarxa de fils i portes. Cada porta comparador, que és una aresta dirigida connectant dos fils, agafa dues entrades i les treu en ordre. Cada entrada pot ser una variable, la seva negada o una constant. Un els fils s'etiqueta com el fil de sortida.
També es pot definir la classe CC com la dels problemes en espai logarítmic reduïbles a la classe CCVP.

## Relació amb d'altres classes

Només es coneix la relació amb les classes NL $\subseteq$ CC $\subseteq$P.
Per aquesta classe es desconeix si esta inclosa a NC o a P-complet.

## Referències

* 1 2 Mayr, Ernst W.; Subramanian, Ashok «The complexity of circuit value and network stability». Journal of Computer and System Sciences, 44, 2, 01-04-1992, pàg. 302–323. DOI: 10.1016/0022-0000(92)90024-d. ISSN: 0022-0000.
* ↑ Cook, Stephen A.; Filmus, Yuval; Le, Dai Tri Man «The Complexity of the Comparator Circuit Value Problem». arXiv:1208.2721 [cs], 13-08-2012.
# Grup de la claudetita

El grup de la claudetita és un grup de minerals de la classe dels òxids. El grup està format per dues espècies: la claudetita, un òxid d'arsènic que dona nom al grup, i l'estibioclaudetita. Les dues espècies cristal·litzen en el sistema monoclínic.
| Espècie | Fórmula |
| Claudetita | As₂O₃ |
| Estibioclaudetita | AsSbO₃ |
Segons la classificació de Nickel-Strunz les dues espècies que integren el grup de la claudetita pertanyen a «04.CB: Òxids amb proporció metall:oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitja» juntament amb els següents minerals: brizziïta, corindó, ecandrewsita, eskolaïta, geikielita, hematites, ilmenita, karelianita, melanostibita, pirofanita, akimotoïta, romanita, tistarita, avicennita, bixbyita, armalcolita, pseudobrookita, mongshanita, zincohögbomita-2N2S, zincohögbomita-2N6S, magnesiohögbomita-6N6S, magnesiohögbomita-2N3S, magnesiohögbomita-2N2S, ferrohögbomita-2N2S, pseudorútil, kleberita, berdesinskiïta, oxivanita, olkhonskita, schreyerita, kamiokita, nolanita, rinmanita, iseïta, majindeïta, arsenolita, senarmontita, valentinita, bismita, esferobismoïta, sil·lenita, kyzylkumita i tietaiyangita.

## Referències

* ↑ «Claudetite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 febrer 2024].
* ↑ Origlieri, Marcus; Pinch, William & Zito, Gary «Stibioclaudetite AsSbO 3 A New Mineral from Tsumeb, Namibia». logical Record, 40, 2, 2009 [Consulta: 24 febrer 2024].
# Els passatgers de la nit

Els passatgers de la nit (originalment en francès, Les Passagers de la nuit) és una pel·lícula dramàtica francesa del 2022 dirigida per Mikhaël Hers. Ambientada la nit de les eleccions presidencials franceses de 1981 i els dies següents, la pel·lícula segueix una mare de dos adolescents acabada de divorciar que coneix una adolescent amb problemes. Es va estrenar en competició al Festival Internacional de Cinema de Berlín el 13 de febrer de 2022. La versió doblada al català es va estrenar l'1 de novembre de 2022.

## Sinopsi

Al París del 1981 es respira un aire de canvi i esperança. L’Elisabeth acaba de separar-se i haurà de fer front a la seva nova situació: mantenir els seus dos fills adolescents i tenir cura de si mateixa. Aconsegueix feina al programa de ràdio nocturn Els passatgers de la nit i allà coneixerà una adolescent problemàtica a qui decideix acollir a casa seva.

## Repartiment

* Charlotte Gainsbourg com a Élisabeth
* Quito Rayon-Richter com a Matthias
* Noée Abita com a Talulah
* Megan Northam com a Judith
* Thibault Vinçon com a Hugo
* Emmanuelle Béart com a Vanda Dorval
* Laurent Poitrenaux com a Manuel Agostini
* Didier Sandre com a Jean
* Lilith Grasmug com a Leïla
* Calixte Broisin-Doutaz com a Carlos
* Éric Feldman com a Domi
* Ophélia Kolb com a Marie-Paule
* Raphaël Thiéry com a Francis
* Zoé Bruneau com la professora

## Referències

* ↑ Grater, Tom «‘The Passengers Of The Night’ First Clip: Charlotte Gainsbourg Stars In Berlin Competition Premiere». Deadline, 11-02-2022 [Consulta: 23 maig 2022].
* 1 2 Els passatgers de la nit a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Els passatgers de la nit». ésAdir. [Consulta: 22 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Tràiler en català
* Els passatgers de la nit a Goita què fan, ara!
# Can Sabadell (Montmeló)

Can Sabadell és un edifici de Montmeló (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Actualment s'hi accedeix per dues entrades diferents, perquè ha estat dividit en dues cases independents. El conjunt es troba format per tres blocs cúbics de diferents perímetres i alçades i tot ells coronats per uns merlets de rajola, escalonats.
L'entrada principal s'obre a l'angle de la torre més alta, sobre el mur de la qual hi ha diferents decoracions de rajola, entre les quals apareix a l'interior de sis arcuacions cegues l'escut de Barcelona i el de Catalunya, i al costat una inscripció que diu: "Restauración 1920. Primera piedra sicle XVII año XIIII". La mateixa inscripció es troba en la façana que dona a l'antic jardí, junt amb una altra que forma un semicercle sobre el balcó inferior i diu: "Masia Castell Canigó del Vallès".
En l'actualitat s'hi ha afegit edificis annexos independents que trenquen totalment l'estètica del conjunt, que en general ja es troba en bastant mal estat. L'edifici es troba tot ell arrebossat i decorat amb rajola de colors. A l'entrada del jardí hi ha un enreixat de ferro forjat.

## Referències

* 1 2 3 «Can Sabadell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Debar (desambiguació)

«Debar» té aquests significats:
# CCleaner

CCleaner és una eina que permet mantenir el sistema operatiu Microsoft Windows fent una neteja que millora el rendiment general i augmenta l'espai lliure en el disc dur. CCleaner elimina fitxers temporals, també buida la paperera de reciclatge i elimina restes de navegació. Abans d'esborrar, CCleaner permet especificar quins elements es volen eliminar i quins conservar. CCleaner també inclou un netejador del registre de Windows que l'analitza buscant d'entrades no vàlides. El programa s'afegeix a la paperera de reciclatge, i després d'ésser executat la primera vegada, pot ser executat directament de la paperera sense necessitat d'obrir-lo per a escollir les opcions. Microsoft recomana no utilitzar aquest programa.

## Referències

* ↑ «What Should I Be Cleaning with CCleaner?» (en anglès).
* ↑ «How to Use CCleaner Like a Pro: 9 Tips & Tricks» (en anglès).
* ↑ «Microsoft recomienda no usar CCleaner en Windows 10» (en castellà).

## Enllaços externs

* CCleaner
# Guadalupe Cussó Mendia

Guadalupe Cussó Mendia (Barcelona, 20 de març del 1915 - 2011) fou una infermera catalana que es va presentar voluntària a fronts i hospitals durant la Guerra Civil.

## Referències

* ↑ Enfermeras de guerra. 1ª ed. Esplugues de Llobregat, Barcelona: San Juan de Dios, Campus Docent, 2015. ISBN 978-84-943275-2-0.
# Climatologia a Catalunya el 2013

La climatologia a Catalunya el 2013 va ser termomètricament normal a la majoria de comarques, lleugerament fred a zones del Pirineu i Prepirineu, a la serra de Pinós i als Ports, i en canvi lleugerament càlid a zones del litoral, prelitoral i de l'interior. No s'han donat ni grans fredorades ni grans calorades. La precipitació acumulada ha estat similar a la mitjana climàtica a una gran part del territori, però ha estat un any plujós a àrees del Pirineu, de ponent, a serres del Prelitoral, i sobretot al Pirineu occidental, on en certs punts s'ha de qualificar de molt plujós. en general ha estat un any de molta neu al Pirineu. Contràriament, s'ha de considerar un any sec al nord i a l'extrem sud del litoral, a punts de l'interior, del Prepirineu i també a la depressió de la Cerdanya.

## Referències

* ↑ «Butlletí climàtic de l'any 2013». Servei Meteorològic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Els records glaçats

Els records glaçats és una pel·lícula documental espanyola del 2013 escrita i dirigida per Albert Solé. Fou rodada en català i en castellà. Fou produïda per Minimal Films en coproducció amb Televisió de Catalunya.

## Sinopsi

En el 1986 quatre científics catalans del CSIC van aconseguir arribar a l'Antàrtida i gràcies a uns col·legues poloesos van plantar la seva tenda de campanya a l'illa Decepció per a forçar a l'estat espanyol a vincular-se al tractat antàrtic i posar-hi una base, cosa que passaria el 1988. El líder de l'expedició, el doctor Antoni Ballester i Nolla, acabaria sofrint un ictus que va portar a Josefina Castellví a dirigir la petita instal·lació en una època de recursos limitats per al programa antàrtic. Després de jubilar-se, ara fa vint anys, Josefina va decidir enfrontar-se als fantasmes del passat i tornar a l'Antàrtida, el paradís perdut dels anys més intensos de la seva vida. L'any del 25è aniversari de la creació de la base espanyola, va preparar el que serà el seu viatge de comiat del continent blanc.

## Nominacions

Fou nominada al Gaudí a la millor pel·lícula documental.

## Referències

* ↑ Els records glaçats a catalanfilms.cat
* ↑ Els records de gel a Fotogramas
* ↑ Els records glaçats a l'Acadèmia del Cinema

## Enllaços externs

* Els records glaçats a ccma.cat
# Carles d'Anjou

Carles d'Anjou és el nom dels següents personatges:
* Carles I d'Anjou (1227 - Foggia, Regne d'Itàlia, 1285), comte d'Anjou, Provença i Maine (1246 - 85); rei de Sicília (1266 - 82); rei
* Carles II d'Anjou (1254 - Nàpols, 1309), rei de Nàpols i Jerusalem; i comte de Provença (1285-1309)
* Carles d'Anjou o Carles I de Valois (Vincennes, 1270 - Nogent-le-Roi, 1325), príncep de França, comte de Valois (1285 - 25); d'Anjou i Maine (1290 - 1325); comte d'Alençon, Chartres i Perche (1293 - 1325)
* Carles d'Anjou o Carles Martell d'Anjou (1271 - 1295, Nàpols), noble del casal Capet d'Anjou
* Carles Robert d'Anjou-Hongria o Carles I d'Hongria (Nàpols, 1288 - Visegrád, 1342), rei d'Hongria
* Carles d'Anjou o Carles III de Provença (1436 - Marsella, 1481), comte de Guisa, Maine i Mortain (1472-1481) i duc d'Anjou i comte de Provença
# Can Sabata

Can Sabata és una antiga masia avui engolida pel nucli de Lloret de Mar (la Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La masia primigènia ha estat reconvertida en l'actualitat en un restaurant. Tanmateix s'ha intentat respectar al màxim tant la seva estructura com els elements compositius originals. La masia consta de tres plantes i està coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals.
La planta baixa consta d'una sèrie d'obertures irrellevants entre les quals localitzem el portal d'entrada, el qual està cobert amb una petita teulada. En el primer pis trobem cinc finestres rectangulars emmarcades amb maó. Al centre trobem un modern rellotge de sol en el qual es pot llegir una inscripció molt divertida que diu així: "LES GENERACIONS PASSEN COM LES HORES 1931 1981 1997".
En el segon pis, el qual podria executar les tasques de golfes o altell, trobem una obertura rectangular projectada com a balconada i equipada amb una petita barana-ampit de ferro molt matussera. Flanquegen aquesta obertura dos òculs - un per banda respectivament- o ulls de bou emmarcats també amb maó.
Pel que fa als materials, prima per sobre de tot un, com és la pedra, en format físic de pedres fragmentades i còdols de riu manipulats a cops de martell i lligades amb morter de calç, que monopolitzen tot l'espai físic de les quatre façanes. El que podria ser l'era de batre primigènia de la masia, ha estat reciclada com improvisat menjador a l'aire lliure. Tot i això el paviment del terra és de factura totalment nova.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Sabata». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2014].
# Deba bōchō

Els ganivets deba bōchō (出刃包丁, lit. 'ganivet de trinxar amb punta') són ganivets de cuina japonesos emprats per tallar peix, però també pollastre i carn. N'hi ha diferents mides, que atenyen fins a 33 cm.
El deba bōchō va aparèixer per primera vegada durant el període Edo a Sakai (Osaka).

## Referències

* 1 2 «What is a Deba Knife?» (en anglès). Japanese Knives Guide. [Consulta: 2 abril 2023].

## Vegeu també

* Tallant (ganivet)
# Església de Sant Jaume d'Enveja

L'església de Sant Jaume d'Enveja és l'església parroquial de Sant Jaume d'Enveja (Montsià) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici de planta rectangular dividida en sis trams amb absis de tancament semicircular. La construcció és senzilla. Hi destaca l'estructura de la coberta, amb la teulada a doble vessant visible des de l'interior, sostinguda per un arc diafragmàtic de mig punt. A l'absis hi ha volta de quart d'esfera. Al tram dels peus s'aixeca el cor i sota d'ell, el vestíbul se separa de la nau per una estructura de vidre que permet una major claredat a l'interior i manté la unitat visual de l'espai. Les finestres són rectangulars amb remat superior d'arc de mig punt. S'han tancat amb vitralls moderns fets amb pols de vidre reciclat de diferents colors, col·locats entre dues làmines de fibra de vidre mitjançant procediments industrials. Alguns sectors de l'interior, especialment en els paviments, tenen encara acabats provisionals. A l'exterior la façana és senzilla, reflectint al remat superior la forma a dues aigües de la coberta. A la planta la porta d'accés és gran i allindada. El juliol del 2020 s'ha afegit al campanar una rèplica de la creu de la catedral de Sant Pere a Roma amb el que queda finalitzada la façana. Aquesta creu es una donació privada.

## Història

El primer edifici parroquial ja existia el 1817, any en què es va cremar. Sembla que ocupen els sectors dels peus de l'actual església. El 1860, una visita pastoral donà notícia de l'existència del nou temple. Degut a la senzillesa de l'edificació del segle xix i a la manca d'estabilitat del sòl deltaic que compon la base de la població, a principis del segle XX es va haver d'aixecar un nou edifici parroquial. D'ell es conserva la façana del 1908 i l'edifici de tres naus de totxo. Les voltes eren d'aresta. A la dècada dels 60 es va substituir l'edifici. L'actual construcció és la suma de les dues edificacions.

## Referències

* 1 2 «Església de Sant Jaume d'Enveja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Església de Sant Jaume d'Enveja». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 29 agost 2014].
# Cacic crestat

El cacic crestat (Psarocolius decumanus) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) que habita la selva humida de la zona Neotropical, des de Panamà per l'est dels Andes fins al Paraguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Cacic crestat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Els rentadors de la Pinya

Els rentadors de la Pinya és una obra de la Vall d'en Bas (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local. Són rentadors públics que es troben donant la volta a l'església i prop de la plaça. Són amplis i singulars i els únics a la vall en bon estat de conservació.

## Referències

* ↑ «Els rentadors de la Pinya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2016].
# Carles d'Àustria

Carles d'Àustria és el nom dels següents personatges:
* Carles d'Àustria o Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic (Gant, 1500 - Yuste, 1558), emperador del Sacre Imperi (1519-1556), monarca d'Espanya (1516-1556); arxiduc d'Àustria (1519-1522)
* Carles d'Àustria o Carles II d'Àustria Interior (Viena, 1540 - Graz, 1590), arxiduc d'Àustria, duc d'Estíria, de Caríntia i de Carniola i comte de Gorizia
* Carles d'Àustria o Carles d'Habsburg (Príncep d'Astúries) (Valladolid 1545 - Madrid 1568), infant de Castella i príncep d'Astúries, Girona i Viana (1556-1568).
* Carles d'Àustria o Carles II de Castella (Madrid, 1661 - 1700), monarca d'Espanya (1665-1700), darrer monarca de la Casa d'Àustria hispànica
* Carles d'Àustria o Carles VI del Sacre Imperi Romanogermànic (Viena, 1685 - 1740), emperador del Sacre Imperi (1711-1740) i arxiduc d'Àustria i pretendent als regnes hispànics durant la guerra de Successió
* Carles Ferran d'Àustria (Viena, 1818 - Groß-Seelowitz, Moràvia, 1874), arxiduc d'Àustria
* Carles I d'Àustria i IV d'Hongria, (Persenbeug, Baixa Àustria, 1887 - Funchal, 1921), arxiduc d'Àustria, emperador d'Àustria i rei d'Hongria (1916 -1918)
# Cap de Roques de Solduga

El Cap de Roques de Solduga és una muntanya de 1.533,8 metres d'altitud del terme municipal de Baix Pallars, dins de l'antic terme de Baén, en l'àmbit del poble de Solduga.
Està situat prop de l'extrem meridional del seu terme municipal, al nord-est de Solduga i a llevant de l'Espluga de Cuberes, al nord del Forcat de les Llaus i al nord-oest de la Torre de Senyús.
Conté l'ermita de la Mare de Déu d'Esplà i el vèrtex geodèsic 2630830001.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya