OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Debri

Debri (en rus: Дебри) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2013 tenia 28 habitants. Pertany al districte rural de Griazi.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
* ↑ http://rgada.info/opisi/1354-opis_487-1/0006.jpg
* ↑ Часовня на могиле мужа Arxivat 2013-09-21 a Wayback Machine. // Gorod48
# Districte de Muidumbe

El Districte de Muidumbe és un districte de Moçambic, situat a la província de Cabo Delgado. Té una superfície 2.123 kilòmetres quadrats. En 2015 comptava amb una població de 78.721 habitants. Limita al nord i este amb el districte de Mocímboa da Praia, al nord i oest amb el districte de Mueda, al sud amb el districte de Meluco i al sud i este amb el districte de Macomia.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en quatre postos administrativos (Chitunda, Miteda i Muidumbe), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Chitunda:
** Chitunda
** Miengueleva
* Posto Administrativo de Miteda:
** Miteda
** Muatide
Posto Administrativo de Muidumbe:
** Mapate
** Muidumbe
** Namacande
** Nampanha

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística
# Farell Editors

Farell Editors és una editorial amb seu a Sant Vicenç de Castellet (Bages) creada el 1998. Fundada per Jordi Suades i Begonya Molins, està especialitzada en temes de natura, descobriment del territori, cuina tradicional del país, cultura popular, patrimoni i història. El nom de Farell és d'una masia situada al Pont de Vilomara (Bages), lloc alçat, sobre un turó i des d'on es poden observar varietat de paisatges.
Quan va celebrar el quinzè aniversari, havien posat al mercat més de 120 publicacions de 110 autors, sobre temàtica diversa. Aleshores, els editors es definien com «artesans de l'edició» perquè fan un seguiment molt proper de tot el procés de producció, des de l'elecció de la temàtica fins al disseny i la maquetació dels llibres. Aquesta minuciosa labor no ha impedit que la producción sigui alta, com per Sant Jordi de 2015 amb vuit nou títols.
D'entre les darreres novetats destaca les noves col·leccion Natura Essencial i Guies de natura amb la voluntat de fer aportacions per a la descoberta del medi natural, ja sigui fauna o vegetació, així com un llibre dedicat a les espècies que s'utilitzen a la cuina.
Son membres de l'Associació d'Editors en Llengua Catalana.

## Col·leccions

* Llibres de Muntanya (excursions i descoberta del territori)
* Guies de Natura (per observar la natura en profunditat)
* Natura Essencial (guies de camp per conèixer i identificar les espècies)
* Bones Herbes (per conèixer les plantes silvestres més comuns)
* Rebost i Cuina (cuina tradicional del país)
* Cultura Popular (temes de tradició popular arrelats de la cultura del país)
* Cultura Popular – Llegendes (recull de llegendes de comarques, personatges, etc.)
* Contes Populars (reculls de contes de tradició popular)
* Nostra Història (episodis poc coneguts de la història de Catalunya)
* La Talaia (llibres de síntesi sobre la cultura cristiana tradicional)

## Referències

* ↑ «Farell Editors». Regió 7, 23-04-2005, pàg. 8.
* 1 2 «Farell Editors compleix 15 anys plasmant la cultura, la tradició i la natura de Catalunya en les seves publicacions». La Vanguardia (Manresa-Bages), 13-11-2012.
* ↑ ACN «Farell Editors compleix 15 anys plasmant cultura, tradició i natura». Regió 7, 13-11-2012.
* ↑ Mata, Toni «Farell Editors augmenta fins a vuit les novetats per la diada de Sant Jordi». Regió 7, 04-04-2015.
* ↑ Mata, Toni «El segell santvicentí Farell Editors treu una col·lecció de llibres de natura». Regió 7, 01-09-2020.
# Ferran Perelló Santandreu

Ferran Perelló Santandreu (Palma, 1932) és un economista i diplomàtic mallorquí. Diplomat en ciències econòmiques per la Universitat de París (1955). Ha presidit el Foment de Turisme de Mallorca des del 1985 fins al 1993, època de la qual se sent especialment satisfet per haver dirigit una organització despolititzada que aconseguí l'aprovació de la nova terminal de l'aeroport. Ha estat promotor i president de la Federació Espanyola d'Associacions d'Agències de Viatges (1978-1983) i de l'Associació de Viatges de Balears (1978-85).
Fou fundador i president del Cercle Financer de les Balears de la Caixa des dels inicis el 1991. Des d'aquesta tribuna han parlat tots els ministres d'Economia i Hisenda a més d'alguns ministres d'altres països europeus. Ha estat cònsol del Gran Ducat de Luxemburg durant gairebé 30 anys. El 2007 va rebre el Premi Ramon Llull.
# Hernán Casciari

Hernán Casciari (Mercedes, Província de Buenos Aires, Argentina, 16 de març de 1971) és un escriptor i periodista argentí, radicat a Barcelona. És conegut pel seu treball a favor de la unió entre literatura i weblog, destacat en la blognovel·la.
Va rebre el primer Premi de Novel·la en la Bienal d'Art de Buenos Aires (1991), amb l'obra Pujar d'esquena la vida, i el premi Juan Rulfo (París, 1998), amb Nosaltres rentem la nostra roba bruta. A l'Argentina havia treballat com a cap de redacció de la revista La Ventana, com a columnista al Semanario Protagonistas i com s director del periòdic El Domingo.
La seva obra més coneguda en la xarxa, Weblog de una mujer gorda (guanyadora del concurs de weblogs de la cadena alemanya Deutsche Welle), ha estat editada en paper, amb el títol "Más respeto, que soy tu madre" (Plaza & Janés). També va ser l'artífex de El diari de Letizia Ortiz, contant els primers mesos de la vida de Letizia Ortiz en primera persona des de l'anunci del seu compromís amb l'hereu de la Corona d'Espanya.
El 2005 va posar veu en internet al protagonista de la sèrie de TV Mi querido Klikowsky. A fins del mes de setembre de 2006 es va publicar a l'Argentina i altres països de parla hispana la seva novel·la Diari d'una dona grossa, per part d'Editorial Sud-americana. Al setembre de 2007 va publicar el seu segon llibre, Espanya, vas perdre, editat sota el segell Plaza & Janés. Aquest últim llibre va ser publicat a Sud-amèrica sota el nom España, decí alpiste el mes de juliol de 2008.
El 2007 inicia un nou blog sobre sèries de televisió en l'edició digital del diari El País, i l'any següent comença a col·laborar setmanalment al suplement EP3, d'El País, i al diari argentí La Nación. L'any 2010 renuncia a tots dos diaris per raons personals i comença el projecte de la revista Orsai, originada a la blognovel·la Más respeto, que soy tu madre, on Casciari va preguntar als lectors la possibilitat de llançar un nou mitjà. Després de la desaparició d'Orsai, Cesciari va llançar el 2014 la revista de comèdia infantil Bonsai.

## Vida privada

L'any 2015 se separa de la seva dona Cristina, amb qui havia tingut la seva primera filla Nina. Aquest mateix any, a Montevideo, va patir un infart del qual es va recuperar i es va radicar a l'Argentina. Actualment, viu a la Ciutat de Buenos Aires, amb la seva parella Julieta. El 24 d'abril del 2017, neix Pipa, la seva segona filla.

## Referències

* 1 2 3 Rodríguez Rodríguez, Jorge Miguel; albalad Aiguabella, José María. «El periodismo narrativo en la era de internet». A: Crónica y mirada. Madrid: Libros del KO, 2013, pp. 85 - 121. ISBN 978-84-16001-01-9.
* ↑ Casciari, Hernán. «Renuncio», 30-09-2010. Arxivat de l'original el 2018-07-06. [Consulta: 29 desembre 2010].

## Enllaços externs

* Blog de l'autor (castellà)
* Blog d'Hernán Casciari a El País (castellà)
# Greenwood (Carolina del Sud)

Greenwood és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 22.071 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greenwood tenia 22.071 habitants, 8.496 habitatges i 5.174 famílies. La densitat de població era de 622,5 habitants/km².
Dels 8.496 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,5% hi vivien parelles casades, en un 21% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 15,2% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.284 $ i la renda mediana per família de 32.573 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.477 $ mentre que les dones 21.476 $. La renda per capita de la població era de 14.347 $. Entorn del 18,1% de les famílies i el 25% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Districte de Muhanga

El districte de Muhanga és un akarere (districte) de la província del Sud, a Ruanda. La seva capital és Muhanga. (abans Gitarama).

## Geografia

El districte limita amb el districte de Gakenke al nord, amb el districte de Kamonyi a l'est, el districte de Ruhango al sud, amb el districte de Karongi al sud-oest i amb el districte de Ngororero a l'oest. La seva capital, Gitarama, amb una població estimada de 87.613 persones el 2004, es troba a uns 45 km per carretera al sud-oest de Kigali, la capital de Ruanda i la ciutat més gran del país. El districte es troba al centre geogràfic de Ruanda, enllaçada per carretera amb Kigali a l'est, Butare al sud i Kibuye als marges del llac Kivu a l'oest. Una quart carretera porta al nord fins a Gisenyi, també al marge oriental del llac Kivu i a Ruhengeri als peus de les Muntanyes Virunga. El districte de Muhanga és la llar de Kabgayi, el centre tradicional de l'església catòlica a Ruanda, i Shyogwe, un gran centre anglicà.

## Sectors

El districte de Muhanga està dividit en 12 sectors (imirenge): Muhanga, Cyeza, Kibangu, Kiyumba, Mushishiro, Kabacuzi, Nyabinoni, Nyamabuye, Nyarusange, Rongi, Rugendabari i Shyogwe.

## Referències

* ↑ Philip Briggs, Janice Booth. Rwanda, p. 38, a Google Books
* ↑ Estimated City Population In 2004
* ↑ Road Distance Between Kigali And Gitarama With Map

## Enllaços externs

* Districtes de Ruanda a statoids
* Inzego.doc Arxivat 2018-05-17 a Wayback Machine. — Province, District and Sector information from MINALOC, the Rwanda ministry of local government.
* web del districte de Muhanga
# Esteve I de Penthièvre

Esteve I de Penthièvre (vers 1060 – 13 d'abril de 1135/1136, o 1138), fou comte de Trégor i de Guingamp, senyor de Goëlo, després comte de Penthièvre de 1093 a 1136.

## Biografia

Nascut cap a 1055, fill petit d'Odó I de Penthièvre i d'Agnès de Cornualla va reunir per la sort de les herències el conjunt dels territoris controlats per la seva família.
Comte de Trégor i senyor de Goëlo el 1079 a la mort del seu pare va esdevenir comte de Guingamp. Es va casar amb Havoisa filla de Teobald o Tibau III de Blois i de la seva segona esposa Adela de Vermandois.
En 1093 Esteve va esdevenir comte de Penthièvre a la mort del seu germà gran Geoffroy I de Penthièvre i va recollir l'honor de Richmond a la mort d'Alan II el Negre, un altre germà.
Va morir el 1135 deixant els seus dominis compartits entre els fills.

## Matrimoni i descendència

Del seu matrimoni amb Havoisa, comtessa de Guingamp, va tenir com a descendència:
* Geoffroy II de Penthièvre, a vegades Geoffroy II Boterel, que va heretar el comtat de Penthièvre i la senyoria de Lamballe;
* Alan III el Negre († 1146), comte de Richmond i pare del duc Conan IV de Bretanya;
* Oliva, esposa d'Enric de Fougueres;
* Matilde, esposa de Gautier de Gant. El seu fill fou Gilbert de Gant;
* Tifaina, esposa de Rabel de Tancarville;
* Enric I d'Avaugour († 1183), comte de Trégor (amb Guingamp) i senyor de Goëlo.
L'armorial d'Augustin del Paz imprès el 1619 menciona l'existència d'una altra filla però aquesta asserció no és confirmada per cap font:
* Agnoria (1105-1167), casada el 1120 amb Oliver II de Dinan;

## Referències

* ↑ Stéphane Morin Trégor, Goëlo, Penthièvre. Le pouvoir des Comtes de Bretagne du XIIe au XIIIe siècle, Presses Universitaires de Rennes, 2010. ISBN 9782753510128, pàg. 124, nota n°419.
* ↑ Judith Everard, Brittany and the Angevins: province and empire, 1158-1203, coll. Cambridge studies in medieval life and thought, Cambridge University Press, 2000, pàg. 189. ISBN 9780521660716
* ↑ . Segons Stéphane Morin «la historiografia regionalista sempre ha volgut veure en ella l'hereva de Guingamp que hauria portat en dot al seu marit» mentre que de fet hauria estat la neboda de la duquessa Berta de Blois esposa d'Alan III de Bretanya Op.cit pàg. 102, taula genealògica 7: Ascendència d'Havoisa esposa d'Esteve de Bretanya
* ↑ . Stéphane Morin Op.cit Quadre genealògic pàg. 123
* ↑ . Stéphane Morin Op.cit pàg. 184.
# Federació Rutul

La Federació Rutul (Rutul Magan) fou un clan al qual pertanyien tots els rutuls i molts lesguians. Rutul, el nom del clan, es va estendre al poble. El clan estava establert al modern Daguestan i zones de l'Azerbaidjan, però els rutuls d'aquest territori foren absorbits i avui dia gairebé no en queden.
# Gadomus aoteanus

Gadomus aoteanus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües temperades que viu fins als 1171 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda i Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
# Harry Flanaghan

Henry Nixon Flanaghan (1896 – 1938) fou un futbolista professional anglès que va jugar com a extrem.

## Referències

* ↑ Lamming Douglas (1985) A who's who of Grimsby Town AFC: 1890-1985. Beverly: Hutton. ISBN 0-907033-34-2.
# Gran Premi Al-Khor

El Gran Premi Al-Khor va ser una cursa ciclista d'un sol dia que es disputava a Qatar. Només es disputà la primera edició de 2008 i va formar part de l'UCI Asia Tour, amb una categoria 1.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2008 | Rafaâ Chtioui | Ahmed Mraihi | Omar Hasanein |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Dissochondrus

Dissochondrus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* D. biflorus Kuntze ex Hack.
# Districte de Saru

El districte de Saru (沙流郡, Saru-gun) és un districte de la subprefectura de Hidaka, a Hokkaidō, Japó. Comprén els municipis de Hidaka i Biratori, sent la primera vila el municipi més populós del districte.

## Geografia

El districte de Saru es troba geogràficament localitzat al punt més septentrional de la subprefectura de Hidaka, a la regió central de Hokkaidō i comprèn el territori dels termes municipals de les viles de Hidaka i Biratori. El districte limita al nord amb el districte de Yūfutsu, a la subprefectura d'Iburi i amb el districte de Sorachi, a la subprefectura homònima; a l'est limita amb la ciutat d'Obihiro i els districtes de Kasai i de Kamikawa, tots ells a la subprefectura de Tokachi; i al sud limita amb el districte de Niikappu, a la mateixa subprefectura de Hidaka.

### Municipis

Districte de Saru (2021) :

## Història

El districte de Saru fou creat per l'Oficina de Colonització de Hokkaidō el 20 de setembre de 1869 com a part de l'antiga província de Hidaka. No obstant això, no seria fins al 23 de juliol de 1879, deu anys després, que es constituiria el districte de manera legal. L'any 1882, quan l'oficina de colonització fou dissolta, el districte fou inclòs a la recentment creada prefectura de Sapporo, de curta existència. Amb la creació del sistema de subprefectures, el 5 de novembre de 1897 el districte començà a formar part de la subprefectura d'Urakawa (actual Hidaka des de 1932), mantenint-se en aquesta demarcació fins a l'actualitat.

### Antics municipis

La següent és una llista dels antics municipis del districte amb enllaç als seus actuals municipis:
* Usappu (右左府村) (1919-1943)
* Nina (荷菜村) (-1923)
* Nioi (荷負村) (-1923)
* Nukibetsu (貫気別村) (-1923)
* Shiunkotsu (紫雲古津村) (-1923)
* Osachinai (長知内村) (-1923)
* Nibutani (二風谷村) (-1923)
* Monbetsu (門別町) (1909-2006)

## Referències

* ↑ Localització confirmada al web de Japan Post
* ↑ Llista d'antics municipis del districte de Saru (1879-actualitat)
# Federació Ruandesa de Futbol Associació

La Federació Ruandesa de Futbol Associació (FRFA) —en francès: Fédération Rwandaise de Football Association— és la institució que regeix el futbol a Ruanda. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga ruandesa de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Ruanda absoluta i les de les altres categories.
Va ser formada el 1975.
* Afiliació a la FIFA: 1978
* Afiliació a la CAF: 1976

## Referències

* ↑ Rwanda Arxivat 2018-02-10 a Wayback Machine. at the FIFA website
* ↑ Rwanda at CAF Online
* ↑ CAF and FIFA, 50 years of African football - the DVD, 2009

## Enllaços externs

* Federació Ruandesa de Futbol Associació - Lloc web oficial
# Daia

«Daia» té aquests significats:
* Daia Nova, municipi del Baix Segura
* Daia Vella, municipi del Baix Segura
* Daia (Romania)
* Daia, lobby jueu de la República Argentina.
# Gadolinita-(Ce)

La gadolinita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup gadolinita-datolita. Rep el seu nom de Johan Gadolin (1760-1852) i de l'element ceri, la terra rara dominant.

## Característiques

La gadolinita-(Ce) és un nesosilicat de ferro, beril·li i diverses terres rares, entre les quals destaquen el lantani, l'itri, el neodimi i el ceri. Sovint és lleugerament radioactiva degut a un lleu contingut d'urani i/o de tori; per tant, sovint metamictza. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És l'anàleg de ceri de la gadolinita-(Y). La seva duresa es troba entre 6,5 i 7 a l'escala de Mohs.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gadolinita-(Ce) pertany a «09.AJ: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), amb triangles de BO₃ i/o B[4], tetraèdres de Be[4], compartint vèrtex amb SiO₄» juntament amb els següents minerals: grandidierita, ominelita, dumortierita, holtita, magnesiodumortierita, garrelsita, bakerita, datolita, gadolinita-(Y), hingganita-(Ce), hingganita-(Y), hingganita-(Yb), homilita, melanocerita-(Ce), minasgeraisita-(Y), calcibeborosilita-(Y), stillwellita-(Ce), cappelenita-(Y), okanoganita-(Y), vicanita-(Ce), hundholmenita-(Y), proshchenkoita-(Y) i jadarita.

## Formació i jaciments

Es troba en filons de pegmatita sienita al llarg del contacte entre basalts i monzonites. Sol trobar-se associada a altres minerals com: aegirina, piroclor, zircó, apatita, titanita, pirofanita, magnetita, loparita, chevkinita, biotita, microclina, helvita, molibdenita, albita, apofil·lita, quars i calcita. La seva localitat tipus es troba a Buer, Bjørkedalen, Porsgrunn, Telemark, Noruega.

## Referències

* ↑ «Gadolinite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Gadolinite-(Ce)» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Gadolinite-Datolite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Gadolinite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 abril 2015].
# Hispanisme (castellanisme)

Hispanisme (o castellanisme) és una paraula o peculiaritat de la llengua castellana manllevat per una altra llengua. També pot ser una construcció gramatical amb origen en el castellà o l'estudi de la cultura castellanòfona d'Espanya o l'Amèrica Llatina. S'ha de distingir d'espanyolisme que és un moviment nacionalista.

## Exemples
### En català

* Motxilla (castellà: mochila) – bossa d'esquena

### En altres llengues

* Nada (en francés)

## Referències

* ↑ «hispanisme». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Hispanisme (castellanisme)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «castellanisme». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Hispanisme (castellanisme)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «nada» (en francès). reverso.net, s.d. [Consulta: 21 juliol 2017].
# Gran Premi Beiras i Serra da Estrela

El Gran Premi Beiras i Serra da Estrela és una competició ciclista per etapes portuguesa que passa per les regions de Cova da Beira i Serra da Estrela. Creada el 2016, amb el nom de Volta Internacional Cova da Beira, la cursa forma part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 2.1.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2016 | Joni Brandão | Sergio Pardilla Bellón | Edgar Pinto |
| 2017 | Jesús del Pino Corrochano | Aleksandr Ievtuixenko | Beñat Txoperena |
| 2018 | Dmitri Strakhov | César Fonte | Joni Brandão |
| 2019 | Edwin Ávila Vanegas | Vicente García de Mateos Rubio | Joni Brandão |
| 2023 | Artiom Nitx | Abel Balderstone Roumens | Pelayo Sánchez Mayo |
| 2024 | Artiom Nitx | Alex Molenaar | Mauricio Moreira |

## Referències

* ↑ Pàgina oficial
* ↑ Palmarès a cyclebase.nl
* ↑ Palmarès a cqranking.com
# Dorsal Pacífic-Kula

La dorsal Pacífic-Kula és una dorsal oceànica extinta que existí entre les plaques tectòniques del Pacífic i de Kula a l'oceà Pacífic a principis del període Terciari. La serralada s'estenia en ambdós sentits est i oest, i la serralada submarina Hawaii-Emperador hi és atribuïda. La dorsal Kula-Farallon romangué al sud del punt calent de Hawaii al voltant de 80 milions d'anys enrere, movent-se progressivament cap al punt calent.

## Referències

* ↑ A Reappraisal of Stress Field and Convective Roll Models for the Origin and Distribution of Cretaceous to Recent Intraplate Volcanism in the Pacific Basin (anglès)
* ↑ Geologia de les Illes de Hawaii (anglès)
# Doloretes

Doloretes és una sarsuela, en un acte i tres quadres, sobre llibret de Carlos Arniches, amb música de Amadeo Vives i Manuel Quislant, estrenada en el Teatre Apol·lo de Madrid el 28 de juny de 1901.

## Argument

L'obra –glossant per enèsima vegada el mite de La Dolores– es desenvolupa a la zona rural d'Alacant, en l'època de l'estrena (1901), on el tio Pere i la tia Tona viuen preocupats pel seu net Visentico, en el front de la guerra de les Filipines.
En tornar de la guerra, Visentico descobreix que la seua xicona Doloretes li ha estat infidel amb Nelo, el fill de l'alcalde, del qual Doloretes s'ha enamorat. Visentico jura venjança, que es compleix quan Nelo descobreix que Doloretes ja havia conegut molts altres homes abans que ell.

## Versió cinematogràfica

Estrenada el 1923, va ser dirigida per José Buchs, va ser protagonitzada per María Comendador i José Montenegro.

## Referències

* ↑ La zarzuela. Robin Book, 2002. ISBN 8495601540.