OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Corc dels brots de l'avellaner

El corc dels brots de l'avellaner (Oberea linearis) és una espècie de coleòpter de la família dels cerambícids. Viu principalment als avellaners tot i que se l'ha trobat en altres hostes com el noguer, els carpins, verns i oms. És un insecte xilo- i polífag, considerat com una plaga de l'avellaner.

## Descripció i cicle biològic

L'adult és un petit longicorni de cos prim que mesura uns 15 mil·límetres de color negre menys els palpes, les potes i uns pèls pdel davant del mesotòrax que són grogs. El protòrax és globulós sense espines laterals. Els èlitres són puntejats, subparalels, tallats apicalment sense escotadura i cobreixen el pigidi, amb ratlla sutural ben marcada, i ales funcionals. Les antenes són tan llargues com el cos. La larva adulta mesura 15 mm en nou segments de color grog, excepte l'epistoma i la boca que són negrosos. És àpoda i es mou tot recolzant-se amb la boca, el dors i l'últim segment abdominal. A regions càlides el corc viu dos anys abans de pupar, a zones més fredes fins a tres anys.
El primera any rosega una mina d'aproximadament mig metre cap avall, amb uns forats vers l'exterior per a evacuar el corquim. L'any següent es desplaça cap amunt. Uns mesos abans de pupar s'apropa de l'escorça i la rosega parcialment, per tal de facilitar la sortida de l'adult. La pupació es fa al maig i els adults surten al juny.

## Plaga i tractament

La larva rosega el moll de les branquetes terminals de l'avellaner. El millor moment per a controlar la plaga és al juny quan els adults surten per aparellar-se i fer la posta. Hi ha tractament químics. També és important tallar els branquillons infectades que es reconeixen per les fulles músties i groguenques. Uns estudis recents van estudiar la possibilitat de control microbiològic en utilitzar bacteris com enemics naturals.
De vegades es confonen amb altres plagues de l'avellaner, com Cerambyx scopolii, Cerambyx heros que ans al contrari de O. linearis viuen a l'estat d'adult dins la fusta.

## Bibliografia

* Torras i Casals, Camil. Oberea linearis, L. [Manuscrit]. Sabadell: Fundació Bosch i Cardellach, 25 de febrer de 1978, p. 5.

## Referències

* ↑ Barberà, Claudi. «corc dels brots de l'avellaner». A: Léxic de les plagues i malalties dels conreus de Catalunya. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1998, p. 33. ISBN 9788472834231.
* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Vives, E. «2 17. Oberea linearis (L., 176 1)». A: Cerambícidos (Coleoptera) de la Península Ibérica y de las Islas Baleares (pdf) (en castellà). vol. 2. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1984, p. 112 (Treballs del Museu de Zoologia).
* ↑ Tzanazakis, Minos E. «Hazelnut and Wallnut Twig Borer». A: John L. Capinera (redacció). Encyclopedia of Entomology (en anglès). vol. 4. Springer Science & Business Media, 2008, p. 1772-74. ISBN 9781402062421.
* 1 2 Aguiló i Garsot, Joan «L'Obrera Linearis de l'avellaner» (pdf). Agricultura, any VI n°8, 20 abril 1922 (1922-04-20), pàg. 202-204.
* ↑ Bahari, Ali; Demirbaği, Zihni «Isolation of pathogenic bacteria from Oberea linearis (Coleptera: Cerambycidae)» (en anglès). Biologia, vol. 62 n° 1, 2007, pàg. 13-18. ISSN: 0006-308.
# Eldridge Cleaver

Leroy Eldridge Cleaver (Wabbaseka, Arkansas, 31 agost de 1935 – Pomona, Califòrnia, 1 de maig de 1998) fou un escriptor estatunidenc i activista polític que esdevingué un dels primers dirigents del Partit de les Panteres Negres.
El 1968 Cleaver va publicar Soul On Ice, una col·lecció d'assajos escrits a la Presó Estatal de Folsom tres anys abans, i que fou considerat "brillant i revelador" per The New York Times Book Review. Cleaver va escriure-hi: "Si a un home li agrada Malcolm X podrà canviar i repudiar el racisme, si altres musulmans i jo mateix podem canviar, si els joves blancs poden canviar, llavors encara hi ha esperança per Amèrica".
Cleaver va esdevenir un membre destacat de les Panteres Negres, essent Ministre d'Informació i Cap de la Secció Internacional de les Panteres mentre estigué fugit de la justícia nord-americana a Cuba i Algèria. Va haver de fugir després de capitanejar pocs dies després de l'assassinat de Martin Luther King una emboscada a la policia d'Oakland, en la qual dos agents van resultar ferits i el membre de les Panteres Negres Bobby Hutton resultà mort. Cleaver també va resultar ferit durant l'emboscada. Mentre fou editor del diari oficial The Black Panther, Cleaver influencià en la direcció del Partit i rivalitzar amb els seus fundadors Huey P. Newton i Bobby Seale. Cleaver i Newton finalment van acabar dissentint, ocasionant una ruptura en el si del Partit que va acabar per debilitar-lo.
Després de passar set anys a l'exili a Cuba, Algèria i França, Cleaver retornà als EUA el 1975, on va implicar-se en diversos grups religiosos (Església de la Unificació i CARP) fins a acabar unint-se a l'Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies, així com esdevenint un republicà conservador apareixent inclús en els seus actes.

## Referències

* 1 2 Kifnermay, John «Eldridge Cleaver, Black Panther Who Became G.O.P. Conservative, Is Dead at 62». New York Times, 02-05-1998 [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ «Eldridge Cleaver». Encyclopaedia Britannica [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ Gates, Henry Louis, Jr.; "Interview with Eldridge Cleaver", Frontline, PBS, Spring 1997.
* ↑ Cleaver, Eldridge. Soul on ice. Repr. Nova York, N.Y.: Delta, 1999, p. 106. ISBN 0-385-33379-X.
# Edgardo Bauza

Edgardo Bauza (26 de gener de 1958) és un exfutbolista argentí i entrenador.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1990.

## Referències

* ↑ Bauza: "Las expectativas son las mejores"
* ↑ OFFICIAL: Argentina sack manager Bauza goal.com
* ↑ Profile at BDFA
# Clube Recreativo e Atlético Catalano

El Clube Recreativo e Atlético Catalano és un club brasiler de futbol de la ciutat de Catalão a l'estat de Goiás.

## Història

El CRAC va ser fundat el 13 de juliol de 1931. Començà disputant torneigs locals i posteriorment començà a disputar el campionat goiano. El 1965 el club guanyà el seu primer campionat estatal de segona divisió, guanyant el de primera divisió dos anys després. Als anys 2000 repetí triomfs amb dos títols més de segona divisió (2001 i 2003) i nou campionat de primera el 2004.
Els seus colors són el blau cel i el blanc i la seva mascota un lleó.

## Palmarès

* 2 Campionat goiano: 1967, 2004
* 3 Campionat goiano de segona divisió: 1965, 2001, 2003

## Enllaços externs

* (portuguès) Web oficial del club Arxivat 2006-11-16 a Wayback Machine.
# Elea (Epir)

Elea (en grec antic: Ἐλαία 'olivera'; en llatí: Elaea) fou una antiga ciutat grega de la regió de l'Epir. Es trobava a la desembocadura de l'Aqueront, al territori de la Tespròcia, de la qual, segons el Periple de Pseudo-Escílax, era el principal port.
S'han localitzat monedes d'Elea amb la inscripció «ΕΛΕΑΤΑΝ» o «ΕΛΕΑΙ», que s'han datat d'entre 360 i 335 aC. S'identifica amb unes restes arqueològiques situades prop de l'actual Veliani.

## Referències

* ↑ Periplo de Pseudo-Escílax 30.
* ↑ Mogens Herman Hansen & Thomas Heine Nielsen. «Epiro». A: An inventory of archaic and classical poleis (en anglès). Nueva York: Oxford University Press, 2004, p. 344-345. ISBN 0-19-814099-1.

## Enllaços externs

* Pàgina del Ministeri de Cultura i Esports de Grècia: el jaciment arqueològic d'Elea (en grec).
* El jaciment arqueològic d'Elea a la pàgina del Museu Arqueològic d'Igumenitsa (en grec).
# Font de Comalebedre

La Font de Comalebedre és una font del terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, a l'antic terme d'Espluga de Serra, en territori de l'enclavament d'Enrens i Trepadús.
Està situada a 1.400 m d'altitud, a la part nord-oriental de l'enclavament, al sud-oest del Coll de Sant Roc de Viu, a l'est-nord-est d'on hi hagué el poble d'Enrens. És al capdamunt del barranc de Cantallops.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eleccions generals malàisies de 2013

El 5 de maig de 2013 es van celebrar eleccions generals a Malàisia. Es va votar en les 222 circumscripcions electorals, cadascuna de les quals va elegir a un diputat per al Dewan Rakyat, la cambra baixa del Parlament. Aquest mateix dia també es van celebrar eleccions estatals en 505 circumscripcions de 12 dels 13 estats (excepte Sarawak). Les eleccions van ser les primeres des que Najib Razak es va convertir en primer ministre en 2009.
La coalició opositora de facto Pakatan Rakyat, liderada per Anwar Ibrahim, va obtenir la majoria dels vots, ja que els seus tres partits membres van obtenir en conjunt el 50,9% dels sufragis. No obstant això, només van obtenir 89 dels 222 escons. L'actual aliança governant, Barisan Nasional, va rebre el 47,4% dels vots i va obtenir 133 escons, donant a Najib un segon mandat. Va ser la millor actuació de l'oposició enfront del Barisan Nasional i la primera vegada que aquest rebia menys de la meitat del vot popular.
Atès que el Barisan Nasional havia obtingut la majoria malgrat rebre menys vots que l'oposició, les eleccions van ser seguides de protestes i acusacions de gerrymandering.

## Referències

* ↑ «GE13: Polls on May 5, EC announces - Nation | The Star Online», 12-04-2013. Arxivat de l'original el 2013-04-12. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «Sabah State Assembly dissolved» (en anglès americà), 04-04-2013. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «Election Passport | Providing election data from around the world.» (en anglès americà). [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ Netto, Terence. «BN victory or EC sorcery?», 07-05-2013. [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ «What's Malay for gerrymandering?». The Economist [Kuala Lumpur], 09-08-2014 [Consulta: 5 gener 2016].
# Francisco del Villar

Francisco del Villar (n. 1920-m. 1 de setembre de 1978) va ser un director de cinema mexicà, productor i guionista. Va dirigir 22 pel·lícules, 13 llargmetratges i 9 curts i curts documentals, entre 1952 i 1975. El seu curtmetratge Mundo ajeno va obtenir la conquilla de plata al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1957. La seva pel·lícula El tejedor de milagros va ser seleccionada per a participar en el 12è Festival Internacional de Cinema de Berlín.
Durant la seva carrera es va destacar perquè en la majoria de les seves pel·lícules va treballar al costat de canviats de nom guionistes, com Josefina Vicens o Vicente Leñero o va adaptar obres literàries d'importants escriptors, com José Revueltas.

## Filmografia selecta

* El tejedor de milagros (1962, dirigí i treballà en el guió amb l'escriptor Emilio Carballido basant-se en l'obra homònima d'Hugo Argüelles).
* Los cuervos están de luto (1965, badada en el llibre homònim de José Revueltas).
* Domingo salvaje (1967, va dirigir i va treballar en el guió al costat de l'escriptor Emilio Carballido basant-se en la novel·la Savage Holiday de l'escriptor estatunidenc Richard Wright).
* Las pirañas aman en cuaresma (1969, va dirigir i va treballar en el guió al costat de l'escriptor Hugo Argüelles).
* La primavera de los escorpiones (1971) va dirigir i va treballar en el guió al costat de l'escriptor i autor del text, Hugo Argüelles.
* El monasterio de los buitres (1973, va dirigir i va treballar en el guió basat en l'obra Pueblo rechazado de Vicente Leñero).
* Los perros de Dios (1974, dirigí un guió original de l'escriptora Josefina Vicens).
* El llanto de la tortuga (1975, dirigí i a més treballà en el guió amb el dramaturg Vicente Leñero)
* El lugar sin límites (1978, exclusivament com a productor)
* La viuda negra (1978, exclusivament com a escriptor).

## Referències

* ↑ Jurat i premis al web del festival
* ↑ Francisco del Villar - Awards a IMDb consultat el 14 de novembre de 2013
# Escala Monoyer

Les escales Monoyer són tests optométrics utilitzats per a determinar l'agudesa visual en oftalmologia, inventats per Ferdinand Monoyer.
Es tracta de tables, on les lletres de cada línia tenen la mateixa mida i la mida creix quan es baixa. Existeixen dues escales permetent un test a 3 o a 5 metres de distància.

## Tria de les lletres

Existeixen dues escales, que utilitzen les lletres capitals de l'alfabet llatí:
* el test per la visió a 3 m, que s'acaba per NXV ;
* el test per la visió a 5 m, que s'acaba per ZU.
Es pot observar que sobre el test per la visió a cinc metres acabant-se per ZU, el nom del seu creador és astutament amagat: les primeres i últimes cartes de les nou primeres línies llegides verticalment de baix n'altura formen el nom de Ferdinand Monoyer: es llegeix a l'esquerra, "Monoyer" i "DM" per Metge en Medicina, i a la dreta, "Ferdinand".

## Dimensió de les cartes

Les dimensions de les lletres corresponen a 5 vegades la distància de la discriminació corresponent a l'Agudesa visual mesurada.
Ha estat definit com : AV = 1/α = x/10
amb:
* α = angle aparent de discriminació en minuts d'arc ;
* x = nombre de dècimes d'agudesa visual.
Així, per una agudesa visual de 10/10, α = 1' ≈ 0,0166°, sigui en radian, β = π/180α ≈ 0,00028972.
Així, per testar una AV de 10/10e a 5 m, la dimensió de discriminació corresponent és : d = D.tan(β) ≈ D.β ≈ 1,45 mm (observació : β radiant és baixa, tan(β) ≈ β), la dimensió de la lletra corresponent és doncs de 7,25 mm.
Així:
* per 8/10e, 8,75 mm ;
* per 2/10e, 35 mm.

## Referències

* ↑ Mathieu, Frédéric. Frédéric Mathieu. Une Brève Histoire de Mondes : Crises et complexités, de Copernic aux univers multiples (en francès). Frédéric Mathieu. ISBN 978-2-9542395-6-9 [Consulta: 7 setembre 2015].
# Clube Oriental de Lisboa

El Clube Oriental de Lisboa és un club de futbol de Portugal, de la ciutat de Lisboa. Va ser fundat el 1946 i juga a la Lliga Regional de Lisboa. L'Oriental va estar 7 temporades jugant en la màxima categoria.

## Història

El Clube Oriental de Lisboa va ser fundar el 8 d'agost de 1946 gràcies a la fusió se tres clubs de futbol: Grupo Desportivo Os Fosforos, Marvilense Futebol Clube i el Chelas Futebole Clube.

### Inicis

Tot va començar amb una entrevista del president d'aquell moment del Chelas Football Club (Rui de Seixas), en una entrevista en el diari Os Sports, va fer públic la idea de crear un únic club que agafes tota la part oriental de Lisboa. La intervenció de Rui de Seixas va portar moltes crítiques.
El prestigiós periodista Artur Inês va publicar un article a la República on confirmava la intenció de fusionar-se els 3 equips de futbol. Els primers en fer declaracions van ser Rui de Seixas i José Marques de Oliveira.
El 31 de juliol de 1946 es van fer unes votacions. La votació va tenir molt recolzament popular i els resultats no podien ser mes clars: la immensa majoria dels socis van votar a favor de la fusió (89% dels vots). El dia següent Diário da República a través d'Artur Inês va informar que el camí per formar el Clube Oriental de Lisboa estava en marxa.
Una setmana després el 8 d'agost de 1946, va néixer el Clube Oriental de Lisboa. La asamblea celebrada en las instal·lacions del Marvilense Futebol Clube, mercat per la fundació del C.O.L.

### Emblema

L'emblema oficial del Club Oriental de Lisboa es remunta a la data de la seva fundació. El club va adoptar com a símbol els elements característics de Marvilense Futebol Clube, Chelas Futebol Clube i Grupo Deportivo “Os Fosforos”.

## Referències

* 1 2 «História - A Fundação» (en portuguès de Portugal). [Consulta: 22 novembre 2021].
# Copa del Món de Futbol de 1950 - Grup 4

El Grup 4 de la Copa del Món de Futbol 1950, disputada al Brasil, estava compost per tres equips, que s'havien d'enfrontar entre ells amb un total de 3 partits. Però, després del sorteig, França renuncià a participar en el campionat. Per tant, van quedar dos equips, que van jugar només un partit. El guanyador es classificà per a la fase final.

## Integrants

El grup 4 estava integrat per les seleccions següents:
| Uruguai | Bolívia | França |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | Uruguai | 1 | 1 | 0 | 0 | 8 | 0 | +8 | 2 | Avança a la segona fase |
| 2 | Bolívia | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 8 | −8 | 0 | |
| 3 | França | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Renuncià a participar-hi |

## Partit Uruguay vs. Bolivia

| Uruguai | 8–0 | Bolívia |
| Míguez 14', 40', 51' Vidal 18' Schiaffino 23', 54' Pérez 83' Ghiggia 87' | Informe | |
# Comptiq

Comptiq (コンプティーク, Konputīku) és una revista japonesa de l'editorial Kadokawa Shoten. Va publicar-se per primer cop l'any 1983, està enfocada a la multimèdia i als jocs bishōjo. A partir de setembre del 2003 ha estat coneguda com una "revista de jocs mediamix". El nom de Comtiq ve de la unió de computer (computadora) i boutique.

## Mangues serialitzats

* .hack//Legend of the Twilight
* Air
* D.C.S.G.~Da Capo Second Graduation~
* Kishinhoukou Demonbane
* Eden's Bowy
* Fate/stay night
* Gunbuster
* IZUMO2
* Lucky ☆ Star
* Shuffle! -Days in the Bloom-
* Touka Gettan
* Crescent Love
* Ys
* .hack//GU+

## Referències

* ↑ Thompson, Jason. Manga: The Complete Guide (en anglès). Ballantine Books/Del Rey, 2007, p. 388. ISBN 978-0-345-48590-8.
* ↑ «2009 Japanese Anime/Game Magazine Circulation Numbers» (en anglès). Anime News Network, 14-04-2024. [Consulta: 14 abril 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2011-09-28 a Wayback Machine. (japonès)
# Emili Martínez Ballester

Emili Martínez Ballester (Manresa, Bages, 5 d'agost de 1943 - La Nou de Berguedà, Berguedà, 10 de setembre de 2020) fou un muntanyenc, alpinista, dirigent esportiu, activista social, sindicalista i polític català.
S'inicià amb l'escalada el 1962. Des dels anys nouranta havia recorregut molts països d'Europa i Àfrica. Entre les seves primeres ascencions destaca la "via Bages", en una desconeguda paret de Mali l'any 2002, o la "via dels catalans", primera absoluta a l'Urgaz, una de les agulles del massís.
Fou president del Centre Excursionista de la Comarca del Bages (CECB) entre 1975 i 1980, emtitat amb la qual estigué molt compromés, així com també ho estigué amb la FEEC, participant activament en la seva reconstrucció en paral·lel a la transició a la democràcia.
En la seva vertent social i política, fou regidor pel PSUC al primer ajuntament democràtic manresà, i un dels dirigents més significats d’aquest partit. Va substituir Francesc Padullés quan aquest últim va ser escollit diputat al Parlament de Catalunya. Va ser escollit responsable polític del PSUC a Manresa per fer de mediador entre els dos sectors que van acabar enfrontats al cinquè congrés del partit i que va acabar amb la creació del Partit dels Comunistes de Catalunya i, més endavant, el naixement d'Iniciativa per Catalunya (ICV). Durant un temps va continuar sent un dels responsables d'Iniciativa a Manresa. Com a militant del PSUC, també formà part d'alguns comitès de direcció i fou delegat sindical de CCOO de Banca, sector al qual estigué vinculat professionalment, fins que es va prejubilar. Estava molt vinculat a la Plataforma en Defensa de les Pensions Públiques i els Drets de la Gent Gran, i era el tresorer de l'Associació de Veïns de Ciutat Vella de Barcelona. Estava casat amb la treballadora social i una de les impulsores del Consell de la Dona de Manresa, Montser-rat Margarit.
El 10 de setembre de 2020 va morir a causa d'una caiguda d'una roca, mentre escalava a la zona dels Serrats de la Creueta, al terme municipal de la Nou de Berguedà.

## Referències

* 1 2 3 4 Morros, Jordi «L'activista social i exregidor Emili Martínez mor als 77 anys en un accident fent escalada. Històric del PSUC, va ser president del Centre Excursionista de la Comarca del Bages i actualment era a l'AVV del Barri Antic». Regió 7, 12-09-2020 [Consulta: 16 desembre 2020].
* 1 2 Majó, Ramon «Emili Martínez Ballester (1943-2020)». Vèrtex. FEEC, Núm. 292, 2000, pàg. 16. ISSN: 0042-4420.
# El Clop

El Clop és una masia situada al poble de Timoneda pertanyent al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.

## Enllaços externs

   * Pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) de Lladurs: Catalogació d'aquesta masia
# Evening Shade (Oklahoma)

Evening Shade és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 441 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Evening Shade tenia 441 habitants, 192 habitatges, i 130 famílies. La densitat de població era d'11,6 habitants per km².
Dels 192 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 29,9% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.688 $ i la renda mediana per família de 29.706 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.563 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era d'11.672 $. Entorn del 24,7% de les famílies i el 35,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Evening Shade». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Evening Shade». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Copa del Món de Futbol de 1950 - Grup final

El Grup final de la Copa del Món de Futbol 1950, disputada al Brasil, estava compost per quatre equips, que s'havien d'enfrontar entre ells amb un total de 6 partits. Quan acabaren aquests partits, l'equip amb més punts es va proclamar campió del Mundial.

## Integrants

El grup estava integrat per les seleccions següents:
| Uruguai | Brasil | Suècia | Espanya |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts |
| 1 | Uruguai | 3 | 2 | 1 | 0 | 7 | 5 | +2 | 5 |
| 2 | Brasil | 3 | 2 | 0 | 1 | 14 | 4 | +10 | 4 |
| 3 | Suècia | 3 | 1 | 0 | 2 | 6 | 11 | −5 | 2 |
| 4 | Espanya | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 11 | −7 | 1 |

## Partits
### Uruguai vs Espanya

| Uruguai | 2–2 | Espanya |
| Ghiggia 29' Varela 73' | Informe | Basora 37', 39' |

### Brasil vs Suècia

| Brasil | 7–1 | Suècia |
| Ademir 17', 36', 52', 58' Chico 39', 88' Maneca 85' | Informe | Andersson 67' (p.) |

### Brasil vs Espanya

| Brasil | 6–1 | Espanya |
| Parra 15' (p.p.) Jair 21' Chico 31', 55' Ademir 57' Zizinho 67' | Informe | Igoa 71' |

### Uruguai vs Suècia

| Uruguai | 3–2 | Suècia |
| Ghiggia 39' Míguez 77', 85' | Informe | Palmér 5' Sundqvist 40' |

### Suècia vs Espanya

| Suècia | 3–1 | Espanya |
| Sundqvist 15' Mellberg 33' Palmér 80' | Informe | Telmo Zarra 82' |

### Uruguai vs Brasil

| Uruguai | 2–1 | Brasil |
| Schiaffino 66' Ghiggia 79' | Informe | Friaça 47' |

## Referències

* ↑ «World Cup 2018 by Numbers». telegraph.co.uk, 02-12-2010. [Consulta: 4 novembre 2015].