OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paruma

El Paruma és un estratovolcà que es troba a la frontera de Bolívia i Xile. Forma part d'una carena que conté diversos estratovolcans. Paruma es troba a l'extrem oriental de la carena, amb Olca a l'oest. L'antic volcà Paruma es troba a l'est de Paruma. Paruma ha estat clarament actiu durant l'Holocè, amb moltes colades de lava morfològicament joves als seus flancs. També té fumaroles persistents. Una colada de lava en particular s'estén durant 7 km al sud-est del cim. L'activitat històrica al llarg de la carena s'ha limitat a una erupció de 1865 a 1867, el caràcter de la qual no es coneix amb precisió.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Olca-Paruma» (en anglès). [Consulta: 2 juny 2022].
# La Mesquita (Súria)

La Mesquita és una masia de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat a la zona de La Mesquita, part nord occidental de la carretera que porta a Balsareny (BP-4313). Es tracta d'una construcció en forma de L, amb diferents cossos annexes. Destaca la llinda de la porta principal en la que apareix una inscripció que data de "1865". Al seu interior conserva el celler amb botes petites de cèrcols de ferro, coves de vímet i canya i, en altres dependències, un banc de fuster com a elements mobles d'interès.

## Referències

* ↑ «La Mesquita». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Matteo Tosatto

Matteo Tosatto (Castelfranco Veneto 14 de maig de 1974) és un ciclista italià, professional des del 1997 fins al 2016.
La seva principal tasca als equips en què ha corregut ha estat preparar l'esprint al seu cap de files, primer Alessandro Petacchi durant la seva estada al Fassa Bortolo i més tard Tom Boonen, un cop fitxà pel Quick Step. Els seus principals èxits esportius han estat una victòria al Tour de França i una altra al Giro d'Itàlia.
Es va retirar després de la temporada de 2016, amb 42 anys i amb el rècord de 34 Grans Voltes disputades.

## Palmarès

* 1998
** 1r al Giro del Medio Brenta
* 2000
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 2001
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2002
** 1r a la Coppa Placci
* 2004
** 1r al Giro de Toscana
** 1r al Gran Premi del cantó d'Argòvia
* 2006
** Vencedor d'una etapa al Tour de França

### Resultats al Tour de França

* 1997. 132è de la classificació general
* 2001. 60è de la classificació general
* 2004. 110è de la classificació general
* 2006. 125è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2007. 108è de la classificació general
* 2008. 96è de la classificació general
* 2009. 114è de la classificació general
* 2011. 123è de la classificació general
* 2013. 92è de la classificació general
* 2014. 119è de la classificació general
* 2015. 132è de la classificació general
* 2016. 145è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1999. 43è de la classificació general
* 2000. Abandona (17a etapa)
* 2001. 50è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2002. 63è de la classificació general
* 2003. Abandona (19a etapa)
* 2004. 107è de la classificació general
* 2005. 122è de la classificació general
* 2007. 94è de la classificació general
* 2010. 56è de la classificació general
* 2011. 136è de la classificació general
* 2012. 104è de la classificació general
* 2015. 112è de la classificació general
* 2016. 107è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2003. 134è de la classificació general
* 2005. Abandona(18a etapa)
* 2006. Abandona(17a etapa)
* 2008. Abandona(18a etapa)
* 2000. Abandona(19a etapa)
* 2010. 67è de la classificació general
* 2012. 135è de la classificació general
* 2013. 115è de la classificació general
* 2014. 120è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Se retira Matteo Tosatto, el abuelo del pelotón». [Consulta: 7 gener 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Nils Liedholm

Nils Liedholm (Valdemarsvik, 8 d'octubre, 1922 – Cuccaro Monferrato, 5 de novembre, 2007) fou un futbolista suec i posterior entrenador de futbol.
Fou un dels integrants del famós trio de davanters del Milan i de la selecció sueca anomenat "Gre-No-Li". A Suècia guanyà dos campionats amb el IFK Norrköping, un dels grans clubs del moment. Fitxà pel AC Milan l'any 1949, club amb el qual guanyà quatre scudettos els anys 1951, 1955, 1957 i 1959 i dues Copes Llatines (1951 i 1956).
Amb la selecció del seu país va guanyar la medalla d'or als Jocs Olímpics de Londres 1948 i en fou el capità al Mundial de 1958 on Suècia acabà segona.
Com a entrenador va tenir una molt brillant carrera, dirigint nombrosos clubs a Itàlia durant prop de quatre dècades, on podem destacar el Milan, Hellas Verona, Varese, ACF Fiorentina o AS Roma.

## Palmarès

* Copa Llatina: 1951, 1956
* Lliga italiana de futbol: 1951, 1955, 1957, 1959
* Lliga sueca de futbol: 1946–47, 1947–48
* Medalla d'or als Jocs Olímpics de 1948

## Referències

* ↑ «Addio al Barone Liedholm» (en italian). La Gazzetta dello Sport, 05-11-2007. [Consulta: 5 novembre 2007].

## Vegeu també

* Gre-No-Li

## Enllaços externs

* Obituari a The Times, 7 de novembre de 2007 Arxivat 2011-05-24 a Wayback Machine.
* Grans jugadors suecs Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Golden Great: Nils Liedholm
* Perfil a RSSSF.com
* Web oficial de les vinyes de Liedholm
# Moviment d'Alliberament Assiri

Moviment d'Alliberament Assiri és una organització política assíria basada a Chicago als Estats Units, amb poca presència real als territoris assiris. No consta la data de la seva fundació però existia encara el 2010.

## Bandera

La seva bandera és similar l'adoptada pel congrés assiri de 1972, però amb una inscripció en siríac/arameu que suposadament és el nom del grup, sobre i sota de l'emblema central (dins un cercle). Encara que a la imatge publicada el color al pal apareix com a verd-turquesa fosc, el color correcte seria blau doncs el verd és un color inadequat en una bandera assíria.

## Referències

* Revista francesa Francia Vexilla (#29)
# Quintana de Senties

La Quintana de Senties és un paratge de camps de conreu immediats a una masia del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Estan situats a prop i al nord de la masia de Senties, en el sector oriental del terme. Són en el vessant de llevant del Serrat de la Creu de Senties, a l'esquerra de la Riera de Postius i al sud-est del Racó Fosc.

## Enllaços externs

* La Quintana de Senties en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Península de Paria

La península de Paria o Tierra de Gracia (anomenada així per Cristòfor Colom), està ubicada a l'extrem nord de la Serrania del Litoral Oriental, a la jurisdicció dels municipis d'Arismendi, Mariño i Valdez de l'estat de Sucre, a Veneçuela, i separa el Golf de Paria del mar Carib.

## Context geogràfic

La península reuneix una gran varietat de zones, des de platges fins a boscs de muntanya, passant per extenses sabanes, i compta amb dos parcs nacionals: el Parc Nacional de Paria, des d'on es veu l'illa de Trinitat, i el Parc Nacional de Turuepano, al cor del delta de Pària.

## Flora i fauna

La vegetació va del bosc espès a partir dels 1.000 m als xeròfits a mesura que ens acostem a la costa. El clima càlid i plujós propicia que hi hagi molta vegetació i, segons els experts, compta amb espècies transportades per les aigües de l'Orinoco des de la Guaiana i espècies natives, que sols es troben en aquests territoris.
Les condicions a la península afavoreixen la presència de diferents espècies d'aus i subespècies noves per a la ciència que viuen sols dins el parc natural, com el vistós colibrí de cua de tisora (Hylonympha macrocerca). Entre els mamífers trobem el caputxí carablanc (Cebus capucinus), la rata espinosa (família Echimyidae), a banda de cèrvids, guineus, mones udoladores (gènere Alouatta) i pècaris de collar (Tayassu tajacu).

## Referències

* ↑ «Península de Paria». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 29 desembre 2013].
# Mehmet

«Mehmet» té aquests significats:
Mehmet és la forma moderna turca correcte del nom Muhàmmad (en turc antic Mehemmed o Mehmed) d'acord amb els principis fonètics generals de la llengua (J. Deny, Principes de grammaire turque, París 1955). La utilització de Muhammad per noms otomans seria per tant inadequada i s'hauria d'adoptar la de Mehemmed o Mehmed. No obstant el personatges més coneguts són grafiats en la forma moderna de Mehmet. Entre aquestos cal destacar:
Sultans:
* Mehmet I
* Mehmet II
* Mehmet III
* Mehmet IV
* Mehmet V
* Mehmet VI
Altres:
* Mehmet Talat Paşa, líder dels Joves Turcs
* Mehmet Emin Alí Paixà, gran visir (amb el nom catalanitzat)
# Paraciclotosaure

El paraciclotosaure (Paracyclotosaurus) és un gènere extint de temnospòndil que va viure en el període Triàsic mitjà (fa aproximadament 225 milions d'anys), en el que avui és Austràlia.
# No ploris Germaine

No ploris Germaine (en francès Pleure pas Germaine) és una pel·lícula de coproducció hispano-franco-belga del 2001 dirigida per Alain de Halleux amb guió basada en l'obra homònima del franco-canadenc Claude Jasmin i que comptava en el seu repartiment amb les actrius catalanes Rosa Renom i Laia Marull. Fou doblada al català i emesa per TV3 el 7 de gener de 2006.

## Sinopsi

Germaine, belga d'origen espanyol, ha vist com la seva filla gran ha estat assassinada i la seva família s'ha enfonsat. Aleshores decideix marxar de Brussel·les i tornar a la seva casa als Pirineus amb una caravana amb la seva filla adolescent Muriel i els dos bessons petits per començar de nou. Tot i que el seu marit, Gilles, s'hi oposa, decideix acompanyar-la quan s'assabenta que el possible assassí podria ser allí.

## Repartiment

* Rosa Renom... Germaine Bedard
* Dirk Roofthooft... Gilles Bedard
* Catherine Grosjean... Muriel Bedard
* Benoit Skalka ... Albert
* Iwana Krzeptowski ... Janine
* Simon de Thomaz ... Ronald
* Laia Marull... Catalina
* Tristán Ulloa... Miguel Ibáñez

## Referències

* ↑ No ploris Germaine a esadir.cat
* ↑ Np ploris Germaine, ccma.cat
* ↑ Arriba al cine la peripècia d'un viatge familiar amb «No ploris Germaine» Arxivat 2021-10-24 a Wayback Machine., Diari de Balears, 10 de gener de 2001
* ↑ No llores Germaine a Fotogramas

## Enllaços externs

* No ploris Germaine a Catalan Films
# Ralphie May

Ralph Duren "Ralphie" May (Chattanooga, Tennessee, Estats Units, 17 de febrer de 1972 - Las Vegas, 6 d'octubre de 2017) fou un comediant i actor estatunidenc amb una reeixida carrera tant en el vessant humorista com en el d'actor en pel·lícules.
Va patir obesitat durant tota la seva vida. El seu pes va augmentar fins als 360 kg, després d'un accident de cotxe als 16 anys. Va participar en el Celebrity Fit Club de VH1 i el 2004 es va sotmetre a un bypass gàstric, que va rebaixar el seu pes fins als 160 kg.
El 6 d'octubre de 2017 va morir d'una aturada cardiorespiratòria.

## Referències

* 1 2 Rusnak, Jeff «Ralphie May Succeeds On Stage, But Not By Throwing His Weight Around». Sun-Sentinel, 07-05-2004 [Consulta: 6 octubre 2017]. Arxivat 12 October 2018$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Cridlin, Jay «For comic Ralphie May, health scare in Tampa was life-changing experience». Tampa Bay Times, 05-12-2011 [Consulta: 6 octubre 2017]. Arxivat 7 October 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-10-07. [Consulta: 9 octubre 2017].
* ↑ «Comedian Ralphie May Dead at 45 of Cardiac Arrest».
* ↑ «Ralphie May, Stand-Up Comic and 'Last Comic Standing' Finalist, Dead at 45», 06-10-2017. [Consulta: 7 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Ralphie May - Lloc web oficial
# Península de Ribatxi

La península de Ribatxi (en rus полуо́стров Рыба́чий; en noruec Fiskerhalvøya; en finès Kalastajasaarento; en sami Giehkirnjárga) és la part més al nord de la Rússia continental europea. El seu nom es tradueix com a 'península dels pescadors'. Té dues parts: la península Sredni ('península del mig'), connectada amb el continent per un istme, i la pròpiament anomenada Ribatxi, connectada amb l'Sredni per un petit istme. Administrativament és inclosa al districte de Petxenga de l'óblast de Múrmansk.
La principal activitat econòmica és la ramaderia de rens i, des del 2009, l'extracció de petroli.

## Història

Amb la delineació de la frontera de 1826 aquesta península passà a ser russa, abans s'hi havien establert alguns noruecs. Després de la Revolució russa de 1917 les dues parts de la península van ser cedides a Finlàndia i després de la Guerra d'Hivern Finlàndia la va cedir a la Unió Soviètica. A alguns habitants noruecs que quedaren dins Rússia en l'època soviètica del Teló d'Acer. Durant la Segona Guerra Mundial va ser escenari de la lluita entre alemanys i soviètics i la península cobria l'accés a Múrmansk i Arkhànguelsk.
Després de la Segona Guerra era una zona fortament militaritzada per la proximitat amb Noruega, que era membre de l'OTAN. L'any 2005 aquest territori encara estava tancat als estrangers.

## Galeria d'imatges

* Edifici a Ribatxi
* Vaida-Gubà
* Tsipnàvolok, a l'est
* Naufragi

## Referències
### Notes

* ↑ Administrative-Territorial Division of Murmansk Oblast, p. 53

### Fonts

* Архивный отдел Администрации Мурманской области. Государственный Архив Мурманской области.. Административно-территориальное деление Мурманской области (1920-1993 гг.). Справочник. Мурманск: Мурманское издательско-полиграфическое предприятие "Север", 1995.

## Enllaços externs

* News article regarding the dispute Arxivat 2012-10-31 a Wayback Machine.
# Mentha citrata

Mentha citrata (Ehrh.) (sinònim Mentha × piperita L. var. citrata (Ehrh.) Briq.; sin. Mentha x aquatica var. citrata (Ehrh.) Benth.; sin. Mentha odorata) és una espècie de planta aromàtica pertanyent al gènere de les mentes. També es coneix com a menta bergamota, herba de lavanda.

## Descripció

Tota la planta té taques de glàndules grogues i és de color verd fosc, generalment tintat de porpra amb els marges de la fulla finament serrats.
Fa olor de llimona si s'exprem i de vegades se'n fa una infusió agradable de valor medicinal.
Les fulles i la planta florida tenen propietats analgèsiques, antisèptiques, antiespasmòdiques, carminativa, colagoga, diaforètica i vasodilatadora. No s'ha d'usar en dones embarassades.

## Referències

* ↑ Umberto Quattrocchi. CRC World dictionary of plant names: Common names, Scientific Names, Eponyms, Sinyonyms, and Etymology. III M–Q. CRC Press, 1947–, p. 1659.
* ↑ DCVB
* ↑ «Medicinal Herbs». Arxivat de l'original el 1 de gener 2007. [Consulta: 27 març 2006].
* ↑ Brook Caughlin. «Selected Plants of Medicinal Value in Costa Rica». University of New Hampshire, IROP Program. Arxivat de l'original el 2 d’agost 2008. [Consulta: 27 març 2006].
* 1 2 3 «Plants for a Future - Mentha x piperita citrata - (Ehrh.) Briq.».
# Patena

La patena (del grec πηατνε, "phatne") és el platet en el qual es posa l'hòstia durant la celebració eucarística.
La forma de les patenes és diferent en funció de l'època a la qual pertanyen: les més antigues tenen la forma de plats de grans dimensions i escàs fons, i porten els ornaments (pedres precioses) a les vores. D'altra banda, tant les d'època ogival com les de la romànica solen portar a la cara interna baixos relleus que representen l'efígie de Crist o una mà en actitud de beneir una creu. La seva mida disminueix en l'època ogival, fent-se més planes. Finalment, després del període plateresc desapareixen els ornaments i les patenes adquireixen la forma de platerets còncaus i llisos.
L'expressió popular "net com una patena" defineix qualsevol objecte que estigui molt net.

## Referències

* ↑ Serrano, Maria «Para Conocer» (en castellà). Minutos de Amor, 126, 2011, pàg. 23. ISSN: 1657-0282.
* ↑ «Patena». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Patena». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

Naval y Ayerbe, Francisco. Arqueología y bellas artes, 1922.
# Membrío

Membrío és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 911 | 883 | 885 | 890 | 921 | 880 |
# Nová Lehota

Nová Lehota és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1348.
# Natació en aigües obertes al Campionat del Món de natació de 2015 – 25 km masculí

KZN 2015 Campionats del món :
| Salts |||
| Individual |||
| 1 m | homes | dones |
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| Sincronitzats |||
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| Mixte | 3 m | 10 m |
| Per equips |||
| High diving |||
| homes dones |||
| Aigües obertes |||
| 5 km | homes | dones |
| 10 km | homes | dones |
| 25 km | homes | dones |
| Equips | Equips |
| Natació |||
| Lliures |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| 800 m | homes | dones |
| 1.500 m | homes | dones |
| Esquena |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Braça |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Papallona |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Estils |||
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| Relleus lliures |||
| 4×100 m | homes | dones |
| 4×200 m | homes | dones |
| Relleus d'estils |||
| 4×100 m | homes | dones |
| Relleus mixtes |||
| 4×100 m | lliures | estils |
| Natació Sincronitzada |||
| Solo | tècnic | lliure |
| Duet | tècnic | lliure |
| Duet Mixt | tècnic | lliure |
| Equip | tècnic | lliure |
| combinada ||
| Waterpolo |||
| homes dones | homes dones | |
| Aquesta caixa: |||
La prova dels 25 km masculí al Campionat del Món de natació de 2015 se celebrà a Rússia l'1 d'agost.

## Resultats

La cursa va començar a les 8:00.
| Posició | Nedador | País | Temps |
| 01 | Simone Ruffini | Itàlia | 4:53:10.7 |
| 02 | Alex Meyer | Estats Units | 4:53:15.1 |
| 03 | Matteo Furlan | Itàlia | 4:54:38.0 |
| 4 | Axel Reymond | França | 4:55:55.8 |
| 5 | Erwin Maldonado | Veneçuela | 4:56:00.4 |
| 6 | Sam Sheppard | Austràlia | 4:56:22.9 |
| 7 | Santiago Enderica | Equador | 4:56:59.4 |
| 8 | Evgeny Drattsev | Rússia | 4:57:11.9 |
| 9 | Alexander Studzinski | Alemanya | 4:59:11.9 |
| 10 | David Heron | Estats Units | 5:00:11.5 |
| 11 | Andreas Waschburger | Alemanya | 5:00:19.2 |
| 12 | Yuval Safra | Israel | 5:02:52.9 |
| 13 | Vitaliy Khudyakov | Kazakhstan | 5:03:16.3 |
| 14 | Evgenij Pop Acev | Macedònia del Nord | 5:04:43.4 |
| 15 | Matěj Kozubek | Txèquia | 5:05:22.3 |
| 16 | Allan do Carmo | Brasil | 5:06:27.9 |
| 17 | Jarrod Poort | Austràlia | 5:07:44.5 |
| 18 | Diogo Villarinho | Brasil | 5:11:04.2 |
| 19 | Vít Ingeduld | Txèquia | 5:13:11.0 |
| 20 | Dániel Székelyi | Hongria | 5:15:03.4 |
| 21 | Roman Karyakin | Rússia | 5:15:53.8 |
| 22 | Ye Qianpeng | R.P. de la Xina | 5:19:01.5 |
| 23 | Nico Manoussakis | Sud-àfrica | 5:20:47.2 |
| 24 | Saleh Mohammad | Síria | 5:31:21.1 |
| | Marc-Antoine Olivier | França | DNF |
| | Haythem Abdelkhalek | Tunísia | DNF |
| | Shahar Resman | Israel | DNF |
| | Marcel Schouten | Països Baixos | DNF |
| | Christopher Bryan | Irlanda | DNF |
| | Guillermo Bertola | Argentina | DNF |
| | Zhang Zibin | R.P. de la Xina | DNF |
| | Gabriel Villagoiz | Argentina | DNF |

## Referències

* ↑ Start list
* ↑ «Final results». Arxivat de l'original el 2018-05-11. [Consulta: 1r agost 2015].
# Paradísia

La paradísia (Paradisea liliastrum) és una espècie de planta amb flors de la família Asparagàcies, encara que tradicionalment formava part de la gran família de les liliàcies. És una espècie pròpia de les muntanyes del sud d'Europa, dels Alps, els Pirineus i els Apenins.

## Descripció

Herba perenne, amb un curt rizoma, erecta, glabra que pot arribar a fer mig metre d'alt. Totes les fulles son basals, linears, d'entre 10 a 50 cm de llarg i menys d'un centímetre d'ample, planes o lleugerament canaliculades, plegades pel mig. Les tiges floríferes porten un raïm de entre 5 a 20 flors que surten d'unes bràctees membranoses, lanceolades i acabades en punta i que miren gairebé totes cap al mateix sentit. Les flors són grans, d'uns 5 cm de llarg, amb 6 tèpals lliures, que sembla que formin un tub a la base.

## Ecologia i distribució

La paradísia viu en prats d'alta muntanya amb terra profund, entre 1000 i 2400 metres. Sovint se la troba en els prats de sudorn. A la península Ibèrica, segons el criteri de Flora Ibèrica, només viu als Pirineus.

## Taxonomia

Hi ha dues formes lleugerament diferents de paradísia:
* P. liliastrum (L.) Bertol.
* P. lusitanica (Cout.) Samp.
Segons el criteri de Flora ibèrica són espècies diferents i P.lusitanica és un endemisme de l'oest de la Península Ibèrica, des de les muntanyes del sud de Galícia fins al sud del sistema central. A la flora dels Països Catalans consideren que totes dues són la mateixa espècie.

## Usos

La flor de la paradísia es fa servir en horticultura. Aquesta planta normalment es propaga per llavors. S'han de cultivar en llocs assolellats i en sòls humits, però ben drenats.

## Referències

* 1 2 3 4 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.IV, pàg.55. ISBN 84-7226-698-2.
* ↑ «Atlas de la Flora de los Pirineos». [Consulta: 1r maig 2024].
* 1 2 Tomás Romero Martín. «floraiberica.es» (en castellà).
* ↑ «https://www.promessedefleurs.com/» (en francès).
# Oxycera dives

Oxycera dives és una espècie de dípter braquícer de la família dels estratiòmids pròpia d'Europa.

## Referències

* ↑ Stubbs, A.; Drake, M. British Soldierflies and Their Allies: A Field Guide to the Larger British Brachycera. British Entomological & Natural History Society, 2001, p. 512 pp. ISBN 1-899935-04-5.
# Oxybrycon parvulus

Oxybrycon parvulus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.