OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de Vredenburg

El castell de Vredenburg (Neerlandès: (Kasteel) Vredenburg o Vredeborch) va ser un castell del segle xvi construït per l'emperador Habsburg Carles V a la ciutat d'Utrecht, als Països Baixos. Algunes de les restes del castell, que només va estar en peus durant 50 anys, encara es poden veure en el què ara és l'avinguda Vredenburg de la ciutat neerlandesa.

## Imatges antigues i excavacions

* Disseny de Rombout II Keldermans, 1529
* Drawing, 1570
* Setge de Vredenburg
* Cambra meridional, litografia 1837
* Fonaments del castell el 1976
* Foto 10
* Foto 13
* Foto 45
* Mapa de les excavacions amb la localització de fotografies, dècada de 1970

## Fonts

* Kastelen in Utrecht (Neerlandès)
* De Dom Digitaal Arxivat 2006-10-23 a Wayback Machine. (Neerlandès)

## Enllaços externs

* Fitxa del Castell
# Barranc Fondo (Sant Esteve de la Sarga)

El Barranc Fondo, és un barranc del terme de Sant Esteve de la Sarga, a la zona de Mont-rebei.
Es forma a 533 m. alt., per la unió del barranc de la Maçana i del barranc de Sant Jaume. El seu recorregut és curt, atès que de seguida, fent un revolt de primer cap al nord i després cap a ponent, arriba a la Noguera Ribagorçana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Borgholm

Borgholm és una ciutat de Suècia i la seu de la Municipalitat de Borgholm, al Comtat de Kalmar, amb 3.071 habitants el 2010. Es troba a l'illa d'Öland a la mar Bàltica. És una ciutat històrica de Suècia (stad). És coneguda per la seva magnífica fortalesa actualment en runes. És un lloc turístic.
La ciutat està situada a uns 20 quilometres (12 milles) al nord del Pont d'Öland que la connecta amb la ciutat de Kalmar al continent. La seva temperatura mitjana anual és de 8,8 °C. Essent la mitjana de gener de -0,5 °C i la mitjana de juliol de 17,5 °C.

## Referències

* ↑ http://www.accuweather.com/en/se/borgholm/308271/october-weather/308271

## Enllaços externs

* Borgholm Municipality - Official site
# Benito Ojeda Sanz

Benito Ojeda Sanz (Barcelona, 7 de maig de 1966) és un atleta i professor català especialitzat en curses de fons. Ojeda, que exerceix professionalment de professor d'educació secundària, és un atleta que ha destacat en diverses especialitats, camp a través, pista o ruta, i s'ha especialitzat en distàncies més llargues com la mitja marató o la marató. Ha estat deu vegades campió de Catalunya de marató entre el 1993 i el 2008, prova en què establí el rècord català l'any 1995 en un temps de 2:13:24, així com quatre vegades campió de mitja marató els anys 1993, 1994, 1996 i 1997, dues de 10 km en ruta els anys 1998 i 2004, i dues més de 10.000 m. en pista el 1993 i el 1996. Guanyà la Marató de Barcelona el 1994 i el 1996, en un moment en què es disputava entre Mataró i l'Estadi Olímpic de Barcelona, i diverses curses populars, com la Mitja Marató de Granollers, la Cursa de la Mercè i la Cursa Jean Bouin. I altres com la Mitja Marató de Ripoll el 2005, Mitja Marató del Mediterrani a Castelldefels, la Cursa Popular Vila de Sant Boi i la cursa popular de 10 km. d´Abrera, el 2014, o la Cursa de Fons a Sant Muç el 2016. I, pel que fa a campionats de Catalunya i Espanya, el Campionat d'Espanya de 10.000 m. i 10.000 m. marxa de veterans d'Aire Lliure a Ascó el 2011, els 3.000 m. masc. del Campionat de Catalunya de veterans en Pista Coberta a Sabadell el 2011 o els 5.000 m. masc. Barcelona-PBN X Meeting català d´atletes veteranes i veterans el 2015. També ha estat dues vegades campió d'Espanya de marató els anys 2000 i 2001.

## Referències

* 1 2 3 «Benito Ojeda Sanz». Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 5 desembre 2018].
* 1 2 «Benito Ojeda Sanz». Reial Federació Espanyola d'Atletisme (RFEA). [Consulta: 5 desembre 2018].
* 1 2 Heredia, Sergio «Benito Ojeda recorda els seus dos triomfs a la Marató de Barcelona i la pujada a l'estadi». La Vanguardia (Hemeroteca), 10-03-2018, pàg. 52 [Consulta: 5 desembre 2018].
* ↑ Heredia, Sergio «Atletismo: Marató Catalunya. Benito Ojeda supera con éxito las rampa del anillo olímpico». La Vanguardia (Hemeroteca), 18-03-1996, pàg. 11 [Consulta: 5 desembre 2018].
* ↑ «Benito Ojeda i Eva Sanz, guanyadors a la Cursa de la Merce». VilaWeb, 26-09-1999 [Consulta: 5 desembre 2018].
* ↑ «Benito Ojeda i Eva Jiménez, guanyadors de la mitja Marató». Nació Digital, 21-11-2005 [Consulta: 5 desembre 2018].
* ↑ «Benito Ojeda i Hasna Bahorn guanyen la XXV Cursa Popular Vila de Sant Boi». El Llobregat, 23-07-2014 [Consulta: 5 desembre 2018].
* ↑ «Benito Ojeda, guanya la cursa de 10km d´Abrera», 15-06-2014. [Consulta: 5 desembre 2018].
# Citrat trisòdic

El citrat trisòdic o citrat de trisodi, E331 en indústria alimentària té la fórmula química Na₃C₆H₅O₇. De vegades se'n diu simplement citrat de sodi, encara que citrat de sodi pot fer referència a qualsevol de les tres sals de sodi de l'àcid cítric. Té un gust lleugerament salí. És lleugerament bàsic.

## Aplicacions
### Aliments

El citrat de sodi és un additiu alimentari que normalment s'usa per donar gust o com a conservant. El seu Codi E és E331. Es fa servir el citrat sòdic en certes begudes carbonatades i com un ingredient en el bratwurst, en gelats, iogurts, melmelades i formatges processats entre d'altres.
El citrat sòdic se sol fer servir com a emulsionant quan es fan formatges.

### Amortidor de pH

Com a base conjugada d'un àcid feble el citrat pot actuar com a agent amortidor o regulador de l'acidesa, resistint canvis en el pH. Com antiàcid en productes com l'Alka-Seltzer. El pH d'una solució de 5g/100 ml amb aigua a 25 °C és 7,5 – 9,0.

### Ús mèdic

El 1914, Albert Hustin i Luis Agote usaren citrat sòdic com a anticoagulant en transfusions de sang. Actualment es continua emprant per conservar la sang. L'ió citrat quelata els ions de calci en la sang formant citrat de calci interrompent la coagulació de la sang.
L'any 2003, Ööpik et al., van demostrar l'ús del citrat de sodi (0,5 grams per kg de pes corporal), que provoca un rendiment de carrera millorat de més de 5 km en 30 segons.
El citrat de sodi s'utilitza per alleujar molèsties en les infeccions del tracte urinari, com ara la cistitis, per reduir l'acidosi que es veu en l'acidosi tubular renal distal i també es pot utilitzar com a laxant osmòtic. És un component important de la teràpia de rehidratació oral de l'OMS.
S'utilitza com a antiàcid, especialment abans de l'anestèsia.

### Caldera descalcificadora

El citrat de sodi és un agent especialment eficaç per a l'eliminació de l'escata de carbonat de les calderes sense aturar-les i per netejar els radiadors dels automòbils.

## Referències

* ↑ «Locking Solutions for Hemodialysis Catheters».
* ↑ «Effects of sodium citrate ingestion before exercise on endurance performance in well trained college runners». Br J Sports Med, 37, 6, 2003, pàg. 485–489. DOI: 10.1136/bjsm.37.6.485. PMC: 1724692. PMID: 14665584.
* ↑ Citrat trisòdic a l'USPTO (anglès)
* ↑ «MSDS».
# Coordenades homogènies

En matemàtiques, i més concretament en geometria projectiva, les coordenades homogènies són un instrument usat per descriure un punt a l'espai projectiu. Van ser introduïdes pel matemàtic alemany August Ferdinand Möbius l'any 1837.
També poden utilitzar-se com un sistema alternatiu de coordenades per treballar a l'espai euclidià, perquè aquest pot veure's com un subconjunt de l'espai projectiu. D'aquesta manera, les coordenades homogènies són àmpliament usades en infografia per a la representació d'escenes en tres dimensions. La seva notació en forma matricial s'empra en biblioteques de programació gràfica en 3D com OpenGL i Direct3D.

## Introducció informal

En coordenades homogènies, tot punt bidimensional està definit per tres coordenades. De tal manera que un punt de dimensions $x$, $y$, l'hi representa per la terna: $x/w$, $y/w$, $w$.
Matemàticament, les coordenades $x$ i $y$ es troben dividint els dos primers nombres entre el tercer, respectivament.
En dues dimensions, el seu valor es pot trobar més fàcilment si $w=1$, per simplificació. En tres dimensions, sol ocórrer el mateix $w=1$.
Bàsicament, es tracta d'ampliar el plànol euclidià (en el cas bidimensional) al plànol projectiu, és a dir, incloure-li els punts impropis o de l'infinit.
Així, un punt impropi és aquell on $w=0$.
Una conseqüència d'aquesta escriptura és que un punt propi té infinites formes d'escriure-ho, tot dependrà dels quocients $x/w$ i $y/w$ (amb $w$ diferent de $0$).

## Enllaços externs

* Apuntes de Gráficos Arxivat 2009-05-20 a Wayback Machine. (castellà)
# Castell de Víllec

Castell de Víllec és un castell del municipi de Montellà i Martinet (Cerdanya) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Es troba a la part més alta del turó de Víllec sobre el riu de Bastanist.
La fortificació està formada per una torre de planta trapezoïdal, per una construcció annexa situada al costat sud-oest i per una esplanada tancada per una muralla.
El costat meridional de la torre fa uns 5 metres, mentre que els altres tres en fan 4. El gruix del mur és de 120 cm. L'aparell és de pedres poc treballades de forma allargada col·locades en filades.
El cos annex també és de planta trapezoïdal i fa aproximadament 4 m per 4 m. Els murs tenen un gruix de 60 cm. El recinte del castell que s'estenia cap al nord-est i feia aproximadament 20 m per 5 m. Del mur que tancava tot el recinte en queden escasses restes a la banda septentrional. Es tracta d'un castell feudal del segle xi.

## Referències

* 1 2 3 4 «Castell de Víllec». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 maig 2012].
# Blatná Polianka

Blatná Polianka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1417.
# Borghese

«Borghese» té aquests significats:
* Família Borghese, família noble italiana originària de Siena, que va tenir durant molts segles una gran importància en la història política i religiosa de Roma
* Francisco Narváez Borghese (Loja, 1793 - Madrid, 1865), militar i polític espanyol, germà de Ramón María Narváez
* Galeria Borghese, museu d'art als jardins de la Villa Borghese, a Roma
* Scipione Caffarelli Borghese
* Villa Borghese
* Villa Borghese Pinciana, palau a Roma, enclavat en els jardins de Villa Borghese, al turó del Pincio que alberga la Galeria Borghese
# Bergnicourt

Bergnicourt és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 170 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bergnicourt era de 170 persones. Hi havia 68 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 32 parelles sense fills i 28 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 80 habitatges, 67 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 11 estaven desocupats. 78 eren cases i 1 era un apartament. Dels 67 habitatges principals, 55 estaven ocupats pels seus propietaris, 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 7 tenien tres cambres, 12 en tenien quatre i 48 en tenien cinc o més. 53 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 39 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bergnicourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 2 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 3 | 75 a 79 | 3 |
| 2 | 70 a 74 | 1 |
| 3 | 65 a 69 | 2 |
| 4 | 60 a 64 | 3 |
| 5 | 55 a 59 | 3 |
| 10 | 50 a 54 | 11 |
| 5 | 45 a 49 | 6 |
| 3 | 40 a 44 | 3 |
| 5 | 35 a 39 | 5 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 8 | 25 a 29 | 7 |
| 9 | 20 a 24 | 4 |
| 3 | 15 a 19 | 7 |
| 5 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 3 |
| 6 | 0 a 4 | 2 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 118 persones, 91 eren actives i 27 eren inactives. De les 91 persones actives 86 estaven ocupades (48 homes i 38 dones) i 5 estaven aturades (5 dones i 5 dones). De les 27 persones inactives 16 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Bergnicourt hi havia 73 unitats fiscals que integraven 182,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 20.858 €.

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Bergnicourt hi havia 11 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bergnicourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bergnicourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Ciríac III de Kakhètia

Ciríac III de Kakhètia dit el Gran (en georgià: კვირიკე III დიდი, Kvirikè III Didi) fou un rei (corbisbe) de Kakhètia de la dinastia dels Kyriàcides o Ciriàquides del 1014 al 1029/1039.
Ciríac III era el fill del « Corbisbe » David de Kakhètia. Va succeir al seu pare com « Príncep i Corbisbe » de Kakhètia mentre que el país estava sota l'ocupació del rei Bagrat III de Geòrgia.
Els nobles de Kakhètia van aprofitar la mort del rei Bagrat III de Geòrgia i van expulsar els eristavis que Bagrat havia nomenat com a governadors; llavors van cridar Ciríac, el fill del seu antic sobirà, que va reprendre el poder. Va agafar a continuació el control de la regió veïna d'Herètia i va fer reconèixer la seva independència pel jove Jordi I de Geòrgia assumint el títol reial.
Sota el seu regnat, el regne de Kakhètia-Herètia va conèixer el seu període de més gran prosperitat i desenvolupament. D'acord amb la Crònica georgiana, Ciríac II estaria a l'origen de la gran coalició que van formar el rei Bagrat IV de Geòrgia, Liparit III (fill de Liparit II Orbeliani), Ioane o Joan Abzadze i el seu cunyat David Anholin de Lori (qualificat de rei d'Armènia) contra l'emir xaddàdida Fazl I, que fou vençut en el cantó d'Electz. Poc després, Ciríac va rebutjar una invasió dels alans o ossets que havien franquejat el Caucas i en el curs de la qual el seu rei anomenat Orduré per la Crònica, va resultar mort.
Fou sota el regnat de Ciríac que fou construïda la gran catedral d'Alaverdi, que esdevindrà el santuari funerari dels reis posteriors de Kakhètia.
Al apogeu de la seva potència, Ciríac fou assassinat al curs d'una cacera l'any 1029/1039 per un esclau osset que volia venjar el seu sobirà. Després de la seva mort, la Kakhètia-Herètia, segons Cyril Toumanoff, fou annexionada temporalment durant deu anys (1029-1039) al regne de Geòrgia.
Ciríac III no va deixar descendents. El tron torna en 1039 a la seva família en la persona de Gagik de Kakhètia, segon fill de la seva germana Zoracertel i del rei David Anholin que pertanyia a una branca menor de la dinastia bagràtida (Bagratuní) d'Armènia.

## Notes i referències

* 1 2 Toumanoff 1990
* ↑ Du grec Χωρεπίσκοπος (khôrepiskopos).
* ↑ Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie de l'Antiquité au XIX$^e$ siècle, Saint-Pétersbourg, 1848-1858, p. 316-317.
* ↑ Marie-Félicité Brosset, op. cit., p. 317.

## Bibliografia

* Toumanoff, Cyrille. Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle: Tables généalogiques et chronologiques, 1990, p. 196, 546 i 569.
* Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie, tome II : « Histoire du Héreth du Coukheth et du Cakheth », p. 142.
# Com una imatge

Com una imatge (originalment en francès: Comme une image) és una pel·lícula de comèdia dramàtica francesa del 2004 dirigida per Agnès Jaoui. Va guanyar el premi al millor guió del Festival de Canes. La pel·lícula inclou un clip de la pel·lícula de 1948 Sang a la lluna. S'ha subtitulat al català.

## Repartiment

* Marilou Berry – Lolita Cassard
* Agnès Jaoui – Sylvia Millet
* Jean-Pierre Bacri – Étienne Cassard
* Laurent Grévill – Pierre Millet
* Virginie Desarnauts – Karine Cassard
* Keine Bouhiza – Sébastien
* Grégoire Oestermann – Vincent
* Serge Riaboukine – Félix
* Michèle Moretti – Édith

## Recepció crítica

La pel·lícula va ser ben rebuda per la crítica. L'agregador de ressenyes Rotten Tomatoes informa que el 87% dels 98 crítics li van donar una crítica positiva, amb una valoració mitjana de 7,6 sobre 10. El consens del lloc diu: "Una comèdia dramàtica observadora sobre l'absorció personal".

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Look at Me». festival-cannes.com. Arxivat de l'original el 2013-12-21. [Consulta: 11 novembre 2009].
* ↑ Com una imatge a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Look at Me (2004)». Rotten Tomatoes.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Corcelles

«Corcelles» té aquests significats:

## França

* Corcelles (Ain), un municipi situat al departament de l'Ain
* Corcelles-en-Beaujolais, un municipi situat al departament del Rhône
* Corcelles-Ferrières, un municipi situat al departament del Doubs
* Corcelles-les-Arts, un municipi situat al departament de Côte-d'Or
* Corcelles-lès-Cîteaux, un municipi situat al departament de Côte-d'Or
* Corcelles-les-Monts, un municipi situat al departament de Côte-d'Or

## Suïssa

* Corcelles (Berna), un municipi situat al cantó de Berna
* Corcelles-Cormondrèche, un municipi situat al cantó de Neuchâtel
* Corcelles-le-Jorat, un municipi situat al cantó de Vaud
* Corcelles-près-Concise, un municipi situat al cantó de Vaud
* Corcelles-près-Payerne, un municipi situat al cantó de Vaud
* Corcelles-sur-Chavornay, un municipi situat al cantó de Vaud
# Borghetto d'Arroscia

Borghetto d'Arroscia (en ligur Borghétto) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2011 tenia 463 habitants.

## Geografia

El comune es troba al fons de la vall del riu Arroscia, al nord d'Imperia. Té una superfície de 25,94 km² i les frazioni de Gavenola, Gazzo, Leverone, Montecalvo, Ubaga i Ubaghetta. Limita amb les comunes d'Aquila di Arroscia, Caprauna, Casanova Lerrone, Pieve di Teco, Ranzo i Vessalico.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 7 agost 2015].
# Besos para todos

Besos para todos és una pel·lícula espanyola de comèdia del 2000 dirigida per Jaime Chávarri ambientada a la ciutat de Cadis en la dècada del 1960.

## Argument

La pel·lícula conta les aventures de tres joves universitaris Ramón, Alfonso i Nicolás que comparteixen un xalet llogat amb el compromís d'aprovar el curs a la facultat de Medicina el 1965. Alfonso i Nicolás descobreixen els plaers de la vida quan comencen a freqüentar el Pay Pay, un famós cabaret gadità, i a dues de les seves ballarines, Vicky i Marian. Ramón, en canvi, busca consell en el pare Esparza, qui li presenta una noia de bona família, Rocío, però se sent atret per Vicky, cosa que l'enfronta als seus companys de xalet. Tots tres s'enfronten a Maruja, l'ama del Pay Pay. Finalment, tos tres suspenen el curs i elles perden la feina, però han après a defensar-se.

## Repartiment

* Emma Suárez... Vicky
* Eloy Azorín... Ramón
* Roberto Hoyas... Alfonso
* Chusa Barbero... Marian
* Iñaki Font... Nicolás
* Pilar López de Ayala... Rocío
* Jacobo Dicenta... Ramiro
* Mónica Cano ... Maruja de Montijo
* Ana Malaver ... Chon
* Beatriz Bergamín ... Perla
* Luis Tosar... El Bombilla
* Joaquín Climent... Gobernador
* Antonio Cifo ... Salvatierra
* Ana Wagener... Casera
* Josu Ormaetxe ... Pare Esparza

## Premis
### XV Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Premi Goya a la millor direcció | Jaime Chávarri | Nominat |
| Premi Goya a la millor actriu secundària | Chusa Barbero | Nominada |
| Premi Goya a la millor actriu revelació | Pilar López de Ayala | Nominada |
| Premi Goya a la millor direcció artística | Fernando Sáenz Ulía Loureiro | Nominats |
| Premi Goya al millor disseny de vestuari | Pedro Moreno | Nominat |
| Premi Goya al millor maquillatge i perruqueria | Romana González Josefa Morales | Guanyador |

## Referències

* ↑ "Lo importante en una película es que la gente sepa que existe", El País, 5 de maig de 2000
* ↑ Besos para todos a Fotogramas
* ↑ Besos para todos al web dels Goya

## Enllaços externs

* Jovencitos y señoritas sobre fondo gris: Besos para todos, de Jaime Chávarri d'Eduardo-Martín Larequi García
# Ciríac IV de Kakhètia

Ciríac IV de Kakhètia (en georgià: კვირიკე IV, Kvirikè IV) fou un rei de la dinastia bagràtida de Kakhètia de 1084 a 1102.
Fou el fill i successor d'Agsartan I de Kakhètia. Va regnar com a vassall dels seljúcides. La Crònica georgiana el descriu com un príncep « mestre de les seves passions i un autèntic cristià ». De fet, sembla que fou una personalitat de segon pla eclipsat pel rei David IV de Geòrgia que, a la mateixa època, va posar en obra la seva política de restauració nacional a Geòrgia.
David IV li va prendre el 1101 la ciutadella de Zeda-Zaden prop de la confluència del riu Aragvi i el Kura al nord de Tiflis. Ciríac IV va morir l'any següent transmetent el tron al seu fill o nebot Agsartan II de Kakhètia.

## Bibliografia

* René Grousset, L'Empire du Levant : Histoire de la Question d'Orient, Paris, Payot, coll. « Bibliothèque historique », 1949 (réimpr. 1979), 648 p. (ISBN 2-228-12530-X), p. 419.
* Toumanoff, Cyrille. Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle: Tables généalogiques et chronologiques, 1990, p. 129 et 569.
# Cinema Ideal Park

El Cinema Ideal Park és una obra d'Olot (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular, al pis superior podem veure finestres separades per dobles columnes amb capitells jònics decorats amb elements arrodonits. Sobre aquest pis, hi ha un fris decorat. Es tracta de la reforma d'un teatre preexistent afegint el cos de la façana que dona a la Plaça Clarà. El projecte, a més, va tenir en compte el caràcter porxat de la plaça, així com els mòduls classicistes d'aquesta. La façana que dona al Passeig Barcelona fou realitzada per l'arquitecte J. Esteve.

## Referències

* 1 2 «Cinema Ideal Park». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Bleury-Saint-Symphorien

Bleury-Saint-Symphorien és un municipi nou francès. Es va crear l'1 de gener de 2012 a partir de la fusió dels municipis de Saint-Symphorien-le-Château i Bleury), situat al departament de l'Eure i Loir i a la regió de Centre (França).

## Enllaços externs

* Modifications de communes Modificació de los municipis Bleury-Saint-Symphorien a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa