OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oskar Xabier Tabuenka Berges

Oskar Xabier Tabuenka Berges, conegut futbolísticament com a Tabuenka (Bilbao, 24 d'abril de 1971) és un exfutbolista basc, que jugava com a defensa.

## Trajectòria

Es va formar al planter de l'Athletic Club, tot debutant amb el primer equip el 24 d'abril de 1990, en partit contra el RCD Mallorca. El defensa, però, no es va consolidar a l'Athletic fins a la temporada 91/92, en la qual va jugar 15 partits i va marcar 4 gols. Fins a la campanya 95/96 va quallar temporades irregulars, per deixar de comptar en l'equip basc a partir de 1996.
A la temporada 97/98 recala a la SD Compostela, amb qui dos anys en Primera i en Segona Divisió. L'estiu del 1999 fitxa pel Granada CF on militaria dues temporades més, abans de penjar les botes el 2002, a les files de l'Aurrerá de Vitoria. En total, el bilbaí va sumar 115 partits en primera divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa de Tabuenka
# Mimolette

La mimolette és un formatge de pasta premsada no cuita fet a base de llet de vaca que es produeix a la zona nord de França, al voltant de Lilla i als Països Baixos.
Originari dels Països Baixos, des del segle xvii es produeix al nord de França utilitzant els mateixos mètodes de producció del formatge edam, però s'acoloreix amb annato. El formatge que en resulta forma unes boles d'uns 2 kg. Té una crosta grisa i un interior taronja. Se l'anomena vella Holanda o bola de Lille. El seu nom prové d'una deformació de mollet, la pasta de la mimolette groga i bufada. Amb el temps, el formatge va esdevenir més compacte.
Segons la durada de l'afinament pot ser jove (tres mesos), mig-vell (sis mesos), vell (dotze mesos) o extra vell (dos anys). El període de degustació òptim s'estén d'abril a setembre, després d'un afinament de 6 a 24 mesos, però també és bona la resta de l'any.

## Referències

* ↑ Harbutt, Juliet. World cheese book. Gran Bretanya: Dorling Kindersley Ltd, 2009. ISBN 978-1405336819.
# Resolució 1151 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1151 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de gener de 1998. Després de recordar anteriors resolucions sobre Israel i el Líban incloses les resolucions 501 (1982), 508 (1982), 509 (1982) i 520 (1982), així com estudiar l'informe del Secretari General Boutros Boutros-Ghali sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL) aprovada en la Resolució 426 (1978), el Consell va decidir prorrogar el mandat de la UNIFIL per un període de sis mesos fins al 31 de juliol de 1998.
El Consell llavors va reemfatitzar el mandat de la Força i va demanar al secretari general que mantingués negociacions amb el govern del Líban i altres parts implicades en l'aplicació de les resolucions 425 (1978) i 426 (1978) i que informés al respecte.
Fou condemnada tota violència contra la UNIFIL i es va instar a les parts a aturar els atacs contra la Força. El secretari general Kofi Annan va informar que s'havia incrementat la tensió a la regió, amb 34 baixes en comparació amb 9 en el període anterior de presentació d'informes; també havia registrat 249 operacions o atacs contra les Forces de Defensa d'Israel i l'Exèrcit del Sud del Líban. Es van estimular més estalvis d'eficiència sempre que no afectessin la capacitat operativa de l'operació.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of interim force in Lebanon until 31 July». United Nations, 30-01-1998.
* ↑ «Report of the Secretary-General on the United Nations Interim Force in Lebanon for the Period from 17 July 1997 to 15 January 1998». United Nations, 20-01-1998.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Conflicte Israel-Líban
* Conflicte del sud del Líban (1985-2000)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Musa Kanu

Musa Kanu (Freetown, 4 de març de 1976) és un exfutbolista de Sierra Leone de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Sierra Leone.
Pel que fa a clubs, destacà a KSC Lokeren.

## Referències

* ↑ Fiche de Musa Kanu Arxivat 2015-04-14 a Wayback Machine. sur fifa.com
* ↑ Musa Kanu a National-Football-Teams.com (anglès)
# Llandŵ

Llandŵ (En anglès Llandow) és una vil·la del county borough de Bro Morgannwg, Gal·les. Està situada a 15 milles (24 km) al sud-oest de Cardiff. El 2011 la població era de 6.047 habitants, dels quals 1.910 (31,6%) parlaven gal·lès. Un 77% havien nascut a Gal·les.

## Característiques

Dins de Llandŵ hi ha una petita església parroquial medieval construïda al voltant del Segle XI, amb una torre dedicada a la Santíssima Trinitat.
Al costat del poble, a més a més, hi ha un camp de vol abandonat que havia estat seu de la Royal Air Force durant la Segona Guerra Mundial, part del qual ha estat convertit en el Llandow Circuit per a esports de motor; al seu costat hi ha el South Wales Karting Centre, seu del Llandow Kart Club.

## Accident aeri del 1950

El 12 de març del 1950, al camp de vol de Llandŵ, es va produir un accident d'aviació; un avió de passatgers tornava a casa un grup de seguidors de rugbi gal·lesos provinents de Belfast quan va xocar prop de la vil·la de Sigingstone. Amb la mort de 80 passatgers i tripulació, l'accident es va convertir en el més mortal de la història fins aquell moment.

## Seu de l'Eisteddfod Nacional

Des del 3-11 d'agost del 2012, l'abandonat camp de vol de Llandŵ acull l'Eisteddfod Nacional de Gal·les, el principal festival de música del país.

## Referències

* ↑ «Statistical bulletin: 2011 Census: Key Statistics for Wales, March 2011» (en anglès). [Consulta: 9 abril 2014].
* ↑ http://www.llandowkartclub.co.uk Llandow Kart Club Website.
* ↑ South Wales Police, The Llandow Air Disaster Arxivat 2008-11-07 a Wayback Machine. south-wales.police.uk
* ↑ «National Eisteddfod of Wales official website. Retrieved 5 August 2012». Arxivat de l'original el 23 de desembre 2012. [Consulta: 2 maig 2014].

## Enllaços externs

* www.geograph.co.uk : photos of Llandow and surrounding area
# Llista de ciutats de l'Azerbaidjan

Aquesta és una llista de les ciutats i poblacions de l'Azerbaidjan segons dades de 2014. L'Azerbaidjan es divideix en diferents unitats territorials.

## Unitats territorials administratives

* República Autònoma: 1
* Regions econòmiques: 10
* Regions (raions): 66
* Ciutats: 78
* Districtes urbans: 14
* Assentaments: 261
* Divisions territorials rurals: 1727
* Assentaments rurals: 4250

## Llista completa

| Població | Raion |
| Ağcabədi | Ağcabədi |
| Ağdam | Ağdam |
| Ağdaş | Ağdaş |
| Ağdərə | Tərtər |
| Ağstafa | Ağstafa |
| Ağsu | Ağsu |
| Astara | Astara |
| Bakı | Bakı |
| Balakən | Balakən |
| Bərdə | Bərdə |
| Beyləqan | Beyləqan |
| Biləsuvar | Biləsuvar |
| Cəbrayıl | Cəbrayıl |
| Cəlilabad | Cəlilabad |
| Culfa | Culfa |
| Daşkəsən | Daşkəsən |
| Dəliməmmədli | Goranboy |
| Füzuli | Füzuli |
| Gədəbəy | Gədəbəy |
| Gəncə | Gəncə |
| Goranboy | Goranboy |
| Göyçay | Göyçay |
| Göygöl | Göygöl |
| Göytəpə | Cəlilabad |
| Hacıqabul | Hacıqabul |
| Horadiz | Füzuli |
| İmişli | İmişli |
| İsmayıllı | İsmayıllı |
| Kəlbəcər | Kəlbəcər |
| Kürdəmir | Kürdəmir |
| Laçın | Laçın |
| Lənkəran | Lənkəran |
| Lerik | Lerik |
| Liman | Lənkəran |
| Masallı | Masallı |
| Mingəçevir | Mingəçevir |
| Naftalan | Naftalan |
| Naxçıvan | Naxçıvan |
| Neftçala | Neftçala |
| Oğuz | Oğuz |
| Ordubad | Ordubad |
| Qax | Qax |
| Qazax | Qazax |
| Qəbələ | Qəbələ |
| Qobustan | Qobustan |
| Qovlar | Tovuz |
| Quba | Quba |
| Qubadlı | Qubadlı |
| Qusar | Qusar |
| Saatlı | Saatlı |
| Sabirabad | Sabirabad |
| Şabran | Şabran |
| Şahbuz | Şahbuz |
| Salyan | Salyan |
| Şamaxı | Şamaxı |
| Samux | Samux |
| Şahbuz | Şahbuz |
| Şəki | Şəki |
| Şəmkir | Şəmkir |
| Şərur | Şərur |
| Şirvan | Şirvan |
| Siyəzən | Siyəzən |
| Sumqayıt | Sumqayıt |
| Şuşa | Şuşa |
| Tərtər | Tərtər |
| Tovuz | Tovuz |
| Ucar | Ucar |
| Xankəndi | Xankəndi |
| Xırdalan | Abşeron |
| Xızı | Xızı |
| Xocalı | Xocalı |
| Xocavənd | Xocavənd |
| Xudat | Xaçmaz |
| Yardımlı | Yardımlı |
| Yevlax | Yevlax |
| Zaqatala | Zaqatala |
| Zəngilan | Zəngilan |
| Zərdab | Zərdab |

## Referències

* ↑ «Ciutats més grans de l'Azerbaidjan». Geonames.org. [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ «Geographic Information System». The State Statistical Committee of the Republic of Azerbaijan. Arxivat de l'original el 3 d’abril 2015. [Consulta: 12 febrer 2015].
# Línia Sennichimae

La Línia Sennichimae (en japonès 千日前線, romanitzat Sennichimae-sen) és una línia del metro d'Osaka. Aquest línia connecta les parts occidentals del centre d'Osaka (incloent la àrea de Fukushima) amb les àrees de Tsuruhashi i Ikuno, al sud-est de la ciutat, via el districte de Nanba. Els noms oficials d'aquest línia són Línia 5 del Tramvia Elèctric Ràpida (高速電気軌道第5号線) i Línia 5 del Ferrocarril Ràpid de la Ciutat d'Osaka (大阪市高速鉄道第5号線).

## Història

La primera secció de la línia Sennichimae va ser inaugurada el 16 d'abril de 1969 amb cinc estacions; els trens van circular entre les estacions Nodahanshin i Sakuragawa. El 25 de juliol d'aquell any, la segona secció de la línia, va ser inaugurada amb tres estacions (Tanimachi Kyuchome, Tsuruhashi, i Imazato). Una quarta estació (Shin-Fukuae) va ser afegida més tard. Les dues seccions de la línia van quedar connectades quan una secció de l'estació Sakuragawa a l'estació Tanimachi Kyuchome (via l'Estació de Namba) va ser inaugurada l'11 de març de 1970. En el 2 de desembre de 1981, la línia va ser realitzada quan una extensió de l'estació Shin-Fukuae a l'estació Minami-Tatsumi va ser oberta.
Durant l'any de 2014, totes les estacions de la línia Sennichimae van ser equipades amb portes d'andana.

## Estacions

| Estació Número | Imatge | Estació | Japonès | Distància (km) | Distància (km) | Enllaç | Situació |
| Estació Número | Imatge | Estació | Japonès | Entre estacions | Total | Enllaç | Situació |
| S11 | | Nodahanshin | 野田阪神 | 0,0 | 0,0 | Hanshin-Principal (HS03) JR West-Tōzai (JR-H46) | Fukushima |
| S12 | | Tamagawa | 玉川 | 0,6 | 0,6 | JR West-Circular (JR-O13) | Fukushima |
| S13 | | Awaza | 阿波座 | 1,3 | 1,9 | | Nishi |
| S14 | | Nishi-Nagahori | 西長堀 | 1,0 | 2,9 | Metro-Tanimachi (T13) | Nishi |
| S15 | | Sakuragawa | 桜川 | 0,9 | 3,8 | | Naniwa |
| S16 | | Nanba | なんば | 1,1 | 4,9 | | Chūō |
| S17 | | Nipponbashi | 日本橋 | 0,7 | 5,6 | Keihan-Sekime | Chūō |
| S18 | | Tanimachi-Kyūchōme | 谷町九丁目 | 1,0 | 6,6 | Metro-Nagahori Tsurumi-ryokuchi (N23) | Tennōji |
| S19 | | Tsuruhashi | 鶴橋 | 1,1 | 7,7 | JR West-Katamachi i Osaka Higashi | Tennōji |
| S20 | | Imazato | 今里 | 1,5 | 9,2 | Metro-Sennichimae (S20) | Higashinari |
| S21 | | Shin-Fukae | 新深江 | 0,9 | 10,1 | | Higashinari |
| S22 | | Shōji | 小路 | 1,0 | 11,1 | | Ikuno |
| S23 | | Kita-Tatsumi | 北巽 | 0,9 | 12,0 | | Ikuno |
| S24 | | Minami-Tatsumi | 南巽 | 1,1 | 13,1 | | Ikuno |

## Parc mòbil

* Sèrie 100 II (1969-1989)
* Sèrie 50 (1969-1994)
* Sèrie 30 (1969-2013)
* Sèrie 25 (1984-present)

## Referències

* ↑ «La línea Sennichimae del metro de Osaka tendrá puertas de andén». Asian Public Transport, 13-02-2014. Arxivat de l'original el 8 de setembre de 2014. [Consulta: 8 setembre 2014].
* ↑ «Puertas de andén de la línea Sennichimae». Osaka Municipal Transportation Bureau. Arxivat de l'original el 13 d'agost de 2017. [Consulta: 28 gener 2016].

## Enllaços externs

* Línia Sennichimae - Lloc web oficial
# Passeig de la Vall d'Hebron

El Passeig de la Vall d'Hebron és un carrer de Barcelona, a la vora de Collserola, als districtes de Gràcia i Horta-Guinardó. El seu traçat coincideix amb el de la Ronda de Dalt que passa soterrada i semisoterrada. El seu límit sud és la plaça d'Alfonso Comín, a partir de la qual es transforma en el Carrer d'Isaac Newton. Pel nord, el passeig acaba a la plaça de Karl Marx i passa a ser la Via Favència.
Antigament era un tram de la carretera de Cornellà a Fogars de Tordera, i a partir de 1927 canvià al nom de passeig de la Vall d'Hebron. El seu nom prové del monestir de Sant Jeroni de la Vall d'Hebron que existí del 1313 al 1835 i que hostatjà els Reis Catòlics.

## Referències

* ↑ «Paseo del Valle de Hebrón» (en castellà). Google Maps, 17-10-2021.
* ↑ «Nomenclàtor dels carrers». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 17 octubre 2021].

## Vegeu també

* Hodonímia de Barcelona
# Missatge

El missatge és l'objecte o contingut de la comunicació, allò que es transmet. Inclou per tant la informació i la forma en què aquesta està codificada. El missatge condiciona tots els altres aspectes de l'acte comunicatiu:
* intenta reflectir la intenció i pensament de l'emissor
* s'adequa formalment segons el destinatari previst
* usa un codi determinat, que ve donat pel canal; el codi pot fer canviar el missatge (per exemple no és exactament el mateix una oració transmesa en català que en anglès, perquè els termes poden tenir connotacions diferents o referir-se a diferents realitats)
Quan el missatge és verbal i inclou un seguit coherent d'oracions, s'anomena discurs i segueix convencions marcades per la retòrica.

## Vegeu també

* SMS
* Comunicació visual intencionada
Viccionari
# Resolució 114 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 114 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 4 de juny de 1956 després de recordar les resolucions 73 (1949) i 113 (1956) i d'haver rebut un informe del Secretari General, el Consell va prendre nota del progrés cap a l'adopció de les mesures assenyalades en la resolució 113, però que no obstant això les mesures Acord d'Armistici General i diverses resolucions del Consell no s'han posat plenament en execució.
El Consell va declarar que les parts en els Acords d'Armistici haurien de cooperar tant amb el Secretari General com el Cap d'Estat Major del Organisme de les Nacions Unides per la Vigilància de la Treva i que els observadors de les Nacions Unides han de gaudir plenament de llibertat de moviment. El Consell també va demanar al Cap de Estat Major a reportar qualsevol acció presa per una de les parts en un Acord d'Armistici que constitueixi una seriosa violació de l'acord i al Secretari General a seguir posant els seus bons oficis a la disposició de les parts.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a la 200 (1953 - 1965)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Leynar

Leynar [ˈlɛiːnaɹ] és un poble situat a la costa oest de l'illa de Streymoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Kvívík. L'1 de gener de 2021 tenia 119 habitants.
La localitat s'assenta al costat de la platja de Leynasandur, al vessant d'una vall de forma el riu Leynará. Aquest riu prové de les aigües del llac Leynavatn, espai on s'hi practica la pesca.
El Vágatunnilin, el túnel submarí que connecta l'illa de Vágar amb la de Streymoy per sota del Vestmannasund, té la seva boca a Leynar.
El poble apareix mencionat per primer cop en un document el 1584. Tanmateix la zona ja estava habitada anteriorment, com ho demostren les restes d'un assentament viking, trobades pels arqueòlegs.
Al poble hi ha una escola.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 19 agost 2021]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 «Mapa de les Fèroe». Kortal. [Consulta: 16 octubre 2019].
* ↑ «Mapa de les Fèroe». Trap Danmark. [Consulta: 16 octubre 2019].
* ↑ «Heimabeiti» (en feroès). Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ «Kvívík» (en anglès). Faroe Islands Channel, 16-10-2012. [Consulta: 16 octubre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.
* Caça de balenes a les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Kvívík.
# SDI

SDI té els següents significats:
* Informàtica:
** Serial Digital Interface, interfície de vídeo digital estandarditzada
** Sistema de detecció d'intrusos, programa de detecció d'accessos no autoritzats a un computador o a una xarxa
** Single Document Interface, SDI, sigla de l'anglès Single Document Interface, interfície de document únic o interfície de document simple.
* Bionatura:
** Reg enterrat o reg per degoteig subterrani, SDI, sigla de l'anglès Subsurface Drip Irrigation
** Índex de densitat de sediments, SDI, sigla de l'anglès Silt Density Index
* Miscel·lània:
** SDI (AOC), klan d'AOC, campions mundials.
** Dièsel atmosfèric d'injecció directa, SDI, sigla de l'alemany Saugdiesel mit Direkteinspritzung, tipus de motor.
** SDI Media, estudi de doblatge localitzat a Mèxic Districte Federal
** SDI Múnic, escola de traducció i interpretació, i un centre de formació professional d'idiomes.
** Iniciativa de Defensa Estratègica, SDI, sigla de l'anglès Strategic Defense Initiative (Estats Units d'Amèrica)
# Maiol Roger Homs

Maiol Roger Homs (Vilanova i la Geltrú, El Garraf, 1986) és un periodista català.
Llicenciat en periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona, ha estat subdirector del ‘Planta Baixa’ de TV3, col·laborador a RAC1, Catalunya Ràdio i el diari Ara, del qual va ser cap de política del 2016 al 2019. Anteriorment, va exercir durant set anys, entre el 2008 i el 2015, com a redactor de política del diari El País. A partir del setembre de 2023 s'incorporarà com a subdirector a El matí de Catalunya Ràdio, dirigit pel també periodista Ricard Ustrell.
Entre les seves publicacions es troben Jordi Pujol. La gran família (2015), Gabriel Rufián Romero, el polític imprevist (2016), i Les mentides del Judici (2019), juntament amb Montse Riart i Ot Serra.

## Referències

* ↑ Larroya, Marc «Maiol Roger deixa el "Planta baixa" i serà el subdirector d'"El Matí" de Ricard Ustrell a Catalunya Ràdio. El fins ara codirector del magazín d'Agnès Marquès assumirà la subdirecció del matinal de l'emissora pública a partir del 4 de setembre». El Món de la Tele. Edicions Digitals de Premsa Local SL, 25-07-2023 [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ «Maiol Roger Homs». Media.cat. Observatori Crític dels Mitjans. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ «'Jordi Pujol. La gran família' - Maiol Roger Llibres». Racó Català, 27-03-2015. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Mayayo i Artal, Andreu «Els periodistes Pere Ríos i Maiol Roger despullen en dos llibres el pujolisme, des de l'entorn fins a Banca Catalana». El País, 03-05-2015 [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Sala i Cullell, Josep «Apunts per a una saga: “Jordi Pujol, la gran família”». Núvol, 05-05-2015 [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ «"Gabriel Rufián, el polític imprevist" - Maiol Roger». Racó Català, 14-03-2016. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ «"Mentides i astúcies del judici". És el llibre que han escrit el Maiol Roger amb els periodistes del diari Ara Montse Riart i Ot Serra». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 29-11-2019 [Consulta: 1r agost 2023].
# Pauline Schöller

Pauline Schöller (Viena, 10 de març de 1859 - Múnic, 16 d'agost de 1941) fou una soprano austríaca.
Formada des dels nou anys com a pianista de concert, després rebé classes de cant a Viena amb el mestre de capella de St. Karl, Josef Rupprecht, i el director del cor Otto Uffmann. El 1877 debutà a Bad Ischl, el 1878 va cantar a Basilea, el 1879 a Königsberg, el 1880 a Graz, el 1881 i 1882 a Nuremberg, entre 1882 i 1885 a l'Òpera de la Cort de Dresden, entre 1885 i 1890 a Múnic. La temporada 1885-86, va actuar a l'Òpera de la Cort de Viena. Entre 1890 i 1893 va emprendre gires de concerts per Amèrica del Nord (incloent-hi la Metropolitan Opera de Nova York), va estar de nou a l'Òpera de la Cort de Múnic des de 1895 fins al 1900. La temporada 1901-1902 va actuar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, on interpretà Hänsel und Gretel. Després va treballar com a professora de cant, però de 1901 a 1904 fou convidada a diversos teatres d'òpera. Era una gran cantant wagneriana però també cantava òperes en italià i francès, així com les de Mozart.

## Referències

* ↑ Vierhaus, Rudolf. Schlumberger - Thiersch (en alemany). Walter de Gruyter, 2011-05-03, p. 134. ISBN 978-3-11-096502-5.
* ↑ Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950
# Michael Arndt

Michael Arndt (McLean, Virgínia) és un guionista estatunidenc que ha aconseguit l'Oscar al millor guió original per la pel·lícula de 2006 Petita Miss Sunshine. Antic ajudant a Matthew Broderick, Michael Arndt aconseguia el definitiu somni per a un guionista: aconseguir l'Oscar en el seu primer guió per al cinema. A més a més, ha obtingut nou premis més per aquest guió, entre ells el BAFTA.

## Filmografia

* Petita Miss Sunshine (2006) (guionista)
* Toy Story 3 (2010) (guionista)
# Reserva índia Yomba

La reserva índia Yomba és la llar de la tribu Xoixon Yomba, una tribu reconeguda federalment dels xoixons occidentals al centre de Nevada.

## Govern

La Tribu Xoixon Yomba té la seu a Austin (Nevada). La tribu és governada per un consell tribal de sis persones elegides democràticament. El registre tribal requereix tenir una meitat de sang xoixon.

## Reserva

La Reserva Yomba ocupa 4.718,46 acres (19,09 km²) al comtat de Nye (Nevada). La reserva e divideix en dos districtes: l'Alt, que inclou el Ranxo Doyle, i el Baix, que inclou el ranxo Bowler.

## Història

Van ratificar llur constitució el 20 de desembre de 1939, sota la Llei de Reorganització índia de 1934.

## Bibliografia

* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1.

## Referències

* 1 2 Pritkzer, 241
* ↑ Pritzker, 230
* ↑ «GNIS Detail - Yomba Reservation». USGS.
* 1 2 3 "Constitution and By-Laws of the Yomba Shoshone Tribe of the Yomba Reservation, Nevada." Arxivat 2010-07-01 a Wayback Machine. Native American Constitution and Law Digitization Project. (retrieved 5 May 2010)

## Enllaços externs

* Yomba Shoshone Tribe Law and Order Code (arxivat)
* Web de la tribu
# Les Habits Noirs

Les Habits Noirs és una sèrie de llibres escrits en un període de trenta anys, comprenent onze novel·les, creada per Paul Féval, pare, un escriptor francès del segle xix.
Pels seus mètodes, temes i personatges, Les Habits Noirs és el precursor de la ficció d'avui sobre teories de la conspiració i crim organitzat. Els herois de Féval, des de Gregory Temple, el primer «detectiu» en la ficció detectivesca moderna, a Remy d'Arx, el magistrat investigador, són també els primers caràcters moderns de la seva classe.
El 1862, Féval va fundar la revista «Jean Diable», el nom de la seva novel·la homònima dels Habits Noirs, amb Émile Gaboriau, futur creador del detectiu de policia Monsieur Lecoq (un heroi, aparentment sense relació amb l'infame Lecoq dels Habits Noirs), com el seu assistent.

## Novel·les

* Les Mystères de Londres (1844)
* Bel Demonio (1850)
* Les Compagnons du Silence (1857)
* Jean Diable (1863) ISBN 1-932983-15-5
* Les Habits Noirs (1863) ISBN 978-1-934543-03-0
* Coeur d'Acier (1865) ISBN 978-1-935558-05-7
* L'Avaleur de Sabre (1867)
* La Rue de Jerusalem (1868) ISBN 1-932983-46-5
* L'Arme Invisible (1869-70) ISBN 1-932983-80-5
* Les Compagnons du Trésor (1872) ISBN 978-1-934543-26-9
* La Bande Cadet (1875)

## Referències

* 1 2 «Les Habits Noirs» (en anglès). [Consulta: 26 maig 2010].

## Enllaços externs

* Black Coat Press (anglès)
# Llei (mineria)

La llei, en mineria (en anglès, ore grade), es una mesuraa que descriu el grau de concentració de recursos naturals valiosos (com els metalls o minerals) presents en una mena. S'utilitza per a determinar la viabilitat econòmica d'una operació d'explotació minera: el cost d'extreure recursos naturals des del seu jaciment es relaciona directament amb la seva concentració. Per això el cost d'extracció ha de ser menor que el valor comercial del material que s'extreu perquè l'operació sigui econòmicament factible.
Per als metalls preciosos i les gemmes s'expressa generalment en una quantitat de material per tona de mena, parts per milió (ppm) o parts per bilió (ppb), mentre que per a altres metalls i els minerals industrials s'expressen com percentatge.