OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fusió d'identitat

La fusió d'identitat és el procés que experimenta un individu que perd els seus trets distintius quan iguala totalment la seva identitat amb la del grup de pertinença. És el grau extrem d'identitat col·lectiva i sovint porta a conductes radicalitzades. Pot referir-se a la fusió amb els ideals o trets d'un grup o col·lectiu o fins i tot d'una opció política (com el concepte de megaidentitat encunyat per definir la polarització social estatunidenca).
Quan aquesta fusió es produeix per maniobres deliberades des de l'exterior per part d'altres membres del grup, forma part del comportament d'una secta. Usualment, però, al·ludeix a la identificació voluntària i sovint explícita del subjecte amb el grup, reforçada per viure experiències comunes.

## Referències

* ↑ Melucci, Alberto. The Process of Collective Identity. Temple University Press , 1995.
* ↑ Swann, W.B.; Gómez, Á.; Dovidio, J.F.; Hart, S.; Jetten, J. (2010-07-09). "Dying and Killing for One's Group". Psychological Science. 21 (8): 1176–1183. doi:10.1177/0956797610376656. PMID 20622141
* ↑ MASON, L. «Uncivil Agreement: How Politics Became our Identity». Chicago, Illinois: The University of Chicago Press, 2018,
# Dobbins Heights

Dobbins Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 936 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dobbins Heights tenia 936 habitants, 383 habitatges i 224 famílies. La densitat de població era de 406,1 habitants per km².
Dels 383 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,4% hi vivien parelles casades, en un 25,8% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 37,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.193 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.202 $ mentre que les dones 19.706 $. La renda per capita de la població era de 12.050 $. Entorn del 27,8% de les famílies i el 32,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dobbins Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dobbins Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Guazú-Virá

Guazú-Virá és un petit balneari del sud de l'Uruguai, localitzat al departament de Canelones. Forma part de la Costa de Oro.

## Geografia

Guazú-Virá es troba al sud-est del departament de Canelones, al sector 8. Al sud té platges sobre el Riu de la Plata; a l'est limita amb San Luis, i a l'oest amb el balneari de Bello Horizonte.
El balneari s'ubica al km 57 de la Ruta Interbalneària.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Guazú-Virá tenia 70 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | - |
| 1975 | 41 |
| 1985 | 27 |
| 1996 | 67 |
| 2004 | 70 |
| 2011 | 86 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) – Cens de 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine., consultat el 18 d'abril de 2011
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2013-06-15 a Wayback Machine. (DOC)

## Enllaços externs

* Mapa de Guazú-Virá Arxivat 2019-06-01 a Wayback Machine. (PDF; 150 kB)
# Formió d'Efes

Formió (Phormion, Φορμίων) fou un filòsof peripatètic nadiu d'Efes. La seva fama deriva del fet que segons es diu va fer un discurs de diverses hores davant d'Hanníbal, sobre els deures militars d'un general i sobre l'art militar. Hanníbal va dir que de tots els savis que havia vist cap es podia comparar a Formió.

## Referències

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III) [Consulta: 23 desembre 2009]. Vol. 3 Pàg. 346 [PHORMION]
# Eagle Grove

Eagle Grove és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 3.712 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eagle Grove tenia 3.712 habitants, 1.511 habitatges, i 994 famílies. La densitat de població era de 361 habitants/km².
Dels 1.511 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 20,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.505 $ i la renda mediana per família de 42.757 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.930 $ mentre que les dones 19.487 $. La renda per capita de la població era de 20.563 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eagle Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eagle Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kalanchoe lindmanii

Kalanchoe lindmanii és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, que pertany a la família Crassulaceae.

## Descripció

És una planta perenne, totalment glabra, de fins a 60 cm d'alçada, amb arrels tuberoses.
Les tiges són simples, erectes, robustes, gruixudes, de vegades inflades a la base fins a 2 cm de diàmetre.
Les fulles són sèssils, dures, ovades, oblongues a oblongues-lineals, de 2,5 a 12 cm de llarg i de 1 a 4 cm d'ample, punta obtusa a aguda, constretes i després eixamplades cap a la base, marges sencers a lleugerament sinuats.
Les inflorescències són corimbes densos, de 4,5 a 20 cm de llarg i ample, pedicels esvelts, de 8 a 16 mm.
Les flors són erectes; calze campanulat, més curt, igual o sovint més llarg que la corol·la; tub d'1,2 a 1,6 mm; sèpals lineals, oval-lineals, subaguts, subcuspidats, de 6 a 17 mm de llarg i de 2,4 a 3,4 mm d'ample; corol·la suburceolada, groga, tub de 9 a 13 mm; pètals ovats, ovat-oblongs, cuspidats agudament, de 4 a 7 mm de llarg i de 2,5 a 3,5 mm d'ample; estams inserits a la meitat del tub de la corol·la, inclosos; anteres ovades, obtuses, d'uns 1,25 mm, amb un petit glòbul a la punta.

## Distribució

Planta endèmica d'Angola (Huila). Creix en boscos xeròfits, sobre sòls pedregosos, a 1800 - 2000 m d'altitud.

## Taxonomia

Kalanchoe lindmanii va ser descrita per Raymond-Hamet (Raym.-Hamet) i publicada a Arkiv för Botanik. Stockholm. 13(11): 1. 1913.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
lindmanii: epítet atorgat en honor del botànic suec Carl Axel Magnus Lindman.

### Sinonímia

* Kalanchoe pearsonii N.E.Brown (1914)
* Kalanchoe humbertii Guillaumin (1939)
* Kalanchoe gossweileri Croizat (1942)

## Referències

* ↑ «Kalanchoe lindmanii». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe lindmanii Raym.-Hamet». International Plant Names Index.
* ↑ «Epónimos del género Kalanchoe Adanson (Crassulaceae)». Bouteloua.
# Fritz André

Fritz André (Haití, 18 de setembre de 1946) fou un futbolista haitià de la dècada de 1970.
Fou 1 cop internacional amb la selecció d'Haití amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, destacà a Violette A.C..

## Referències

* ↑ 1974 FIFA World Cup Germany Arxivat 23 July 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 2 juny 2019].
* ↑ Fritz André a National-Football-Teams.com (anglès)
# Doberes

Els doberes o dobers (en llatí doberes, en grec antic Δόβηρες) eren un poble de Tràcia que menciona Heròdot i diu que habitaven el territori al nord del mont Pangeu a la regió del llac Prasias, juntament amb els peons i els pieres. La situació d'aquest poble seria a l'est del riu Estrímon. Probablement al seu territori hi havia una Mansio anomenada Domeros a la Via Egnàcia entre Amfípolis i Filipos des d'inicis de l'Imperi Romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Doberus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 gener 2021].
# Eagle (Alaska)

Eagle és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 146 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eagle tenia 129 habitants, 58 habitatges, i 37 famílies La densitat de població era de 49,4 habitants/km².
Dels 58 habitatges en un 20,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,2% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 3,1% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 44,2% de 45 a 60 i un 3,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones hi havia 95,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.042 $ i la renda mediana per família de 44.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 20.221 $. Aproximadament el 2,6% de les famílies i el 16,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Juan Santamaría

Juan Santamaría (Castellar, 1949 - València, 11 d'abril de 2019) fou un músic i empresari valencià vinculat a la Ruta Destroy.

## Referències

* ↑ Costa, Luis. ¡Bacalao! : historia oral de la música de baile en Valencia, 1980-1995. Primera edición. Barcelona: Contra Ediciones, 2016. ISBN 978-84-945612-5-2.
* ↑ «Fallece Juan Santamaría, el disc jockey fundacional de las discotecas valencianas más avanzadas». La Vanguardia, 12-04-2019. [Consulta: 21 gener 2020].
# El persa

El persa, de Plaute, és una de les seves sis comèdies que poden datar-se entre el 191 i el 184 aC.

## Argument

Aquesta comèdia de Plaute ofereix noves situacions en una obra en la qual els protagonistes són els esclaus. És una de les úniques comèdies del dramaturg en què no apareixen els amos. Plaute duu el lector cap al món dels esclaus, lloc que ell coneixia molt bé, ja que, segons transmeteren alguns autors antics, ell mateix estigué sotmès a l'esclavitud, per així ensenyar que ells també s'enamoren, es barallen, es queixen, es diverteixen, etc.
Tòxil és un esclau profundament enamorat de Lemniscelene, una jove que viu amb el malvat alcavot Dòrdal. Per a comprar i fer lliure la jove Lemniscelene, Tòxil demana ajut al seu amic Sagaristió, que es disfressa de persa per a poder vendre la filla de Saciadó, un pobre home que necessita diners per a menjar, i així obtenir diners necessaris per a comprar l'estimada del seu amic.
Les aventures de Saciadó, capaç de fer el que sigui per a menjar, l'alcavot ambiciós, l'esclau amanerat (Pegni), que és pressionat per una vella meretriu i moltes ballarines completen la trama d'aquesta comèdia de confusions.

## Traduccions al català

Marçal Olivar. El persa. Barcelona, Fundació Bernat Metge, 1952 (traducció en prosa)

## Referències

* Aquest article conté material de les Leccions de literatura clàssica llatina (1882) d'Antonio González Garbín, que es troba en domini públic.
# Garrison

«Garrison» té aquests significats:
* Toponímia:
** Garrison (Dakota del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord
** Garrison (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa
** Garrison (Maryland), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland
** Garrison (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
** Garrison (Montana), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana
** Garrison (Nebraska), població dels Estats Units a l'estat de Nebraska
* Biografies:
** Daniel Garrison Brinton (1837 – 1899), arqueòleg, etnòleg i lingüista dels Estats Units
** Jim Garrison (1921 - 1992), fiscal de Nova Orleans (1962 - 73) conegut per les seves investigacions sobre l'assassinat del president John Kennedy, desenvolupades als anys 1966-1968
** Jimmy Garrison (Miami, 1934 – Nova York, 1976), contrabaixista de jazz estatunidenc
** John Garrison (West Newton, 1909 – Lincoln, 1988), jugador d'hoquei sobre gel estatunidenc
** William Lloyd Garrison (Newburyport, 1805 – Nova York, 1879), abolicionista, periodista i reformador
** Zina Garrison (Houston, 1963), jugadora de tennis estatunidenca
# David Tudor

David Eugene Tudor (Filadèlfia, 20 de gener de 1926 – Tompkins Cove, Nova York, 13 d'agost de 1996) va ser un pianista i compositor estatunidenc de música experimental.
Tudor va estudiar piano amb Stefan Wolpe i al temps va guanyar fama com un dels principals intèrprets de música avantgarde per a piano.
En 1950, va ser el primer pianista a tocar la Piano Sonata No. 2 de Pierre Boulez a Amèrica del Nord, i una gira europea en 1954 va fer molt per augmentar la seva reputació. L'any següent, Karlheinz Stockhausen li va dedicar el seu Klavierstück VI. Tudor també va ser un dels primers a interpretar peces de Morton Feldman i La Munti Young.
El nom de Tudor està fortament lligat al del compositor John Cage, ja que el pianista va ser el primer intèrpret d'algunes de les seves més famoses peces: Music of Changes,Concerto For Piano and Orchestra i la famosa 4′33″. Moltes de les composicions de Cage van ser escrites o bé especialment per a Tudor, o bé tenint-lo present; ambdós van treballar junts intensament en diverses peces, tant de música per a piano com de música electrònica. Després que la mort de Cage, en 1992, Tudor el va reemplaçar com a director musical de la Companyia de Ball de Merce Cunningham.
Durant el període comprès entre 1956 i 1961 Tudor va exercir la docència a Darmstadt; en els anys següents el seu interès va passar gradualment de la interpretació a la composició. Les seves obres, moltes comissionades per Merce Cunningham, eren principalment de música electrònica, i en general anaven acompanyades d'elaborades representacions escèniques. Una d'aquestes peces, Reunion (1968), escrita en col·laboració amb Lowell Cross, inclou un joc d'escacs en el qual cada moviment és correspost amb un efecte de llum o una projecció. En la premier, qui jugaven als escacs eren John Cage i Marcel Duchamp.
També va crear el grup Rainforest, juntament amb John Driscoll, Phil Edelstein, Ralph Jones, Martin Kalve, i Bill Viola.

## Discografia
### Com a compositor

* Neural Synthesis Ns. 6-9
* Neural Synthesis Ns. 6-9
* David Tudor Plays Cage & Tudor
* Three Works for love electronics
* Rainforest IV
* Rainforest II
* Rainforest
* Pulsers & Untitled
* Microphone

### Com a pianista

* Kontakte
* Indeterminacy
* Music for Merce Cunningham
* A chance Operation: A John Cage Tribute
* A Larry Austin Retrospective: 1967-1994
* The composer in the computer age II
* Piano Avant-Garde
* Klaviertstuecke
* Motor Feldman
* The 25-year retrospective concert of the music of John Cage
* Cage: The Piano Concertos, Fourteen
* Marcel Duchamp and John Cage: Reunion
* John Cage: Indeterminacy
* John Cage: Cartridge Music
* Extended Voices
* A second Wind for Organ.

## Vegeu també

* Sylvano Bussotti.
# Free Bird

Free Bird (sovint referenciada com a Freebird) és una cançó del grup estatunidenc Lynyrd Skynyrd. Fou inclosa inicialment en el seu àlbum de debut de l'any 1973, però també va aparèixer en diversos publicacions posteriors de la banda. Fou llançada el novembre de 1974 i va esdevenir el segon èxit del grup. Va arribar a la 19a posició de la llista estatunidenca de senzills a principis de 1975.

## Informació

Billy Powell va compondre part de la cançó força abans de pertànyer al grup, quan encara estudiava a l'institut. Posteriorment, Ronnie Van Zant va descobrir el seu talent a l'institut quan el va sentir tocar la introducció, i el va convidar a formar part de la banda. Gary Rossington va utilitzar una guitarra Gibson SG amb una ampolleta de vidre de Coricidin, un medicament, com a slide per tal d'emular a un dels seus ídols, Duane Allman.
La balada va esdevenir una de les cançons bàsiques de Lynyrd Skynyrd en les seves actuacions en directe i sovint estenen la seva durada fins i tot superant els 14 minuts. Aprofitant la connexió que establien amb el públic, generalment la utilitzaven per tancar els concerts. Amb el pas dels anys ha esdevingut un clàssic de la música rock i la favorita per part dels seus seguidors.
«Free Bird» va entrar en el Rock and Roll Hall of Fame després de ser inclosa en la llista de 500 millors cançons de rock and roll, i també fou situada a la posició 191 dins la Llista de les 500 millors cançons de tots els temps segons Rolling Stone. Posteriorment, la revista Guitar World va incloure la cançó en la tercera posició de la seva llista dels millors solos de guitarra.
El grup de dance estatunidenc Will to Power va crear una mescla amb la cançó «Baby, I Love Your Way» de Peter Frampton l'any 1988. Amb el títol «Baby, I Love Your Way/Freebird Medley» va arribar al número 1 de la llista estatunidenca Billboard Hot 100. També fou versionada per Wynonna Judd l'any 1996 per l'àlbum Revelations.

## Personal

Músic de la versió d'estudi de 1973:
* Ronnie Van Zant – cantant
* Allen Collins – guitarra principal, guitarra acústica
* Gary Rossington – guitarra rítmica, guitarra slide
* Ed King – baix
* Billy Powell – piano
* Bob Burns – bateria
* «Roosevelt Gook» (productor Al Kooper) – orgue, mellotron

## Referències

* ↑ «Free Bird by Lynyrd Skynyrd» (en anglès). songfacts.com. [Consulta: 25 octubre 2011].
* ↑ «Gary Rossington biography» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-08-04. [Consulta: 25 octubre 2011].
* ↑ «100 Greatest Guitar Solos: 3) "Free Bird" (Allen Collins, Gary Rossington)» (en anglès). Guitar World, 14-10-2008. [Consulta: 21 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Lletra de "Free Bird" (anglès)
# Gwineventer

Gwineventer (en francès Plounéventer) és una comuna francesa, situada a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.659 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.466 | 1.303 | 1.310 | 1.416 | 1.498 | 1.483 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Philippe Héraud | |
# Le Guerno

Le Guerno (en bretó Ar Gwernoù) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 717 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 423 | 470 | 469 | 512 | 580 | 582 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Paul Jéhanno | |
| 2008- | Aline Serazin | |
# El Serradot

El Serradot o lo Serradot és una muntanya de 476 metres que es troba al municipi d'Oliola, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Elvira García Campos

Elvira García Campos (Alaquàs, 29 de maig de 1953), és una mestra i política socialista valenciana. L'11 de juliol de 2009 va prendre possessió del càrrec d'alcaldessa d'Alaquàs pel PSPV-PSOE, substituint Jorge Alarte. Al 2018, després de deu anys en l'alcaldia, va decidir no optar a la reelecció.
Des de 1995 fou regidora de Cultura i Educació de l'ajuntament d'Alaquàs i des de 2007 també regidora delegada de Benestar Social i Atenció Ciutadana. Ha estat Primera Tinent d'Alcalde durant tres legislatures consecutives, així com Vicepresidenta del Museu Comarcal de l'Horta Sud durant el període 2002-2005 i Secretària de la Fundació per al Desenvolupament de l'Horta Sud.
Al 2021 va rebre el Premi Guaix 2020-2021 que atorga la Coordinadora pel Valencià de l’Horta Sud, atorgat en el marc de la Trobada d’Escoles en Valencià que se celebrà a Alaquàs.

## Referències

* ↑ Navarro, Pedro. «"La cultura i la educació fan crèixer la dignitat personal"». El Periodico de aquí, 27-02-2015. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ Levante-EMV. «Elvira García toma el relevo de Alarte - Levante-EMV». www.levante-emv.com. [Consulta: 17 novembre 2016].
* ↑ Laura, Sena. «Elvira García no optará de nuevo a la alcaldía de Alaquàs» (en castellà). Levante, 24-09-2018. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ «Biografia | Elvira García». blogs.alaquas.net. Arxivat de l'original el 2016-11-17. [Consulta: 17 novembre 2016].
* ↑ Press, Europa «El PSPV de Alaquàs (Valencia) designa a Elvira García como candidata a la alcaldía para sustituir a Jorge Alarte» (en castellà). europapress.es, 26-06-2009.
* ↑ Internet, Unidad Editorial. «Elvira García sustituye a Alarte y se convierte en la primera alcaldesa de Alaquás | Valencia | elmundo.es». www.elmundo.es. [Consulta: 17 novembre 2016].
* ↑ «La mestra i excaldessa d’Alaquàs Elvira García Campos i l’escriptora Mercé Viana, premis Guaix 2020-2021» (en castellà). Horta Notícies, 28-06-2021. [Consulta: 2 abril 2023].