OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lynda Benglis

Lynda Benglis (1941, Lake Charles, EUA) és una artista estaunidenca.
La seva coneguda sèrie de Lynda Benglis Self (Jo, 1970-1976) parteix de l'experiència de l’autora per analitzar, des d’un punt de vista crític, els rols que ella i altres artistes exerceixen en el món de l’art. Són fotografies que aborden l’ús de la identitat de gènere i la sexualitat femenina com a estratègies visuals en la publicitat. Les imatges deixen clar que el títol, Self, suggereix un estatus ambigu, que depèn del reconeixement social i les percepcions del poder més que de la trajectòria personal, la biografia o els retrats.
La fotografia més coneguda i controvertida de Benglis mostra l’artista nua i amb ulleres de sol, amb la pell llustrosa i els cabells pentinats enrere, posant amb un gran consolador entre les cames. Aquesta imatge va aparèixer en un número d’Artforum de 1974: Benglis havia pagat perquè es publiqués com a anunci a la revista com a gest de protesta, provocació i empoderament davant de la dràstica reducció d’un reportatge sobre la seva obra que havia de sortir en aquella mateixa revista. La imatge mostra la complexitat de la seva experiència de gènere com a dona que intenta triomfar en el món de l’art dels anys setanta.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! | Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
# José Lamuño Álvarez

José Lamuño Álvarez (Oviedo, 23 de gener de 1987) és un actor i model espanyol.
Va néixer a Oviedo (Astúries), i ha aparegut a sèries com El internado, La que se avecina, Un golpe de suerte, Aquí me las den todads i Hospital Central.
En l'estiu de 2018, Lamuño va ser vinculat sentimentalment amb la cantant canària Ana Guerra (després de participar amb ella en el videoclip de «Ni la hora»).

## Filmografia

Pel·lícules i sèries de televisió :
| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2008 | El internado | Alumne | 1 episodi ("Ocho milímetros") |
| 2009, 2014 | La que se avecina | Hugo García | Paper secundari (6 episodis) |
| 2009 | Un golpe de suerte | Víctor | Paper principal (59 episodis) |
| 2010 | Rhodéa | Jack | Curt |
| 2011 - 2012 | Aquí me las den todas | Gonzalo | Paper principal (87 episodis) |
| 2012 | Hospital Central | Gorka Betania | Paper principal (17 episodis) |
| 2012 | Aída | Quique | 1 episodi |
| 2013 | Tormenta | Alfredo | Telefilm |
| 2014 | Vive cantando | Raimundo "Rai" Soler | Paper secundari (3 episodis) |
| 2015 | Cómo sobrevivir a una despedida | Yago | Pel·lícula. Paper secundari |

## Referències

* ↑ «Ana Guerra y su posible romance con José Lamuño». [Consulta: 23 juliol 2018]. Arxivat 2018-07-23 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-07-23. [Consulta: 21 setembre 2018].
# Fonseca

Fonseca és el nom dels següents personatges:
* Gregorio Fonseca Recio (La Seca, Valladolid, 1965) futbolista espanyol
* Hermes Rodrigues da Fonseca (São Gabriel, 1855 — Petrópolis, 1923), militar i polític brasiler.
* Juan Domingo de Zúñiga y Fonseca, (Madrid, 1640 - 1716), comte de Monterrey, militar i polític.
* Lindsey Fonseca (Oakland, Califòrnia, 1987), actriu estatunidenca d'ascendència portuguesa.
* Manuel Deodoro da Fonseca, (1827 - 1892), mariscal que derrocà l'emperador Pere II i esdevingué el primer president de la República de Brasil.
* Manuel Pinto da Fonseca (1681 - 1773), 68è Gran Mestre de l'Orde de Malta entre 1741 i 1773.
* Marcos Antonio Portugal o Marcos António da Fonseca Portugal (Lisboa, 1762 – Rio de Janeiro, 1830) músic i compositor portuguès
* Paulo César Fonseca do Nascimento (1978, Porto Alegre), futbolista brasiler
* Rubem Fonseca, escriptor del Brasil (Minas Gerais, 1925)
* Simão Pedro Fonseca Sabrosa (Constantim, 1979), futbolista portuguès
# Fritz Albert Lipmann

Fritz Albert Lipmann (Königsberg, Alemanya 1899 - Poughkeepsie, EUA 1986) fou un metge, químic, bioquímic i professor universitari nord-americà, d'origen alemany, guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1953.

## Biografia

Va néixer el 12 de juny de 1899 a la ciutat de Königsberg, en aquells moments situada a Prússia Oriental però que avui dia forma part de l'enclavament rus de Kaliningrad, en una família de religió jueva. Després d'estudiar medicina a la Universitat de Berlín, on es va graduar l'any 1924, va ampliar els seus estudis estudiant química i bioquímica a la mateixa universitat. El 1926 fou nomenat assistent d'Otto Mayerhof, sota el qual realitzà el seu doctorat l'any 1927.
Des de 1939 residí als Estats Units, on entre 1949 i 1957 fou professor de química biològica a la Universitat Harvard, i des d'aquell any dirigí el Departament de Recerca de la Universitat Rockefeller situada a Nova York. Morí el 24 de juliol de 1986 a la població de Poughkeepsie, situada a l'estat nord-americà de Nova York.

## Recerca científica

Dedicà tota la seva carrera científica en la recerca del coenzim A, el qual descobrí l'any 1945. Per aquest descobriment fou guardonat amb la meitat del Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1953, premi que compartí amb Hans Adolf Krebs pel descobriment del cicle de l'àcid cítric.

## Enllaços externs

* «Fritz Albert Lipmann» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Hassan (ciutat)

Hassan (kannada ಹಾಸನ) és una ciutat i municipi de l'Índia, estat de Karnataka, capital del districte de Hassan. Segons el cens del 2001 la població era de 117.386 habitants, el que la converteix en la vuitena ciutat de l'estat. El 1901 tenia 8.241 habitants.

## Història

Fou fundada al segle xi per Channa Krishnappa Naik, un poligar local vassall dels coles la dinastia del qual va subsistir sota els hoysales fins al final del segle XII; va rebre el seu nom de la deessa Haasanamba, deïtat tutelar de la ciutat. Llavors la ciutat estava situada a Chenapatna. Extinta la dinastia local, el rei hoysala la va donar a un altre noble, que va fundar la fortalesa i refundar la ciutat al seu lloc actual. El famós temple d'Hasanamba està situat a la ciutat i obre cada any rebent milers de visitants abans del festival Diwali, tancant just quan aquest s'acaba. Encara que els reis hoysales foren inicialment jainistes, després van canviar a l'hinduisme, i la major part dels temples són dedicats a Xiva. Sota l'imperi de Vijayanagar fou part del regne de Belur i el 1690 va passar a Mysore. El 1873 es va formar la municipalitat.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Hoysala Tourism Arxivat 2018-03-08 a Wayback Machine.
# Mariela Scarone

Mariela Carla Scarone (n. el 4 d'octubre de 1986 a Buenos Aires) és una jugadora argentina d'hoquei sobre gespa. Actualment s'exerceix com a migcampista en el Club Ciutat de Buenos Aires i en la Selecció argentina. Becada per la Secretaria d'Esports de la Nació.

## Trajectòria

Mariela va començar a jugar hoquei als cinc anys en el club Comunicacions al costat d'una de les seves germanes, fins que ambdues es van mudar al club Arquitectura. Allí va realitzar gran part de les divisions inferiors, fins que el 2003 va recalar en el club Ciutat de Buenos Aires, on s'exerceix fins a l'actualitat. Al començament de l'any 2009 va debutar en la selecció del seu país, en un partit amistós enfront de Estats Units. Des de llavors és convocada de forma regular pels entrenadors de les Lleones, en els quals va aconseguir conquistar diversos títols, inclòs el Campionat Mundial 2010, quatre Champions Trophy (2009, 2010, 2012, 2014), medalla de plata en el Champions Trophy 2011, medalla de plata en els Jocs Panamericans de 2011 i en els Jocs Olímpics de Londres 2012, medalla d'or en la Copa Panamericana 2013 disputada a la ciutat de Mendoza, Argentina i medalla de bronze en el Campionat Mundial 2014.

## Vida personal

Mariela viu al barri de Vila Devoto de la Ciutat de Buenos Aires amb la seva família. Estudia professorat en educació física alternant la seva carrera com a jugadora d'hoquei. El 2011, un col·legi va nomenar una escola d'hoquei en el seu honor.

## Títols
### Selecció Argentina

* 2009- Medalla d'or al Champions Trophy (Sydney, Austràlia).
* 2010- Medalla d'or al Champions Trophy (Nottingham, Anglaterra).
* 2010- Medalla d'or al Campionat Mundial (Rosario, Argentina).
* 2011- Medalla de plata al Champions Trophy (Amsterdam, Països Baixos).
* 2011- Medalla de plata als Jocs Panamericans de 2011 (Guadalajara, Mèxic).
* 2012- Medalla d'or al Champions Trophy (Rosario, Argentina).
* 2012- Medalla de plata als Jocs Olímpics de Londres 2012.
* 2013- Medalla d'or en la Copa Panamericana (Mendoza, Argentina).
* 2014- Medalla de bronze en la Campionat Mundial (la Haia, Països Baixos).
* 2014- Medalla d'or al Champions Trophy (Mendoza, Argentina).

## Referències

* 1 2 «Mariela Scarone i la seva anècdota amb "lluita"». Crònica, 08-09-2010. [Consulta: 6 novembre 2011].
* ↑ «Zona d'atletes-Llistat de becaris». Secretaria d'Esports de la Nació Argentina. Arxivat de l'original el 2013-11-09. [Consulta: 10 agost 2012].
* 1 2 3 4 5 Edorna, Emanuel. «"S'aprèn molt jugant amb Lluita"». Terra. [Consulta: 6 novembre 2011].
* ↑ «Escola d'Hoquei per a alumnes i mares "Mariela Scarone"». SGS Lloma Verda. [Consulta: 6 novembre 2011].
* ↑ «Les Lleones es van consagrar tricampiones del Champions Trophy a Anglaterra». Canchallena. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 7 novembre 2011].
* 1 2 «Argentina 2 ? 3 Holanda: Les Lleones van perdre la final per penals». CbaNoticias, 04-07-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-13. [Consulta: 7 novembre 2011].
* ↑ «Les Lleones van perdre l'or». Diari UN. [Consulta: 12 agost 2012].
* 1 2 «Més d'una dècada en el cim del món». Els Andes. [Consulta: 12 agost 2012].
# Lynda Lemay

Lynda Lemay (nascuda el 25 de juliol de 1966 a Portneuf, Quebec, Canadà) és una cantant quebequesa, coneguda per les seves cançons amb històries.
Després d'estudiar literatura, mostrà un talent per a l'escriptura que li va valer el premi d'Autor-compositor-intèrpret, el 1989, al Festival Internacional de la Cançó de Granby.
Va donar-se a conèixer a França el 1995 amb el tema La visita. En aquesta cançó descriu la hipocresia de les reunions familiars. Els textos de Lynda Lemay fan burla de tot allò que envolta la vida quotidiana, amb temes com Chéri, tu ronfles (Estimat, ronques!).
El 1996, va guanyar el premi especial i el Premi del Públic de la cançó Trampolí Hauts-de-Seine.
El gener de 2005, va presentar per primera vegada a França la seva òpera popular Un hivern etern. Una història d'amor i odi. El 7 de setembre de 2010, Lynda Lemay llançar el seu dotzè àlbum titulat Blessée (Ferida).
Va estar casada diversos anys al Quebec amb l'actor Patrick Huard, amb qui va tenir una filla nascuda el 1997. Després de tres anys, va ser la parella del comediant Laurent Gerra. El 2005 es va tornar a casar Michael Weisinger: tenen una filla nascuda el 2006.

## Discografia

* 1990. Nos rêves
* 1994. Y
* 1999. Live
* 2000. Du coq à l'âme
* 2002. Les lettres rouges
* 2003. Les sécrets des oiseaux
* 2005. Un paradis quelque part
* 2006. Un éternel hiver
* 2006. Ma signature
* 2007. 40/40
* 2008. Allô c'est moi
* 2010. Blessée

## Referències

* ↑ De Surmont, Jean-nicolas. «Lynda Lemay». The Canadian Encyclopedia, 28-04-2016. [Consulta: 28 maig 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina web de Lynda Lemay
# Homolicorina

L'homolicorina és un dels alcaloides tòxics que es troben en diverses espècies de les amaril·lidàcies com els narcisos (Narcissus).

## Fonts

* Four new Amaryllidaceae alkaloids from Zephyranthes candida. Shitara N, Hirasawa Y, Hasumi S, Sasaki T, Matsumoto M, Wong CP, Kaneda T, Asakawa Y, Morita H (2014 Jul) Journal of natural medicines, 68(3):610-4
* Acta Crystallographica
* T. Kitagawa, W. I. Taylor, S. Uyeo and H. Yajima. The constitution of homolycorine and lycorenine J. Chem. Soc., 1955, 1066-1068 DOI: 10.1039/JR9550001066
* Bastida, Jaume, Rodolfo Lavilla, and Francesc Viladomat. "CHEMICAL AND BIOLOGICAL ASPECTS OF Narcissus ALKALOIDS", in “The Alkaloids: Chemistry and Biology” (G. A. Cordell, ed.), Vol. 63 pp. 87-179 (2006). Elsevier Inc. Amsterdam. DOI: 10.1016/S1099-4831(06)63003-4
# Farmington (Washington)

Farmington és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 153 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farmington tenia 153 habitants, 56 habitatges, i 38 famílies. La densitat de població era de 173,7 habitants per km².
Dels 56 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,4% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,6% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 20,9% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.250 $ i la renda mediana per família de 39.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.875 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 13.099 $. Aproximadament el 8% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Farmington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farmington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Juan Bautista Antequera y Bobadilla

Juan Bautista Antequera y Bobadilla (San Cristóbal de La Laguna, 1 de juny de 1823 - Alhama de Múrcia, 1890) va ser un militar i polític espanyol, vicealmirall de l'Armada Espanyola.

## Carrera militar

Va obtenir plaça de guardiamarina en 1838. Es va distingir en els setges de les revoltades Alacant i Cartagena, per la qual cosa li va ser concedida la Creu llorejada de Sant Ferran. Al comandament del bergantí Galiano a l'Havana va lluitar contra les expedicions pirates. En la guerra d'Àfrica, en 1859, va prendre part en els combats de Río Martín, Larraix i Arcila, sent-li concedit pel seu comportament el grau de coronel d'Infanteria de marina. Durant la Guerra hispanosudamericana de 1865, va prendre el comandament de la fragata blindada Numancia a les ordres de l'Almirall Casto Méndez Núñez assistint al bombardeig de Valparaíso i al combat del Callao. Va efectuar, amb el seu vaixell, el viatge de circumnavegació a la terra.
Ja amb l'ocupació de contralmirall, va ser nomenat Comandant General de l'Apostador de les Filipines.

## Carrera política

Va ser escollit senador del Regne per la província de Canàries en les Corts de 1871, 1872 i 1876, per Alacant en 1877 i nomenat senador vitalici en 1884. També fou Ministre de Marina dos cops, ambdós sota la presidència d'Antonio Cánovas del Castillo, una d'abril de 1876 a setembre de 1877, i l'altra de gener de 1884 a juliol de 1885, el darrer govern durant el regnat d'Alfons XII. Com a Ministre de Marina, fou el creador de la Revista General de Marina, la Col·lecció Legislativa, codis i reglaments.
Va ser inhumat al Panteó de Marins Il·lustres el 4 de setembre de 1922.

## Referències

* ↑ Biografia al bloc todoavante.es
* ↑ Fitxa del Senat
# Hassan (Rabat)

Hassan (àrab: حسان, Ḥassān; amazic estàndard marroquí: ⵃⴰⵙⵙⴰⵏ, Ḥassan) és un arrondissement del municipi de Rabat, a la prefectura de Rabat, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 108.179 persones. Entre els censos de 1994 i 2004 ha passat de 146.488 a 128.425 habitants.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ PDF Haut-commissariat au Plan. «population.pdf Recensement général de la population et de l'habitat de 2004». Arxivat de l'original el 8 d’abril 2019. [Consulta: 15 agost 2012].
# Mariela Coronel

Mariela Coronel (Santiago del Estero, 20 de juny de 1981) és una migcampista de futbol exinternacional per l'Argentina, amb la qual ha jugat el Mundial 2003 i els Jocs Olímpics 2008.

## Trajectòria

| Temporades | Club | Títols |
| 00/01 - 03/04 | Independiente Avellaneda |
| 04/05 - 06/07 | San Lorenzo |
| 07/08 - 14/15 | Prainsa Saragossa |
| 15/16 | Atlético de Madrid | 1 Copa |
| 16/17 - act. | Madrid CFF |

## Referències

* ↑ Marca
# Luci Otacili Pílit

Luci Otacili Pílit (en llatí Lucius Otacilius Pilitus) va ser un retòric roma que va obrir una escola a Roma l'any 81 aC. El cognomen d'Otacili és dubtós, ja que apareix a les fonts de diverses maneres: Suetoni l'anomena Pilitus i de vegades Pilutus, Eusebi Plotus i Macrobi Pitholaus.
Havia estat esclau i probablement era un llibert d'algun membre de la gens Otacília. Com a esclau havia estat porter (ostiarius) d'una de les portes de Roma. Però hauria demostrat talent i amor per la literatura, va rebre la manumissió i es va convertir en mestre de retòrica. Entre els seus deixebles hi havia Gneu Pompeu Magne. Va escriure una història de Pompeu i del seu pare en diversos llibres. Corneli Nepot diu que era la primera vegada que un llibert havia escrit un llibre d'història.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/72?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=OtaciliaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+L'ttle,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 64. ]
# Homografia (desambiguació)

«Homografia» té aquests significats:
* homografia, un tipus d'isomorfisme dels espais projectius,
* homografia (visió per ordinador), un mapa que relaciona imatges en perspectiva de la mateixa escena,
* homògraf, paraula escrita igual però amb significat diferent, o
* Heterografia i homografia, una mesura de la consistència fonètica en el llenguatge.
# Festa Major (disc)

Festa Major és el segon disc de La Trinca (Edigsa, 1970). La majoria de les 13 cançons que el componen segueixen per ordre cronològic, "amb una barreja molt reeixida d'ironia i costumisme, i amb l'ús prodigiós d'un gustosíssim llenguatge popular", els actes d'un dia de festa major típic d'un poble de la Catalunya de final dels anys seixanta: «El pregó», «La passada», «L'ofici solemne», «El sermó», «Les sardanes», «El concert», «La processó», «Els gegants», «El castell de focs», «L'envelat», «Ball de rams»... El disc, que també va donar nom al primer espectacle del grup de Canet, va ser un gran èxit de públic, sostingut en el temps. Tot i que no és un disc gaire representatiu de l'humor de La Trinca, com reconeixen els mateixos components del grup, tant el disc com la cançó que hi dona títol surten habitualment en les antologies de música catalana.

## Referències

* ↑ «La Trinca - Festa Major». [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ Pujadó, Miquel. Diccionari de la Cançó. D'Els Setze Jutges al Rock Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2000, p. 286. ISBN 84-412-0467-5.
* 1 2 Els 100 millors discos de la música catalana. Barcelona: Mina, 2004, p. 48-49. ISBN 84-96499-30-8.
* ↑ Bianciotto, Jordi. 501 cançons catalanes que has d'escoltar abans de morir. Barcelona: Ara Llibres, 2014, p. 330. ISBN 978-84-15642-93-0.
# Judith Reisman

Judith Reisman (Newark, 11 d'abril de 1935 - 9 d'abril de 2021), nascuda Judith Ann Gelernter, fou una escriptora, activista i conferenciant estatunidenca.
Era filla d'Ada Goldberg i de Matthew Gelernter. Tot i que no tenia estudis formals, va obtenir un doctorat de la Universitat Case Western Reserve. Judith Reisman va participar en les batalles legals com a activista contra la pornografia i l'assetjament sexual de dones i nens.
Va escriure llibres variats i va dedicar més de 20 paràgrafs a investigar els experiments i denunciar com a defectuosos els estudis del nord-americà Alfred Kinsey.
Va contreure matrimoni amb Arnold Reisman.

## Llibres

* 2012, Honor robado inocencia robada. (ISBN 9781937102029)
* 2010, Sabotaje sexual. (ISBN 1935071858)
* 2000, Kinsey. Crimen y consecuencia. (ISBN 0966662415)

## Referències

* ↑ Marechal Cândido Rondon. «Us litores de nossa burgesia» (en portuguès), 2012. Arxivat de l'original el 2018-12-21. [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ soloparajovenes. «Descubren que el famoso profesorAlfred Kinsey fue un fraude, y algo peor» (en castellà). [Consulta: 16 febrer 2015].
* ↑ catholic.net. «La doctora Reisman testificó ante el Senado de EUA el fraude de Kinsey» (en castellà). [Consulta: 16 febrer 2015].
# Francesc Dinarès i Trullàs

Francesc Dinarès i Trullàs (Olesa de Montserrat, 23 de febrer de 1715 - Sabadell, juliol de 1789) fou un paraire català, propietari de terres a la Creu Alta.

## Biografia

El 1768, Dinarès, juntament amb el seu fill –també de nom Francesc–, comprà a la Creu Alta les terres de Joan Torrella –el qual les havia heretades del seu pare, Francesc Torrella, que havia tingut molts plets amb la vila de Sabadell, a causa de l'hostal de la Creu Alta)–. El 1772, Francesc Dinarès va establir set parcel·les de terra en el tram del camí de Manresa que posteriorment seria el carrer Major i les va vendre a compradors de Sant Julià d'Altura amb la condició que hi bastissin casa abans de cinc anys. Així naixia el poble de la Creu Alta.
El 1925 Sabadell li dedicà un carrer a la Creu Alta.

## Referències

* 1 2 3 Nomenclàtor. «Carrer de Dinarès». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 2 febrer 2015].
* ↑ «Tal dia com avui... 1772. Parcelas en la Creu Alta». Diari de Sabadell, 8.831, 3-4 febrer 2015, pàg. 38.
# Gai Furi Aculeu

* Per a altres significats, vegeu «Gai Furi».
Aculeu (en llatí Aculeus o Aculeo) era un sobrenom que va usar Caius Furius, qüestor de Luci Corneli Escipió Asiàtic el Vell.
Aculeu va ser condemnat per frau l'any 187 aC. Aculeu no era un nom familiar de la gens Fúria sinó que va ser particular d'aquest personatge.

## Referències

* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita XXXVIII. 55.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/33?rgn=full+text;view=image;q1=AculeoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 18. ]