OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# An Com

Camp (anglès) o An Com (gaèlic irlandès) és un poble prop de les muntanyes Slieve Mish al Comtat de Kerry, Irlanda, al Corca Dhuibhne. És proper al Dingle Manera i és una destinació de vacances.
El poble ha estat associat amb la llegenda dels milesians, per això la primera història registrada possible de les dates d'àrea data al voltant del 1700 aC. El transport ferroviari local inclou la línia al llarg del Tralee and Dingle Light Railway. l'església de Killelton, un monument nacional medieval, és a 2.5 km (1.6) a l'est.

## Referències

* ↑ «An Com/Camp». Placenames Database of Ireland. Department of Arts, Heritage and the Gaeltacht. [Consulta: 9 juliol 2019].
* ↑ «Camp — County Kerry». www.irelandview.com. [Consulta: 12 agost 2012].
* ↑ «Information about Camp Village on the Dingle Peninsula, Ireland». www.dingle-peninsula.ie. Arxivat de l'original el 2012-07-17. [Consulta: 12 agost 2012].
# Cap de Santa Pola

El Cap de Santa Pola o de l'Aljub és un cap de la costa Mediterrània al País Valencià al municipi de Santa Pola (Baix Vinalopó).
Situada al nord de la badia de Santa Pola i al sud de la d'Alacant, el cap de Santa Pola és un dels escassos exemples d'escull fòssil, d'origen neogen, del litoral mediterrani. El promontori s'expandeix cap a l'interior formant la Serra de Santa Pola, un espai verd del municipi, amb extenses pinedes. En el seu pic, vèrtex geodèsic de primer ordre, hi ha un far per a la navegació marítima, construït sobre l'antiga torre Talaiola. Sota el penya-segat que forma en la línia de costa, discorre una carretera amb petites cales, que uneix Santa Pola amb la urbanització il·licitana dels Arenals del Sol.
A 4,5 quilòmetres del cap en direcció sud-est es troba l'illa de Nova Tabarca, que pertany al terme municipal d'Alacant.

## Vegeu també

* Santa Pola
* Golf d'Alacant

## Referències

* 1 2 «Santa Pola, cabo de». A: Gran Enciclopedia Temática de la Comunidad Valenciana. Història. Editorial Prensa Valenciana, 2009.
# Arios (desambiguació)

* No s'ha de confondre amb Arri (desambiguació).
Arios o Areu (grec antic: Ἄρειος, Àreios, derivat d'Ares, el déu de la guerra) és un nom propi grec que fa referència a:
* Arios, mal anomenat Arri o Ari, religiós del segle iv considerat herètic per l'església cristiana i fundador de l'arianisme
* Arios d'Alexandria o Arios Dídim, filòsof que va viure en temps de l'emperador August
* Arios, nom que els grecs donaven al riu Hari
* Areu, nom d'un mes dels calendaris hel·lènics
* Areu o Arios, epítet de Zeus com a déu de la guerra, usat sobretot a l'Epir, Cària, i Olímpia
* Arios, argonauta esmentat per Apol·loni de Rodes
* Arios, rei de Teutrània esmentat per Pausànies (I, 11.2)
* Arios, nom d'un centaure esmentat per Ovidi (Les Metamorfosis, XII 310)
* Arios de Peània, arcont d'Atenes del segle i aC conegut per una inscripció
* Arios, escriptor d'Heracleòpolis esmentat per Eusebi
* Arios, centurió mort pels jueus a Emmaús, segons Flavi Josep (La guerra jueva, II 4.3, 5.1)
* Lecani Arios, metge grec del segle i

## Vegeu també

* Areu
* Aríon
# Cornuallès

El cornuallès (kerneveg) és un dels quatre dialectes del bretó, propi de la regió de Cornualla o Bro Kernev, al sud-oest i el centre del domini lingüístic. És part del bloc dialectal bretó occidental, juntament amb el leonès i el tregorès.
# Cornucopiae

Cornucopiae és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Cornucopiae alopecuroides L.
* Cornucopiae altissima Walter
* Cornucopiae cucullatum L.
* Cornucopiae hyemalis Walter
* Cornucopiae involucratum (Post) Mez
* Cornucopiae perennans Walter

## Referències

* ↑ Linnaeus, Carl von 1753. Species Plantarum 1: 54
* ↑ Grassbase - The World Online Grass Flora
* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ The Plant List search for Cornucopiae
# Compatibilitat de C i C++

Els llenguatges de programació C i C++ estan estretament relacionats, però tenen moltes diferències significatives. C++ va començar com una bifurcació d'un C preestandarditzat i va ser dissenyat per ser compatible principalment amb les fonts i els enllaços amb els compiladors C de l'època. A causa d'això, les eines de desenvolupament per als dos llenguatges (com ara IDE i compiladors) sovint s'integren en un sol producte, amb el programador capaç d'especificar C o C++ com a llenguatge font.
Tanmateix, C no és un subconjunt de C++, i els programes C no trivials no es compilaran com a codi C++ sense modificacions. De la mateixa manera, C++ introdueix moltes característiques que no estan disponibles en C i, a la pràctica, gairebé tot el codi escrit en C++ no s'ajusta al codi C. Aquest article, però, se centra en les diferències que fan que el codi C conforme sigui un codi C++ mal format, o sigui conforme/ben format en ambdós idiomes, però que es comporti de manera diferent en C i C++.
Bjarne Stroustrup, el creador de C++, ha suggerit que les incompatibilitats entre C i C++ s'han de reduir tant com sigui possible per tal de maximitzar la interoperabilitat entre els dos llenguatges. Altres han argumentat que com que C i C++ són dos llenguatges diferents, la compatibilitat entre ells és útil però no vital; segons aquest camp, els esforços per reduir la incompatibilitat no haurien d'obstaculitzar els intents de millorar cada llengua de manera aïllada. La justificació oficial de l'estàndard C de 1999 (C99) "avala [d] el principi de mantenir el subconjunt comú més gran" entre C i C++ "tot mantenint una distinció entre ells i permetent-los evolucionar per separat", i va afirmar que els autors eren "content de deixar que C++ sigui el llenguatge gran i ambiciós".
Diverses addicions de C99 no s'admeten a l'estàndard C++ actual o estan en conflicte amb les característiques de C++, com ara matrius de longitud variable, tipus de nombre complex nadiu i el qualificador de tipus restrict. D'altra banda, C99 va reduir algunes altres incompatibilitats en comparació amb C89 incorporant funcions de C++ com ara // comentaris i declaracions i codi mixtes.

## Referències

* ↑ Stroustrup, Bjarne. «An Overview of the C++ Programming Language in The Handbook of Object Technology (Editor: Saba Zamir). CRC Press LLC, Boca Raton. 1999. ISBN 0-8493-3135-8.» (en anglès). Arxivat de l'original el 16 agost 2012. [Consulta: 12 agost 2009].
* ↑ B.Stroustrup. «C and C++: Siblings. The C/C++ Users Journal. July 2002.» (en anglès). [Consulta: 17 març 2019].
* ↑ «Bjarne Stroustrup's FAQ – Is C a subset of C++?» (en anglès). [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ B. Stroustrup. «C and C++: A Case for Compatibility. The C/C++ Users Journal. August 2002.» (en anglès). Arxivat de l'original el 22 juliol 2012. [Consulta: 18 agost 2013].
* ↑ «C Dialect Options - Using the GNU Compiler Collection (GCC)» (en anglès). gnu.org. Arxivat de l'original el 26 març 2014.
# Compañía Arrendataria de Tabacos

La Compañía Arrendataria de Tabacos va ser una empresa pública espanyola encarregada de la gestió del monopoli estatal de la fabricació i venda tabac, constituïda per llei el 22 d'abril de 1887 a instàncies del ministre d'Hisenda Joaquín López Puigcerver. En 1945 es va convertir en l'actual Tabacalera.
La seva capital social era de 60 milions de pessetes, i els principals accionistes eren el Banc d'Espanya (20'5%) i el Banco Urquijo (7'6%).

## Referències

* COMÍN COMÍN, Francisco, y MARTÍN-ACEÑA, Pablo (1999): La Compañía Arrendataria de Tabacos. La evolución del monopolio entre 1936 y 1945, Alcalá de Henares, Universidad de Alcalá.
# Carlos Jayme

Carlos Jayme (Goiânia, 13 de juny de 1980) és un nedador brasiler. Format en la Universitat de Florida, es va especialitzar en curses de velocitat per relleus. En competicions de 4x100 metres lliures va guanyar el bronze olímpic a Sidney 2000 i un or als Jocs Panamericans de 2003. També va participar amb l'equip brasiler de dues proves a Atenes 2004, sent eliminat en semifinals en ambdues.

## Palmarés

| Competició | Any | Seu | Medalla | Prova |
| Jocs Olímpics | 2000 | Sydney | 3 | 4x100 m lliures |
| Panamericans | 2003 | Santo Domingo | 1 | 4x100 m lliures |
| Panamericans | 2003 | Santo Domingo | 2 | 4x200 m lliures |
| Copa del Món | 1998 | Rio de Janeiro | 3 | 50 m lliures |
| Copa del Món | 1999 | Pequin | 3 | 100 m lliures |
| Copa del Món | 2000 | Hong Kong | 3 | 100 m lliures |

## Referències

* ↑ «Carlos Jayme - Men's Swimming & Diving» (en anglès). [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ «Carlos Jayme» (en castellà). COI. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ «Carlos Alberto BORGES JAYME» (en anglès). FINA. [Consulta: 14 juliol 2022].
# Comporta i canal del Colze de la Muga

La Comporta i canal del Colze de la Muga és una obra de Boadella i les Escaules (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat al sud-est del nucli urbà de la població de Boadella i al nord-oest de l'entramat urbà de les Escaules, al costat del curs de la Muga en el lloc on el riu forma un colze.

## Descripció

Conjunt arquitectònic format per l'edifici que alberga les comportes i el canal que l'acompanya, el qual procedeix del curs de la Muga i es desvia en direcció al molí d'en Grida en paral·lel al riu. L'edifici de les comportes s'ubica al costat de la resclosa que estreny el curs del riu, damunt de l'inici del canal. Es tracta d'un petit edifici de planta quadrangular organitzat en un sol nivell, amb la coberta de maó pla de dos vessants decorada amb cornises motllurades. Presenta un portal d'accés rectangular i, damunt seu, una finestra d'arc apuntat, ambdues amb els emmarcaments arrebossats. L'interior està cobert per una volta de canó de maó pla. Destaquen dues pilastres de maó adossades als murs laterals, que sostenen el mecanisme de ferro que regula la comporta. Unes escales d'obra sostingudes per un arc de mig punt de maons donen accés a la part superior d'aquest mecanisme. La construcció està arrebossada i pintada. El canal, d'un metre d'amplada aproximada, està delimitat per dos murs laterals bastits en pedra sense treballar, disposada en filades més o menys regulars. Els murs estan coronats per una filada de maó pla i presenten registres de sortida disposats alternativament. Es tracta de petites obertures d'arc rebaixat bastides en maons, tancades amb comportes de ferro. El mecanisme que les maneja, també de ferro, està ubicat a la part exterior del mur.

## Història

La construcció de la comporta i canal del Colze de la Muga segurament és contemporània al bastiment de la central d'en Grida. Aquest era un molí de caràcter popular reconvertit en central hidràulica, que es troba actualment abandonat i que es va construir a finals del segle xix vora la Muga.
Vers el 1915 la empresa figuerenca “Pau Pagés”, en plena expansió, recreix en dos metres la resclosa del Colze per augmentar la potència de la central.

## Referències

* 1 2 3 4 «Comporta i canal del Colze de la Muga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Cost marginal

En economia, el cost marginal és la variació en el cost total a conseqüència de variar la quantitat produïda en una unitat, és a dir, l'increment del cost total que suposa la producció addicional d'una unitat d'un bé determinat. Matemàticament, la funció del cost marginal $CMa$ és expressada com la derivada de la funció del cost total $CT$ respecte la quantitat $Q$:
$CM={\frac {dC}{dQ}}$
Les empreses intenten aconseguir aquelles quantitats que els permeti maximitzar el benefici. Per tant, a les empreses els interessa incrementar la producció sempre que l'última unitat produïda tingui un cost addicional inferior a l'ingrés que s'obté amb la seva venda. Al contrari, si el cost de produir una unitat addicional és superior a l'ingrés que s'obté amb la seva venda, a les empreses els convé disminuir la producció. El cost de produir una unitat addicional es coneix com a cost marginal; l'ingrés obtingut amb la venda d'una unitat addicional s'anomena ingrés marginal. La diferència entre ambdues magnituds, ingrés i cost marginal, és el rendiment marginal.
# Creu des Gegant

La Creu des Gegant o Creu dels Homes és una creu de terme de Llucmajor, Mallorca, situada a l'encreuament del camí de Llucmajor al Santuari de Nostra Senyora de Gràcia i el camí vell de Montuïri, probablement per indicar el desviament cap al Santuari.
L'alçada total d'aquesta creu és de 3,11 cm i és una creu molt senzilla sense cap reminiscència estilística i iconogràfica. Està composta per una graonada octogonal de quatre graons, un fust de secció octogonal i un creuer de tipologia grega de braços rectes amb terminacions còncaves. No té capitell i en aquest sentit el fust i la creu, pròpiament dita, es troben units un amb l'altre. Fou bastida el 1772 possiblement per substituir-ne una de més antiga que s'hauria fet malbé. El seu estat de conservació és molt deficient.

## Referències

* ↑ Amorós, M. «Creu des Gegant o dels Homes». Creus de terme de Llucmajor. Arxivat de l'original el 19 de juny 2013. [Consulta: 19 setembre 2012].
# Counterfeit²

Counterfeit² és el primer àlbum en solitari de Martin L. Gore, més conegut per ser el compositor principal de la banda anglesa Depeche Mode. Aquest fou la segona publicació de Gore en solitari després de l'EP Counterfeit e.p..
Aquest treball inclou onze versions de cançons que Gore va considerar molt influents en les seves composicions per Depeche Mode. Va enregistrar l'àlbum durant una etapa de descans que es va prendre la banda després de la gira Exciter Tour. En aquesta època, el cantant David Gahan gravava el seu primer àlbum en solitari, Paper Monsters, i Andrew Fletcher produïa l'àlbum de debut de la banda Client. L'àlbum és molt més dur comparat amb els dos anteriors que va compondre per Depeche Mode, Exciter i Ultra, i té la peculiaritat que conté una cançó cantada completament en alemany («Das Lied vom einsamen Mädchen»).
Gore va realitzar una gira curta amb alguns concerts per Europa i només a Los Angeles en la resta del món.

## Crèdits

* Martin L. Gore – Cantant, sintetitzadors, guitarra, arranjaments
* Peter Gordeno – Piano a "Lost In The Stars" i Fender Rhodes a "Das Lied Von Einsamen Mädchen"
* Andrew Phillpott, Paul Freegard – Productors
* Anton Corbijn – Direcció artística, fotografia
* Jennifer Secord – Fotografia
* Kris Solem – Masterització
# Bussiera d'Ausança

Bussiéra Novela (en francès Bussière-Nouvelle) és un municipi de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte de Lo Buçon i cantó d'Auzances.
La seva població al cens de 1999 era de 105 habitants. Està integrada a la mancomunitat de municipis Communauté de communes Auzances-Bellegarde-en-Marche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 165 | 141 | 130 | 113 | 105 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Gérard Rollin | |
| 2008- | Valérie Simonet | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Antístia

«Antístia» té aquests significats:
* Gens Antístia, família plebea de l'antiga Roma
** Antístia, dama romana esposa d'Appi Claudi (143 aC), i sogra de Tiberi Grac.
** Antístia (esposa de Pompeu).
* Antistia de sufragiis una llei del 635 de la fundació de Roma que donava el dret de sufragi als ciutadans de Satricum al Latium.
# Country Club (Missouri)

Country Club és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.846 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Country Club tenia 1.846 habitants, 684 habitatges, i 521 famílies. La densitat de població era de 609,2 habitants per km².
Dels 684 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,7% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 23,7% no eren unitats familiars. En el 18,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.987 $ i la renda mediana per família de 50.789 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.326 $ mentre que les dones 23.182 $. La renda per capita de la població era de 19.871 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Country Club». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Country Club». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Boyce (Louisiana)

Boyce és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.190 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boyce tenia 1.190 habitants, 426 habitatges, i 310 famílies. La densitat de població era de 866,9 habitants/km².
Dels 426 habitatges en un 40,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35% hi vivien parelles casades, en un 35% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,8% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 67,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.727 $ i la renda mediana per família de 20.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.000 $ mentre que les dones 13.600 $. La renda per capita de la població era de 9.616 $. Entorn del 37,9% de les famílies i el 40,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boyce». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boyce». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Appenzell (districte)

Appenzell és un municipi i alhora un districte del cantó d'Appenzell Inner-Rhoden (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Copa Ciutat d'Asti

La Copa Ciutat de d'Asti (en italià Coppa Città di Asti) va ser una competició ciclista italiana d'un sol dia que es disputa pels voltants del municipi d'Asti al Piemont. Estava reservada a ciclistes amateurs i sub-23.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1927 | Giovanni Balla | | |
| 1928 | Pietro Bertolazzo | | |
| 1929 | Giuseppe Graglia | | |
| 1930 | Pietro Bertolazzo | | |
| 1931 | Giuseppe Graglia | | |
| 1932 | Giuseppe Graglia | | |
| 1933 | Glauco Servadei | | |
| 1934 | Domenico Oggero | | |
| 1935 | Giuseppe Pelassa | | |
| 1936 | Piero Agnesina | | |
| 1937 | Amilcare Amisano | | |
| 1938 | Sebastiano Torchio | | |
| 1939 | Antonio Centis | | |
| 1940 | Giovanni De Stefanis | | |
| 1943 | Loris Zanotti | | |
| 1946 | Enrico Mollo | | |
| 1947 | Oreste Giorno | | |
| 1948 | Giovanni Pettinati | | |
| 1949 | Oreste Giorno | | |
| 1950 | Giovanni Pettinati | | |
| 1951 | Walter Vignono | | |
| 1952 | Giuseppe Favero | | |
| 1953 | Valerio Chiarlone | | |
| 1954 | Colombo Cassano | | |
| 1955 | Ernesto Minetto | | |
| 1956 | Alessandro Cacherano | | |
| 1958 | Giancarlo Martini | | |
| 1959 | Umberto Ginocchio | | |
| 1960 | Bruno Giorza | | |
| 1961 | Renzo Dondoglio | | |
| 1962 | Lorenzo Carminati | | |
| 1963 | Angelo Ottavini | | |
| 1964 | Marino Rossi | | |
| 1965 | Matteo Cravero | | |
| 1966 | Roberto Bonetto | | |
| 1967 | Giuseppe Scopel | | |
| 1968 | Elminio Ferdusi | | |
| 1969 | Giuseppe Camisani | | |
| 1970 | Tommaso Giroli | | |
| 1971 | Luciano Fusar Poli | | |
| 1972 | Tommaso Giroli | | |
| 1973 | Franco Peruzzo | | |
| 1974 | Donato Masi | | |
| 1976 | Piercarlo Rudino | | |
| 1977 | | | |
| 1978 | Gilberto Barbero | | |
| 1979 | Walter Cossetta | | |
| 1980 | Flavio Gioffre | | |
| 1981 | Paolo Di Martino | | |
| 1982 | Luigi Burgo | | |
| 1983 | Corrado Morandi | | |
| 1984 | Carlo Buffa | | |
| 1985 | Franco Beduz | | |
| 1986 | Bruno Marini | | |
| 1987 | Fabio Colnaghi | | |
| 1990 | Giuseppe Tartaggia | | |
| 1991 | Claudio Grosso | | |
| 1992 | Giuseppe Palumbo | | |
| 1993 | Francesco Secchiari | | |
| 1994 | Marco Bellini | | |
| 1995 | Mauro Silvestri | | |
| 1996 | Gianluca Nicole | | |
| 1997 | Massimiliano Martini | | |
| 1998 | Luca Barla | Fabio Testi | Moris Sammassimo |
| 1999 | Alessandro Cortinovis | Dmitri Dementiev | Miguel Ángel Meza |
| 2000 | Franco Pellizotti | Yaroslav Popovych | Federico Berta |
| 2001 | Luca Solari | Andrea Sanvido | Manuel Quinziato |
| 2002 | Cristian Tosoni | Daniel Okrucinski | Vladímir Gússev |
| 2003 | Daniele Di Nucci | Hubert Krys | Francesco Failli |
| 2004 | Aaron Kemps | Daniele Colli | Rino Zampilli |
| 2005 | Fabio Sabatini | Tiziano Dall'Antonia | Nicolas Sanderson |
| 2006 | Oscar Gatto | Matthew Goss | Stefano Basso |
| 2007 | Tony Martin | Siarhei Papok | Jarosław Marycz |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a firstcycling.com
* Palmarès a cyclebase.nl
# Appenzell (ciutat)

Appenzell és un municipi i districte suís, capital del cantó d'Appenzell Inner-Rhoden.

## Geografia

La comuna-districte d'Appenzell es troba a 780 msnm, als peus del massís del Säntis, la muntanya més alta de tota la cadena muntanyenca dels Alps Appenzell. Limita al nord amb la comuna de Schlatt-Haslen, al nord-est amb Gais (AR), a l'est amb Rüte, al sud amb Schwende i a l'oest amb Gonten.
El districte inclou les localitats de Kau, Mendle, Mettlen, Rinkenbach i Sammelplatz, així com la localitat d'Appenzell, la qual es troba distribuïda en els districtes d'Appenzell, Schwende i Rüte, encara que la major part es troba en el districte d'Appenzell.

## Història

L'any 1071 s'esmenta per primera vegada el poble sota el nom d'Abbacella. En 1223 s'esmenta com Abbatiscella, la qual cosa significa "la cel·la de l'abat".
Com que el poble està dividit en diversos districtes, ja al segle xvi es va formar la Feuerschaugemeinde (un tipus de mancomunitat) per unir els serveis públics, com els bombers, el subministrament d'aigua o l'electricitat, en una institució comuna.

## Turisme

Malgrat ser un lloc remot, el districte està ben comunicat per ferrocarril i per carretera des de Gossau i Sankt Gallen. És un centre turístic, gràcies a la conservació del patrimoni arquitectònic que li dona un aire pintoresc. A més a més, s'hi poden trobar tot tipus de souvenirs dels Alps. És un dels punts preferits per al començament d'excursions a la regió dels Grisons i del llac de Constança.

## Referències

* ↑ «www.appenzell.ch» (en alemany). [Consulta: 16 juny 2020].