OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dauphin Island

Dauphin Island és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.371 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dauphin Island tenia 1.371 habitants, 601 habitatges, i 418 famílies. La densitat de població era de 85,4 habitants/km².
Dels 601 habitatges en un 21,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,7% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,66.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,4% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 33,3% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones hi havia 111,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.219 $ i la renda mediana per família de 50.476 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.179 $ mentre que les dones 24.250 $. La renda per capita de la població era de 22.552 $. Aproximadament el 6% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Guadalajara

«Guadalajara» té aquests significats:
* Toponímia:
** Guadalajara (Mèxic), capital de l'estat de Jalisco
** Guadalajara (Castella - la Manxa), ciutat de Castella-La Manxa i capital de la província homònima
** Província de Guadalajara, província espanyola
* Organitzacions:
** Club Deportivo Guadalajara, equip de futbol mexicà
** Club Deportivo Guadalajara (Espanya), equip de futbol espanyol
* Història: Batalla de Guadalajara (8 de març – 23 de març de 1937), enfrontament de la Guerra Civil Espanyola
* Literatura: Guadalajara (llibre), obra de Quim Monzó publicada el 1996
# Franc congolès

El franc congolès (en francès franc congolais o, simplement, franc) és la unitat monetària de la República Democràtica del Congo. El codi ISO 4217 és CDF i l'abreviació és FC. Se subdivideix en 100 cèntims (centimes).

## Història

Durant el domini colonial belga, es va introduir l'anomenat franc del Congo Belga, que equivalia al franc belga. El 1960, amb la independència del país, va passar a ser conegut simplement com a franc congolès. El franc va ser moneda del Congo fins al 1967, en què fou substituïda pel zaire a raó de 1.000 francs per zaire.
Havent patit una forta devaluació que va substituir 3.000.000 zaires vells per un de nou, el franc congolès es va establir de nou el 1997, en substitució del nou zaire a raó de 100.000 nous zaires per franc.

## Bitllets

Emès pel Banc Central del Congo (Banque Centrale du Congo), en circulen bitllets d'1, 5, 10, 20 i 50 cèntims i d'1, 5, 10, 20, 50, 100, 200 i 500 francs. No se n'emeten monedes.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 528,27 CDF (15 de gener del 2006)
* 1 USD = 438,07 CDF (15 de gener del 2006)

## Vegeu també

* Franc

## Enllaços externs

* (francès) Banc Central del Congo Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine.
# Kurogane

Indústries Tokyū Kurogane (東急くろがね工業, Tōkyū Kurogane Kōgyō), o simplement Kurogane, va ser un dels primers fabricants d'automòbils del Japó. Kurogane va produir models des de 1926 fins al 1962, quan Maquinàries Nissan (日産工機, Nissan Kōki), una subsidiària de Nissan, va prendre el control de la companyia integrant aquesta empresa dins del conglomerat Nissan. El nom de la marca, "Kurogane" (くろがね o 鉄), és una veu japonesa antiga per a referir-se al ferro així com també un dels kanji del nom del fundador de l'empresa, Tetsuji Makita (蒔田鉄司). L'empresa va continuar amb el nom de Maquinàries Nissan fins al 1985 i, treballant per separat com a Nissan Techno fins al 2006 produint i desenvolupant tots els motors contemporanis de Nissan.
La Kurogane té els seus orígens en la xicoteta empresa Shūkōsha (秀工舎), fundada per Tetsuji Makita el 1917 i que produïa peces per a bicicletes i motocicletes. Makita va deixar l'empresa el 1918 per tal de treballar amb Junya Toyokawa a la companyia de ferro d'aquest últim, la Hakuyosha (白楊社), la qual produïa l'automòbil Otomo i que per a l'any 1927 ja havia fabricat 300 unitats. La companyia va entrar activament en el mercat de l'automòbil a la dècada de 1920 i, l'any 1932, es va fusionar amb Automòbils Japó (Nihon Jidōsha), subsidiària aquesta del zaibatsu Ōkura, canviant el nom de l'empresa a Companyia de Motors de Combustió Interna del Japó. La companyia va produir cotxes, motocicletes i tricicles motoritzats sota la marca Kurogane per a l'Exèrcit Imperial Japonès a Ōmori, a Ōta, Tòquio. Quan el zaibatsu va ser dissolt per les autoritats d'ocupació després de la Segona Guerra Mundial, la Kurogane fou assignada amb els romanents de l'antic zaibatsu Nissan. Kurogane, com moltes altres indústries japoneses va prosperar proveint de material de guerra a l'exèrcit dels EUA durant la guerra de Corea, però quan aquesta va acabar el 1953, el país entrà en una lleugera recessió que patiren especialment les xicotetes companyies. L'any 1957, Kurogane va absorbir l'empresa automobilística Ohta. El 1959, Kurogane va esdevindre part del grup Tōkyū com a fabricant de tot tipus d'automòbils, especialment comercials, fins que Nissan va prendre el control de Kurogane.

## Models

* Kurogane 95 (1936-44)
* Kurogane Mighty (1957-62)
* Kurogane Baby (1960-62)

## Referències

* 1 2 3 «日産工機 前身会社の紹介» (en japonès). Arxivat de l'original el 2 de desembre 2016.
* ↑ «Kurogane Tractor».
# Devario devario

Devario devario és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia, el Nepal, Bangladesh i Afganistan.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1843. Ichthyologie [von Syrien]. A: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2). 990-1099.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Petr, T., 1999. Coldwater fish and fisheries in Afghanistan. p. 138-148. A: T. Petr (ed.) Fish and fisheries at higher altitudes: Asia. FAO Fish. Tech. Pap. Núm. 385. FAO, Roma, Itàlia. 304 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, F.F., 2001. Phylogeny and species diversity of the South and Southeast Asian cyprinid genus Danio Hamilton (Teleostei, Cyprinidae). Department of Zoology, Stockholm University and Department of Vertebrate Zoology, Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Judith Rakers

Judith Rakers és una periodista i presentadora de televisió alemanya, nascuda el 6 de gener de 1976 a Paderborn.
Del gener de 2004 al 17 de gener de 2010, va presentar l'Hamburg Journal per a un canal de televisió local (NDR). Des de l'any 2005, treballa a la televisió JT Tagesschau ARD, llegint el butlletí informatiu en Tagesthemen. Des del 3 de setembre de 2010, Rakers presenta al costat de Giovanni di Lorenzo un programa d'entrevistes nocturn. El maig de 2011, va presentar la 56a edició del Festival de la Cançó d'Eurovisió 2011 a Düsseldorf amb l'ajuda de Stefan Raab i Anke Engelke.

## Referències

* ↑ tagesschau.de. «Über uns | blog.tagesschau.de» (en alemany). [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ «Tagesschau». Arxivat de l'original el 2006-12-06. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ «ESC 2011: Moderatoren stehen fest | Das Erste: Eurovision Song Contest - News - Meldungen», 19-12-2010. Arxivat de l'original el 2010-12-19. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ noz. «Eurovision Song Contest». [Consulta: 8 gener 2022].

## Enllaços externs

* pàgina oficial
# El Borouj

El Borouj (en àrab البروج, al-Burūj; en amazic ⵍⴱⵕⵓⵊ) és un municipi de la província de Settat, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 19.235 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Fragment d'estàtua d'un personatge togat

Fragment d'una estàtua d'un personatge masculí amb toga és una estàtua que es conserva a monestir de Sant Pere de Galligants, la seu gironina del Museu d'Arqueologia de Catalunya. Forma part de la col·lecció permanent del museu i es pot veure a la nau dreta de l'església de Sant Pere de Galligants.

## Descripció

Li manquen més de la meitat superior i la part dels peus. Sobresurt el treball dels plecs de la toga. A la part inferior hom hi pot veure un recipient cilíndric, en el qual és possible distingir la tanca i les corretges de suspensió. És una capsa, una caixa destinada a contenir i transportar documents i escrits enrotllats (volumina). L'estàtua es pot atribuir a un personatge públic de la ciutat. Segurament devia estar situada en un espai públic, carrer o plaça, de la ciutat.

## Història

Aquesta peça de factura excepcional és el millor fragment d'estàtua conservat de la Gerunda romana. Es va localitzar en una data no precisada, però segurament cap a 1870, en una casa del carrer de la Força, al Call de Girona, a pocs metres de la torre i del portal sud de la muralla situat al començament del carrer, a l'actual plaça del Correu Vell.
La torre era la presó vella. Quan es va enderrocar aquest tram de fortificació el mes de març de l'any 1857, es va posar al descobert la fonamentació d'una de les torres laterals quadrangulars de la porta meridional de la muralla de la ciutat romana de Gerunda. Cal destacar, a més, que es van recuperar diversos fragments escultòrics i arquitectònics romans de gran valor arqueològic, entre els quals un cap masculí i un fragment de fris de pedra sorrenca que decorava la porta, exposats conjuntament amb aquest fragment escultòric.

## Referències

* ↑ Un personatge públic togat Arxivat 2017-04-24 a Wayback Machine., Museu d'Arqueologia de Catalunya
* ↑ Carme Ruestes i Bitrià L'espai públic a les ciutats romanes del conuentus Tarraconensis: els fòrums, p. 177
* ↑ «Naus laterals de l'església de Sant Pere de Galligants». Arxivat de l'original el 2017-04-24. [Consulta: 23 abril 2017].

## Enllaços externs

* PDF Parva Gerunda, la Girona Romana, editat per l'Ajuntament de Girona
# Didierea

Didierea és un gènere de plantes amb flors suculentes que pertany a la família de les didiereàcies.

## Descripció

Les plantes creixen com arbustos o arbres espinosos, dioics i fortament punxegudes, amb brots individuals gruixuts que poden arribar a fer fins als 6 metres d'alçada. Als brots hi ha berrugues disposades en forma d'espiral sobre les quals es localitzen arèoles, de les quals sorgeixen rosetes de fulles estretes i efímeres. A les berrugues de 4 a 8, poques vegades només n'hi ha 1 o fins a 12, es formen espines rígides, semblants a agulles i radials.
Les flors en umbel·les surten de les arèoles de les parts superiors del brot. Es formen 8 estams. Té entre 3 a 4 estigmes poques vegades són grans i tenen osques. Els fruits són triangulars.
El nombre de cromosomes és 2n = 48.

## Distribució

Les dues espècies conegudes són endèmiques de del sud-oest i sud de Madagascar, on es troben a l'ecosistema de boscos i matolls espinosos de Madagascar. Es troben a l'apèndix II de la CITES, la qual cosa significa que el seu comerç està restringit per protegir les poblacions naturals.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Henri Ernest Baillon i publicat a Bull. Mens. Soc. Linn. Paris 258, a l'any 1880. L'espècie tipus del gènere és Didierea madagascariensis Baillon.

### Etimologia

Didierea: gènere que va ser dedicat a l'explorador i naturalista francès Alfred Grandidier (1836-1921).

## Taxonomia

El gènere conté dues espècies:
* Didierea madagascariensis Baillon: Creix al sud-oest de Madagascar.
* Didierea trollii Capuron i Rauh: Creix al sud de Madagascar.

## Bibliografia

* Rowley, G.D.. Urs Eggli. Didierea (en alemany). Band 2: Zweikeimblättrige Pflanzen (Dicotyledonen). Stuttgart: Ulmer, 2002, p. 101. ISBN 3-8001-3915-4.

## Referències

* 1 2 «Tropicos – Didierea» (en anglès). Missouri Botanical Garden, 2016. [Consulta: 14 gener 2921].
* ↑ Baillon Bull. Mens; Société Linnéenne de Paris, 1, 1880, pàg. 258.
* 1 2 Govaerts, Rafaël Didierea. World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) – The Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew [Consulta: 14 gener 2021].
# Guacharaca

La guacharaca és un instrument musical idiòfon de raspat utilitzat majorment en el vallenato. Es fabrica, entre altres materials, de canya o de llauna. Es compon de dues parts: la guacharaca mateixa, de superfície corrugada, i la pinta o trinche, fet de filferro dur i mànec de fusta, usat per gratar la superfície corrugada.
És buit en la tercera part central inferior, i posseeix ranures longitudinals i transversals en la superfície (el seu interior és tallat amb forma de canoa). La guacharaca té un diàmetre d'uns 4 cm. i una longitud d'uns 40 cm. S'interpreta en una posició similar a la del violí.

## Enllaços externs

* Vallenato, història i instruments.
# Franc de Burundi

El franc de Burundi (en kirundi faranga, en plural amafaranga; en francès franc) és la unitat monetària de Burundi. El codi ISO 4217 és BIF i l'abreviació és FBu. Tradicionalment s'ha dividit en 100 cèntims (senti / centimes), però actualment ja no s'usa la moneda fraccionària.
El franc va esdevenir la moneda de Burundi el 1916, quan Bèlgica va ocupar l'antiga colònia alemanya i va substituir la rupia de l'Àfrica Oriental Alemanya pel franc del Congo Belga. Burundi va utilitzar la moneda del Congo Belga fins al 1960, en què va començar a emetre els seus propis francs.
Emès pel Banc de la República de Burundi (Ibanki ya Republika y'Uburundi / Banque de la République du Burundi), en circulen bitllets de 10.000, 5.000, 2.000, 1.000, 500, 100, 50, 20 i 10 francs, i monedes de 10, 5 i 1 francs.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 1.181,50 BIF (11 de gener del 2006)
* 1 USD = 973,00 BIF (11 de gener del 2006)

## Vegeu també

* Franc

## Enllaços externs

* (francès) Banc de la República de Burundi Arxivat 2014-02-08 a Wayback Machine.
# Lake Wales

Lake Wales és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2007 tenia 12.071 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Wales tenia 10.194 habitants, 4.044 habitatges, i 2.563 famílies. La densitat de població era de 294,8 habitants/km².
Dels 4.044 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,5% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.884 $ i la renda mediana per família de 33.029 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.809 $ mentre que les dones 20.568 $. La renda per capita de la població era de 16.106 $. Entorn del 16,9% de les famílies i el 21,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Wales». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Wales». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Domingo Ruano Carreño

Domingo Ruano Carreño (Las Palmas de Gran Canaria, 23 de febrer de 1910 - Las Palmas de Gran Canaria, 16 de maig de 2001) fou un futbolista canari de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Fou jugador del Marino FC i del Real Club Victoria, ambdós de Las Palmas, la seva ciutat natal. La temporada 1934-35 fitxà pel FC Barcelona, però només jugà dos partits oficials, un de lliga i un del campionat de Catalunya. A continuació fitxà pel Llevant UE, i després de la guerra civil jugà una temporada a l'Hèrcules CF i tres al CE Castelló, amb ambdós clubs a primera divisió.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «Un nuevo aspirante a barcelonista». Mundo Deportivo, 27-09-1934. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Judith Roitman

Judith "Judy" Roitman (Nova York, 12 de novembre de 1945) és una matemàtica, professora ja retirada de la Universitat de Kansas, especialitzada en la teoria de conjunts, la topologia, l'àlgebra de Boole, i l'educació matemàtica.

## Biografia

Roitman va néixer l'any 1945 a Nova York. Va assistir a l'Oberlin College, i posteriorment al Sarah Lawrence College, on es va graduar al 1966 amb un grau en literatura en llengua anglesa. Després es va interessar en la lingüística computacional. Com que tenia poca educació matemàtica formal, Roitman va començar a assistir a classes de matemàtiques a la Universitat de Califòrnia a Berkeley i a la Universitat Estatal de San Francisco. Havia gaudit de les matemàtiques com a estudiant de secundària, i en va renovar el seu interès. L'any 1969 va iniciar el grau en matemàtiques a Berkeley. Quan estava fent el postgrau, va passar algun temps ensenyant matemàtiques a les escoles primàries com a Community Teaching Fellow. Roitman va obtenir el doctorat l'any 1974 a la Universitat de Berkeley, amb una tesi en topologia; el seu director de tesi va ser Robert M. Solovay. Va fer de professora al Wellesley College durant tres anys, a continuació, va passar un semestre al Institut d'Estudis Avançats de Princeton. Va treballar a la Universitat de Kansas fins a la seva jubilació.
Ha estat involucrada en el camp de l'educació matemàtica durant gran part de la seva carrera, també en la realització de tallers per a mestres de primària i professors de secundària i en la seva observació a l'aula. Ha animat als matemàtics i a la comunitat matemàtica en general a participar i prendre's l'educació matemàtica més seriosament. Estava en el grup d'escriptors National Council of Teachers of Mathematics que va produir Principles and Standards for School Mathematics. Consternada per la politització de l'educació matemàtica als Estats Units, Roitman ha insistit, "No hi ha guerra matemàtica".
Roitman ha estat activa a l'Association for Women in Mathematics des dels seus primers anys, i va exercir el càrrec de Presidenta durant el període 1979–1981. Ha estat Zen des del 1976, i actualment és guia del Centre Zen de Kansas, de la qual ella i el seu marit Stanley Lombardo van ser membres fundadors.
Roitman és també poeta. La seva poesia ha aparegut en diverses revistes, en set chapbooks, i en un llibre.

## Premis i honors

En 2012 es va convertir en membre de la Societat Americana de Matemàtiques.

## Referències

* ↑ «Faculty Directory». University of Kansas. Arxivat de l'original el 4 de juliol de 2008. [Consulta: 28 abril 2008].
* ↑ Judith Roitman al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «AWM History». Arxivat de l'original el 12 de desembre de 2007. [Consulta: 17 gener 2008].
* ↑ «Our Teachers». Kansas Zen Center. Arxivat de l'original el 26 de setembre de 2008. [Consulta: 10 febrer 2008].
* ↑ Riddle, Larry. «Judith Roitman». Biographies of Women Mathematicians. Agnes Scott College, 22-05-2007. [Consulta: 17 gener 2008].
* ↑ «List of Fellows of the American Mathematical Society» (en anglès). [Consulta: 28 març 2016].
# El farsant

El farsant (títol original: The Ringer) és una pel·lícula estatunidenca de Barry W. Blaustein, estrenada l'any 2005. Va ser distribuïda per la Twentieth Century Fox. Ha estat doblada al català.

## Argument

Steve Barker (Johnny Knoxville) és un pobre noi amb mala sort que treballa en una oficina i desitja ferventment un ascens. Quan l'hi concedeixen, és encarregat d'acomiadar Stavi, l'home de la neteja, però no sent capaç, decideix contractar-lo ell mateix. Els primers dies, Stavi es talla dos dits. Steve no té encara assegurança per a Stavi i no gosa confessar-li-ho. Per pagar la seva operació, ha de trobar diners. Demana llavors consell al seu oncle Gary, endeutat fins al coll. Aquest últim li proposa fer-se passar per deficient intel·lectual als Jocs Olímpics especials i donar una lliçó al campió de pentatló. Altres problemes sorgeixen llavors. Steve ràpidament és observat per alguns competidors però tanmateix continua perquè no vol decebre Lynn (Katherine Heigl), una voluntària de la qual s'ha enamorat.

## Repartiment

* Johnny Knoxville: Steve Barker
* Brian Cox: Gary Barker
* Katherine Heigl: Lynn Sheridan
* Jed Rees: Glen
* Bill Chott: Thomas
* Edward Barbanell: Billy
* Geoffrey Arend: Winston
* John Taylor: Rudy
* Luis Avalos: Stavi
* Leonard Flowers: Jimmy
* Mike Cerrone: Paulie
* Terry Funk: Frankie
* Janna Ambort: Karen
* Bo Kane: Matt

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >El farsant». [Consulta: 31 desembre 2018].
* ↑ «The Ringer» (en anglès). The New York Times.
# Francesc d'Assís Sales i Vallès

Francesc d'Assís Sales i Vallès (Terrassa, Vallès Occidental, 1914 - Barcelona, Barcelonès, 2005) fou un matemàtic català. Era germà de l'escriptor i editor Joan Sales i Vallès.

## Biografia

Es doctorà a la Universitat de Barcelona l'any 1946, amb la tesi Contribución al estudio de una ley de probabilidad: primera ley de errores de Laplace dirigida per Josep Maria Orts Aracil. Rebé dues vegades el premi Torres Quevedo del Centre Superior d'Investigacions Científiques (CSIC) pels seus estudis en el camp de la probabilitat, tot i que més tard dirigí els seus estudis cap a la lògica algèbrica i l'anàlisi de les estructures algèbriques dels sistemes lògics. Obtingué la Càtedra d'estadística matemàtica i càlcul de probabilitats, que ocupà des del 1958 a la Universitat de Granada i a partir del 1961 a la de Barcelona. Des de la Universitat de Barcelona, dirigí nou tesis doctorals, entre les quals les d'Enric Trillas (1972), Nadal Batle Nicolau (1973), Josep Pla i Carrera (1975) i David Nualart (1975), alumnes que destacarien com a matemàtics. L'any 1972 havia estat elegit acadèmic numerari de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona, i hi ingressà el 1976.

## Referències

* 1 2 «Francesc d'Assís Sales i Vallès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Esquela de Francesc d'Assís Sales i Vallès». La Vanguardia. [Consulta: 13 juliol 2011].
* 1 2 «Francesc d'Assís Sales Vallès». Mathematics Genealogy Project. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 juliol 2011].
* ↑ «Acadèmics històrics». Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. [Consulta: 13 juliol 2011].