OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sentinel-2

Sentinel-2 és una missió d'observació terrestre desenvolupada per l'ESA en el marc del programa Copernicus de la Commissió Europea. Sentinel-2 proporciona continuïtat als serveis que depenen de les observacions òptiques multiespectrals d'alta resolució de les superfícies terrestres a una escala global. La missió Sentinel-2 oferirà dades per a serveis com ara la vigilància dels boscos, el monitoratge de cultius agrícoles o la gestió de desastres naturals.
La missió Sentinel-2 ofereix una combinació sense precedents de les següents característiques tècniques:
* Informació multiespectral amb 13 bandes del canal visible, infraroig proper i infraroig d'ona curta de l'espectre;
* Cobertura global sistemàtica de la superfície terrestre : de 56°Sud a 84°Nord, aigües costaneres i tot el mar Mediterrània;
* Alta revisitat: cada 5 dies a l'ecuador sota les mateixes condicions de visió;
* Alta resolució espacial: 10m, 20m i 60m;
* Ampli camp de visió: 290 km.
La freqüent revisita i l'alta disponibilitat de la missió requereixen la presència de dos satèl·lits Sentinel-2 idèntics operant simultàniament. L'òrbita és síncrona amb el Sol a 786 km d'altitud (14+3/10 revolucions per dia) amb un node de descens a les 10:30 a.m. hora solar local. L'hora solar local fou seleccionada com el millor compromís entre una presència de núvols mínima i una màxima il·luminació. L'hora solar local és propera a l'hora local de les missions Landsat i SPOT, permetent una òptima combinació de les dates per a reconstruir sèries temporals històriques d'imatges (per exemple per a estudiar l'evolució dels glaciars). Els dos satèl·lits funcionen en costats oposats de l'òrbita. El llançament de la primera unitat (Sentinel-2A) tingué lloc el 23 de juny del 2015.

## Característiques principals de la missió

* Tipus: Observació terrestre
* Data de llançament: 23 juny 2015
* Massa de llançament: ~1180 kg
* Vehicle llançador: Vega i Rockot
* Lloc de llançament: Kourou, Guaiana Francesa o Plesetsk/Rússia
* Òrbita: Síncrona solar
* Altitud: 786 km
* Cicle orbital: ~100 minuts
* Cicle de repetició: 5 dies amb 2 satèl·lits
* Vida útil esperada: 7,25 anys. Els satèl·lits porten consumibles addicionals per facilitar l'ampliació de la missió d'almenys 12 anys.

## Instruments

Les naus Sentinel 2 transporten un sol instrument multiespectral (multi-spectral instrument o MSI) amb 13 canals espectrals en el visible/infraroig proper en VNIR i infraroig d'ona curta en rang SWIR. La resolució espacial varia entre 10, 20, i 60 i té un ample de visió de 290 km.

## Aplicacions

* Monitoratge de desastres naturals (les inundacions i els incendis forestals, enfonsaments i esllavissades de terra)
* Cobertura terrestre dels estats europeus
* Monitoratge de boscos
* Gestió de la seguretat alimentària
* Monitoratge de l'aigua i la protecció del sòl
* Cartografia urbana
* Gestió de desastres naturals
* Mapes terrestres per a l'ajuda i el desenvolupament humanitari.

## Vegeu també

* Sentinel-2B

## Enllaços externs

* ESA Sentinel-2 Webpage
* Sentinel-2 Mission Requirements Document
Agència Espacial Europea :
# Platges de Calabón i El Castro

Les platges de Calabón i El Castro estan en el concejo de Cudillero, en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya) i pertanyen al poble de Sant Marina. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i està dins del Paisatge Protegit de la Costa Occidental d'Astúries, estant catalogades com paisatge protegit, ZEPA i LIC.

## Descripció

Els entorns d'aquestes platges són verges i la seva perillositat és mitjana. La de Calabón és una platja de molt difícil accés a la qual pot arribar-se més fàcilment a través de la contigua Platja de La Gueirúa, amb la qual té en comú fragments d'uns illots, que són restes d'una antiga punta fracturada de quars i pissarra coneguda com "la Forcada".
Per la seva banda la del Castro, podria qualificar-se com una diminuta cala, situada entre Castañeras i Santa Marina, que presenta difícil accés, el qual es realitza a través d'un tàlveg obert per un rierol.
Té una desembocadura fluvial i és possible portar a la mascota. Existeix una petita cala entre «Calabón» i «El Castro» que en baixamar es comunica amb les dues citades i se la coneix com a «Caldeirina». La platja no té cap servei i les activitats possibles són la pesca submarina i l'esportiva a canya. Per visitar aquestes platges cal anar proveït de calçat fort per l'abrupte i tallant del jaç.

## Referències

* 1 2 Ministerio de Agricultura, Alimentación y medio Ambiente. Catálogo de playas. (en castellà) Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine.
* 1 2 Ministerio de Agricultura, Alimentación y medio Ambiente. Catálogo de playas. (en castellà) Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 102. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Mimorista

Mimorista és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per William Warren el 1890.

## Taxonomia

* Mimorista botydalis (Guenée, 1854)
* Mimorista brunneoflavalis (Hampson, 1913)
* Mimorista citronalis (Hampson, 1913)
* Mimorista citrostictalis (Hampson, 1913)
* Mimorista costistictalis (Hampson, 1918)
* Mimorista diopalis (Hampson, 1913)
* Mimorista jamaicalis (Haimbach, 1915)
* Mimorista leucoplacalis (Hampson, 1918)
* Mimorista marginalis Warren, 1896
* Mimorista matronulalis (Möschler, 1886)
* Mimorista subcostalis (Hampson, 1913)
* Mimorista trimaculalis (Grote, 1878)
* Mimorista trisemalis (Dognin, 1910)
* Mimorista tristigmalis (Hampson, 1899)
* Mimorista villicalis (Möschler, 1886)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 2 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Mimorista Warren, 1890» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Qualitat de l'aire interior

La qualitat de l'aire interior (en anglès:Indoor air quality (IAQ) és un terme que fa referència a la qualitat de l'aire dins i al voltant dels edificis i estructures, especialment pel que fa a la salut i la comoditat dels ocupants de l'edifici. L'IAQ pot veure's afectada per gasos (incloent monòxid de carboni, radó, compostos orgànics volàtils, partícules, microorganismes contaminants, fongs de floridura, bacteris, o qualsevol estressor de massa o energia que pugui induir condicions adverses de salut. El control de la font, la filtració i l'ús de la ventilació per diluir els contaminants són els mètodes primaris per millorar la qualitat de l'aire interior en la majoria dels edificis. Les unitats residencials poden millorar la qualitat de l'aire interior mitjançant la neteja rutinària de catifes i moquetes.
La determinació de IAQ implica la recollida de mostres d'aire, la monitorització de l'exposició humana a contaminants, la recollida de mostres en superfícies de construcció i la modelització de computació del flux d'aire a l'interior dels edificis.
IAQ forma part de IEQ, que inclou IAQ, així com altres aspectes físics i psicològics de la vida en interiors (p. Ex. Il·luminació, qualitat visual, acústica i comoditat tèrmica).
La contaminació de l'aire d'interiors és un problema de salut. Una font principal de la contaminació de l'aire en interiors en els països en desenvolupament es la crema de biomassa per escalfar o per cuinar. L'exposició resultant als alts nivells de matèries en partícules va resultar entre 1,5 i 2 milions de morts el 2000.

## Notes

* ↑ KMC Controls. «What's Your IQ on IAQ and IEQ». Arxivat de l'original el 16 de maig 2016. [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ Bruce, N; Perez-Padilla, R; Albalak, R «Indoor air pollution in developing countries: a major environmental and public health challenge.». Bulletin of the World Health Organization, 78, 9, 2000, pàg. 1078–92. PMC: 2560841. PMID: 11019457.
* ↑ «Indoor air pollution, health and economic well-being». S.A.P.I.EN.S, 1, 1, 2008.
* ↑ «The health impacts of exposure to indoor air pollution from solid fuels in developing countries: knowledge, gaps, and data needs». Environ. Health Perspect., 110, 11, 01-11-2002, pàg. 1057–68. DOI: 10.1289/ehp.021101057. PMC: 1241060. PMID: 12417475.

## Referències

* {{{títol}}}.
* {{{títol}}}.
* {{{títol}}}.
* {{{títol}}}.
* {{{títol}}}.
* {{{títol}}}.
* {{{títol}}}.
* - Website of the United States Environmental Protection Agency (US EPA)
* Study: Bad In-Flight Air Exacerbated by Passengers Talk of the Nation, National Public Radio. September 21, 2007.
* Outdoor ozone and building related symptoms in the BASE study

## Enllaços externs

* US Environmental Protection Agency info on IAQ
# Socialistes de Catalunya

Socialistes de Catalunya va ser una coalició electoral que es va presentar a les eleccions generals espanyoles de 1977 al Congrés dels Diputats, formada per candidats procedents del Partit Socialista de Catalunya-Congrés de la Federació Catalana del Partit Socialista Obrer Espanyol PSOE i independents.
Els 11 diputats escollits de la llista de la demarcació de Barcelona foren:
* Joan Reventós i Carner Partit Socialista de Catalunya-Congrés
* Josep Maria Triginer i Fernández Partit Socialista Obrer Espanyol
* Josep Andreu i Abelló PSC-C
* Raimon Obiols PSC-C
* Lluís Fuertes i Fuertes PSOE
* Eduardo Martín Toval PSC-C
* Juli Busquets i Bragulat Independent
* Francesc Ramos i Molins PSOE
* Marta Mata i Garriga PSC-C
* Rodolf Guerra i Fontana Independent
* Carles Cigarran i Rodil PSOE
El diputat per la llista de Lleida va ser:
El diputat per la llista de Tarragona va ser:
Els 2 diputats per la llista de Girona foren:
* Ernest Lluch i Martín PSC-C
* Rosina Lajo Pérez
# Oskar Schlömilch

Oskar Xaver Schlömilch (també escrit Oscar) (1823-1901) va ser un matemàtic alemany, catedràtic de la Universitat Tècnica de Dresden.

## Vida i Obra

Va estudiar física i matemàtiques a les universitats de Jena, Berlín i Viena. Es va doctorar el 1844 a la universitat de Jena, en la que va ser professor entre 1847 i 1849. El 1849 va ser nomenat professor titular de la Universitat Tècnica de Dresden, càrrec que va mantenir fins al 1874 en què va passar a ocupar un càrrec al Ministeri d'Ensenyament del regne de Saxònia.
Schlömilch, juntament amb Grünert, va traduir a l'alemany els llibres de text de Cauchy, i també va escriure els seus propis llibres de text d'anàlisi matemàtica que van ser molt apreciats.
Va ser el fundador i primer editor de la revista Zeitschrift für Mathematik und Physik.

## Referències

* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Ernst, pàgina 79.
* ↑ Rothe, pàgina 527.
* ↑ Schreiber, pàgina 438.

## Bibliografia

* Ernst, Thomas. A Comprehensive Treatment of q-Calculus (en (anglès)). Springer, 2012. ISBN 9783034804301.
* Rothe, R. «Oscar Schlömilch, Kompendium der höheren Analysis in sechster Auflage bearbeitet von Dr. Adolf Kneser» (en (alemany)). ZAMM - Zeitschrift für Angewandte Mathematik und Mechanik, Vol. 4, Num. 6, 1924, pàg. 527-528. DOI: 10.1002/zamm.19240040615. ISSN: 1521-4001.
* Schreiber, Peter. «Johann August Grunert and his Archiv der Mathematik und Physik as an integrative factor of everyone's mathematics in the middle of the nineteenth century». A: Catherine Goldstein, Jeremy Gray and Jim Ritter (eds.). L'Europe mathématique: histoires, mythes, identités (en (anglès)). Maison des sciences de l'homme, 1996, p. 431-444. ISBN 2-7351-0685-3.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Oskar Schlömilch» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Sentinel-2B

Sentinel-2B és un satèl·lit artificial d'imatgeria òptica europeu que va ser llançat el 7 de març de 2017. És el segon satèl·lit Sentinel-2 llançat com a part del programa Copernicus de l'Agència Espacial Europea, amb òrbita a 180° graus contra el Sentinel-2A llançat el 2015. El satèl·lit transporta una càmera multiespectral d'àmplia franja d'alta resolució de 13 bandes espectrals. Serveix per donar informació per a l'agricultura i la silvicultura, entre d'altres que permetin la predicció del rendiment dels cultius.

## Història de la missió

El contracte de 105 milions d'euros pel muntatge de la nau espacial va ser signat al març de 2010 pel Director dels Programes d'Observació de la Terra de l'ESA i el CEO de Astrium Satellites. Va ser acabat el juny de 2016. En el mateix mes el satèl·lit va ser transportat a l'European Space Research and Technology Centre per a la campanya de proves.

### Pre-llançament

La nau va arribar al Port Espacial Europeu de Kourou el 6 de gener de 2017 per a les operacions prèvies al llançament.

### Llançament

El llançament va tenir lloc en el moment nominal, a les 01:49:24 UTC del 7 de març de 2017. La nau espacial va ser injectada en la seva òrbita de destinació a les 02:47:21 UTC

## Referències

* ↑ «Sentinel-2B launch preparations off to a flying start». Phys.org, 13-01-2017 [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Astrium to build ESA's second Sentinel-2 satellite for GMES». ESA, 31-03-2010 [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Airbus DS completes Sentinel-2B – Satellite News Digest». SupremeSAT, 16-06-2016 [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ Airbus Defence and Space (15 juny 2016). "Airbus Defence and Space completes second Copernicus "Eye"". Nota de premsa. Consulta: 1 febrer 2017.
* ↑ «Sentinel-2B_entering_LSS», 21-06-2016. [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Sentinel-2B goes through environmental testing at ESTEC», 29-07-2016. [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Sentinel-2B unveiled». ESA, 12-01-2017 [Consulta: 1r febrer 2017].
* ↑ «Second colour vision satellite for Copernicus launched». ESA, 07-03-2017 [Consulta: 7 març 2017].
* ↑ «European environmental satellite launched by Vega rocket». Spaceflight Now, 07-03-2017 [Consulta: 7 març 2017].

## Enllaços externs

* Sentinel-2 at ESA – Sentinel Online
* Sentinel-2 at ESA – about us
* Sentinel-2 Scientific Data Hub Arxivat 2014-03-14 a Wayback Machine. – ESA
# Philippe Starck

Philippe Starck (París, 1949) és un arquitecte, interiorista i dissenyador industrial francès.
Va estudiar a l'École Nissin de Camondo i el 1968 va crear la seva primera empresa dedicada al disseny i fabricació d'objectes inflables.
El 1969 és nomenat cap de disseny de Pierre Cardin per a qui dissenya una gran quantitat de mobles. A la dècada dels setanta treballa com a dissenyador independent realitzant projectes d'interiorisme. El 1980 funda Starck Products, empresa dedicada a la producció d'alguns dels seus dissenys.
Durant més de vint anys, ha desenvolupat projectes d'interiorisme arreu del món com per exemple la remodelació de la residència del president Miterrand als Camps Elisis, els hotels Paramount i Royalton a Nova York o l'edifici d'oficines Nani Nani a Tóquio.
Durant aquestes dues dècades ha dissenyat productes per sectors tan diversos com el del mobiliari, el parament de la llar, electrònica, la illuminació, etc.
Entre d'altres ha col·laborat amb empreses com Alessi, Vuitton, Vitra, Flos, o Kartell. La seva obra ha estat motiu d'exposicions tant individuals com col·lectives en nombrosos museus de tot el món i ha rebut nombrosos premis. Entre els seus dissenys podem citar la cadira de braços Dr. Bloodmoney (1979), la prestatgeria)on Ild (1979) o la cadira Miss Wirt (1983), produïdes per Disform.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Molibdat de zinc

El molibdat de zinc és un compost inorgànic, del grup de les sals, que està constituït per anions molibdat ${\ce {MoO4^{2-}}}$ i cations zinc (2+) ${\ce {Zn^{2+}}}$, la qual fórmula química és ${\ce {ZnMoO4}}$.

## Propietats

El molibdat de zinc es presenta en forma de cristalls incolors o blancs. La seva densitat és de 4,3 g/cm³ i el seu punt de fusió és de 700 °C. És poc soluble en aigua (0,5 g en 100 g d'aigua).

## Preparació

El molibdat de zinc es pot obtenir escalfant una mescla d'òxid de zinc ${\ce {ZnO}}$ i òxid de molibdè(VI) ${\ce {MoO3}}$ segons la reacció:
${\ce {ZnO + MoO3 -> ZnMoO4}}$

## Aplicacions

S'empra com a inhibidor de la corrosió, pigment anticorrosiu i ignífug.

## Referències

* ↑ Elements, American. «Zinc Molybdate» (en anglès). [Consulta: 20 octubre 2019].
* 1 2 Perry, Dale L.,. Handbook of Inorganic Compounds. Second edition. ISBN 9781439814628.
* ↑ Advances in chemical, material and metallurgical engineering : selected, peer reviewed papers from the 2012 2nd International Conference on Chemical, Material and Metallurgical Engineering (ICCMME 2012), December 15-16, 2012, Kunming, China. ISBN 9783038139706.
# McDonald (Ohio)

McDonald és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.481 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McDonald tenia 3.481 habitants, 1.307 habitatges, i 1.001 famílies. La densitat de població era de 800 habitants per km².
Dels 1.307 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.738 $ i la renda mediana per família de 51.346 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.935 $ mentre que les dones 22.219 $. La renda per capita de la població era de 18.173 $. Aproximadament el 2,9% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McDonald». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McDonald». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# RK Celje Pivovarna Lasko

El RK Celje Pivovarna Laško és un club d'handbol de Celje, Eslovènia. Fundat el 1947, l'equip actualment milita a la 1a Divisió eslovena d'handbol, competició que ha guanyat en totes les seves edicions excepte en les temporades 2001/02 i 2008/09.
A nivell internacional el gran èxit fou l'any 2004 quan l'equip es proclamà campió de la Copa d'Europa d'handbol després de derrotar el SG Flensburg-Handewitt alemany a la final. Aquella mateixa temporada l'equip s'alçaria amb la Supercopa d'Europa d'handbol.

## Palmarès

* 1 Copa d'Europa: 2004
* 1 Supercopa d'Europa: 2004
* 17 Lligues d'Eslovènia: 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 i 2010
* 15 Copes d'Eslovènia: 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2004, 2006, 2007, 2008 i 2010

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Mount House

The Mount, que oficialment es coneix com a Mount House és una casa d'estil georgià de Shrewsbury. Va ser el lloc de naixement del naturalista Charles Darwin.
Va ser construïda en estil georgià l'any 1800 per part del metge i pare de Charles Darwin, Robert Darwin. Charles Darwin hi nasqué el12 de febrer de 1809. Robert Darwin hi morí el 13 de novembre de 1848.
A partir de 2004, aquesta casa està ocupada pel District Valuer i Valuation Office de Shrewsbury, i es pot visitar. L'edifici està llistat amb el grau II*.

## Referències

* ↑ «Name: THE MOUNT List entry Number: 1247658». English Heritage. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2014. [Consulta: 14 octubre 2014].

## Enllaços externs

* The Mount Residents' Group
* http://darwin.baruch.cuny.edu/biography/shrewsbury/mount/
* http://www.gruts.com/darwin/images/photos/html/mount-02.htm Arxivat 2006-03-14 a Wayback Machine.
* http://www.voa.gov.uk/where/west_midlands/shrewsbury_office.htm Arxivat 2004-10-25 a Wayback Machine.
# Stykkið

Stykkið [ˈstɪʰʧɪ] és un poble situat a la costa oest de l'illa de Streymoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Kvívík. L'1 de gener de 2021 tenia 41 habitants.
La localitat està situada a l'oest de l'illa de Streymoy, a la riba de l'estret de Vestmannasund. Just al nord hi ha Kvívík, capital municipal; el poble de Leynar està situat immediatament al sud. Stykkið s'assenta a la carena d'una vall estreta que forma la desembocadura del riu Leynará. El Vágatunnilin, el túnel submarí que connecta l'illa de Vágar amb la de Streymoy, té la seva boca a 1 km de Stykkið.
El poble va ser fundat el 1845.
La línia d'autobús 100/300, que connecta Vestmanna amb Tórshavn, passa per Stykkið. Tanmateix no hi fa parada. Els seus habitants han d'anar fins a Kvívík, la localitat més propera, per a fer-ne ús.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 19 agost 2021]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* 1 2 «Stykkið» (en anglès). faroeislands.dk. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «Mapa de les Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Streymoyar sýsla» (en feroès). Heimabeiti. Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «100/300 Tórshavn - Vestmanna» (en anglès). Strandfaraskip. Arxivat de l'original el 2019-07-27. [Consulta: 26 novembre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Kvívík. (feroès)