OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria de Bearn

Maria de Bearn (segle xii) fou vescomtessa de Bearn.
Filla de Pere III de Gabardà i Brulhès, vescomte de Bearn i Matel·la de Baus, cosina del rei català, d'acord amb els seus barons, va retre homenatge al seu cosí Alfons el Cast, rei d'Aragó i comte de Barcelona.
El 1153, a la mort del seu pare, el vescomtat va passar a mans del seu germà Gastó V de Bearn tutelat, fins a la majoria d'edat el 1165 pel seu oncle Ramon Berenguer IV, rei d'Aragó i comte de Barcelona. Gastó es va casar amb Sança de Navarra i de Castella, filla del rei Garcia V de Navarra, amb qui no va tenir fills, i al morir el 1170 la successió va recaure en Maria.
El primer acte del govern de Maria, el 30 d'abril de 1170 fou retre homenatge al seu cosí Alfons el Cast, rei d'Aragó i comte de Barcelona, que li va prometre casar-se amb qui aquest li aconsellés, i ho va fer amb Guillem I de Montcada, senescal del casal de Barcelona, amb qui va tenir dos fills bessons, Guillem Ramon i Gastó. Aquest matrimoni, però, va provocar una revolta al territori, que va escollir primer Teobald de Bearn, senyor de Bigorra, a qui van executar a l'any per no confirmar els furs i costums, i després a Sentouge de Bearn, el qual, després de governar dos anys, fou condemnat a mort i assassinat en la seva fugida.
El març de 1172 Guillem I de Montcada i de Bearn va voler rescatar per les armes les propietats de la seva muller però aquesta el va abandonar i retirar al monestir de Santa Cruz de Volvestre amb els seus fills nounats, i el rei Alfons li va permetre governar el territori sempre que aquest passés a un dels seus fills bessons, i els dos homes bons que van anar a veure a Maria van escollir Gastó, que dormint tenia les mans més obertes.
Es desconeix la data de la seva mort, però fou posterior a 1187.

## Referències

* ↑ (castellà) Bernardo Estornés Lasa - Auñamendi Entziklopedia: Sublevaciones bearnesas contra la política aragonesa de los vizcondes
# Joan Rofes Miret

Joan Rofes Miret (Reus, 1928 - 1996) va ser un empresari reusenc de la notable família de fabricants de vermuts Rofes, família que encara continua amb l'activitat.
La fàbrica va ser fundada el 1890 per Marcel·lí Rofes. Continuen el negoci els fills Joan i Salvador Rofes i Escoda, amb el nom de “Hijos de Marcelino Rofes Sancho”. L'any 1930 registren la marca “Rofinos”. En esclatar la Guerra Civil Espanyola la família es va refugiar a Vallmoll i la fabrica va ser confiscada pels treballadors, i després hi impactà una bomba de l'aviació franquista. En acabar la guerra la família va recuperar la propietat i va comprar una bodega veïna de les bodegues Rofes. Aquesta operació va permetre engrandir els magatzems i comercialitzar millor els seus productes, que es transportaven en bótes i bocois de fusta fabricats al mateix magatzem i en vagons propis de tren. Joan Rofes Miret, en la postguerra, va anar a estudiar a Saragossa. A la tornada va dirigir el negoci familiar superant la crisi del vermut dels anys seixanta quan moltes fàbriques van haver de tancar, i aconseguint un producte considerat de bona qualitat. A la seva mort el negoci va passar als seus fills amb el nom de “Vinos y Vermuts Rofes, s.a.”, fins aproximadament l'any 2006, quan va acabar l'activitat per donar pas a un restaurant en els antics locals de l'empresa, que conserva l'empremta de més de cent anys d'elaboració de vins i, sobretot, del famós vermut “Rofes”.
La ciutat de Reus li dedicà un carrer.

## Referències

* 1 2 Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 71. ISBN 8788497916929.
* ↑ «La indústria del vi a Reus: empresaris i bodegues, capítol VII». Reusdirecte.cat. Arxivat de l'original el 2014-12-25. [Consulta: 25-XII-2014].
# Kasalpura

Kasalpura fou un estat tributari protegit de l'agència de Mahi Kantha a la presidència de Bombai. Estava format per un sol poble, Kasalpura, amb 307 habitants el 1901. Els seus ingressos s'estimaven en 2.391 rupies el 1900, pagant un tribut de 48 rúpies al Gaikwar de Baroda. El thakur de Kasalpura era a més a més copríncep de Santhal i de Gokalpura.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Liku

Liku és un dels catorze municipis que hi ha a Niue. Està situat a prop de la part més oriental de l'illa, a l'est de la capital, Alofi. La seva població al cens de 2022 era de 74 habitants.
Liku està connectat amb la capital per una carretera que travessa el centre de l'illa. També és, juntament amb Lakepa, a sis quilòmetres al nord, i Hakupu, a 10 quilòmetres al sud, un dels tres pobles de la carretera de la costa est que connecta Vaiea al sud amb Mutalau a la costa nord.
Liku és una de les catorze circumscripcions electorals de Niue, que elegeix un representant a l'Assemblea de Niue. Després de les eleccions generals d'abril de 2023, el seu representant és Logopati Seumanu, que havia treballat com a oficial de conservació del Departament de Medi Ambient de Niue.
Liku té un equip de futbol, el Liku, que juga al Campionat de Futbol de Niue. Aquest equip no ha aconseguit mai títols nacionals.

## Referències

* ↑ «Villages of Niue» (en anglès). Statoids. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Liku». Open Street Map. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Niue Census of Population and Housing, 2022» (en anglès). Statistics Niue, 2022. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Several new members will be sworn in to the 18th Niue Legislative Assembly after the general election yesterday» (en anglès). Tv Niue, 30-04-2023. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ Pacific World Heritage Workshop (Tanoa Tusitala Hotel, Apia, Samoa, 5-9 September 2011) PROVISIONAL LIST OF PARTICIPANTS (Report). UNESCO.
* ↑ «Equips de futbol de Niue» (en anglès). footiemap.com, 2005. [Consulta: 19 agost 2024].
# Picotet de Cusco

El picotet de Cusco (Picumnus subtilis) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita els boscos, fins als 1100 m a la llarga de la base oriental dels Andes del Perú.
# Mananers

Mananers és un indret del terme municipal de Talarn, al Pallars Jussà.
És el territori situat al sud de l'Acadèmia General Bàsica de Suboficials, a ponent de la vila de Talarn. També és al costat de ponent del Serrat de Sant Sebastià i al sud-est de la partida d'Irlassos.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pseudanthias regalis

Pseudanthias regalis és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marqueses.

## Referències

* ↑ «Pseudanthias regalis». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 «Pseudanthias regalis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E. i R. Lubbock, 1981. A revision of the serranid fishes of the subgenus Mirolabrichthys (Anthiinae: Anthias), with description of five new species. Contrib. Sci. Nat. Hist. Mus. Los Angeles County, 333. 27 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Heemstra, P.C. i J.E. Randall, 1999. Serranidae. p. 2442-2547. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). Roma, FAO. 2069-2790 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kasalang

Kasalang és un riu de Bangladesh, afluent del Karnaphuli, que neix a la part nord dels Chittagong Hill Tracts, i corre en direcció cap al sud rebent dos petits tributaris durant el seu curs, un per cada costat. Desaigua al Karnaphuli al poble de Kasalang a 22° 44′ N, 92° 19′ E﻿ / ﻿22.733°N,92.317°E﻿ / 22.733; 92.317. És navegable només per petits bots fins bastant amunt del seu curs.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Licomedes de Rodes

Licomedes de Rodes (en llatí Lycomedes, en grec antic Λυκομήδης) fou un militar rodi nomenat comandant de la guarnició persa que van establir a Mitilene Autofradates i el jove Farnabazos II l'any 333 aC, per defensar la zona contra els macedonis.
L'any 332 aC la guarnició va ser expulsada d'allí i de les altres illes de l'Egeu per les forces d'Alexandre el Gran dirigides per Hegèloc de Macedònia.

## Referències

* ↑ 3.Lycomedes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 846
# Nombre d'Ursell

En la dinàmica de fluids, el nombre d'Ursell $(U)$ indica la no-linealitat de les ones de gravetat superficials llargues en una capa fluida. Aquest paràmetre adimensional té el nom de Fritz Ursell, que va discutir la seva importància el 1953.
El nombre d'Ursell deriva de l'expansió de les ones de Stokes, una sèrie de pertorbacions per a ones no lineals periòdiques, en el límit de les ones llargues en aigües poc profundes (quan la longitud d'ona és molt més gran que la profunditat de l'aigua). Llavors el número d'Ursell es defineix com:
    $U\,=\,{\frac {H}{h}}\left({\frac {\lambda }{h}}\right)^{2}\,=\,{\frac {H\,\lambda ^{2}}{h^{3}}},$
que és, a més d'una constant, $3/(32\pi ^{2})$, la relació entre les amplituds del segon ordre i el primer ordre en l'elevació de la superfície lliure.
Els paràmetres utilitzats són:
* $H$ = alçària de l'ona (és a dir, la diferència entre les elevacions de la cresta i la depressió de l'ona).
* $h$ = profunditat mitjana de l'aigua.
* $\lambda$ = longitud d'ona, que ha de ser gran en comparació amb la profunditat, $\lambda \gg h$
Així, el paràmetre Ursell $(U)$ és l'alçària d'ona relativa $H/h$, la longitud d'ona relativa $\lambda /h$ al quadrat.
Per a les ones llargues $\lambda \gg h$ amb un petit número d'Ursell, $U\ll 32\pi ^{2}/3\approx 100$, s'aplica la teoria d'ona lineal. En cas contrari (i més sovint), s'han d'utilitzar una teoria no lineal per a ones bastant llargues $\lambda >7h$ (com l'equació de Korteweg-de Vries o les equacions de Boussinesq).
El paràmetre, amb una normalització diferent, ja va ser introduït per George Gabriel Stokes en el seu document històric sobre les ones de gravetat superficial de 1847.

## Referències

* ↑ Ursell, F «The long-wave paradox in the theory of gravity waves» (en anglès). Proceedings of the Cambridge Philosophical Society, 49(4), 1953, pàg. 685–694. Bibcode: 1953PCPS...49..685U. DOI: 10.1017/S0305004100028887.
* ↑ Dingemans, 1997, p. 1a part, §2.8.1, p. 182–184.
* ↑ Aquest factor es deu a la constant descuidada en la relació d'amplitud dels termes de segon ordre a primer ordre en l'expansió d'ona de Stokes. Vegeu Dingemans (1997), p. 179 i 182.
* ↑ Dingemans, 1997, p. 2a part, p. 473 i 516.
* ↑ Stokes, G. G. «On the theory of oscillatory waves». Transactions of the Cambridge Philosophical Society, 8, 1847, pàg. 441–455., reimprès en: Stokes, G. G.. Mathematical and Physical Papers (en anglès). 1. Cambridge University Press, 1880, p. 197–229.

## Bibliografia

* Dingemans, M. W. «Water wave propagation over uneven bottoms» (en anglès). Nasa Sti/recon Technical Report N, 13, 1997, pàg. 25769. Bibcode: 1985STIN...8525769K. En dues parts.
* Svendsen, I. A.. Introduction to nearshore hydrodynamics (en anglès). 24. World Scientific, 2006 (Advanced Series on Ocean Engineering). ISBN 978-981-256-142-8.
# Ministeri de Transport de Letònia

El Ministeri de Transport de Letònia (en letó: Latvijas Republikas Satiksmes ministrija) fundat el 1918, és el departament del govern de Letònia responsable de la gestió i control dels organismes de transport. La seu principal del ministeri es troba a Riga i està encapçalat pel polític nomenat Ministre de Transport. Des del 2013 és Anrijs Matīss.

## Política de transport

Com principal gestió té el ministeri elaborar i aplicar la política sobre tots els mitjans de transport del país i que els serveis de transport públic siguin accessibles i segurs a tots els usuaris.

### Camps d'activitats

* El trànsit per carretera.
* Ferrocarrils.
* Assumptes Marítims.
* Aviació.

### Agències subordinades

* Agència d'Aviació Civil de Letònia.
* Administració Marítima de Letònia.
* Oficina d'Investigació d'Accidents i Incidents de Transport.

## Vegeu també

* Transport

## Referències

* ↑ «Ministre» (en anglès). Latvijas Republikas Satiksmes ministrija. Arxivat de l'original el 2015-03-26. [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ «General information» (en anglès). Latvijas Republikas Satiksmes ministrija. Arxivat de l'original el 2018-11-21. [Consulta: 12 febrer 2015].
* ↑ «Welcome to the website of the Transport Accident and Incident Investigation Bureau!!!» (en anglès). ransport Accident and Incident Investigation Bureau. [Consulta: 12 febrer 2015].
# Picotet de l'Orinoco

El picotet de l'Orinoco (Picumnus pumilus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de l'est de Colòmbia, sud de Veneçuela i zona limítrofa del nord-oest del Brasil.
# Manandonita

La manandonita és un mineral de la classe dels fil·losilicats, i dins d'aquesta pertany a l'anomenat "grup de la serpentina". Va ser descoberta l'any 1912 a la vall del riu Manandona, a la província d'Antananarivo (Madagascar), sent nomenada pel lloc on es va trobar.

## Característiques químiques

Químicament és un fil·losilicat de liti, amb el sílice substituïda en part per alumini i borat donant un complex alumini-borat-silicat. L'estructura en làmina de fil·losilicat té la proporció atòmica per ser d'anells de 6 tetraedres de sílice, encara que sembla que està disposada en capes alternes d'anells de 4 i 8 tetraedres.
És l'anàleg amb liti i bor del mineral amesita Mg₂Al(SiAl)O₅(OH)₄), un altre dels del grup de la caolinita-serpentina.
A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impureses: manganès, magnesi, sodi, calci, potassi i aigua.

## Formació i jaciments

Es va trobar per primera vegada a Madagascar en una roca pegmatita complexa amb quars, microclina i turmalina, incloses en dolomites. Apareix com a secundari en cavitats que s'obren en aquestes pegmatites per corrosió.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: elbaïta, quars, microclina o albita.

## Referències

* ↑ «Manandonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 Zheng, H. y Bailey, S.W., 1995. "The crystal structure of manandonite-2H2". American Mineralogist. 80: 387-393.
* ↑ Lacroix, M.A., 1912. "Sur une nouvelle espèce minérale (manandonite) des pegmatites de Madagascar". Bull. Soc. fr. Minéral., 35, 223-226.
* Manandonita, mindat.org.
* Manandonita, webmineral.com.
* Manual de manandonita, Mineral Data Publishing.
# Pseudanthias nobilis

Pseudanthias nobilis és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1871-1876. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Tome VII. Percoides I, Priacanthiformes, Serraniformes, Grammisteiformes, Percaeformes, Datniaeformes. Atlas Ichthyol. v. 7 . 1-126.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Pseudanthias nobilis». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 «Pseudanthias nobilis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Heemstra, P.C. i J.E. Randall, 1999. Serranidae. p. 2442-2547. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). Roma, FAO. 2069-2790 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E. i R.L. Pyle, 2001. Four new serranid fishes of the anthiine genus Pseudanthias from the South Pacific. Raffles Bull. Zool. 49(1):19-34.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jonny Duddle

Jonny Duddle és un il·lustrador i escriptor de literatura juvenils gal·lès.
Va començar com dibuixant de personatges per videojocs. Mentrestant va crear The Pirate Cruncher (2009), un monstre marítim i personatge d'una sèrie de llibres dels quals va realitzar el text i les il·lustracions. Va ser traduït al català com L'Enfonsa Pirates per Bernat Cussó i publicat el 2018 per les edicions del Pirata. El llibre següent The Pirates Next Door el 2012 va guanyar el Premi Waterstone al millor llibre infantil i un altre premi al millor llibre il·lustrat. Va ser traduït als català com Els meus veïns pirates. Segons una dels jurats, «el llibre és ple de facècia anarquíca i fantasia, tal com li agrada a la canalla en un llibre il·lustrat.» Va col·laborar per dissenyar els personatges de la pel·lícula d'animació stop-motion The Pirates! In an Adventure with Scientists! de l'estudi Aardman.
Graddiodd Duddle o'r Coleg Celf Brenhinol ym 1990, ymddangosodd ei waith yn Time, Yoga Journal, a chyhoeddiadau eraill. col·laborar per dissenyar els personatges de la pel·lícula d'animació stop-motion The Pirates! In an Adventure with Scientists! de l'estudi Aardman.
El 2014, l'editorial Bloomsburry el va encarregar amb el disseny de les portades i il·lustracions d'una nova edició de la sèrie Harry Potter.

## Referències

* ↑ Duran Armengol, Teresa ««L'Enfonsa Pirates» Edicions del Pirata ha traduït al català l'obra més famosa del gal·lès Jonny Duddle». Regió 7, 22-05-2018.
* 1 2 «Duddle wins children's book prize» (en anglès). BBC News, 28-03-2012.
* ↑ Duddle, Jonny. Els meus veïns pirates (en català traduït de l'anglès). Edicions del Pirata, 2018, p. 40. ISBN 978-8417207038.
* 1 2 Bourne, Nick «Pirates artist celebrates success» (en anglès). BBC News, 30-03-2012.
* ↑ Vincent, Alice «How Jonny Duddle re-imagined Harry Potter for a new generation». The Telegraph, ! Setembre 2014.
# Lake Nacimiento

Lake Nacimiento és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 2.176 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Nacimiento tenia 2.176 habitants, 904 habitatges, i 676 famílies. La densitat de població era de 113,2 habitants/km².
Dels 904 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,6% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 25,2% no eren unitats familiars. En el 19,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.958 $ i la renda mediana per família de 57.206 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.447 $ mentre que les dones 34.219 $. La renda per capita de la població era de 22.798 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Nacimiento». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Nacimiento». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Laurent Schmit

Laurent Schmit (Esch-sur-Alzette, 19 de maig de 1924 - ?, 2002) fou un arquitecte luxemburguès, fill de Nicolas Schmit i Marguerite Noesen.

## Obres

* Edifici Robert Schuman del Parlament Europeu a Luxemburg (1970-1973) a Kirchberg, Ciutat de Luxemburg
* Ateneu de Luxemburg a Hollerich, Ciutat de Luxemburg (amb Nicolas Schmit-Noesen i Pierre Grach)
* Museu Nacional de la Resistència a Esch-sur-Alzette (amb Nicolas Schmit-Noesen)
* Església de Belair (1954-1957) a Belair, Ciutat de Luxemburg
* Kredietbank a Ville Haute, Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Laurent Schmit» (en anglès). PraBook.com. Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 27 novembre 2015].
# Nixon (Pennsilvània)

Nixon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.404 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nixon tenia 1.404 habitants, 508 habitatges, i 419 famílies. La densitat de població era de 203 habitants/km².
Dels 508 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 17,5% no eren unitats familiars. En el 15,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.864 $ i la renda mediana per família de 65.759 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.550 $ mentre que les dones 29.423 $. La renda per capita de la població era de 27.269 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.