OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sanz

Sanz és el nom dels següents personatges:
* Alejandro Sanz (Madrid, 1968), músic i compositor espanyol
* Ángel Sanz-Briz (Saragossa, 1910 – Roma, 1980), diplomàtic espanyol
* Benet Sanz i Forés (Gandia, La Safor, 1828 – Madrid, 1895), bisbe i cardenal valencià
* Ernesto Sanz (1956), polític argentí
* Félix Sanz Roldán (Uclés, 1945), militar espanyol Cap de l'Estat Major de la Defensa (2004 i 2008) i director del Centre Nacional d'Intel·ligència (des de 2009)
* Fernando Sanz Durán (1974, Madrid), futbolista espanyol i president del Málaga CF
* Fernando Sanz y Martínez de Arizala (Madrid, 1881 - Pau, 1925), ciclista madrileny nacionalitzat francès
* Francisco Sanz Durán, més conegut com a Paco Sanz (Madrid, 1972), futbolista espanyol
* Francisco Javier Sanz Fernández (València, 1949), polític i professor valencià
* Gaspar Sanz (Calanda, Terol, 1640 - Madrid? 1710), sacerdot i teòric de la guitarra
* Helena Sanz i Martínez de Arizala (Castelló de la Plana, 1852 - París, 1898), mezzosoprano valenciana
* Jacobo Sanz Ovejero (1983, Valladolid), futbolista
* Javier Sanz (Madrid, 1965), escriptor espanyol
* Joaquín Sanz Gadea (Terol, 1930), metge aragonès
* José Sanz Aguado (Martorell, 1907 - Madrid, 1969), jugador d'escacs català
* José Luis Sanz García (Sòria, 1948), paleontòleg i divulgador científic especialitzat en l'estudi dels dinosaures
* Julián Sanz del Río (Torre Arévalo, Sòria, 1814 - Madrid, 1869), filòsof
* Laia Sanz i Pla-Giribert (Corbera de Llobregat, 1985), esportista en les disciplines motociclistes del trial, el raid i l'enduro
* Lorenzo Sanz Mancebo (Madrid, 1943 - Madrid, 2020), empresari espanyol
* Marga Sanz Alonso (València, 1951), política valenciana
* Marta Sanz Solé (Barcelona, 1952), matemàtica catalana
* Miguel Sanz Sesma (Corella, 1952), polític navarrès
* Neus Sanz i Escobar (Igualada, 1973), actriu catalana
* Pablo Sanz y Baeza (Pamplona, 1801 - Estella, 1839), militar navarrès
* Pablo Sanz Iniesta (Barcelona, 1973), futbolista
* Pascual Sanz Lacambra (La Puebla de Alfindén, 1963), futbolista i entrenador aragonès
* Pedro Sanz Alonso (Igea, La Rioja, 1953), polític espanyol, President de La Rioja des de 1995
* Ramon Sanz i Ibars, polític manresà
* Ricardo Sanz Cebrián (Bilbao, 1954), advocat i polític basc
* Ricardo Sanz García (Canals, Costera, 1898 - València, 1986), dirigent anarquista espanyol
* Salvador Sanz Palacio (Morata de Jalón, Valdejalón, 1947), advocat i polític català d'origen aragonès
* Tura Sanz Sanglas
* Vicent Sanz, diversos personatges
Viccionari
# Pústaia

Pústaia (en rus: Пустая) és un poble de l'óblast de Kaluga, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia vuit habitants, pertany al districte de Spas-Démensk.

## Referències

* ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г..
# Tomàs Piñol Gasull

Tomàs Piñol Gasull (Ulldemolins, 21 juliol 1862 - Reus, segle XX) va ser un comerciant i polític català.
Important comerciant reusenc, va ser soci fundador del la Societat del Manicomi de Reus, promotora de l'Institut Pere Mata, i propietari de la Casa Pinyol a la plaça del Mercadal de Reus. D'ideologia monàrquica, va ser alcalde de la ciutat durant el govern de Dámaso Berenguer, nomenat el febrer de 1930 i cessat el maig d'aquell any, quan va ser substituït breument per Pau Aymat, al dimitir en el moment de presa de possessió l'alcalde nomenat per Berenguer Ramon Salvat Siré, que havia dimitit en el mateix moment de prendre possessió. Aymat quasi no va exercir l'alcaldia per discrepàncies polítiques i finalment Josep Caixés, al novembre de 1930 va ser nomenat alcalde fins a la proclamació de la República.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 520.
* ↑ Actes Municipals. "Any 1930-1931", p. 255
# Wahaika

Un wahaika és un tipus d'arma manual maori tradicional. Són armes curtes, semblants a una maça, fetes generalment de fusta o d'os de balena i s'utilitzen per llançar i colpejar en combats cos a cos. Els wahaika d'os de balena s'anomenen wahaika paraoa.
Wahaika es tradueix com a "boca del peix", en referència a l'osca d'un costat que s'utilitza per agafar l'arma d'un oponent. A l'altre costat just a sobre del mànec, la punta còncava que hi ha sobre una figura humanoide tallada hi ha la vora principal de cop, especialment usada contra les temples, la cara i les costelles de l'oponent. La resta de la vora esfèrica és afilada com una fulla.
La wahaika de fusta sovint es talla amb dissenys complexos. A més de ser una arma de lluita, els dirigents de la rangatira sostenien el wahaika durant les cerimònies i els discursos, sobretot si volien que la gent prestés atenció a alguna cosa important. La wahaika especial només es donava a persones amb un rang considerable a l'estructura tribal maorí.
La semblança de la wahaika amb un altre objecte similar del poble maputxe xilè s'ha considerat una "evidència suau" del contacte entre la Polinèsia precolombina i l'Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ Imbelloni, J. «Còpia arxivada». The Journal of the Polynesian Society, 39, 1930, pàg. 339, 342. Arxivat de l'original el 8 de febrer 2018 [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Matamua, Rangi. «[Rangi Mātāmua Mau rākau: wahaika parāoa]». Te Ara: The Encyclopedia of New Zealand. [Consulta: 22 maig 2020].
* 1 2 «Wahaika (hand club)». Collections Online. Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa. [Consulta: 14 juliol 2010].
* ↑ «Maori Weapons (Patu, Taiaha, etc)». National Army Museum: Te Mata Toa, 16-06-2016. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Moorfield, John C. «wahaika». Māori Dictionary. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Matamua, Rangi. «[Rangi Mātāmua Mau rākau: wahaika parāoa]». Te Ara: The Encyclopedia of New Zealand. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «Club patu kotiate». National Museum of Australia. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «Wahaika». National Library of New Zealand. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «Maori Weapons (Patu, Taiaha, etc)». National Army Museum: Te Mata Toa, 16-06-2016. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Wood, Stacey. «Hokitika man's carving fit for a president». Stuff. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Ramírez-Aliaga, José-Miguel Rapa Nui Journal, 24, 1, 2010, pàg. 29–33.
# Adud-ad-Din Muhàmmad ibn Abd-Al·lah

Adud-ad-Din Muhàmmad ibn Abd-Al·lah ibn Híbat-Al·lah ibn al-Mudhàffar ibn al-Múslima, més conegut simplement com a Adud-ad-Din Muhàmmad ibn Abd-Al·lah (+1058) fou visir abbàssida dels Banu l-Múslima, rebesnet del visir Ibn al-Múslima. Fou nomenat pel califa Al-Mústadi el 1171.
Fou destituït per orde del turc Kaymaz; fou llavors (vers 1173) que els turcs van saquejar la seva casa. Quan Kaymaz va sortir de Bagdad va poder recuperar el càrrec (1074). Fou assassinat per un ismaïlita el 1178 quan estava a punt de fer el pelegrinatge a la Meca.

## Bibliografia

* Sourdel, Dominique. Le Vizirat Abbaside de 749 à 936 (132 à 224 de l'Hégire) (en francès). Damasc: Institut Français de Damas, 1959-1960.
* Cahen, Cl., “Ibn al-Muslima”, a: Encyclopaedia of Islam, segona edició, editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Consultat en línia el 3 de juliol del 2016 <http://dx.doi.org/10.1163/1573-3912_islam_SIM_3310>
# Sergio Marqués Fernández

Sergio Marqués Fernández (Gijón, 4 d'agost de 1946 - ibídem, 8 de maig de 2012) va ser un polític asturià, president del Govern del Principat entre 1995 i 1999. Es va llicenciar en Dret per la Universitat d'Oviedo. Va ser membre d'Aliança Popular des de la seva fundació el 1977. Al setembre de 1993 va ser elegit vicepresident del Partit Popular (PP) asturià. En 1995 després de la renúncia de Isidro Fernández Rozada (president del PP asturià) va ser candidat del partit a les eleccions autonòmiques, de les quals va resultar vencedor amb majoria simple.2019
Entre 1973 i 1979 va dirigir una empresa de metallmecànica de Gijón. Entre 1979 i 1982 va treballar a Puerto Rico en l'instal·lació de plates industrials i les seues xarxes comercials amb Canadà, Estats Units i Mèxic.
Va ser diputat de la Junta General des de 1987 a 2003. A causa de diferències de criteri amb els dirigents del seu partit el va abandonar el 1998 i va fundar la Unió Renovadora Asturiana (URAS) el 2 de desembre d'aquest mateix any. Va governar en minoria fins a la fi de la seva legislatura el 1999. En 2004 va impulsar la creació d'Unió Asturianista, una coalició entre el seu partit i el Partíu Asturianista (PAS) de Xuan Xosé Sánchez Vicente. Candidat a la presidència de la coalició en les eleccions autonòmiques d'Astúries de 2007, va obtenir 13.338 vots (2,2%), amb els quals no va aconseguir escó.
Sergio Marqués va morir el 8 de maig de 2012 a causa d'un infart, a Gijón.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 524. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ «Resultats de les eleccions a la Junta General del Principat d'Astúries». Arxivat de l'original el 2007-11-12. [Consulta: 20 març 2008].
* ↑ Mort de Sergio Marqués Fernández, 8 de maig de 2012
# Tobogan als Jocs Olímpics d'hivern de 2006 - Homes

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 celebrats a la ciutat de Torí (Itàlia) es disputà una prova de tobogan en categoria masculina que formà part del programa oficial dels Jocs.
La prova es disputà entre el dia 17 de febrer de 2006 a les instal·lacions de Cesana Pariol. Participaren 27 competidors de 19 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Duff Gibson | Jeff Pain | Gregor Stähli |

## Resultats

Cada participant realitzà dues baixades pel circuit utilitzat. El resultat final fou la suma dels temps obtinguts en cada mànega.
| Pos. | Nom | CON | Volta 1 | Volta 2 | Total | Dif. |
| 1 | Duff Gibson | Canadà | 0:57.80 | 0:58.08 | 1:55.88 | — |
| 2 | Jeff Pain | Canadà | 0:57.98 | 0:58.16 | 1:56.14 | +0.26 |
| 3 | Gregor Stähli | Suïssa | 0:58.39 | 0:58.41 | 1:56.80 | +0.92 |
| 4 | Paul Boehm | Canadà | 0:58.61 | 0:58.45 | 1:57.06 | +1.18 |
| 5 | Kristan Bromley | Regne Unit | 0:58.35 | 0:58.75 | 1:57.10 | +1.22 |
| 6 | Eric Bernotas | Estats Units | 0:58.43 | 0:58.76 | 1:57.19 | +1.31 |
| 7 | Martins Dukurs | Letònia | 0:58.79 | 0:58.60 | 1:57.39 | +1.51 |
| 8 | Adam Pengilly | Regne Unit | 0:58.37 | 0:59.09 | 1:57.46 | +1.58 |
| 9 | Sebastian Haupt | Alemanya | 0:58.48 | 0:59.10 | 1:57.58 | +1.70 |
| 10 | Ben Sandford | Nova Zelanda | 0:59.16 | 0:58.60 | 1:57.76 | +1.88 |
| 11 | Kazuhiro Koshi | Japó | 0:58.65 | 0:59.40 | 1:58.05 | +2.17 |
| 12 | Maurizio Oioli | Itàlia | 0:59.28 | 0:59.24 | 1:58.52 | +2.64 |
| 13 | Martin Rettl | Àustria | 0:59.23 | 0:59.53 | 1:58.76 | +2.88 |
| 14 | Phillippe Cavoret | França | 0:59.79 | 0:59.08 | 1:58.87 | +2.99 |
| 15 | Aleksandr Tretiakov | Rússia | 0:59.71 | 0:59.32 | 1:59.03 | +3.15 |
| 16 | Markus Penz | Àustria | 0:59.55 | 0:59.51 | 1:59.06 | +3.18 |
| 17 | Kevin Ellis | Estats Units | 0:59.46 | 0:59.75 | 1:59.21 | +3.33 |
| 18 | Masaru Inada | Japó | 0:59.63 | 0:59.74 | 1:59.37 | +3.49 |
| 19 | Patrick Singleton | Bermudes | 1:00.06 | 0:59.75 | 1:59.81 | +3.93 |
| 20 | David Connolly | Irlanda | 0:59.97 | 1:00.00 | 1:59.97 | +4.09 |
| 21 | Tyler Botha | Sud-àfrica | 0:59.43 | 1:00.63 | 2:00.06 | +4.18 |
| 22 | Shaun Boyle | Austràlia | 1:00.13 | 1:00.00 | 2:00.13 | +4.25 |
| 23 | Kang Kwang Bae | Corea del Sud | 1:00.41 | 0:59.88 | 2:00.29 | +4.41 |
| 24 | Frank Rommel | Alemanya | 0:59.94 | 1:00.41 | 2:00.35 | +4.47 |
| 25 | Chris Soule | Estats Units | 1:00.33 | 1:00.90 | 2:01.23 | +5.35 |
| 26 | Nikolai Nimac | Croàcia | 1:01.86 | 1:02.44 | 2:04.30 | +8.42 |
| 27 | Patrick Antaki | Líban | 1:03.01 | 1:01.43 | 2:04.44 | +8.56 |

## Enllaços externs

* (anglès) Programa oficial
# Punakha

Punakha (སྤུ་ན་ཁ་) és una ciutat i centre administratiu del dzongkhag Punakha, un dels 20 districtes de Bhutan, situada a la riba del riu Bugni. Punakha fou la capital d'hivern Bhutan i la seu del seu govern fins al 1955, quan es va traslladar la capital a Thimbu.
Situada a l'oest del país, a 1.575 m d'altura, al camí que mena cap al Tibet i en una ampla vall plena d'arrossars. Durant tot l'any només és habitat el monestir budista Punakha Dzong que també és un centre de pelegrinatges, a causa de la malària, que a l'estiu hi és endèmica.
# Ramon Cortinas Grau

Ramon Cortinas i Grau (Sant Andreu de Palomar, 24 de juliol de 1888 - Barcelona, 26 de setembre de 1960) fou un baríton català que va actuar al Gran Teatre del Liceu i a l'estranger.

## Biografia

Va néixer i morir a la casa pairal del número 34 del carrer Agustí Milà de Sant Andreu de Palomar, actualment barri de Barcelona. El seu pare Ferran Cortinas Gordi era pagès i conreava les terres a la Torre Baró i la seva mare Maria Grau Oliba, era mestressa de casa.
"Amb una veu fabulosa" cantava al Cor de les Filles de Maria de la Parròquia de Sant Andreu de Palomar. Era baríton i cantava sarsueles i òpera. Va debutar al Liceu amb Rigoletto. Durant la Segona República va cantar al Teatre Olympia des del 1930 al 1937. El 16 de gener de 1935 va estrenar al Liceu El estudiante de Salamanca de Joan Gaig al costat de Carme Bau Bonaplata i Hipòlit Lázaro. Era íntim amic d'Hipòlit Lázaro, Maria Espinalt, Josefina Blanch, Avele de Angeli entre altres cantants.

## Referències

* ↑ «Necrológicas» (en castellà) p. 27. La Vanguardia. [Consulta: 28 setembre 2017].
* ↑ «Biografia de Carme Bau». Associació Musical de Mestres Directors. Arxivat de l'original el 27 de juny 2015. [Consulta: 21 octubre 2016].
# Pusté Pole

Pusté Pole és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1956.
# Serguei Kirienko

Serguei Vladilènovitx Kirienko (en rus Серге́й Владиле́нович Кирие́нко) (nascut el 26 de juliol de 1962) fou Primer Ministre de Rússia del 23 de març al 23 d'agost de 1998, nomenat per Borís Ieltsin en substitució de Víktor Txernomirdin. La Duma no el confirmà fins al 24 d'abril. Abans d'ocupar el càrrec, Kirienko fou ministre d'energia. Ha estat diputat per la Unió de Forces de la Dreta, del 2000 al 2005 fou president del Districte Federal del Volga, i el 2005 fou nomenat cap de Rosatom (l'Agència Federal d'Energia Atòmica), des d'on defensà la proposta de Vladímir Putin de crear un sistema internacional d'urani enriquit.

## Referències

* ↑ «Kirienko leaves Rosatom to join Presidential Administration» (en anglès). World Nuclear News. [Consulta: 3 juliol 2023].
* ↑ Yasmann, Victor «Russia: Sergei Kiriyenko -- Russia's 'Kinder Surprise'» (en anglès). Radio Free Europe/Radio Liberty, 02-02-2012.
* ↑ López, Luis Matias «Un ex primer ministro ruso pide a Yeltsin que abandone la presidencia» (en castellà). El País [Madrid], 21-06-1999. ISSN: 1134-6582.
# Tobogan als Jocs Olímpics d'hivern de 2022

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2022, que se celebraren a la ciutat de Pequín (República Popular de la Xina), es disputaren dues proves de tobogan, una de masculina i una de femenina. Les proves es disputaren del 10 al 12 de febrer de 2022.
Un total de 50 esportistes van prendre part en les proves, 25 per cada gènere.

## Horari de competició

Aquest és el calendari de les proves. Tots els horaris són en (UTC+8).
| Data | Hora | Prova |
| 10 de febrer | 09:30 | Homes, curses 1 i 2 |
| 11 de febrer | 09:30 | Dones, curses 1 i 2 |
| 11 de febrer | 20:20 | Homes, curses 3 i 4 |
| 12 de febrer | 20:20 | Dones, curses 3 i 4 |

## Medallistes

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Tobogan masculí detalls | Christopher Grotheer (GER) | 4:01.01 | Axel Jungk (GER) | 4:01.67 | Yan Wengang (CHN) | 4:01.77 |
| Tobogan femení detalls | Hannah Neise (GER) | 4:07.62 | Jaclyn Narracott (AUS) | 4:08.24 | Kimberley Bos (NED) | 4:08.46 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Alemanya | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 2 | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 3 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* ↑ «Olympic skeleton at Beijing 2022: Top five things to know». Olympics.com. [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ «Official Programme of the Olympic Winter Games Beijing 2022». www.olympic.org/. International Olympic Committee (IOC). [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «Olympic Winter Games Beijing 2022 Event programme and athlete quota». www.olympic.org/. International Olympic Committee (IOC). [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Beijing 2022 Skeleton Schedule». Olympics.com. [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ «Final results - Tobogan masculí». Arxivat de l'original el 2022-05-19. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Final results - Tobogan femení». Arxivat de l'original el 2022-05-19. [Consulta: 2 març 2022].
# Vreden

Vreden és un petit municipi del Land alemany de Rin del Nord-Westfàlia, a prop de la frontera amb els Països Baixos. El nucli urbà està situat a la ribera del riu Berkel.
# Protofinoúgric

El protofinoúgric és el protollenguatge reconstruït per a la família finoúgrica, és a dir, l'avantpassat de les llengües sàmiques o fineses, com el finès i el sami, i les llengües úgriques, com l'hongarès. L'idioma mare és el protouràlic, del qual van sortir el protofinoúgric i el protosamoiede. Això no obstant, aquesta classificació té alguns problemes. El protofinoúgric també es pot considerar com una agrupació geogràfica de dialectes protouràlics, ja que hi ha poques diferències. S'ha suggerit que el protofinoúgric es va arribar a parlar des del mar Bàltic fins als Urals.
Segons Robert Austerlitz, el protofinoúgric tenia set casos: nominatiu, acusatiu, genitiu, locatiu, al·latiu, ablatiu i adverbial.
# Agalbursa de Cervera

Agalbursa de Cervera, coneguda també com a Galbors o Agalbursa de Bas, (c. 1140-1190) fou una dama catalana.

## Família

Filla de Ponç II de Cervera, vescomte de Bas, i de Almodis de Barcelona, filla de Ramon Berenguer III.
Casada al 1158 amb segones núpcies amb Barisó I, jutge d'Arborea que havia repudiat la seva primera esposa Pellegrina de Lacon. Agalbursa i Barisó no tingueren fills.

## Biografia

L'any 1177, cridà a Sardenya el seu germà Hug que va casar amb Ispella, filla del primer matrimoni de Barisó amb Pelegrina de Lacon. Van ser pares d'Hug Ponç de Cervera
Quan Barisó va morir al 1186, Agalbursa va signar una carta com Dei gratia Arboree Regina (Per la gràcia de Déu, Reina d'Arborea). Es va oposar al fill gran del seu marit amb la seva primera esposa, Pere de Serra, i va intentar imposar al seu propi nebot Hug al tron d'Arborea, amb l'ajut del seu cosí Alfons el Cast i la República de Gènova. A la mort d'Agalbursa i pel compromís d'Oristany (1192) foren reconeguts jutges, amb igualtat de drets, Pere I i Hug I.

## Referències

* ↑ Tresserras Graupera, Jaume. «Agalbursa de Cervera i de Barcelona». geneanet.org. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ Boscolo, Alberto. «Agalbursa di Bas». Dizionario Biografico degli Italiani. [Consulta: 5 abril 2019].

## Bibliografia

* «Agalbursa de Cervera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Enciclopèdia Catalana: Vescomtat de Bas
* Enciclopèdia Catalana: Jutjat d'Arborea
# Setrill islàmic

El Setrill islàmic és una peça arqueològica localitzada en les excavacions de la ciutat islàmica del Pla d'Almatà, a Balaguer. És una ampolla de cocció oxidant, de forma globular, coll cilíndric amb un escanyament a la meitat. No té abocador, si bé la vora té forma triangular. La base es plana. Tota la peça esta coberta per un vidrat monocrom de tonalitat melada, tot i que a l'exterior es troba decorada amb uns regalims de manganès sota coberta melada.
Mitjançant estudis químics dels residus conservats a la peça s'ha pogut comprovar que contenia oli, segurament d'oliva. Aquest és molt probable que procedís de les nombroses plantacions d'oliveres dels voltants de Balaguer, com la citada en un document de 1082 a la partida del Macip, al nord de la ciutat. Igualment, les troballes realitzades al Pla d'Almatà certifiquen la presencia de pinyols d'oliva carbonitzats o mineralitzats, juntament amb llavors de raïm, préssec, peres, pomes i cereals, que han permès reconstruir la dieta dels habitants de Madina Balaguer al segle xi.

## Referències

* 1 2 Museu de la Noguera (ed). Catàleg de la col·lecció de materials andalusins del Museu de la Noguera, p. 99
# Tobogan als Jocs Olímpics d'hivern de 2006 – Dones

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 celebrats a la ciutat de Torí (Itàlia) es disputà una prova de tobogan en categoria femenina que formà part del programa oficial dels Jocs.
La prova es disputà entre el dia 16 de febrer de 2006 a les instal·lacions de Cesana Pariol. Participaren 15 competidores de 12 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| Maya Pedersen | Shelley Rudman | Mellisa Hollingsworth |

## Resultats

Cada participant realitzà dues baixades pel circuit utilitzat. El resultat final fou la suma dels temps obtinguts en cada mànega.
| Pos. | Nom | CON | Volta 1 | Volta 2 | Total | Dif. |
| 1 | Maya Pedersen-Bieri | Suïssa | 0:59.64 | 1:00.19 | 1:59.83 | — |
| 2 | Shelley Rudman | Regne Unit | 1:00.57 | 1:00.49 | 2:01.06 | +1.23 |
| 3 | Mellisa Hollingsworth | Canadà | 1:00.39 | 1:01.02 | 2:01.41 | +1.58 |
| 4 | Diana Sartor | Alemanya | 1:00.29 | 1:01.40 | 2:01.69 | +1.86 |
| 5 | Costanza Zanoletti | Itàlia | 1:00.99 | 1:01.18 | 2:02.17 | +2.34 |
| 6 | Katie Uhlaender | Estats Units | 1:00.87 | 1:01.43 | 2:02.30 | +2.47 |
| 7 | Tanja Morel | Suïssa | 1:00.85 | 1:01.65 | 2:02.50 | +2.67 |
| 8 | Anja Huber | Alemanya | 1:01.12 | 1:01.44 | 2:02.56 | +2.73 |
| 9 | Desiree Bjerke | Noruega | 1:00.92 | 1:01.70 | 2:02.62 | +2.79 |
| 10 | Lindsay Alcock | Canadà | 1:01.26 | 1:01.59 | 2:02.85 | +3.02 |
| 11 | Svetlana Trunova | Rússia | 1:01.23 | 1:01.83 | 2:03.06 | +3.23 |
| 12 | Louise Corcoran | Nova Zelanda | 1:01.06 | 1:02.03 | 2:03.09 | +3.26 |
| 13 | Michelle Steele | Austràlia | 1:01.26 | 1:02.21 | 2:03.47 | +3.64 |
| 14 | Eiko Nakayama | Japó | 1:01.82 | 1:02.10 | 2:03.92 | +4.09 |
| 15 | Monika Wolowiec | Polònia | 1:02.31 | 1:02.99 | 2:05.30 | +5.47 |

## Enllaços externs

* (anglès) Programa oficial
# White Oak (Ohio)

White Oak és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 13.277 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, White Oak tenia 13.277 habitants, 5.263 habitatges, i 3.647 famílies. La densitat de població era de 1.253,4 habitants/km².
Dels 5.263 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.306 $ i la renda mediana per família de 55.736 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.728 $ mentre que les dones 28.768 $. La renda per capita de la població era de 23.687 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 5,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- White Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- White Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].