OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bat mitsvà

El Bat mitsvà (en hebreu: בת מצווה) (en català: filla del manament) és una cerimònia que es fa quan la nena jueva arriba a la seva majoria d'edat religiosa, en principi als dotze anys. El seu rol social és similar al que té la primera comunió per als fidels catòlics.

## Filla del Manament

A excepció d'Itàlia, en cap lloc no hi ha una cerimònia similar quan una nena es converteix en "bat mitsvà". Encara que les nenes reben les mateixes responsabilitats de la llei, tenen un paper menys públic a les sinagogues. No obstant això, des del segle xix els jueus reformats, conservadors i reconstruccionistes van tornar a la noció de les "obligacions" i les distincions de gènere del judaisme. Avui dia, les jueus no ortodoxos celebren també l'edat de "bat mitsvà" de les nenes com ho fan amb el "bar mitsvà" dels nens. La majoria de les sinagogues reformades i conservadores tenen una participació equitativa dins la qual les dones poden llegir de la Torà i dirigir els serveis d'oració.
Per altra banda, el judaisme ortodox rebutja la idea que les dones poden llegir de la Torà o dirigir els serveis d'oració, i aquesta denominació ha desenvolupat una manera menys pública de celebrar l'ocasió. Usualment, les nenes ortodoxes llegeixen sobre algun tema jueu, o reciten versicles d'altres llibres de la Tanakh. No obstant això, la celebració del "Bat mitsvà" ha esdevingut una celebració generalitzada de totes les denominacions.

## Referències

* ↑ «Key Facts About the Bat Mitzvah Ceremony and Celebration» (en anglès), 11-01-2019. [Consulta: 12 maig 2022].

## Vegeu també

* Bar mitsvà
* Simhat bat
# San Giovanni Incarico

San Giovanni Incarico és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 100 km al sud-est de Roma i a uns 20 km al sud-est de Frosinone.
San Giovanni Incarico limita amb els municipis d'Arce, Ceprano, Colfelice, Falvaterra, Pastena, Pico, Pontecorvo i Roccasecca.
A 1 de gener de 2019 tenia 3.280 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# ZLM Tour

El ZLM Tour és una competició ciclista que es disputa des de 1996 pels Països Baixos al mes d'abril. Està reservada a ciclistes menors de 23 anys, i des del 2008 la cursa forma part de la Copa de les Nacions UCI sub-23.
De 2015 a 2016 es va disputar per etapes.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| Cursa d'un dia ||||
| 1996 | Pascal Appeldoorn | Jeoren Lenting | Ton Slippens |
| 1997 | Ronald van der Tang | Michel Zanoli | Tommy Post |
| 1998 | Gerben Löwik | Coen Boerman | Karsten Kroon |
| 1999 | Mark ter Schure | Daniel van Elven | Johan Nyman |
| 2000 | Wesley Van Speybroeck | John Den Braber | Roger Hammond |
| 2001 | Peep Mikli | Edwin Dunning | Martijn Lust |
| 2002 | Fabian Cancellara | Geert Omloop | Hans Dekkers |
| 2003 | Angelo van Melis | Edwin Dunning | Jaaron Poad |
| 2004 | Kenny van Hummel | Marvin van der Pluim | Tom Veelers |
| 2005 | Jos Pronk | Thomas Berkhout | Rick Flens |
| 2006 | Klaas van Hage | Joost van Leijen | Stefan Huizinga |
| 2007 | Ismaël Kip | Arno van der Zwet | Mike Alloo |
| 2008 | Jacopo Guarnieri | John Degenkolb | Pierpaolo De Negri |
| 2009 | Luke Rowe | Vojtěch Hačecký | John Degenkolb |
| 2010 | Arman Kamyshev | Pim Ligthart | Blaž Jarc |
| 2011 | Luke Rowe | Robin Stenuit | Youcef Reguigui |
| 2012 | Maxime Daniel | Eduardo Sepúlveda | Kenneth Vanbilsen |
| 2013 | Yoeri Havik | Mark Dzamastagic | Kiril Yatsevich |
| 2014 | Thomas Boudat | Mads Würtz Schmidt | Marc Sarreau |
| Cursa per etapes ||||
| 2015 | Søren Kragh Andersen | Mads Pedersen | Michael Carbel Svendgaard |
| 2016 | Amund Grondahl | Markus Hoelgaard | Tobias Foss |
| Cursa d'un dia ||||
| 2017 | Christopher Lawless | Jasper Philipsen | Jérémy Lecroq |
| 2018 | Matteo Moschetti | Sasha Weemaes | Max Kanter |

## Referències

* 1 2 «ZLM-Roompot Tour (Hol) - Cat.2.Ncup». Arxivat de l'original el 2022-07-06. [Consulta: 6 juliol 2022].

## Enllaços externs

* ZLM Tour - Lloc web oficial
* Palmarès a cyclebase.nl
# Shira Gorshman

Shira Gorshman (Krakes, Lituània, 10 d'abril de 1906 – Ascaló, 4 d'abril de 2001), era una escriptora i biògrafa d'origen jueu, que escrivia en ídix.
Va néixer en el si d'una família extremadament pobra i va començar a treballar de molt petita. Va aconseguir tenir una educació bàsica i era poliglota. Va ser autosuficient amb 14 anys i va tenir la seva primera filla amb 16. De molt jove es va mudar a Kaunas, on va participar en diverses organitzacions sionistes. El 1924 es va mudar a Palestina, on va exercir una important tasca en una comuna anomenada Gdud ha-Avodah, una organització efímera d'esquerra sionista va intentar reclutar gent a les colònies jueves incipients a Palestina. A Gdud ha-Avodah, els comuners vivien i treballaven junts, reemborsant totes les seves despeses a un fons comú, mentre projectaven infraestructures de major envergadura com una carretera.
A 1928, amb altres membres d'aquest grup, Gorshman tornar a la Unió Soviètica per treballar en una altra utòpica comuna, aquesta vegada una colònia agrícola a Crimea com descriu en una de les últimes memòries, In di shpurn fun gdud ha-avodah (rere les passes de Gdud ha-Avodah), de 1998, versada en ambdues experiències comunals.
En Crimea, va conèixer al pintor Mendl Gorshman, amb qui es va mudar a Moscou, on va viure diversos anys i va començar la seva carrera com a escriptora en diverses publicacions en ídix i nombroses antologies amb gran acollida per part de la crítica. Es va mudar a Israel el 1990, on va continuar escrivint. Va morir a Ascaló el 2001.

## Obra

* Der koyekh fun lebn (El poder de la vida)
* 33 noveln (33 novel·les)
* Lebn un likht (Vida i llum)
* Yontef in mitn vokh (Vacances a mitja setmana)
* Oysdoyer (Resistance)
* Khanes shof un rinder (Les ovelles i les vaques de Khana)
* Ikh hob lib arumforn (M'encara vagar)
* Vi tsum ershtn mol (Com la primera vegada)
* On a gal (Sense malícia)
* In di shpurn fun gdud ha-avodah (Rere els passos de Gdud ha-Avodah)

## Bibliografia

    Obituary, Forverts (The Forward), 13 d'abril de 2001. (en ídix).
    Author biography, Found Treasures: Stories by Yiddish Women Writers. Toronto: Second Story Press, 1994.
    Rossiyskaya Evreiskaya Entsiclopediya. Moscou, 1995. (en rus).

## Enllaços externs

* An article about post-Soviet Yiddish that mentions Shira Gorshman Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine.
# Tocats de lletra

Tocats de lletra és un festival literari que des del 2006 se celebra anualment a Manresa, al mes d'octubre. Està organitzat conjuntament per l'Ajuntament de Manresa, el Gremi de Llibreters de Catalunya, Òmnium Cultural Bages-Moianés i entitats de la ciutat vinculades a l’àmbit cultural i literari.
Amb l'objectiu d'apropar la poesia a tots els públics, el festival ofereix propostes de diferents formats artístics, des de recitals i espectacles de poesia, fins a presentació de llibres, vermuts poètics, art, cinema, musica o teatre. Està centrat en la literatura i poesia en llengua catalana però cada any convida poetes d'altres països per establir relacions.
Cada edició està focalitzada en un lema o valor concret, que articula la programació. Així, el 2018 va fer seu el lema de Manresa com a Capital de la Cultura Catalana i va establir ponts amb altres territoris de parla catalana. L'any 2019 les consignes van ser "compromís i radicalitat", el 2020 "ciutats" i el 2021 va reivindicar la fragilitat.
Des de l'any 2020, i a causa de l'epidèmia de la Covid-19, les activitats s'ofereixen també virtualment en streaming.

## Referències

* ↑ Vilaramó, Pepa Mañé Vall de. «Gioconda Belli, poeta i activista nicaragüenca, obrirà el Tocats de Lletra», 05-10-2021. [Consulta: 28 octubre 2021].
* ↑ Vic, Servei Educatiu del Bages Ctra de; contacte, 175 08243 Manresa Catalunya Espanya 93 872 71 42 mapa |. «Activitat IES Festival literari Tocats de Lletra». [Consulta: 28 octubre 2021].
* 1 2 «Tocats de lletra 2018 Manresa | Taleia Cultura». [Consulta: 28 octubre 2021].
* ↑ 324cat. «El 12è Tocats de Lletra comptarà amb 39 propostes per a tots els públics», 09-10-2018. [Consulta: 28 octubre 2021].
* ↑ «Torna a Manresa el festival literari Tocats de Lletra amb un programa compromès i radical». Ajuntament de Manresa, 02-10-2019. [Consulta: 28 octubre 2021].
* ↑ Interactiva, Duma. «Manresadiari». [Consulta: 28 octubre 2021].
* ↑ Pou, El. «Tocats de Lletra, un festival que no s’atura | El Pou». [Consulta: 28 octubre 2021].
# Técnicas Reunidas

Técnicas Reunidas, SA, (IBEXC: TRE) és una empresa multinacional espanyola especialitzada en enginyeria i construcció d'infraestructures per al sector del petroli i del gas. L'empresa cotitza al Mercat Continu Espanyol i fins al juny del 2019 va formar part de l'IBEX 35. L'activitat de Tècniques Reunides es pot dividir en quatre grans àrees: refinació i petroquímica; producció i gas natural; energia; i infraestructures. Com a complement d'aquestes àrees, també es dedica al desenvolupament de tecnologies avançades i de patents per a diferents processos industrials.

## Història

Els antecedents de Técnicas Reunidas daten del 1959, quan com a resultat de l'associació entre diversos empresaris espanyols i la companyia d'enginyeria nord-americana The Lummus Company resulta la creació de Lummus Espanyola, S.A.
El 1963, Técnicas Reunidas va realitzar la seva primera refineria completa a Espanya, iniciant així la seva trajectòria com a especialista en unitats de refinament. El 1968, va executar la refineria de Luján de Cuyo (Argentina) per a Yacimientos Petrolíferos Fiscales, sent el seu primer projecte a l'estranger. El 1972 la societat va absorbir Tecniresa, adoptant la denominació social actual i passant a ser una companyia de capital privat espanyol.
A partir dels anys 80, sota la direcció d'Álvaro García-Agulló Lladó i presidència de José Lladó Fernández-Urrutia, es produeix una gran expansió internacional, i actualment desenvolupa la major part de la seva activitat fora d'Espanya, fonamentalment a els països de l'Orient Mitjà, Llatinoamèrica, l'Extrem Orient i l'àrea del Mediterrani (principalment nord d'Àfrica i Turquia).
El 2022, durant la pandèmia de COVID-19, el Govern d'Espanya, a través de la Societat Estatal de Participacions Industrials (SEPI), va atorgar a l'empresa una ajuda de 340 milions d'euros. La companyia va començar a tornar el préstec el febrer del 2024.

## Referències

* ↑ «CONSOLIDATED ANNUAL ACCOUNTS 2019» (en anglès). Técnicas Reunidas. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ «Tecnicas Reunidas: An EPC Company Focusing on ME». Arab News, 12-10-2005 [Consulta: 16 febrer 2009].
* ↑ «La Sepi aprueba el rescate de 340 millones a Técnicas Reunidas» (en castellà), 01-02-2022. [Consulta: 22 febrer 2024].
* ↑ Magariño, Javier Fernández. «Técnicas Reunidas empieza a devolver la ayuda pública por el Covid con un primer pago de 33 millones» (en castellà), 21-02-2024. [Consulta: 22 febrer 2024].
# Aureli Aquil·leu

Aureli Aquil·leu (en llatí Aurelius Aquilleus) va ser un magistrat romà, que era corrector de Luci Domici Domicià, governador d'Egipte vers el 296.
Va instigar al seu cap a proclamar-se emperador a Alexandria l'estiu del 296 (o 297), però aquest va morir probablement el desembre del 297 i segurament el va succeir Aquil·leu, proclamant-se emperador. Dioclecià va anar a Egipte en desembre del 297 acompanyat de Flavi Constantí i va dominar el país menys la capital, la defensa de la qual va dirigir Aquil·leu fins que Alexandria va caure en poder de Domicià cap al mes de març del 298 després de sis mesos de setge. Aquil·leu i els seus principals seguidors van ser capturats i executats per Domicià.

## Referències

* ↑ Andrew Cain, Noel Emmanuel Lenski. The Power of Religion in Late Antiquity (en anglès). Ashgate, 2009, p. 221. ISBN 9780754667254.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 12.
# Samarskita-(Yb)

La samarskita-(Yb) és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la samarskita.

## Característiques

La samarskita-(Yb) és un òxid de fórmula química (Yb,Y,Fe³⁺,Fe²⁺,U,Th,Ca)₂(Nb,Ta)₂O₈, tot i que la seva fórmula ideal seria YbNbO₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2004. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És el mineral anàleg amb iterbi de la samarskita-(Y).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la samarskita-(Yb) pertany a «04.DB - Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations de mida mitjana; cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: argutita, cassiterita, plattnerita, pirolusita, rútil, tripuhyita, tugarinovita, varlamoffita, byströmita, tapiolita-(Fe), tapiolita-(Mn), ordoñezita, akhtenskita, nsutita, paramontroseïta, ramsdel·lita, scrutinyita, ishikawaïta, ixiolita, samarskita-(Y), srilankita, itriorocolumbita-(Y), calciosamarskita, ferberita, hübnerita, sanmartinita, krasnoselskita, heftetjernita, huanzalaïta, columbita-(Fe), tantalita-(Fe), columbita-(Mn), tantalita-(Mn), columbita-(Mg), qitianlingita, magnocolumbita, tantalita-(Mg), ferrowodginita, litiotantita, litiowodginita, titanowodginita, wodginita, ferrotitanowodginita, wolframowodginita, tivanita, carmichaelita, alumotantita i biehlita.

## Formació i jaciments

Es troba com a unitats de reemplaçament de l'última etapa en el contacte entre el nucli i el marge d'una pegmatita. Va ser descoberta a la pegmatita Little Patsy (Patsy pegmatite), al comtat de Jefferson, a Colorado (Estats Units). També ha estat descrita a la mina East Pryo, al comtat de Carbon (Montana, Estats Units). Sol trobar-se associada a altres minerals com: zircó, samarskita-(Y), monazita-(Ce), ishikawaïta i columbita-(Fe).

## Referències

* ↑ «Samarskite-(Yb)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 agost 2016].
# Sanford

«Sanford» té aquests significats:
* Toponímia:
** Sanford (Alabama)
** Sanford (Carolina del Nord)
** Sanford (Colorado)
** Sanford (Florida)
** Sanford (Maine)
** Mont Sanford, volcà en escut que es troba al camp volcànic Wrangell, a l'est d'Alaska, proper al riu Copper
* Biografies:
** Sanford B. Dole (Honolulu, 1844 - 1926), polític i jurista de Hawaii
** Francis Sanford (Papeete, 1912 - 1996), polític de la Polinèsia Francesa
* Miscel·lània:
** Albatros de Sanford, gran ocell marí de la família dels diomedeids
** Lèmur bru de Sanford, espècie de primat prosimi de la família dels lemúrids
# Zhaozhou

Zhaozhou Cōngshěn (趙州從諗, (xinès); Joshu Jushin, (japonès)) (778-897), va ser un monjo budista Chán (Zen) que és especialment conegut per les seves frases paradoxals i koans.
Zhaozhou es va ordenar com monjo monjo a una edat primerenca. A l'edat de 18 anys, va conèixer a Nanquan Pǔyuàn (南泉 普 愿, (xinès); Fuguen Nansen, (japonès)) (748-835), successor de Mǎzǔ Dàoyī (Baso Do-itsu, (japonès)) (709-788), i, finalment, va rebre el Dharma d'ell. Quan Nanquan Zhaozhou li va preguntar el koan "Què és el Camí?", els dos van tenir un diàleg del que Zhaozhou va assolir la il·luminació. Zhaozhou va continuar practicant amb Nanquan fins a la mort d'aquest últim.
Posteriorment, Zhaozhou va començar a viatjar a través de la Xina. Visitant els destacats mestres Chan de l'època abans que finalment, a l'edat de vuitanta anys, va establir-se a Guānyīnyuàn (観 音 院, (xinès)), un temple en ruïnes al nord de la Xina Allí va ensenyar un petit grup de monjos durant 40 anys.
Zhaozhou de vegades és referenciat com el més gran mestre Chan, de la dinastia Tang de la Xina en un moment en què la seva hegemonia s'estava desintegrant a mesura que els governadors militars regionals (jiédùshǐ) van començar a afirmar el seu poder. El llinatge de Zhaozhou es va extingir ràpidament a causa de les moltes guerres i freqüents purgues del budisme a la Xina en aquest moment, i no pot ser documentat més enllà de l'any 1000.
Molts koans, tant en el llibre Gravar Blue Cliff com en La porta sense porta van ser contribuïts per Zhaozhou. El primer conté dotze koans atribuïts a Zhaozhou i el segon en conté cinc. Zhaozhou és probablement conegut pel koan la porta sense porta:
| « | Un monjo va preguntar a Chao-chou: "Té el gos naturalesa de Buda o no?" Chao-chou va respondre: " Mu." | » |

## Referències

* ↑ Dumoulin pag. 167
* ↑ Green pag X
* ↑ Ibíd.
* ↑ Aitken
* Aitken, Robert; ed. and tr. The Gateless Barrier: The Wu-men Kuan (Mumonkan). New York: North Point Press, 1991. ISBN 0-86547-442-7.
* Dumoulin, Heinrich. Zen Buddhism: A History. Volume 1: India and China. Tr. Heisig, James W. and Knitter, Paul. Bloomington, Indiana: World Wisdom, 2005.
* Green, James; ed. and tr. The Recorded Sayings of Zen Master Joshu. Boston: Shambhala Publications, 1998. ISBN 1-57062-870-X.
* Hoffmann, Yoel, ed. and tr., Radical Zen: The Sayings of Joshu. Bantam press, 1978.
# Serè

«Serè» té aquests significats:
* Serè o mestral, vent de component nord-oest
* Serè d'Antinòupolis, matemàtic grec del segle IV dC
* Eli Serè, gramàtic grec
* Quint Sammònic Serè, erudit romà del segle III
* Aule Septimi Serè, poeta líric romà
* Vibi Serè, governador de la Hispània Ulterior
Viccionari
# Toni Tapalović

Toni Tapalović (Gelsenkirchen, 10 d'octubre de 1980) és un entrenador de futbol i exfutbolista alemany que actualment exerceix d'entrenador assistent al Futbol Club Barcelona.

## Trajectòria

Tapalović va començar la seva carrera l'any 1986 al Fortuna Gelsenkirchen. El 1990 va passar a l'equip juvenil del FC Schalke 04 i, més endavant, va signar un contracte professional de dos anys fins al 2001, però es va haver de retirar l'agost de 1999 a causa d'una lesió al menisc. El 2002 es va traslladar al VfL Bochum, on va romandre-hi fins al gener de 2004. En els dos equips on va jugar a la Bundesliga va ser porter suplent. El gener de 2004 es va unir al KFC Uerdingen 05 de la Regionalliga West, on va jugar fins al juny de 2005.
El desembre de 2005 Tapalović es va incorporar a l'Kickers Offenbach de la segona divisió alemanya, però no va jugar. El 2006 va tornar al FC Schalke 04. Després de la marxa de Frank Rost el gener de 2007, Tapalović va tornar a ser el porter suplent de l'equip. El 2010 es va incorporar al segon equip de l'FSV Mainz 05. Finalment, l'octubre de 2010 Tapalović es va retirar després que una prova mèdica li confirmés un trencament del lligament creuat anterior i un trencament del lligament lateral intern del genoll que l'obligava a estar sis mesos de baixa.
L'1 de juliol de 2011 va ser nomenat entrenador de porters del FC Bayern de Múnic. Va tenir contracte amb el Bayern fins al 30 de juny de 2021 que va ampliar fins al 2023, gràcies a l'èxit de treballar amb el porter Manuel Neuer.

## Referències

* ↑ «Hansi Flick's staff». FC Barcelona, 13-07-2024.
* ↑ Peyret, Dídac. «¿Quién es Toni Tapalovic?» (en castellà). Sport, 29-05-2024. [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «The future of two youth players of FC Schalke 04 has also decided. Toni Tapalovic, as goalkeeper derz ...» (en alemany). FC Schalke 04, 22-04-1999. Arxivat de l'original el 1 desembre 2015.
* ↑ «Bad news for up-and-coming talent Toni Tapalovic: The goalkeeper of Schalke's amateur team retired ...» (en alemany). FC Schalke 04, 10-08-1999. Arxivat de l'original el 24 gener 2016.
* ↑ «Toni Tapalovic». VfL Bochum. Arxivat de l'original el 5 maig 2014. [Consulta: 22 abril 2014].
* ↑ «Bochumer Toni Tapalovic joins the KFC» (en alemany), 28-01-2004. [Consulta: 16 juliol 2019].
* ↑ «OFC verpflichtet Tapalovic» (en alemany). [Consulta: 22 abril 2014].
* ↑ «Mainz 05 holt Torhüter Martin Pieckenhagen». Allgemeine Zeitung. [Consulta: 22 abril 2014].
* ↑ «Mainzer Ersatztorwart fällt sechs Monate aus», 11-10-2010. Arxivat de l'original el 2018-09-28. [Consulta: 22 abril 2014].
* ↑ «Kreuzbandriss im Testspiel». [Consulta: 22 abril 2014].
* ↑ «Toni Tapalovic». Bayern official forum. [Consulta: 15 abril 2013].
* ↑ «Toni Tapalovic». Bayern Munich. [Consulta: 13 abril 2014].
* ↑ «Der Mann hinter Manuel Neuer - er sicherte seinen Verbleib beim FC Bayern München» (en alemany). tz.de, 21-05-2020.
* ↑ «FC Bayern stellt Toni Tapalović frei» (en alemany). Bayern Munich, 23-01-2023.
* ↑ Muñoz, Xavier. «Sorg y Tapalovic, los hombres de Flick» (en castellà). Mundo Deportivo, 30-05-2024. [Consulta: 15 juliol 2024].
# Tsepinita-K

La tsepinita-K és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la vuoriyarvita. Rep el nom d'Anatoliy Ivanovich Tsepin (b. 1946), físic de l'Institut de Geologia de dipòsits minerals, petrografia, mineralogia i geoquímica de l'Acadèmia de Ciències de Rússia.

## Característiques

La tsepinita-K és un silicat de fórmula química K₂(Ti,Nb)₂(Si₄O₁₂)(OH,O)₂·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2002. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, pertany a «09.CE - Ciclosilicats amb enllaços senzills de 4 [Si₄O₁₂]$^8$- (vierer-Einfachringe), sense anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: papagoïta, verplanckita, baotita, nagashimalita, taramel·lita, titantaramel·lita, barioortojoaquinita, byelorussita-(Ce), joaquinita-(Ce), ortojoaquinita-(Ce), estronciojoaquinita, estroncioortojoaquinita, ortojoaquinita-(La), labuntsovita-Mn, nenadkevichita, lemmleinita-K, korobitsynita, kuzmenkoïta-Mn, vuoriyarvita-K, tsepinita-Na, karupmøllerita-Ca, labuntsovita-Mg, labuntsovita-Fe, lemmleinita-Ba, gjerdingenita-Fe, neskevaaraïta-Fe, paratsepinita-Ba, tsepinita-Ca, alsakharovita-Zn, gjerdingenita-Mn, lepkhenelmita-Zn, tsepinita-Sr, paratsepinita-Na, paralabuntsovita-Mg, gjerdingenita-Ca, gjerdingenita-Na, gutkovaïta-Mn, kuzmenkoïta-Zn, organovaïta-Mn, organovaïta-Zn, parakuzmenkoïta-Fe, burovaïta-Ca, komarovita i natrokomarovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Karnasurt, dins el districte de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita en altres indrets propers, tant al districte de Lovozero com al massís de Khibini. Aquests indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Tsepinite-K» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 gener 2020].
# Autoretrat amb barret arrugat

Autoretrat amb barret arrugat (nom en francès: Cézanne coiffé d'un chapeau mou) és un dels autoretrats que Paul Cézanne va realitzar al voltant de 1875, en el període final de la seva obra. És una pintura d'estil postimpressionista realitzada a l'oli sobre llenç i mesura 60 cm d'alçada i 49 cm d'amplada. Està ubicada en el Museu Artizon de Tòquio. El Museu de l'Ermitage a Sant Petersburg conté un altre autoretrat de Cezanne, Autoretrat amb gorra (1872).
En la dècada de 1890, Cézanne va continuar pintant paisatges al voltant de la residència estiuenca Jas de Bouffan, a Ais de Provença, així com natures mortes i retrats. Sovint va pintar retrats de si mateix, el seu model més pacient. Per als altres models, les sessions eren interminables, sovint torturants, perquè Cézanne exigia que els seus models estiguessin absolutament immòbils, posant gairebé com si fossin objectes de les seves natures mortes.
El 2015, l'autoretrat ha estat utilitzat en la portada de la guia Sur les pas de Cézanne realitzada per l'oficina de turisme d'Ais de Provença, on va viure Cézanne, per donar a conèixer tots aquells llocs relacionats amb el pintor.

## Referències

* ↑ Walter Feilchenfeldt, Jayne Warman i David Nash «511. Cézanne coiffé d'un chapeau mou». The Paintings of Paul Cézanne [Consulta: 31 desembre 2015].
* ↑ «Self-Portrait in a Felt Hat» (en anglès). WikiArt Visual Art Encyclopedia [Consulta: 24 desembre 2015].
* ↑ V. V. A. A.. Museos del Mundo, Museos del Hermitage, San Petersburgo. Planeta de Agostini, 2005. ISBN 84-674-2001-4.
* ↑ «Cezanne, Paul. "Self-Portrait in a Felt Hat"» (en anglès). Web Gallery of Art [Consulta: 24 desembre 2015].
* ↑ «Sur les pas de Cézanne: Français» (en francès). Office de Tourisme d'Aix-en-Provence, 2015, p. 26. GGKEY:6DUZTUHFWYL.

## Bibliografia

* Steven Platzman; Paul Cézanne Cézanne: The Self-portraits. University of California Press, 2001. ISBN 978-0-520-23291-4.