OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Codi de Lipit-Ixtar

El Codi de Lipit-Ixtar és una col·lecció de lleis de l'antiga Mesopotàmia, escrites durant el regnat de Lipit-Ixtar (vers 1934-1924 aC): Lipit-Ixtar era rei de la ciutat d'Isin, que en aquell moment dominava part del sud de Mesopotàmia. Aquest text va ser escrit en sumeri, la llengua literària de l'època. És la segona col·lecció legislativa mesopotàmica més antiga coneguda, després del Codi d'Ur-Nammu, escrit també en sumeri.
La col·lecció de lleis de Lipit-Ixtar es pot anomenar "codi" perquè té un pròleg i un epíleg que emmarquen les disposicions legislatives, igual que el Codi d'Ur-Nammu i el Codi d'Hammurabi, el seu successor més il·lustre. Aquest text es coneix per poc més d'una dotzena de fragments de tauleta, la majoria descoberts a Nippur, un dels centres intel·lectuals sumeris més prestigiosos i important per a l'ensenyament del dret. Altres còpies del codi provenen de Kix i Sippar.
El pròleg i l'epíleg glorifiquen la figura de Lipit-Ixtar, els mèrits del qual hi són lloats. El pròleg explica com el rei va ser escollit pels grans déus sumeris per regnar, tal com dictava la ideologia mesopotàmica, i com se li va assignar la tasca de fer triomfar la justícia i l'harmonia social, després d'haver restituït l'ordre i la llibertat dels habitants de les ciutats de Sumer i Accad. L'epíleg comença amb elogis renovats al sentit de la justícia del rei, exemplificat per les lleis, i acaba amb malediccions pronunciades contra aquells que manipulessin l'obra del rei. El text estava inscrit originalment en una estela, igual que el Codi d'Hammurabi.
Les lleis conegudes actualment són una mica menys de 50, el que pressuposa que s'hagi perdut gran part del text. No es tracta de lleis en el sentit modern de la paraula, sinó de sentències judicials fetes pel rei que van ser escrites i compilades per servir d'exemple en casos futurs. Tracten diferents temes, que es troben també en d'altres col·leccions legislatives mesopotàmiques: lloguers d'animals, camps o barques, afers familiars (herència, adopció, matrimoni), fals testimoni o esclaus fugitius.

## Referències

* ↑ Roth, 1997, p. 23.
* 1 2 Marchili, 2009, p. 40-41.
* ↑ Roth, 1997, p. 24.
* ↑ Roth, 1997, p. 23-24.
* ↑ «cuneiform law» (en anglès). Britannica. [Consulta: 15 juliol 2022].

## Bibliografia

* Marchili, Luis Alberto. Cómo legislar con sabiduría y elocuencia. El arte de legislar reconstruido a partir de la tradición retórica (en castellà). Dunken, 2009. ISBN 9789870240471.
* Roth,, Atlanta,, Martha. Law Collections from Mesopotamia and Asia Minor (en anglès). Atlanta: Scholars Press, 1997. ISBN 978-0788503788.
* Steele, Francis r,. The Code of Lipit-Ishtar (en anglès). Filadèlfia: University of Pennsylvania Museum Publications, 1949, p. 40. ISBN 978-1512813869.
* R. Westbrook, R. «Old Babylonian Period». A: A History of Ancient Near Eastern Law (en anglès). vol. 1. Leyde, 2003, p. 361-430. ISBN 978-9004129955.
# Cristina Magdalena de Wittelsbach

Cristina Magdelena de Wittelsbach (en alemany Christine Magdalena von Pfalz-Zweibrücken-Kleeburg, i en suec Christina Magdalena av Pfalz-Zweibrücken) va néixer a Nyköping (Suècia) el 27 de maig de 1616 i va morir al palau de Karlsburg, a Durlach, el 14 d'agost de 1662. Era una noble de la casa de Wittelsbach, filla de Joan Casimir de Wittelsbach (1589-1652) i de la princesa Caterina Vasa de Suècia (1584-1638).

## Matrimoni i fills

El 30 de novembre de 1642 es va casar a Estocolm amb Frederic VI de Baden-Durlach (1617-1677), fill de Frederic V de Baden-Durlach (1594-1659) i de Bàrbara de Wurttemberg (1593-1627). El matrimoni va tenir vuit fills:
* Frederic Casimir (1643-1644)
* Cristina (1645-1705), casada primer amb Albert II de Brandenburg-Ansbach (1620-1667), i després amb Frederic I de Saxònia-Gotha (1646-1691).
* Elionor (1646-1646)
* Frederic Magnus (1647-1709), casat amb Augusta Maria de Schleswig-Holstein-Gottorp (1649-1728).
* Carles Gustau (1648-1703), casat amb Anna Sofia de Brunsvic-Wolfenbüttel (1659-1742).
* Caterina Bàrbara (1650-1733)
* Joana Elisabet (1651-1680), casada amb el comte Joan Frederic de Brandenburg-Ansbach (1654-1686).
* Frederica Elionor (1658-1658)

## Bibliografia

* Johann Samuel Ersch: Allgemeine Encyklopädie der Wissenschaften und Künste: in alphabetischer Folge. Section 2, H - N; Theil 21, Johann (Infant von Castilien) – Johann-Boniten Band 2, Band 21, Gleditsch, 1842, S. 187
* August B. Michaelis, Julius Wilhelm Hamberger: Einleitung zu einer volständigen Geschichte der Chur- und Fürstlichen Häuser in Teutschland, Band 3, Meyer, 1785, S. 230 f.
* Marlis Zeus: Christina Magdalena Markgräfin zu Baden, ihre Briefe an den Vater Johann Casimir nach Stegeborg und an ihren Bruder, den späteren König Karl X. von Schweden. Eine Biografie. Helmesverlag, Karlsruhe 2011. ISBN 978-3-940567-12-3
# Cal Mall

Cal Mall és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 225
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC, al padró municipal i al llibre Masies del Solsonès
# Deori (Gondia)

Deori és una ciutat i municipi del districte de Gondia a l'estat de Maharashtra, Índia.
Està situada a 21° 02′ N, 80° 13′ E﻿ / ﻿21.04°N,80.22°E﻿ / 21.04; 80.22 prop del límit entre Maharashtra i Chhattisgarh. La seva població no consta. Està a 60 km de Gondia, capital del districte. Deori és capital d'un tehsil.
# Cyprinus longipectoralis

Cyprinus longipectoralis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Erhai (Yunnan, Xina).

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, Xina. 201 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Coordenades generalitzades

Les coordenades generalitzades són qualsevol sistema de coordenades utilitzat per a l'anàlisi d'un sistema físic. Tot i que en alguns problemes poden ser les coordenades espacials habituals (x, y, z), és més habitual que siguin un conjunt de variables qualsevol que determinin unívocament l'estat del sistema.
És d'especial utilitat en la formulació lagrangiana i la formulació hamiltoniana. El terme «generalitzades» prové del temps en què les coordenades cartesianes eren el sistema de coordenades estàndard. Un sistema físic amb n graus de llibertat pot ser descrit completament pel conjunt de les n coordenades generalitzades, {q$_i$}. L'estat del sistema pot ser descrit totalment per aquest conjunt si i només si totes les q$_i$ són coordenades independents. Això aporta una gran flexibilitat en el tractament de sistemes de gran complexitat, al poder treballar en el sistema de coordenades més idoni.

## Alguns exemples

Un pèndol doble que es mou en un pla pot ser descrit per les coordenades cartesianes $\lbrace x_{1},y_{1},x_{2},y_{2}\rbrace$. Malgrat això, sabem que el sistema només té dos graus de llibertat i que per tant pot ser descrit més eficientment per dues coordenades:
    $\lbrace q_{1},q_{2}\rbrace =\lbrace \theta _{1},\theta _{2}\rbrace \,$,
definits mitjançant les següents relacions:
    $\lbrace x_{1},y_{1}\rbrace =\lbrace l_{1}\cos \theta _{1},l_{1}\sin \theta _{1}\rbrace \,$
    $\lbrace x_{2},y_{2}\rbrace =\lbrace l_{1}\cos \theta _{1},l_{1}\sin \theta _{1}\rbrace \,$
En el cas del moviment restringit sobre una superfície esfèrica també tenim dos graus de llibertat. En aquest cas podem fer servir dos angles, els corresponents a les coordenades esfèriques:
    $\lbrace q_{1},q_{2}\rbrace =\lbrace \theta ,\phi \rbrace \,$,
En el cas de la superfície terrestre aquestes s'anomenen longitud i latitud.

## Velocitats generalitzades

Cada coordenada generalitzada està associada a una velocitat generalitzada, q$_i$, que es defineix com:
    ${\dot {q}}_{i}={dq_{i} \over dt}\,$

## Vegeu també

* Formulació lagrangiana
* Grau de llibertat

## Bibliografia

* Goldstein, Herbert. Classical Mechanics. 2a edició. Addison-Wesley, 1980. ISBN 0201029189.
# Com tayllaràs devant un senyor

Com tayllaràs devant un senyor és la primera obra sobre gastronomia trobada a Mallorca, i dataria dels darrers anys del segle XV i començaments del XVI.
Aquest escrit està més centrat en el servei "de sala" que en el treball de cuina, i conté una recopilació de les tècniques més adequades per a presentar uns certs plats en una taula senyorial. Explica com trintxar rostits prèviament cuinats i com servir-los, amb els seus acompanyaments, perquè resultin vistosos i elegants als senyors. També estableix, per exemple, recomanacions sobre com coure determinats aliments o quines són les salses i condiments més adients per a cada comestible. No es tracta d'un receptari pròpiament dit, ja que no es compon de receptes tal com avui dia les entenem, sinó un manual de d'urbanitat en el servei públic dels plats.
El volum manuscrit es troba a l'Arxiu de l'Ajuntament de Palma, a l'apartat "Horta", en la secció 11.

## Contingut

Consta de vint-i-tres apartats. Descriu una cuina senyorial dels segles xiv i xv. Com a plats, inclou una amanida sense cap carn, dos plats a base de molls (bullits o a la brasa) i la resta són carns. Hi ha una panada, però la majoria són olles i rostits, aquests últims una de les tècniques de cocció millor considerades de l'època. Algunes carns estan adobades en salses. S'utilitzen aus domèstiques i de caça i animals joves. També inclou carns no considerades nobles, com caps i potes i botifarres. Presenta evidents paral·lelismes amb l'anònim Llibre de Sent Soví (1.313) i amb el Llibre del coch (1.520) del mestre Robert; però en canvi no gaires amb un text de caràcter més similar, l'Arte Cisoria (1.423) d'Enric de Villena.

## Bibliografia

* Actes de la VIII Trobada d'Història de la Ciència i de la Tècnica: Mallorca, 18, 19, 20 i 21 de novembre de 2004, Antoni Contreras Mas i Joan Miralles. Institut d'Estudis Catalans, 2006 (accessible des de la pàgina de Sciència.cat. La ciència en la cultura catalana a l'Edat Mitjana i el Renaixement, Universitat de Barcelona). ISBN 84-7283-880-3

## Referències

* 1 2 3 4 Actes de la VIII Trobada d'Història de la Ciència i de la Tècnica, pàgs. 115 a 123. ISBN 84-7283-880-3
# Cilento

Cilento és una regió muntanyosa de la Campània, situat a la part sud de la Província de Salern, està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.
S'estén en forma de península entre els golf de Salern i Policastro. En aquesta àrea trobem una gran influència històrica de la civilització grega que construí les importants urbs de Paestum i Elea (actualment Vèlia). Constitueix un parc natural, hi ha pintoresques poblacions com Santa Maria de Castellabate o Stella Cilento.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Cilento and Vallo di Diano National Park with the Archeological Sites of Paestum and Velia, and the Certosa di Padula» (en anglès). [Consulta: 9 febrer 2021].
# Cordón

* No s'ha de confondre amb Cordon.
Cordón és un barri del sud de Montevideo, Uruguai. Va ser fundat el 1750 per Bartolomé Mitre, seguint les ordres de la Corona Espanyola. Actualment, és un barri cèntric de la ciutat i és la seu de la Universitat de la República. Altres edificacions destacades són la seu del Banc Hipotecari de l'Uruguai (avui compartida amb la Direcció General Impositiva), l'Església del Cordón i l'Institut Alfredo Vásquez Acevedo. També és conegut per la Fèria de Tristán Narvaja i el Club Atlético Cordón, importants punts de reunió de la gent del barri. Al novembre de 2009, en la mansana antigament ocupada per una estació de tramvies, es va inaugurar el Parc Líber Seregni.

## Referències

* ↑ Un respiro a metros del estrés diario (castellà)

## Enllaços externs

* Vista per satèl·lit del Cordón, maps.google.com
* IMM / Datos Utiles / Cordón Arxivat 2011-02-19 a Wayback Machine. (castellà)
* IMM / Historia del Cordón Arxivat 2011-05-14 a Wayback Machine. (castellà)
* Pàgina del Correu Uruguaià sobre els 250 anys del Cordón (castellà)
Viccionari
# Core War

Core War és un joc de programació informàtica en què dos programes informàtics (o més) lluiten pel control d'una màquina virtual anomenada MARS (Memory Array Redcode Simulator). Aquests programes són escrits en un llenguatge assemblador anomenat Redcode. L'objectiu del jocs és acabar amb totes les instàncies del (dels) programe(s) contraris, de cara a ser l'únic programa executant-se.

## Vegeu també

* Robocode
# Coryphopterus glaucofraenum

Coryphopterus glaucofraenum és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Carolina del Nord (Estats Units) i Bermuda fins a Santa Catarina (Brasil), incloent-hi el Carib.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P.J. 1986 Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Club Nàutic Salou

El Club Nàutic Salou (CNS) és un club nàutic de Salou. Té seccions de vela esportiva, pesca esportiva i rem.
El 20 d'abril de 1964 es redactaren els estatuts del club i el 6 de setembre del mateix any es presentà el club al públic. L'any 1968 s'obtingué l'autorització per construir el Port Esportiu de Salou, que s'inaugurà el 8 de juliol de 1969. El 1981 s'inaugurà la piscina del club. El 1984 organitzà el Campionat d'Europa de 470 de vela i el 1986 el campionat del món de la mateixa especialitat. El club també organitza les regates del Rei en Jaume.

## Presidents

* 1964 - 1974: Antoni Pedrol Rius
* 1974 - 1979: Modest González Ribas
* 1979 - 1983: Joaquim Oliva Valls
* 1983 - 1987: Heliodoro Bertomeu Gil
* 1987 - avui: Godofredo Domínguez Fernández

## Referències

* ↑ http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1988/10/28/pagina-24/940705/pdf.html

## Enllaços externs

* Web oficial del club
# Club Nàutic de Xàbia

El Club Nàutic de Xàbia se situa al municipi de Xàbia (Marina Alta), País Valencià.
Fundat el 5 d'abril de 1958, la seu social del club se situava en un edifici pertanyent a el club, que després es va conéixer com a "casa del contramaestre", fins a la seua demolició en 1993. L'actual edifici social data de 1964.
El CNX gestiona 379 amarratges al port esportiu de Xàbia, per a una eslora màxima permesa de 22 metres, amb un calat màxim de 7 m. Ofereix aigua potable, electricitat 220 v., telèfon públic, bústia de correus, parts meteorològics, 20 dutxes, recepció 24 hores, gel, petites reparacions mecàniques, recollida d'olis usats, recollida d'aigües de sentina i fecals, recollida de fem, travel-lift 65 Tn, grues de fins a 6,3 Tn, bar-restaurant, piscina, pàrquing gratuït, servei de seguretat amb personal propi, servei de salvament, servei contra incendis, i assistència sanitària a l'estiu. El port compta amb el distintiu de Bandera Blava des de 1988.
L'activitat esportiva del club s'incrementa des de 1974, quan va prendre impuls amb el nomenament de Federico Gimeno Shaw com a comodor del club, i l'inici de les edicions de la "setmana de la vela". A partir de 1976 es constitueix el Trofeu Sir Thomas Lipton. En 1999 es constitueix l'equip de regates FERMAX-CLUB NÁUTICO DE JÁVEA, la qual cosa permet competir al més alt nivell als alumnes de l'escola de vela del club. En el seu palmarés destaca una Copa d'Espanya, diversos subcampionats d'Espanya i una quarta posició en el Campionat del Món. Les flotes de vela lleugera més actives del club són les de les classes Optimist, 420 i Laser. A més de la de vela, altres seccions esportives del club són les de pesca i busseig.
Durant la pandèmia per la covid-19 va organitzar competicions virtuals.

## Referències

* ↑ «Club Náutico de Jávea» (en espanyol europeu). [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Historia | Club Nautico de Jávea». [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Puerto de Jávea | puertos deportivos en Alicante - Cosas de Barcos». [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Xàbia mantiene sus cuatro banderas azules: las tres playas y el Club Náutico – xabiaaldia – El periódico para xabieros con inquietudes» (en castellà). [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «El Club Náutico Jávea se prepara para celebrar su '42ª Semana de la Vela'» (en castellà), 12-08-2015. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ SER, Cadena. «El Club Náutico de Jávea organiza regatas virtuales» (en castellà), 24-03-2020. [Consulta: 14 juliol 2020].
# Calomys expulsus

Calomys expulsus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al nord-est i el centre del Brasil. El seu hàbitat natural són les zones de vegetació oberta situades a formacions de cerrado i caatinga. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, però està afectada per la destrucció del seu medi.

## Referències

* ↑ Bonvicino, C. R.; Geise, L. Calomys expulsus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 24 febrer 2017.
# Clube Náutico Capibaribe

* No s'ha de confondre amb Náutico Futebol Clube.
El Clube Náutico Capibaribe és un club esportiu, destacat en futbol, brasiler de la ciutat de Recife a l'estat de Pernambuco.
De la mateixa manera que succeí a altres zones del país, a Recife, a final de segle xix l'esport del rem va aconseguir gran popularitat, principalment al riu Capibaribe. L'any 1898 es formà un club de rem anomenat Clube dos Pimpões. El 7 d'abril de 1901, aquest grup s'uní a un altre grup rival per formar el Clube Náutico Capibaribe. L'any 1905 inicià la secció de futbol, principalment formada per anglesos, sense permetre l'entrada de jugadors negres afro-brasilers. L'equip disputava els seus partits els diumenges al Campo de Santana.
Va viure una de les seves millors èpoques entre 1963 i 1968, quan va guanyar sis campionats estatals consecutius. A més del futbol, el club té una important secció de natació que disposa d'una piscina de mides olímpiques.

## Estadi

L'estadi del Náutico és l'Eládio de Barros Carvalho, també conegut com a Estádio dos Aflitos, inaugurat el 1939, amb una capacitat de 30.000 persones. Van anar a jugar a l'Arena Pernambuco el 2013.

## Jugadors destacats

* Baiano (1980s)
* Bita (1960s)
* Bizu (1990s)
* Jorge Mendonça (1970s)
* Kuki (2000s)
* Marinho Chagas (1970s)
* Nado (1960s)

## Palmarès

* 1 Torneig Norte-Nordeste: 1952
* 1 Copa Norte: 1966
* 21 Campionat pernambucano: 1934, 1939, 1945, 1950, 1951, 1952, 1954, 1960, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1974, 1984, 1985, 1989, 2001, 2002, 2004

## Enllaços externs

* Clube Náutico Capibaribe - Lloc web oficial
* NauticoNet Arxivat 2006-12-10 a Wayback Machine.
# Cangur rata de musell llarg

El cangur rata de musell llarg (Potorous tridactylus) és una espècie de cangur rata australià. És considerat una espècie amenaçada a Victòria (Flora Fauna Guarantee Act 1988) i vulnerable a Queensland (Nature Conservation Act 1992) i a tot el país (Environment Protection and Biodiversity Conservation Act 1999), tot i que la UICN la cataloga com en risc mínim.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 58. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Curació del criat del centurió

La curació del criat del centurió és un dels miracles de Jesús narrat als evangelis (Mateu 8:5-13 i Lluc 7:1-10).

## Narració

Un centurió es va apropar a Jesús i li va pregar que guarís el seu criat favorit. Jesús li respongué que si volia que anés a casa seva a mirar què tenia. Llavors el soldat va replicar que no mereixia tal honor i que només amb una ordre seva, la malaltia sortiria del cos del criat, igual que els seus homes obeïen els seus mandats. Jesús va quedar meravellat per la seva fe i va afirmar que el criat ja estava sa, fet que van comprovar posteriorment tots els assistents.

## Anàlisi

Les cures són el tipus de miracle més freqüent de Jesús, el qual assegura a diversos indrets que ha vingut a sanar els cossos i les ànimes (a l'època es pensava que les malalties eren càstigs divins pels pecats comesos). Com en altres ocasions, Jesús guareix amb la paraula, tal com proclama el centurió, que afirma que pot ordenar a la malaltia o mals esperits que abandonin un cos, reconeixent així el poder de Jesús. Aquest reconeixement és el que fa que se li atorgui el miracle demanat. El catàleg de persones guarides presenta diversos estaments, des de gent humil fins a poderosos funcionaris com el centurió, des de coneguts fins a gent que l'atura pel carrer, així es demostra que Crist no fa diferències i que la seva compassió arriba a tothom.
Existeix un miracle similar narrat a l'evangeli de Joan que no es pot considerar exactament el mateix, ja que es parla de parent i no de criat i la persona que ho demana no és un centurió, però alguns comentaristes han considerat que serien versions diferents d'una mateixa història. La paraula original del criat molt preuat, país, i els termes en els quals parla el centurió, han suggerit a diversos estudiosos l'existència d'una relació sexual entre l'amo i el criat.

## Referències

* ↑ Orville Daniel: A Harmony of the Four Gospels, 2nd Ed, Baker Books Pub.
* ↑ Helminiak, D.A. (2000) What the Bible Really Says about Homosexuality. Alamo Square Press.