OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johann Voldemar Jannsen

Johann Voldemar Jannsen (Vana-Vändra, Estònia 16 de maig del 1819 – Tartu, 13 de juliol del 1890) va ser un periodista i poeta estonià.
Fou autor de la lletra de l'himne nacional estonià Mu isamaa, mu õnn ja rõõm (La Meva Terra Nativa, El Meu Orgull i Alegria), i va ser el pare de la poetessa Lydia Koidula. Com a director de la societat coral que organitzà el primer "Festival Nacional de Cançó" (Tartu, 1869), Jannsen va tenir un paper crucial en el Despertar Nacional Estonià.
# Guijuelo

Guijuelo és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. És centre d'una important DO de productes carnis, entre els quals destaca el pernil. En aquest sector, on treballen el 65% de la població, destaquen empreses com Jamón Or, Jamones Joselito, Beher o Julian Martín.

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Lake Lure

Lake Lure és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 1.012 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Lure tenia 1.027 habitants, 495 habitatges i 359 famílies. La densitat de població era de 29,2 habitants per km².
Dels 495 habitatges en un 10,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,1% hi vivien parelles casades, en un 3,2% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,4% tenia menys de 18 anys, un 3,2% entre 18 i 24, un 14,1% entre 25 i 44, un 35,9% de 45 a 60 i un 36,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 59 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.417 $ i la renda mediana per família de 45.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.464 $ mentre que les dones 23.333 $. La renda per capita de la població era de 23.459 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Lure». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Lure». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Dispositiu

«Dispositiu» té aquests significats:
* Dispositiu o màquina.
* Dispositiu electrònic, combinació de components electrònics organitzats en circuits, destinats a controlar i aprofitar els senyals elèctrics
* Dispositiu intel·ligent, dispositiu electrònic, generalment connectat a altres dispositius o xarxes a través de diferents protocols com Bluetooth, Wi-Fi, 3G, etc, que pot funcionar fins a cert punt de forma interactiva i autònoma.
* Dispositiu intrauterí, mètode anticonceptiu que consisteix en la introducció a l'interior de l'úter d'una petita peça
* Dispositiu de caràcters, component de l'ordinador en el qual en la comunicació amb la CPU de les dades es transmeten en forma de bytes independents
* Dispositiu lògic programable, component electrònic utilitzat als circuits digitals
* Dispositiu HANS, element de seguretat obligatori en molts esports d'automobilisme.
* Dispositiu d'expansió, element que serveix per a refrigerar un fluid en un sistema de refrigeració.
* Dispositiu d'emmagatzematge de dades
* Dispositiu de blocs, component de l'ordinador en el qual en la comunicació amb la CPU dades es transmeten en conjunts indivisibles
* Dispositiu Digital de Micromirall, tipus de semiconductor òptic.
* Dispositiu hipersustentador
# Djémila

Djémila, Djemila, Djamila o Ǧamilla (àrab: جميلة, Jamīla, ‘bella’) és una antiga ciutat situada al territori de l'actual ciutat del mateix nom, Djemila, a la wilaya de Setif, a Algèria. Fa frontera amb les regions de la Cabília i Constantina. El lloc conté les restes de l'antiga ciutat romana de Cuicul, inscrita a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1982.

## Vegeu també

* Arc de Caracal·la (Djémila)

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Djémila» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2021].
# Folkston

Folkston és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 2.178 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Folkston tenia 2.178 habitants, 817 habitatges, i 548 famílies. La densitat de població era de 233,6 habitants/km².
Dels 817 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,6% hi vivien parelles casades, en un 21,9% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.840 $ i la renda mediana per família de 32.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.302 $ mentre que les dones 19.816 $. La renda per capita de la població era de 13.653 $. Entorn del 26,1% de les famílies i el 28,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Folkston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Folkston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Diego Kochen

Diego Kochen (Miami, Florida, 19 de març de 2006) és un futbolista professional nord-americà-peruà que juga actualment com a porter del FC Barcelona Juvenil A.

## Trajectòria de club

Nascut a Miami, Florida, de mare peruana i pare veneçolà, Kochen va començar la seva carrera a l'acadèmia de Weston, iniciant inicialment la seva carrera com a jugador de camp, abans de canviar a porter a l'edat de vuit anys per cobrir un company malalt. També va jugar al West Pines United de Florida i, després que els seus pares es traslladessin a Espanya el 2018 per motius laborals, va jugar al Marcet Football University, així com al TecnoFutbol CF.
Després de progressar a La Masia del FC Barcelona, va signar el seu primer contracte professional amb el club el març del 2022. L'11 d'octubre del 2023 va ser elegit pel diari anglès The Guardian com un dels millors jugadors del món nascuts el 2006.

## Carrera internacional

Kochen ha representat els Estats Units a nivell internacional juvenil, tot i que continua sent elegible per representar el Perú o Veneçuela.

## Referències

* 1 2 «Diego Kochen» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2024].
* 1 2 Bona, German. «Who is Diego Kochen, the USMNT goalkeeper training with Barça B?». sport.es, 19-04-2022. [Consulta: 24 octubre 2022].
* 1 2 «Diego Kochen: 'The best of my life'». marcetfootball.com, 14-01-2021. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «Joan Laporta paga más que nadie por el nuevo Courtois y el Barça anuncia que el acuerdo está cerrado» (en spanish). elnacional.cat, 02-03-2022. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ Christenson, Marcus. «Next Generation 2023: 60 of the best young talents in world football». theguardian.com, 11-10-2023. [Consulta: 11 octubre 2023].
* ↑ «Arquero del FC Barcelona de raíces peruanas fue convocado por Estados Unidos» (en spanish). larepublica.pe, 15-01-2022. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «Diego Kochen, el joven portero con ascendencia venezolana que se forma con el FC Barcelona» (en castellà). El Nacional, 1 març´2022. [Consulta: 19 gener 2024].
# Leporinus amblyrhynchus

Leporinus amblyrhynchus és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Districte de Berea

El districte de Berea és un dels deu districtes en què es divideix Lesotho. La capital és Teyateyaneng.

## Geografia

A l'oest limita amb l'Estat Lliure de Sud-àfrica. A nivell nacional limita amb el districte de Leribe al nord, el districte de Thaba-Tseka al sud-est i el districte de Maseru al sud. Teyateyaneng n'és la capital. És l'únic districte de Lesotho que no rep el nom de la seva capital. El 2016 tenia 262.616 habitants, el 13,32% de la població total del país. La seva superfície és de 2.222 km², el 7,32% de la superfície total del país.
Les coves de Kome, un grup d'habitatges rupestres fets de fang, protegides com a monument nacional, es troben a 25 km de la capital.

## Clima

La mitjana anual de precipitacions al país és de 100 cm, la majoria de les quals es reben durant la temporada de pluges d’octubre a abril. Tot i que plou durant tots els mesos de l'any, les aigües subterrànies són limitades per escorrenties. La regió té un clima temperat a causa de l'elevació i és humida durant la major part de l'any. La temperatura a les terres baixes varia de 32 °C durant l'estiu a -7 °C durant l'hivern.

## Economia

El principal cultiu és el blat de moro. Altres conreus destacats són el blat, el sorgo, les mongetes i els pèsols. El 2008 es van produir 6.901 tones de blat de moro, 145 tones de mongetes, 59 tones de sorgo, 1.495 tones de pèsols i 551 tones de blat.

## Referències

* ↑ «Geography and Climate - 2006, Lesotho - Lesotho Data Portal». [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Kome Caves». Arxivat de l'original el 2013-09-02.
* ↑ «Developing Heritage and cultural tourism in Lesotho: the case of Ha Kome cave village».
* ↑ Tables A.6c and A.7c, Leribe Station, Tables_A_Geography.xls. Lesotho Bureau of Statistics, 2008.
* ↑ Table A.5c, Leribe Station, Tables_A_Geography.xls. Lesotho Bureau of Statistics, 2008.
* ↑ «Agricultural production in Lesotho, 2008». Lesotho Bureau of Statistics, 2009. [Consulta: 12 novembre 2016].
# Folkušová

Folkušová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2017 tenia 147 habitants.
# Djurleïta

La djurleïta és un mineral de la classe dels sulfurs que forma part del grup de la calcocita-digenita. Fou anomenada l'any 1962 per Eugene Holloway Roseboom, Jr. en honor del Dr. Seved Djurle, professor de química a la Universitat d'Uppsala, el qual va sintetitzar l'equivalent al mineral abans que fos descobert.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la djurleïta pertany a «02.BA.05: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoita, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaita, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita. Segons la classificació de Dana, el mineral forma part del grup 2.4.7.2 (sulfurs).

## Característiques

La djurleïta és un sulfur de fórmula química Cu$_{31}$S$_{16}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5 a 3. És molt similar a la calcocita; per a diferenciar-los calen anàlisis de raigs X.

## Formació i jaciments

Es troba en zones d'enriquiment secundari en dipòsits de coure. Ha estat descrita en tots els continents.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Calabona (L'Alguer, Sardenya) i a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Djurleite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Bernhardini, G. P.; F. Corsini, G. Tanelli «Djurleite from Calabona, Sardinia». Mineralogical Magazine, 39, 1973, pàg. 25-29 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Castillo-Oliver, Montgarri; Melgarejo, Joan Carles; Torró, Lisard; Villanova-de-Benavent, Cristina; Campeny, Marc; Díaz-Acha, Yael; Amores-Casals, Sandra; Xu, Jingyao; Proenza, Joaquin; Tauler, Esperança «Sandstone-Hosted Uranium Deposits as a Possible Source for Critical Elements: The Eureka Mine Case, Castell-Estaó, Catalonia». Minerals, 10, 1, 01-01-2020, pàg. 34. DOI: https://doi.org/10.3390/min10010034 [Consulta: 13 gener 2024].

## Bibliografia

* Roseboom, E.H. (1962) Djurleite, Cu1.96S, a new mineral. American Mineralogist: 47: 1181-1184.
* American Mineralogist: 48: 215.
* Zeitschrift für Kristallographie: 150: 299-320.
* Pósfai, M. & Buseck, P. R. (1994): Djurleite, digenite, and chalcocite: Intergrowths and transformations. American Mineralogist, 79, 308-315.
# Isenay

Isenay és un municipi francès, situat al departament del Nièvre i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 126 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Isenay era de 126 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 16 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 97 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 35 eren segones residències i 14 estaven desocupats. Tots els 96 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 8 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Isenay el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 8 |
| 12 | 90 a 94 | 28 |
| 36 | 85 a 89 | 40 |
| 28 | 80 a 84 | 52 |
| 96 | 75 a 79 | 128 |
| 100 | 70 a 74 | 144 |
| 108 | 65 a 69 | 128 |
| 104 | 60 a 64 | 116 |
| 112 | 55 a 59 | 108 |
| 156 | 50 a 54 | 112 |
| 164 | 45 a 49 | 144 |
| 172 | 40 a 44 | 144 |
| 88 | 35 a 39 | 108 |
| 124 | 30 a 34 | 84 |
| 184 | 25 a 29 | 140 |
| 116 | 20 a 24 | 116 |
| 168 | 15 a 19 | 140 |
| 60 | 10 a 14 | 140 |
| 72 | 5 a 9 | 96 |
| 84 | 0 a 4 | 84 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 85 persones, 58 eren actives i 27 eren inactives. De les 58 persones actives 51 estaven ocupades (29 homes i 22 dones) i 7 estaven aturades (3 homes i 4 dones). De les 27 persones inactives 14 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Isenay hi havia 17 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.862 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Isenay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Isenay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Dibble

Dibble és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 289 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dibble tenia 289 habitants, 111 habitatges, i 84 famílies. La densitat de població era de 41,9 habitants per km².
Dels 111 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,6% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 24,3% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 26% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.781 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 14.286 $. La renda per capita de la població era de 16.609 $. Entorn del 10,6% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dibble». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dibble». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Josep Alerany i Nebot

Josep Alerany i Nebot (Tivissa, 26 de febrer de 1821 - Madrid, 15 d'octubre de 1884) va ser un catedràtic, farmacèutic i polític català.
Natural de Tivissa, va ser nomenat regent de Botànica de la Universitat de Barcelona el 1847 i, quatre anys més tard, es va encarregar de la càtedra de Fisiologia Vegetal amb aplicació a l'agricultura, establerta per la Reial Acadèmia de Ciències Naturals i Arts, de la qual n'era soci de número.
En 1853 va ser nomenat, en virtut d'oposicions, catedràtic de Farmàcia Química-Inorgànica de la Universitat de Barcelona i, sis anys més tard, va ser traslladat a la Universidad Central per a exercir l'assignatura d'Història Crítica Literària de Farmàcia.
Va ser elegit diputat a Corts espanyoles pel districte de Falset a les eleccions generals celebrades el 25 de març de 1857. Va dirigir també La Regeneración. Va morir a Madrid el 1884.

## Referències

* ↑ Elías de Molins, 1889, p. 26.
* 1 2 3 4 5 Sánchez-Moscoso Hermida, Angustias. ««José Alerany y Nebot». Diccionario biográfico español» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 21 agost 2019].
* ↑ Elías de Molins, 1889, p. 26-27.
* ↑ Elías de Molins, 1889, p. 27.

## Bibliografia

«Alerany y Nebot (D. José)». A: Diccionario biográfico y bibliográfico de escritores y artistas catalanes del siglo XIX: (apuntes y datos). I. Imp. de Fidel Giró, 1889.
# Guiu de Montfort-Bigorra

Guiu de Montfort (finals del segle xii - Castellnou d'Arri, 1220) va ser comte de Bigorra del 6 de novembre de 1216 a la primavera de 1220 pel seu matrimoni amb Peronella, comtessa de Bigorra. Era fill de Simó de Montfort i d'Alícia de Montmorency.
Guiu es va unir al seu pare a la croada albigesa quan encara era molt jove. El 1216, es va casar amb Peronella, hereva del comtat de Bigorra i del vescomtat de Marsan per la seva mare Beatriu.
Va lluitar al costat del seu pare al setge de Tolosa el 1218, lloc on Simó de Montfort acabaria morint quan una pedra llançada des dels murs de la ciutat li va encertar el cap. El germà gran de Guiu, Amaurí de Montfort, va heretar les terres del seu pare i el comandament de la croada, però les seves dots d'estratega no eren com les del seu pare. Els senyors occitans es van rebel·lar contra ell i Guiu va ser assassinat en un conflicte a Castellnou d'Arri la primavera del 1220.
Guiu va tenir dues filles amb Peronella de Bigorraː
* Alícia (1217/19-1255), que va succeir a Peronella com a comtessa de Bigorra
* Peronella (1217/20-?), que es va casar amb Raül de la Roche-Tesson.

## Referències

* 1 2 Setton, 1969, p. 834.
* ↑ Setton, 1969, p. 311.
* ↑ Sanders, Treharne i Treharne, 1973, p. 198.
* ↑ Setton, 1969, p. 314.
* ↑ Sismondi, 1833, p. 160.

## Bibliografia

* Sanders, Ivor John; Treharne, R. E.; Treharne, R. F.. Documents of the Baronial Movement of Reform and Rebellion, 1258-1267 (en anglès). Oxford University Press, 1973. ISBN 9780198222224.
* Setton, Kenneth M. A History of the Crusades, Volume II: The Later Crusades, 1189–1311 (en anglès). 2a edició. University of Wisconsin Press, 1969. ISBN 0-299-04844-6.
* Sismondi, Jean-Charles-Léonard Simonde. History of the crusades against the Albigenses in the thirteenth century (en anglès). Boston: B.B.Mussey, 1833.