OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Unknown

The Unknown és una pel·lícula muda de Tod Browning estrenada el 1927.

## Argument

El llançador de ganivets Alonzo treballa en un circ sota el nom d'escena de l'«Home sense braços». En realitat, té els seus braços però els dissimula per donar més efecte al seu número. Estrellita, la seva companya, no suporta les mans dels homes. Per amor a ella, però també per escapar a la policia, Alonzo decideix fer-se amputar realment els dos braços. Després de l'operació, descobreix que la noia, curada de la seva por, estima el seu rival, malabar, de qui és companya. Desesperat, Alonzo intentarà matar-lo en el seu primer número.

## Anàlisi

Es tracta de la més famosa col·laboració de Tod Browning amb l'actor mític de les pel·lícules fantàstiques del Cinema mut: Lon Chaney.

## Repartiment

* Lon Chaney: Alonzo
* Norman Kerry: Malabar
* Joan Crawford: Nanon Zanzi
* Nick de Ruiz: Antonio Zanzi, père de Nanon
* John George: Cojo, l'ajudant d'Alonzo
* Frank Lanning: Costra

## Al voltant de la pel·lícula

* La pel·lícula gaudeix d'una reputació considerable al món dels cinèfils. Més que Freaks, molts consideren The Unknown com l'obra mestra de Tod Browning:
* «De les tres pel·lícules realitzades per Tod Browning el 1927, The Unknown és la més cèlebre, la més original, la més acabada.» Alain Garsault, Positif, oct. 2000.
* «En alguns instants, Browning aixeca la decoració d'un petit circ perdut als afores madrilenys, però en lloc d'acostar-se a la seva població cosmopolita, concentra la seva atenció sobre Alonzo, l'home sense braços. Amant apassionat i criminal, Alonzo és un d'aquests éssers marginals que agradaven a Browning. La història barreja amb geni la passió i la crueltat, la poesia i l'horror. » Télérama
* Burt Lancaster - antic home de circ - admirava la pel·lícula, i molt particularment la interpretació de Lon Chaney.
* En el drama passional de François Truffaut: La dona del costat, el 1981: Gérard Depardieu cita de manera directa la pel·lícula de Tod Browning parlant d'una història on, per amor, un home es fa tallar els braços...
* Lon Chaney, per a les escenes de manipulació de ganivets i altres objectes, va col·laborar amb Paul Desmuke (als crèdits, Peter Dismuki), un home realment sense braços. L'extraordinari treball dels dos homes reforçarà encara el realisme d'algunes seqüències...
# West Rutland

West Rutland és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 2.535 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Rutland tenia 2.535 habitants, 1.691 habitatges, i 1166 famílies. La densitat de població era de 54,7 habitants per km².
Dels 1.691 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,8% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 24,7% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39,0 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.389 $ i la renda mediana per família de 41.955 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.962 $ mentre que les dones 21.935 $. La renda per capita de la població era de 17.325 $. Entorn de l'11,2% de les famílies i el 14,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Rutland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Rutland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Potolera

La potolera és una petita edificació que es construïa vora les cases pairals a algunes zones de Catalunya. Era pensada per aixoplugar els captaires i vianants que passaven per la casa. És un derivat de pòtol,'vagabund, miserable'.
La potolera es construïa en un lloc discret de la finca, com a estructura independent o adossada a la pallissa. Se solia construir en un lloc assolellat perquè l'escalfés el sol. Tenia lloc perquè els que hi fessin estada poguessin jeure, escalfar-se i cuinar.
Hom considerava que els habitants de les masies tenien l'obligació d'hostatjar la bona gent que ho demanés. A les cases riques, es temia que si incomplien amb aquesta obligació, Déu els podria castigar amb mala fortuna. Per tant, les potoleres servien per assegurar la benedicció de les cases on es construïen.

## Referències

* 1 2 3 Torres i Sociats, Jordi. La Casa Pairal. Sant Vicenç de Castellet: Farell, 2014, p. 32-33. ISBN 978-84-92811-64-9.
* ↑ «"Pòtol"». DIEC. [Consulta: 14 abril 2015].
* ↑ Torres i Sociats, Jordi. Por, màgia i tresors a la Catalunya interior. Sant Vicenç de Castellet: Farell, 2003, p. 27-29,. ISBN 84-95695-20-0.
# Raed Chabab Kouba

El Raed Chabab Kouba (àrab: رائد شباب القبة, Rāʾid Xabāb al-Qubba) és un club de futbol algerià de la ciutat de Kouba. El club va ser fundat el 28 de gener de 1945 amb el nom Ryadha Club de Kouba. Els seus colors són el verd i el blanc.

## Palmarès

* Lliga algeriana de futbol:
** 1980-81
* Supercopa algeriana de futbol:
** 1981

## Referències

* ↑ Team profile - soccerway.com
* ↑ «Algeria - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Acte propi

La doctrina dels actes propis, que en llatí és coneguda com a "venire contra factum propium non valet", proclama el principi general del dret que manté la inadmissibilitat d'actuar contra els propis actes. Constituïx un límit de l'exercici d'un dret subjectiu, d'una facultat o d'una potestat a conseqüència del principi de bona fe i particularment, de l'exigència d'observar, dintre del tràfic jurídic, un comportament conseqüent.
L'antecedent de més antiguitat és una responsa d'Ulpià. En aquesta s'impedeix a un pare al·legar la nul·litat del testament de la seva filla morta en fundar la seva pretensió en la ineficàcia de l'emancipació quan, prèviament, ell mateix havia emancipat a la seva filla i li havia donat plena capacitat. A l'edat mitjana, Acursio i Bàrtolo de Sassoferrato van desenvolupar la teoria en el Corpus Iuris Civilis fonamentant la falta de legitimació activa del pare.
La conseqüència bàsica és processal. Esdevé en la prohibició de poder al·legar judicialment el canvi de conducta.

## Referències

* 1 2 (anglès) 28 Am Jur 2d Estoppel and Waiver § 1 Arxivat 2012-07-02 a Wayback Machine.
* ↑ Ulpià, Digesta, 1, 7, 25)
# Sapaioa

El sapayoa (Sapayoa aenigma) és un ocell que ha estat considerat de controvertida classificació. Única espècie del gènere Sapayoa Hartert, 1903, actualment és ubicat a la seua pròpia família dels sapayoids (Sapayoidae Irestedt et al. 2006), però en el passat va ser considerat a la dels eurilàimids (Eurylaimidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida, normalment a prop de l'aigua, de l'est de Panamà, oest de Colòmbia i nord-oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Sapaioa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/09/2022(català)
* ↑ AP Selvatti, A Galvão, AG Pereira, LP Gonzaga et CA de Moraes Russo. 2017. An African origin of the Eurylaimides (Passeriformes) and the successful diversification of the ground-foraging pittas (Pittidae). Molecular Biology and Evolution 34(2): 483–499. doi:10.1093/molbev/msw250.
# Púrpura trombocitopènica idiopàtica

La púrpura trombocitopènica idiopàtica (PTI) és una malaltia hemorràgica que es presenta amb un recompte de plaquetes baix (trombocitopènia) de causa desconeguda (idiopàtica) o, sovint, autoimmunitària; d'aquí li ve l'altre nom per la qual és coneguda: púrpura trombocitopènica immunitària. Ocorre en uns 5 casos per cada 100,000 nascuts vius menors de quinze anys. Sovint, la PTI és asimptomàtica (sense símptomes obvis) i pot ser descoberta per casualitat, però una quantitat molt baixa de plaquetes sol portar a un augment del risc d'hemorràgia amb la presència de púrpura.
Des de l'antiguitat els llibres de medicina han descrit com a «purpura» (la paraula llatina per a 'porpre') diversos trastorns en què algun dels símptomes era el sagnat cutani, però és impossible saber a quina malaltia en concret es referien en cada cas. El primer que va fer descriure una malaltia crònica que podria correspondre a la PTI va ser Avicenna el 1025. L'any 1556, Amatus Lusitanus, metge portuguès que va estudiar medicina a la Universitat de Salamanca, va descriure el trastorn de salut observat en un noi que tenia «màcules fosques, semblant a picades de puça, no tenia febre i durant uns quants dies va tenir secrecions sanguinolentes i finalment es va recuperar». És possible que es tractés d'un cas de púrpura trombocitopènica, però no es pot assegurar que ho fos. L'any 1735, en el seu llibre De Variolis et Anthracibus, Paul Gottlieb Werlhofva descriure un cas que podria, amb més seguretat, ser PTI. Es tractava de l'afecció que ell va anomenar Morbus Maculosus Haemorrhagicus i que patia una noia de setze anys amb sagnat cutani i de les mucoses posterior a una malaltia infecciosa de la qual es va recuperar amb àcid cítric, que Lusitanus anomena Elixirium acidum halleri.

## Referències

* 1 2 The New England Journal of Medicine, Volume 346:995-1008 http://content.nejm.org/cgi/content/extract/346/13/995 Arxivat 2007-05-16 a Wayback Machine.
* ↑ Stasi, Roberto; Newland, Adrian C. «ITP: a historical perspective» (en anglès). British Journal of Haematology, 153, 4, 2011, pàg. 437–450. DOI: 10.1111/j.1365-2141.2010.08562.x. ISSN: 1365-2141 [Consulta: 15 gener 2022].
* 1 2 Imbach, Paul; Kühne, Thomas; Signer, Erich «Historical aspects and present knowledge of idiopatic thrombocytopenic purpura» (pdf) (en anglès). British Journal of Haematology, 119, 2002, pàg. 894-900 [Consulta: 17 gener 2022].
* ↑ Cent Afr J Med. 1980 Dec;26(12):257-8. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/entrez/query.fcgi?itool=abstractplus&db=pubmed&cmd=Retrieve&dopt=abstractplus&list_uids=7011566

## Enllaços externs

* http://www.itpfoundation.org
* http://www.itpeducation.com
* http://www.pdsa.org
* http://www.itpsupport.org.uk
# Sergio Scariolo

Sergio Scariolo (Brescia, Itàlia, 1 d'abril del 1961) és un entrenador de bàsquet italià. Des de 2009 és entrenador de la Selecció de bàsquet d'Espanya.

## Trajectòria

Va iniciar el 1980 amb el minibàsquet. Més tard es va convertir en el segon entrenador del primer equip del Brescia, per després passar al Victoria Libertas Pesaro. El 1985 va aconseguir el triomf al mundial militar. El 1990, a Pesaro, va guanyar l'scudetto amb només 29 anys. El 1991 va entrenar a l'Unione Sportiva Pallacanestro Aurora Desio i el 1993 va marxar a la Fortitudo Pallacanestro Bologna. A l'any següent va ser premiat com a millor entrenador a Itàlia.
El 1997 va arribar a Espanya per entrenar al TAU Vitòria, equip amb el qual va conquistar la Copa del Rei de bàsquet 1999 i va arribar a la final de la lliga ACB.
El 1999 va ser fitxat pel Real Madrid, club en què va ser nomenat entrenador i director general de la secció de bàsquet. L'any 2000 va ser nomenat entrenador de l'any a Espanya. Amb el conjunt blanc va arribar a dues finals de la lliga ACB, guanyant la del 2000.
El novembre del 2003 va signar un nou contracte amb l'Unicaja de Màlaga, equip amb el qual va guanyar la Copa del Rei de bàsquet 2005 i la lliga ACB el 2006.
El 2008 va ser substituït a la banqueta malaguenya per Aíto García Reneses i va iniciar una etapa com a comentarista de televisió col·laborant en la retransmissió dels partits de la lliga ACB a TVE. Al desembre va ser contractat pel Khimki BC de Rússia.
El 2009 va ser designat nou seleccionador per entrenar a la Selecció de bàsquet d'Espanya.
Després de ser entrenador de l'Armani Jeans Milano, el 12 de juny de 2013 va firmar un contracte per ser l'entrenador del Baskonia durant dues temporades.
Actualment és ajudant d'entrenador als Toronto Raptors a l'NBA.

## Curiositats

* És aficionat de l'Inter de Milà
* Va entrenar la selecció Militar Italiana, guanyant el Campionat del Món de l'any 1985.

## Referències

* ↑ «Sergio Scariolo torna a les banquetes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 setembre 2009].
* ↑ «Sergio Scariolo serà el nou seleccionador espanyol». Arxivat de l'original el 2011-09-19. [Consulta: 20 setembre 2009].
* ↑ Sergio Scariolo, baskonista 14 años después Arxivat 2013-06-15 a Wayback Machine.(castellà)
# The Unguarded Hour

The Unguarded Hour és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Sam Wood, estrenada el 1936.

## Argument

Adaptació d'una obra teatral de Ladislas Fodor, en la qual es plantejava un tradicional relat d'intriga de l'escola britànica: una dona a qui li fan xantatge té la prova que absol el seu marit, un fiscal, acusat d'assassinat, però la seva revelació posaria a descobert el secret que està amagant.

## Repartiment

* Loretta Young: Lady Helen Dudley Dearden
* Franchot Tone: Sir Alan Dearden
* Lewis Stone: General Lawrence
* Roland Young: William 'Bunny' Jeffers
* Jessie Ralph: Lady Agatha Hathaway
* Dudley Digges: Samuel Metford
* Henry Daniell: Hugh Lewis
* Robert Greig: Henderson
* E. E. Clive: Lord Henry Hathaway
* Wallis Clark: Inspector Grainger
* John Buckler: Advocat de la defensa
* Aileen Pringle: Diana Roggers

## Rebuda

Pel que fa a "The Unguarded Hour," que es va estrenar ahir, aquest departament és francament incrèdul. No recordem cap melodrama tant exitós en la realització d'escenes espectaculars que tingui una trama tan poc convincent. Manca de lògica pot ser la deïtat de la pel·lícula, però cal admetre que ha estat servida amb decòrum i eficàcia.

## Referències

* ↑ NUGENT, Frank S. «The Unguarded Hour (1936)», 04-04-1936.

## Enllaços externs

* A Fotogramas
# Vrakúň

Vrakúň és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1260.
# Potomotyphlus kaupii

La cecília de riu (Potomotyphlus kaupii) és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Caeciliidae. És monotípica del gènere Potomotyphlus. Habita al Brasil, Colòmbia, l'Equador, el Perú, Veneçuela i possiblement Bolívia. Els seus hàbitats naturals inclouen boscos secs tropicals o subtropicals, pantans, prades tropicals o subtropicals inundades en algunes estacions, rius, llacs d'aigua dolça i aiguamolls.
# Raedersheim

Raedersheim (en alsacià Radersche) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2004 tenia 1.093 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 352 | 411 | 420 | 521 | 807 | 967 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Marie Reymann | |
# Sapanca

Sapanca (antigament Sabandja) és una ciutat de la província de Sakarya, capital del districte del mateix nom, situat al sud-oest de la capital provincial. Està situada a la regió de la Màrmara de Turquia a la riba sud-est d'un llac d'aigua dolça (15 km × 5 km) que porta tanmateix el nom de Sapanca (Amià Marcel·lí l'esmenta com Lacus Sumonensis, i ja era conegut pel seu peix), i a l'oest del riu Sangari. Segons el cens del 2009 la ciutat tenia 31.614 habitants i el districte 36.856.

## Història

{{{1}}} Encara que hi ha vestigis romans d'Orient no se'n sap gairebé res de la seva història preislàmica. El seu nom romà d'Orient podria ser Sophon i la muntanya més propera que domina el llac s'anomenava Siphones. Evliya Çelebi diu que fou fundada per un tal Sabandji Kodja (Sapanci Koca) però molts pensen que aquest és simplement un heroi epònim. No apareix a la història fins al segle xvi quan el visir Damat Rüstem Pasha hi hauria fundat una mesquita, un bany públic i un caravanserrall. Evliya Çelebi la va visitar un segle més tard i diu que hi havia un miler de cases el que donaria uns 5.000 habitants i era centre d'un kada de la liwa de Koca-ili (Kodja-Ili) dins l'eyalat del Kapudan Pasha; la seva importància derivava de ser etapa entre la capital i l'Anatòlia interior. Al segle xx fou estació ferroviària. El 1921 fou ocupada pels grecs (16 de març) que la van mantenir fins al 21 de juny, quedant damnada per la lluita. El 1960 tenia 5.788 habitants i el districte 13.114.

## Bibliografia

* V. Cuinet, La Turquia d'Àsie, París 1894.
# Pústaia Víxerka

Pústaia Víxerka (en rus: Пустая Вишерка) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 17 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Selèucia d'Isàuria

Selèucia d'Isàuria de vegades també Selèucida de Cilícia, actualment Silifke (en grec antic Σελεύκεια) era una ciutat de Cilícia a l'Àsia Menor a la vora del riu Calicadnos (Calycadnus, actualment Göksu), situada a pocs quilòmetres de la seva desembocadura. Va ser fundada per Seleuc I Nicàtor al començament del segle iii aC. Era una de les ciutats que van prendre el nom del fundador de l'Imperi Selèucida.
Es pensa que podria haver substituït a dues ciutats, Olba (o Olbasa) i Híria, que Seleuc va reunir per fundar la nova; aviat va incloure la vila propera de Holmos (moderna Taşucu) antiga colònia jònica, que era a la costa exposada als atacs dels pirates mentre Selèucia, a l'interior, estava ben defensada, segons Esteve de Bizanci i Estrabó. Sota els selèucides va agafar considerable empenta econòmica i prosperitat i fins i tot va ser rival de Tars. Llavors encara es deia simplement Selèucia o Selèucia de Cilícia.
Al segle ii el temple de Zeus va agafar una certa importància. Va passar a Roma després de la campanya de Publi Servili Vàcia Isàuric que va organitzar Cilícia com a província romana el 74 aC. Selèucia va ser la seu d'una notable escola filosòfica i hi van néixer Ateneu de Selèucia i Xenarc de Selèucia (segle i aC).
Al segle i, any 77, el governador Luci Octavi Memor hi va construir el pont de pedra. Al començar el segle iv Isàuria es va convertir en una província separada amb Selèucia com a capital. Es van celebrar concilis cristians en aquesta ciutat el 325, 359, i 410.
A Selèucia hi havia la tomba de santa Tecla d'Iconi, una dona convertida al cristianisme per Pau de Tars, que va fundar un centre mèdic de molt èxit a la zona en la qual va morir. La tomba va ser restaurada al segle v per l'emperador Zenó. Les seves ruïnes es diuen actualment Meriamlik. Al començament del segle v hi havia un comes encarregat del govern de la província amb dues legions (Legio II Isaura i Legio III Isaura); d'aquest període sembla una necròpolis cristiana on hi ha soldats enterrats. Al segle vi l'arquebisbat de Selèucida tenia 26 seus sufragànies.
Va passar als àrabs el 705 per un temps. La província eclesiàstica (que apareix sota el nom de Pamfília) es va incorporar al patriarcat de Constantinoble el 732. Al final del segle ix, Selèucia tenia 22 bisbes sufraganis i a mitjan segle x en tenia 23. El 968 la jurisdicció eclesiàstica va passar al patriarcat d'Antioquia. Encara és una seu catòlica.
El 1071 els turcs seljúcides la van ocupar. El 1137 Lleó I d'Armènia Menor la va assetjar. En aquestos anys es va construir una fortalesa als turons propers. El 10 de juny de 1190 va morir a la seva rodalia l'emperador Frederic Barba-roja quan intentava travessar el riu Calicadnos. Fortalesa dels cavallers hospitalaris va caure en mans dels Karaman Oghlu a la segona meitat del segle xiii, i després va passar als otomans el 1471. Sota els turcs va portar el nom de Silifke, que conserva.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Seleucia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 9 gener 2021].
# Tau del Lleó

Tau del Lleó (τ Leonis) és una estrella en direcció a la constel·lació del Lleó. Posseeix un ascensió recta de 11h 27m 56.23s i una declinació de +02° 51′ 22.6″. Com que s'hi troba prop de l'eclíptica, està sotmesa a ocultacions per part de la Lluna. La seva magnitud aparent és 5,00, que és prou brillant per ser vist a ull nu. La distància a aquesta estrella, segons l'estimació mitjançant mesures de paral·laxi, és de 560 anys llum. S'acosta al Sol amb una velocitat radial de -9 km/s. Considerant la seva distància de 621 anys-llum en relació a la Terra, la seva magnitud absoluta és igual a −1.45. Pertany a la clase espectral G8II-III.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Parameters and abundances in luminous stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 02-05-2014, pàg. 137. DOI: 10.1088/0004-6256/147/6/137.
* ↑ Afirmat a: Catàleg de velocitats rotacionals dels estels. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 1970.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Object query : HD 99648» (en anglés). Simbad.
* ↑ Richichi, A.; Tasuya, O.; Irawati, P.; Yadav, R. K. «Further Lunar Occultations from the 2.4 m Thai National Telescope». The Astronomical Journal, 154, 6, 01-12-2017, p. 4. DOI: 10.3847/1538-3881/aa9068. 215.
* ↑ Mermilliod, J.-C.. Compilation of Eggen's UBV data, transformed to UBV (unpublished). SIMBAD, 1986.
* ↑ van Leeuwen, F. «Validation of the new Hipparcos reduction». Astronomy and Astrophysics, 474, 2, 2007, p. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
# Prepòsit

Prepòsit (en llatí Praepositus, literalment 'posat al davant') va ser un títol romà que es donava quan una persona era designada per un alt càrrec.
El més important dels prepòsits era el Praepositus Sacri Cubiculi (Prepòsit de la cambra sagrada), originàriament un llibert però després un funcionari d'alt nivell, que era el camarlenc del palau imperial. Tenia a les seves ordres al Primicerius, junt amb els Cubicularii i els cossos de Silentiarii, dirigits per tres decurions, que feien mantenir el silenci a l'interior de palau.

## Referències

* ↑ Seva i Llinares, Antoni (dir.). Diccionari llatí-català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993, p. 1096. ISBN 8477396310.
* ↑ Smith, William (ed.). «Praepositus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 9 maig 2022].

## Enllaços externs

* Definició a Catholic Culture (anglès)