OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Minerva (fresc)

Minerva és un fresc provinent de la de Vil·la de Sant Marc, trobat durant les excavacions arqueològiques de l'antiga ciutat d'Estàbia (l'actual Castellammare di Stabia) i conservat a l'Antiquarium stabiano.

## Història i descripció

Pintat durant la primera meitat del segle i, a mitjan de l'època flavia, el fresc es va col·locar al sostre del segon peristil de la Vil·la de Sant Marc. Trobat en forma de fragments durant l'excavació de la vil·la l'any 1952 per Libero. D'Orsi, després va ser recompost i restaurat, i finalment conservat a l'interior de l'Antiquarium stabiano.
La temàtica del fresc és una mica incerta. Al centre hi ha una figura femenina no identificada amb el cap envoltat per una corona de llorer i a la mà dreta porta una branca amb punxes, mentre que a l'esquerra un escut amb vara. Darrere seu hi ha la Minerva, que amb la mà dreta intenta ajustar el casc amb un plomall al cap, mentre que la mà esquerra està al pit. El cabell que li surt del casc és groc-daurat, mentre que la seva cara està girada cap a la dreta, amb una expressió malenconiosa. Al costat esquerre es pot veure un tros d'una altra figura. Tota l'escena té un fons verd.

## Referències

* 1 2 3 VV.AA.. In Stabiano - Cultura e archeologia da Stabiae (en italià). Castellammare di Stabia: Longobardi Editore, 2006.

## Vegeu també

* Excavacions arqueològiques d'Estàbia

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de la comuna de Castellammare di Stabia» (en italià).
# Jeroni Brasal i Vera

Jeroni Brasal i Vera (l'Hospitalet de Llobregat, 24 d'abril de 1931 - l'Hospitalet de Llobregat, 5 d'abril de 2024), conegut amb el nom de Ricard Brasal, fou un jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1950 i 1960 i posterior entrenador. El seu germà Joan també fou jugador d'hoquei patins.

## Trajectòria

Començà la seva trajectòria al Rugbi Cornella, passant més tard pel Hoquei Casino Hospitalet, on jugà durant cinc temporades, i el CP Vic, tres temporades més. Ingressà al CF Arrahona de Sabadell, on jugà quatre temporades, i guanyà l'any 1959 el campionat d'Espanya de forma sorprenent. L'any 1960 fitxà pel RCD Espanyol, on jugà les seves quatre darreres temporades com a jugador, en les que guanyà dos campionats d'Espanya i un de Catalunya.
Fou internacional amb la selecció espanyola, amb la qual fou subcampió d'Europa (1959) i del món (1960).
Començà la seva etapa d'entrenador la temporada 1966-67 al CP Vilanova, club amb el que fou campió d'Espanya l'any 1968. Continuà una llarga carrera a les banquetes, dirigint clubs com DC Mataró, AA Noia (1974-76), Cerdanyola CH (1976-78), CP Tordera (1979-81 i 1987), HC Sentmenat (1981-82) o CE Molins de Rei (1983-84).

## Palmarès
### Arrahona

* Campionat d'Espanya:
** 1959

### RCD Espanyol

* Campionat de Catalunya:
** 1961
* Campionat d'Espanya:
** 1961, 1962

### CP Vilanova (entrenador)

* Campionat d'Espanya:
** 1968

## Referències

* ↑ Simon, Lluís. «Mor als 92 anys l’històric jugador internacional i entrenador Ricard Brasal». L'Esportiu de Catalunya, 05-04-2024. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Los hermanos Brasal». Mundo Deportivo, 20-05-1961. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 4 5 6 «Jeroni Brasal Vera». Gran Enciclopèdia Catalana, 31-12-2011. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 «El hockey y sus figuras». Mundo Deportivo, 08-11-1963. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Perfil a rinkhockey». rinkhockey.net. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Hockey Patines». Mundo Deportivo, 27-08-1983. [Consulta: 7 setembre 2016].
# La Canova (les Preses)

La Canova és una masia al terme de les Preses (Garrotxa). Es tracta d'un edifici civil amb teulada a dos vessants, fet amb pedra volcànica. En una dovella de la porta de l'entrada, molt modificada, hi ha inscrit el nom de "CANOVA". A la banda dreta de la casa hi ha una finestra d'estil gòtic. A la façana posterior, molt irregular, hi ha una llinda datada l'any 1747. Davant hi ha una cabana i una era de batre. A la façana esquerra hi ha un cos més modern amb una galeria i un balcó de fusta que proporciona una major harmonia a la casa. En un angle de la façana principal hi ha una escultura de la Verge del Tura realitzada per l'escultor Vila l'any 1966. A l'interior es conserva un foc a terra i el forn. La manca de documentació sobre la casa, podria ser degut a un canvi de denominació. La seva antigor és, però, ben patent pels elements gòtics que hi ha i la data de les successives restauracions del segle xviii.

## Notes

* ↑ «Canova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
# Josep Bonich i Capdevila

Josep Bonich i Capdevila (Viladecans, 12 de novembre de 1914 - Viladecans, 16 de juliol de 1936) fou un futbolista català de la dècada de 1930.
Jugava de davanter centre. Començà a destacar al FC Santboià l'any 1934, on es mostrà com un bon golejador. La temporada 1935-36 jugà al RCD Espanyol, on compaginà l'equip reserva amb el primer equip, jugant amb aquest darrer 5 partits oficials. A mitja temporada va ser cedit al Vic FC. La seva carrera va quedar truncada tràgicament quan va morir ofegat el juliol de 1936 mentre es banyava a Viladecans, juntament amb el jugador del Gavà, Baldiri Vila, qui va intentar salvar-lo.

## Referències

* 1 2 3 «Fitxa de Bonich». Periquito.cat. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Movimiento de fichas». Mundo Deportivo, 09-08-1935. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Ficherías, aún...». Mundo Deportivo, 28-12-1935. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «El delantero del Vich Bonich pereció ayer ahogado». Mundo Deportivo, 17-07-1936. [Consulta: 9 setembre 2020].
# Hannó (218 aC)

Hannó fou un oficial cartaginès enviat a Hispània, que l'any 218 aC va quedar en aquest territori quan Hanníbal va creuar els Pirineus.
Tenia el comandament de deu mil soldats i mil cavallers, per controlar la província entre l'Ebre i els Pirineus. Quan Gneu Corneli Escipió va arribar a Empúries amb un exèrcit romà, moltes tribus i ciutats es van declarar al seu favor, i Hannó alarmat per la ràpida desafecció de la província, va decidir atacar al general romà, però va ser totalment derrotat i el seu exèrcit destruït i ell mateix va caure presoner, segons diuen Polibi i Titus Livi.

## Referències

* ↑ 15.Hanno a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 344
# Jamal Ali

Jamal Ali (àrab: جمال علي) (Iraq, 2 de febrer de 1956) fou un futbolista iraquià de la dècada de 1980 i entrenador de futbol.
Fou internacional amb la selecció de futbol de l'Iraq amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1986. Pel que fa a clubs, destacà a Al-Talaba SC Bagdad.

## Trajectòria com a entrenador

| Equip | Nat | De | A | Resultats | Resultats | Resultats | Resultats |
| Equip | Nat | De | A | P | G | E | P |
| Al-Talaba | | 6 Setembre 2011 | 20 Agost 2012 | 38 | 19 | 11 | 8 |
| Duhok | | 21 Agost 2012 | 10 Febrer 2013 | 15 | 7 | 6 | 2 |
| Al-Naft | | 1 Març 2013 | 18 Setembre 2013 | 20 | 11 | 1 | 8 |
| Al-Mina'a | | 21 Setembre 2013 | 30 Desembre 2013 | 10 | 2 | 4 | 4 |
| Al-Zawraa | | 4 Juliol 2014 | 6 Octubre 2014 | 2 | 1 | 0 | 1 |
| Al Hamriyah | | 9 Maig 2017 | 6 Gener 2018 | 14 | 6 | 3 | 5 |
| Al-Arabi | | 18 Febrer 2018 | 2 Desembre 2018 | 16 | 3 | 2 | 11 |
| Naft Al-Wasat | | 2 Juliol 2020 | 19 Gener 2021 | 19 | 12 | 3 | 4 |

## Referències

* ↑ 1986 FIFA World Cup Mexico Arxivat 3 October 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Hassanin Mubarak. «Player Database». iraqsport.com. Arxivat de l'original el 18 juny 2001.
* ↑ Jamal Ali a National-Football-Teams.com (anglès)
# Liliane Marchais

Liliane Marchais (Malakoff, 24 d'agost de 1935 - Bry-sur-Marne, 9 d'abril de 2020) va ser una activista política comunista francesa.

## Orígens i trajectòria

Nascuda a Malakoff el 24 d'agost de 1935, el seu pare va ser un fabricant d'eines i la seva mare estava desocupada. El 1961, es va casar amb Maurice García, membre del Partit Comunista Francès, amb qui va tenir una filla, Annie. La parella es va divorciar i Liliane es va casar amb Georges Marchais el 1977. Tenien un fill, Olivier. La família vivia a Champigny-sur-Marne, un suburbi al sud-est de París.
Titular d'un certificat d'estudis primaris i un certificat d'aptitud professional, Marchais va treballar com a treballadora del cable per la Companyia General de la Telegrafia sense fils a la seva ciutat natal. Als 15 anys, es va unir a la Unió dels Joves Republicans de França, que va esdevenir el Moviment de Joves Comunistes de França. El 1952, es va unir a el Partit Comunista Francès i a la Confederació General del Treball de França un any després. Va ser executiva de la Federació de Treballadors del Metall entres 1960 i 1964, i va servir en la gestió de el Partit Comunista a Val-de-Marne fins al 1996. Va tenir un paper essencial en el partit mentre el seu espòs era el líder.

## Salut i mort

Després d'un vessament cerebral, va deixar la seva llar a Champigny-sur-Marne i es va mudar a una llar d'avis de Bry-sur-Marne. Va morir de COVID-19 el 9 d'abril de 2020, a l'edat de 84 anys. El secretari nacional del Partit Comunista, Fabien Roussel, va anunciar la seva mort a través d'un comunicat de premsa. Va ser enterrada el 16 d'abril a Champigny-sur-Marne, al costat del seu espòs.

## Referències

* ↑ «La mort de Liliane Marchais, veuve de l'ancien dirigeant du Parti communiste» (en francès). Le Monde, 11-04-2020.
* ↑ «GARCIA Liliane [GRELOT Liliane, épouse GARCIA puis MARCHAIS Liliane.]» (en francès). Le Maitron, 13-04-2020.
* ↑ «Val-de-Marne: Liliane, la veuve de Georges Marchais, est décédée du coronavirus» (en francès). Le Parisien, 09-04-2020.
* ↑ «Liliane Marchais, la veuve de Georges Marchais, est décédée du coronavirus» (en francès). L'Obs, 10-04-2020.
* ↑ Duhamel, Jacques. Jamais sans elles (en francès). Place des éditeurs, 2015. ISBN 978-2-259-24870-9.
* ↑ «Hommage. Liliane Marchais est décédée» (en francès). L'Humanité, 09-04-2020.
* ↑ «Liliane Marchais, figure du PCF et veuve de Georges Marchais, est morte du coronavirus» (en francès). France Bleu, 10-04-2020.
* ↑ «Mort de la veuve de Georges Marchais, Liliane, icône du PC» (en francès). Le Journal des Femmes, 11-04-2020.
* ↑ «Liliane Marchais sera inhumée jeudi à Champigny-sur-Marne» (en francès). Le Parisien, 10-04-2020.
# Messier 66

Messier 66 (M66 o NGC7099) és una galàxia espiral intermèdia visible a la constel·lació del Lleó. Va ser descoberta independentment per Charles Messier i Pierre Méchain en 1780. Juntament a la galàxia M65 i la galàxia NGC 3628 formen el grup de galàxies conegut com el Triplet del Lleó, sent de les tres galàxies la més lluminosa.
M66 es troba a una distància de 36 milions d'anys llum de la Terra i té un radi de prop de 48.000 anys llum. La seva magnitud aparent és 8,9 el que correspon a una magnitud absoluta de prop -21,3. Es creu que M66 i NGC 3628 van interaccionar ara farà uns 800 milions d'anys, els resultats d'aquesta interacció gravitacional seria:
* Una densitat de matèria extremadament elevada al seu nucli,
* Una massa molecular elevada en relació a la seva massa atòmica,
* Una regió HII que sembla haver desaparegut d'un dels seus braços espirals, pot ser degut a aquest fet que un dels seus braços és força més gran que els altres, i que el repartiment de la pols interestel·lar es presenta modificat. Aquesta és la causa que M66 estigui present a l'Atles de galàxies peculiars (Atlas of Peculiars galaxies).

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD. Data de consulta: 27 juliol 2014.
* ↑ «A catalog of visually classified galaxies in the local (z ~ 0.01) universe». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 15-04-2015, pàg. 27. DOI: 10.1088/0067-0049/217/2/27.
* 1 2 «Messier 66». [Consulta: 10 gener 2018].
* ↑ «Messier 66». [Consulta: 11 gener 2018].
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ «Characterizing supernova progenitors via the metallicities of their host galaxies, from poor dwarfs to rich spirals» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2008, pàg. 999–1008. DOI: 10.1086/524654.
* ↑ Armando Gil de Paz «The GALEX Ultraviolet Atlas of Nearby Galaxies». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 01-12-2007, pàg. 185–255. DOI: 10.1086/516636.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ Zhang Xiaolei, Wright Melvyn, Alexander Paul «High-Resolution CO and HI Observations of the Interacting Galaxy NGC 3627». Astrophysical Journal, 418, 1993, pàg. 100.(anglès)

## Enllaços externs

* SEDS (anglès)
* Dades astronòmiques SIMBAD (anglès)
# La Burquera

La Burquera, o la Borquera, és una entitat de població del municipi d'Alcover a la comarca de l'Alt Camp. La urbanització se situa al sud-oest del nucli urbà d'Alcover i s'hi localitzen boscos de pins i camps de conreu.

## Referències

* ↑ «La Burquera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya». www.icgc.cat. Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2016. [Consulta: 23 octubre 2016].
* ↑ «Municat». www.gencat.cat/municat. Direcció General d'Administració Local, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 20 de novembre 2015. [Consulta: 23 octubre 2016].
* ↑ «La Burquera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Josep Bonet

Josep Bonet és el nom dels següents personatges:
* Josep Bonet del Río (1889-1965), pintor, comerciant i polític barceloní.
* Josep Bonet i Cufí (1913-1982), polític gironí.
* Pep Bonet Bertran (Barcelona, 1941), arquitecte i dissenyador català.
* Josep Bonet Segura (Almoines, 1951 - 2020), poeta valencià
* Carles Josep Bonet i Revés (Lleida, 1954), matemàtic i polític català.
* José Bonet Solves (València, 1955), matemàtic valencià.
* Pep Bonet (Colònia de Sant Jordi, 1974), cineasta i fotògraf mallorquí.
# La tregua (pel·lícula de 2003)

La tregua és una pel·lícula mexicana basada en el llibre homònim de Mario Benedetti, dirigida per Alfonso Rosas Priego fill i que es va estrenar en 2003.

## Sinopsi

La tregua està adaptada del llibre de Mario Benedetti del mateix nom. La pel·lícula narra la vida de Martín Santomé, empleat d'oficina de més de 50 anys i pròxim a retirar-se que es troba embussat en la mediocritat i rutina de la seva vida. Viu únicament amb els seus tres fills, Jaime, Esteban i Blanca, de personalitats contrastants. En la mateixa oficina on treballa coneix a Laura Avellaneda, jove de 24 anys amb la qual començarà a tenir un romanç, on trobarà el reverdir dels millors anys de la seva vida.

## Repartiment

* Gonzalo Vega és Martín Santomé.
* Adriana Fonseca és Laura Avellaneda.
* Arath de la Torre és Esteban Santomé.
* Rodrigo Vidal és Jaime Santomé.
* Maité Embil és Blanca Santomé.
* Guillermo Murray és Sr. Valverde.
* Norma Lazareno és Rosa.
* Socors Bonilla és Pilar.
* Claudia Vega és Lidia Valverde.

## Anècdotes

* La tregua va marcar el debut en cinema de l'estrella de telenovel·les Adriana Fonseca.

## Vegeu també

* La tregua (pel·lícula de 1974)

## Referències

* ↑ "La tregua", de Alfonso Rosas Pliego, se estrena en octubre, El Proceso, 16 de setembre de 2003
* ↑ La tregua de Mario Benedetti rdn.pe
# Jamalabad

Jamalabad, Narasimha-angadi, Narasimha Ghada, localment Jamalagadda o Gadaikallu, és una antiga fortalesa al costat d'un llogaret, a l'estat de Karnataka, districte de South Kanara. La població el 1871 era de 1.112 persones.
La fortalesa fou fundada per Tipu Sultan el 1784 i la va anomenar per la seva mare Jamalabee. Estava situada en una roca inaccessible a 554 metres, a l'oest del poble. Capturada pels britànics el 1799 però al cap de poques setmanes va caure en mans d'un pretendent del tron de Mysore. Atacada pels britànics va resistir sis setmanes i només es va rendir després d'un fort bombardeig (juny de 1800); el comandant de la guarnició es va suïcidar. La Gaseta Imperial de 1885 diu que fou destruïda pel raja de Kodagu (Coorg) el 1799.

## Referències

* The Imperial Gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, London, Trübner & co.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Jayena

Jayena és un municipi situat en la part suroriental de la comarca de Alhama (província de Granada). Limita amb els municipis d'Agrón, Alhendín, El Padul, Albuñuelas, Otívar, Alhama de Granada i Arenas del Rey.
# L'or de l'atzur

L'or de l'atzur és una pintura de Joan Miró feta el 1967 i que actualment es conserva a la Fundació Joan Miró de Barcelona. En aquesta obra es pot veure la importància que manté la simbologia de Joan Miró en la seva obra al llarg de tota la seva carrera.

## Descripció

En aquesta obra tornen a aparèixer representats molts dels símbols mironians dels anys 40: Estels, planetes, dones, línies ondulants, probablement un ocell. Destaca el color groc àcid que envolta una zona de color atzur, que està envoltat d'una aurèola blanca (zona sense pintar on s'entreveu l'emprimació blanca de la tela).
Joan Miró va comentar el seu viatge al Japó:
| « | Des que era jove tenia molt interès en el ukiyo-e del Japó, i em va impressionar molt la manera de reaccionar els japonesos davant d'una gota d'aigua, una pedreta, un grapat de sorra, coses que sembla que no tenen sentit. | » |
| — Joan Miró |||

## Referències

* ↑ «Fitxa de l'obra al web del museu», 2011. [Consulta: 13 octubre 2011].
* ↑ (Clavero, 2010) p.110)
* ↑ Kameda, Masao. Joan Miró to Nihon. Hônichi to te ni fureta nihonbi. Nara: Nihonbunkkashi Kenkyu, 25/07/1995. , transcrit de la guia de la fundació p.110

## Bibliografia

* Clavero, Jordi J. Fundació Joan Miró. Guia de la Fundació. Barcelona: Ediciones Polígrafa, 2010. DL B.10.061.2010. ISBN 978-84-343-1242-5.
* Dupin, Jaques; Lelong-Mainaud, Ariane. Joan Miró Catalogue raisonné. Paintings. Volume IV:1959-1968. París: Daniel Lelong Éditeur, 2002. DL B.10.061.2010. ISBN 2-86882-056-5.
* Erben, Walter. Miró. Editorial Taschen, 1/03/2004. ISBN 978-3-8228-2358-3.
* Malet, Rosa Maria. La Fundació Joan Miró i les seves col·leccions. Barcelona: Polígrafa, 1993. ISBN D.L. B-1804-1990.
# Graham

«Graham» té aquests significats:
* Biografies:
** Prenom:
*** Graham Chapman (1941, Leicester, Leicestershire, Anglaterra - 1989), còmic, escriptor i actor britànic.
*** Graham Clark (Lancashire, Anglaterra, 1941), tenor d'òpera anglès.
*** Graham Coxon (1969, Rinteln), cantautor i guitarrista alemany.
*** Graham Greene (Berkhamsted, Hertfordshire, 1904 - Vevey, Suïssa, 1991), escriptor, dramaturg, guionista i crític anglès.
*** Graham Greene (actor) (Six Nations, Ontario, Canadà, 1952), actor amerindi oneida.
*** Graham Hancock (Edimburg, 1950), sociòleg i escriptor.
*** Graham Hill (Hampstead, Londres, 1929 - 1975), pilot de curses automobilístiques britànic.
*** Graham Jarvis (Sturry, Kent, Anglaterra, 1975), pilot de trial.
*** Graham McRae, pilot de curses automobilístiques neozelandès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
*** Graham Noyce (Hampshire, Anglaterra, 1956 o 1957), pilot de motocròs.
*** Graham Whitehead, pilot de curses automobilístiques anglès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
*** Alan Graham MacDiarmid (Masterton, Nova Zelanda, 1927 - 2007), químic i professor universitari neozelandès.
*** Alexander Graham Bell (Edimburg, 1847 – Cape Breton Island, 1922), inventor del telèfon.
*** Damon Graham Devereux Hill (Londres, 1960), pilot de Formula 1.
*** David Graham Baird (Nova York, 1854 – Elizabeth, Nova Jersey, 1913), jugador d'escacs.
*** James Graham Ballard (Xangai, 1930 - 2009), escriptor anglès.
** Cognom:
*** Billy Graham (1918), predicador estatunidenc.
*** Colin Graham (Hove, East Sussex, 1931 – Saint Louis, 2007), director d'òpera, teatre i televisió britànic.
*** Heather Graham (Milwaukee, Wisconsin, 1970), actriu estatunidenca.
*** Robert Graham (Ciutat de Mèxic, 1938 – Santa Monica, Califòrnia, 2008), escultor i arquitecte nord-americà.
*** Sylvester Graham (1794 - 1851), nutricionista nord-americà.
*** Thomas Graham (Glasgow, 1805 - 1869), químic britànic.
* Miscel·lània:
** Llei de Graham
** Pa Graham, aliment alt en fibra.
# Legió Panetier

La Légion de Panetier va ser un dels batallons de tropes reialistes creats pel comte de Panetier.
La unitat va comptar amb uns 400 homes, amb el reforç de 94 homes escapats del Setge de Toló, que van lluitar al costat de les tropes espanyoles del general Antonio Ricardos en la Guerra Gran entre el Regne d'Espanya i la França Revolucionària, en la que van defensar Portvendres el maig de 1794, sent evacuats per mar per evitar la seva captura i guillotinament, i a Zamora el 5 de gener de 1796.
Foren comandats pel comte de Panetier, i a la seva mort en gener de 1794 pel general Santa-Clara.
# Jaume Salvador i Pedrol

Jaume Salvador i Pedrol (Barcelona, 1649 - Ídem, 1740), va ser un botànic i apotecari català. Membre de la Família Salvador, era fill de Joan Salvador i Boscà i pare de Joan i Josep Salvador i Riera.
El seu pare tenia una farmàcia al carrer Ample de Barcelona, on es va formar com a farmacèutic. Va completar els seus estudis a Montpeller, especialment en ciències naturals. Va mantenir contacte amb insignes botànics de tot Europa, com Joseph Pitton de Tournefort, Pierre Magnol, Paolo Silvio Boccone o John Ray.
Va ser admès al Col·legi de Barcelona el 1669. Va recopilar plantes pel sud de França, pels Pirineus, el Montseny i Montserrat. En 1698 va entrar a formar part del Consell de Cent de Barcelona. Va ampliar les col·leccions i la biblioteca que li havia llegat el seu pare. Al 1723 va crear, juntament amb el seus fills, un jardí botànic a Sant Joan Despí.
Hi ha una escultura seva a la façana del Museu Martorell de Barcelona, obra de l'escultor Eduard Alentorn.

## Referències

* ↑ «Jaume Salvador i Pedrol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Jaume Salvador». Art Públic. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 3 maig 2018].
# Lianbinita

La lianbinita és un mineral de la classe dels minerals orgànics.

## Característiques

La lianbinita és un compost orgànic de fórmula química (NH₄)(C₂H₃O₃)(C₂H₄O₃), sent el quart mineral glicolat trobat fins a la data. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d'abril de 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Químicament es troba relacionada amb la lazaraskeïta, la stanevansita i la jimkrieghita.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 22730, i al projecte RRUFF, amb el número de mostra: r220025.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Western end, a la serralada de Pusch del comtat de Pima (Arizona, Estats Units). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lianbinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juliol 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 73». European Journal of Mineralogy, 35, 3, 19-06-2023, pàg. 397–402. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-397-2023 [Consulta: 6 juliol 2023].