OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Angelo Tartaglia

Angelo Broglio da Lavello (1370 - 1421), més conegut com a "Tartaglia", va ser un condottiero italià, un dels mercenaris més famosos de l'edat mitjana.

## Biografia

Va néixer a Lavello (Basilicata) probablement el 1370, es va formar a l'escola militar de Ceccolo Broglia i va servir la República de Florència, amb la qual acompanyat de Muzio Attendolo Sforza el 1406 va prendre la ciutat de Pisa, i també va servir la República de Siena. En 1409, Tartaglia va lluitar al servei de Ladislau I de Nàpols, va defensar Perusa i Civitavecchia dels atacs de Braccio da Montone i conquistar Roma, posant en fugida a l'antipapa Joan XXIII.
En agraïment, Ladislau li va donar el títol de senyor de Toscanella en 1413. Amb la mort del rei de Nàpols, va servir l'Estats Pontificis, va conquistar Assís i altres territoris entre Lazio i Umbria. Tartaglia va ser arrestat per la seva rival Muzio Attendolo Sforza i, després de ser torturat, va ser decapitat a Aversa el 1421.

## Referències

* ↑ Panvinio, Onofrio. Le vite de' Pontefici di Bartolommeo Platina cremonese, dal Salvator nostro fino a Benedetto 14 (en italià). a spese della Compagnia, 1744, p. 396.

## Vegeu també

* Condottiero

## Enllaços externs

* «Angelo Tartaglia di Lavello, capitano di ventura del primo Quattrocento» (en italià). consiglio.basilicata.it. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 14 febrer 2013].
# The Levitants

The Levitants són un grup de música d'influències post-punk i after-punk format a Valladolid l'any 2011. Està format per Sergio Isabel (veu i guitarra), Juan Izquierdo (veu, teclats, sintetitzador), i Daniel Alconada (bateria i percussió).

## Discografia

El grup té tres discos:
* Gravity for the Masses (2013), gravat als Dobro Estudios (Valladolid) i produït per Javier Vielba.
* Coimbra (2016), gravat als estudis La Leñera (Valladolid).
* Enola (2018), gravat als Dobro Estudios de Valladolid, produït per Javier Nieto, i editat el 2019 a Subterfuge Records.

## Referències

* ↑ González, Javier. «Entrevista: The Levitants» (en castellà). El Giradiscos, 23-03-2020. [Consulta: 26 gener 2021].
* 1 2 3 «The Levitants» (en castellà). Riffbizz. [Consulta: 18 gener 2021].
* ↑ «The Levitants» (en castellà). Subterfuge Records. [Consulta: 18 gener 2021].
# Umeå

Umeå (en finès:Uumaja) és una ciutat universitària de Västerbotten a Suècia.
Umeå és la ciutat més gran de Norrland, la capital del comtat de Västerbotten i la seu del municipi d'Umeå. La seu del municipi té 74.645 habitants (2005) i el total municipal 114.075 (2009).
Umeå és un centre de recerca i educació de Suècia, té dues universitats amb més de 30.000 estudiants. La ciutat ha estat escollida Capital europea de la cultura per l'any 2014.

## Història

La primera menció escrita d'Umeå és del segle xiv. Els comtats del nord de Suècia, incloent Västerbotten i Norrbotten, estaven habitats pel poble sami. Probablement les raons de l'assentament eren la proximitat del riu.
Va perdre el seu privilegi de població l'any 1592 i va ser tornada a fundar el 1622 pel rei Gustau Adolf. El 1638 només tenia 40 cases. Va patir els atacs russos de 1714 i 1720 quan va ser totalment cremada. El 1809 l'exèrcit rus va prendre la ciutat i la va retenir de juny a agost.
El juny de 1888, un incendi devastà la ciutat i en la restauració s'hi van plantar bedolls platejats per prevenir un futur incendi. Per aquesta raó la ciutat és coneguda com a "Björkarnas Stad", (la ciutat dels bedolls) o "El petit estocolm".

## Geografia

Umeå està situada al Golf de Bòtnia a la desembocadura del riu Ume al sud de Västerbotten. És la ciutat més gran al nord d'Estocolm-Uppsala. Holmsund li serveix de port. Està connectat per ferri amb Vaasa de Finlàndia.
El clima d'Umeå és subàrtic, amb influència hivernal del Corrent del Golf.

## Universitats

La ciutat acull la Universitat d'Umeå i el campus d'Umeå de la Universitat Sueca de Ciències Agricoles.

## Llocs destacats

* Guitars – the Museum, museu de guitarres elèctriques.
* Västerbottens museum, Museu comarcal
* Döbelns park

## Referències

* ↑ Statistics Sweden
* ↑ (suec) 1300-1652 Umeå kommun Arxivat 2012-02-14 a Wayback Machine. - Umeå official website. Retrieved 26 August 2008
* ↑ «living in Umeå - International Office». Arxivat de l'original el 2008-09-16. [Consulta: 31 juliol 2011].
* ↑ (suec) 1714-1809 - Umeå kommun Arxivat 2016-01-09 a Wayback Machine. - Umeå official website. Retrieved 26 August 2008
* ↑ «Did you know that...? - Umeå University». Arxivat de l'original el 2008-10-26. [Consulta: 31 juliol 2011].
* ↑ «PDF». Arxivat de l'original el 2021-02-13. [Consulta: 31 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Umeå Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine., official site
* Umeå Capital of Culture 2014 Arxivat 2008-02-24 a Wayback Machine., official site
* Umeå Region, official site
* Umeå Tourist Office Arxivat 2011-10-04 a Wayback Machine., official site
# Brumal

Brumal és una pel·lícula espanyola dirigida el 1989 per Cristina Andreu Cuevas, qui també és autora del guió, basat en el llibre Los altillos de Brumal de Cristina Fernández Cubas. Fou rodada a Ponferrada i Peñalba de Santiago (Bierzo). Es tracta d'un retrat intimista que no va tenir bona acollida del públic.

## Argument

Adriana Lamurta i la seva mare viuen a Brumal, un llogaret remot i estrany que un dia abandonen per marxar a la ciutat. Quan la mare mor, Adriana, que ja té 34 anys, torna a Brumal.

## Repartiment

* Lucia Bosé - Mare
* Paola Dominguín - Adriana
* Bárbara Lluch - Adriana jove
* José Coronado - fals capellà
* Santiago Ramos - Félix
* Kiti Mánver - Laura

## Premis

Cristina Andreu Cuevas fou nomenada al Goya al millor director novell de 1989 pel seu treball a aquesta pel·lícula.

## Referències

* ↑ La Casa de Cultura de Ponferrada proyecta Brumal, una película rodada en el Bierzo, El Bierzo Digital, 23 d'octubre de 2018
* ↑ Brumal, El País, 14 de febrer de 1992
* ↑ Brumal al web dels Premis Goya
# Acetat d'octil

L'acetat d'octil (en anglès:Octyl acetate o octyl ethanoate), és un èster que es forma per la reacció entre octanol (octil alcohol) i àcid acètic. Es troba principalment a les taronges i altres cítrics.
L'acetat d'octil es pot sintetitzar per la reacció de condensació:
    C₈H$_{17}$OH + CH₃COOH → C$_{10}$H$_{20}$O₂ + H₂O

## Usos

Per la seva olor de fruita l'acetat d'octil es fa servir com a base de gustos artificials i en perfumeria. també és un solvent per a les ceres de nitrocel·lulosa, olis i algunes resines.

## Referències

* ↑ Panten, Johannes; Surburg, Horst «Flavors and Fragrances, 1. General Aspects» (en anglès). Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2015. DOI: https://doi.org/10.1002/14356007.a11_141.pub2.
* ↑ «Acetic acid, octyl ester». National Institute of Standards and Technology.
* ↑ Brechbill, Glen O. «Classifying Aroma Chemicals». Fragance Books Inc., 2007.
# Umbundu

L'umbundu (o kimbari, o mbundu Benguela o mbundu meridional, etc.) és una llengua bantu del grup R que parlen més de 6.000.000 d'umbundus, a l'oest d'Angola, país en el que és considerada llengua nacional. Segons el joshuaproject, hi ha grups minoritaris d'umbundus a Namíbia. El umbundu es parla a les províncies de Benguela, Huambo i de Bié. El seu codi ISO 636-3 és umb, el seu codi al glottolog és umbu1257 i el seu codi Guthrie és R.11.

## Família lingüística

L'umbumbu és una llengua bantu del grup R que forma part del subgrup de les llengües umbundus (R.11-R14). Les altres llengües del mateix subgrup són l'nyaneka, el ndombe i el nkumbi. Segons el glottolog, aquestes llengües formen part del grup lingüístic de les llengües herero-nkumbi-wambo, juntament amb els llengües hereros i les llengües ndongues (wambos a l'etnologue).

## Dialectes

El mbalundu és un dialecte de l'umbundu.

## Fonologia

L'umbundu té tres tons: baix, alt i mig-alt. El primer accent agut (á) en una paraula representa un to alt. Els accents aguts successius representen els tons més baixos respectivament. El to baix està representant per un accent greu (à). Les síl·labes que no estan marcades tenen el mateix to que les síl·labes precedents.

## Vocabulari

* Benvingut - Ukombe weya ("l'hoste ha arribat")
* Hola - Wakolapo? (sg); Wakolipo? (pl)
* Com estàs? - Wakolapo? (sg); Wakolipo? (pl)
* Estic bé, gràcies, i tu?? - Ndakolapo (Estic bé); Twakolapo (estem bé)
* Com et dius? - Velye olonduko vene? (frm); Helye onduko yove? (inf)
* Hem dic ... - Onduko yange ame ...
* D'on ets? - Pi ofeka yove? ("On esta el teu país?")
* Sóc de ... - Ofeka yange ... ("El meu país és ...")
* Bon dia - Utanya uwa
* Bona tarda - Ekumbi liwa
* Bon vespre - Uteke uwa
* Bona nit - Uteke uwa; Pekelapo ciwa ("Dorm bé")
* Adéu - Ndanda. ("I went")
* Parles anglès? - Ove ovangula umbundu?
* Parles umbundu? - Ove ovangula umbundu?
* Perdona - Ngecele (sg); Twecele (pl)
* Si us plau- Ndinge ohenda.
* Gràcies - Ndapandula (sg); Twapandula (pl)
* Respondre - Lacimwe

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

L'umbundu és una llengua de comunicació àmplia (EGIDS 3). És utilitzat en el treball, els mitjans de comunicació de massa. Té estatus oficial a la seva regió, però no fora d'ella. Està estandarditzada, té diccionari, gramàtica i el 1963 s'hi va traduir la Bíblia. S'escriu en alfabet llatí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Umbundu». ethnologue. [Consulta: 27 gener 2015].
* 1 2 3 «Language: Umbundu». joshuaproject. [Consulta: 27 gener 2015].
* 1 2 «Umbundu». glottolog. [Consulta: 27 gener 2015].
* 1 2 «R». ethnologue. [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Umbundu in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 27 gener 2015].
# Antístia (esposa de Pompeu)

Antístia (llatí: Antistia) va ser una dama romana filla de Publi Antisti i de Calpúrnia.
Es va convertir en la primera esposa de Pompeu el Gran després que aquest fos acusat de saqueig. El jutge del judici de Pompeu era Publi Antisti, el pare d'Antístia, amb qui Pompeu va fer un tracte per casar-se amb la seva filla a canvi de ser absolt.
El matrimoni no va durar. Antístia es va divorciar del seu marit l'any 82 aC per ordre de Sul·la, que va obligar Pompeu a casar-se amb la seva filla Emília.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles 17. "Pompeu", IX
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 209.
# The Life Aquatic with Steve Zissou

The Life Aquatic with Steve Zissou és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Wes Anderson i estrenada El 2004.

## Argument

En l'ocàs de la seva vida i com a última etapa cap al seu destí, l'oceanògraf Steve Zissou surt a la recerca del misteriós tauró-jaguar que ha matat el seu vell còmplice. A bord del Belafonte cohabiten així la seva dona, una periodista anglesa embarassada, una tripulació cosmopolita i un fill pròdig putatiu...

## Repartiment

* Bill Murray: Steve Zissou
* Owen Wilson: Ned Plimpton
* Cate Blanchett: Jane Winslett-Richardson
* Anjelica Huston: Eleanor Zissou
* Willem Dafoe: Klaus Daimler
* Jeff Goldblum: Alistair Hennessey
* Michael Gambon: Oseary Drakoulias
* Noah Taylor: Vladimir Wolodarsky
* Bud Cort: Bill Ubell
* Seu Jorge: Pelé dos Santos
* Robyn Cohen: Anne-Marie Sakowitz
* Waris Ahluwalia: Vikram Ray
* Niels Koizumi: Bobby Ogata

## Al voltant de la pel·lícula

* Le pel·lícula és una paròdia i un homenatge a Jacques-Yves Cousteau, el cèlebre oceanògraf comandant del Calypso. Wes Anderson ja havia fet una al·lusió a Jacques-Yves Cousteau a Rushmore.
* L'actor i cantant brasiler Seu Jorge interpreta Pelé dos Santos, un membre de l'equip de Steve Zissou que passa el seu temps cantant, en portuguès i a la guitarra clàssica, clàssics de David Bowie. Aquestes cançons, que tenen una gran influència sobre el ritme i l'ambient de la pel·lícula existeixen sota la forma d'un àlbum: The Life Aquatic Studio Sessions.
* El vaixell de Steve Zissou és el «Belafonte», fa l'ullet a Harry Belafonte, el cantant que ha fet conèixer la música Calypso, nom del vaixell de Jacques-Yves Cousteau.
* Zissou era el malnom de Maurice Lartigue, el gran germà del fotògraf Jacques Henri Lartigue, a qui Wes Anderson fa l'ullet a la seva precedent pel·lícula Rushmore.
* Plimpton és el nom d'un il·lustrador americà, Bill Plympton al qual Quentin Tarantino va retre ja homenatge a Kill Bill.

## Enllaços externs

* Pàgina de la pel·lícula a l'IMDb
# Angelo Pilotto

Angelo Pilotto (Treviso, 1895 - ?) fou un baríton italià.
Va estudiar cant a Pàdua amb Orefice i va debutar el 1917 al Teatro Borghi Tosi de Ferrara com a Escamilio a Carmen de Bizet.
La Temporada 1932-1933 va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en anglès). Forgotten Opera Singers. [Consulta: 25 febrer 2018].
# Brumley

Brumley és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brumley tenia 102 habitants, 41 habitatges, i 27 famílies. La densitat de població era de 82 habitants per km².
Dels 41 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.500 $ i la renda mediana per família de 25.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 10.468 $. Entorn del 4% de les famílies i el 15,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brumley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brumley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Acetat de ferro(III)

Acetat fèrric és el compost de coordinació amb la fórmula [Fe₃O(OAc)₆(H₂O)₃]OAc (OAc$^−$ is CH₃CO₂$^−$), és una sal composta pel catió [Fe₃(μ₃-O)(OAc)₆(H₂O)₃]$^+$ i un anió acetat.

## Usos

Materials preparats escalfant acetat de ferro, àcid acètic i aire, es fan servir com tints i mordent.

## Referències

* 1 2 J., Burgess; M. V., Twigg. R. Bruce, King. Encyclopedia of inorganic chemistry. 2nd. New York: Wiley, 2005. ISBN 978-0-470-86078-6.
* ↑ H., Brearley; F., Ibbotson [2015-04-18]. The Analysis of Steel-Works Materials. London ; New York: Longmans, Green, 1902 [Consulta: 31 març 2018]. Arxivat 2015-04-18 a Wayback Machine.
# Blai Padró i Obiols

Blai Padró i Obiols (Manresa, Bages, 13 de febrer de 1873 - 6 de novembre de 1934) fou un intel·lectual i humanista catòlic.
Fou un pedagog del folklore català, sobretot pel que fa a les cançons populars. Col·laborà amb l'Orfeó Manresà, entitat de la qual fou el president entre els anys 1910 i 1911. Fou fundador dels Amics del Cant Gregorià i contribuí a restaurar a Manresa la Festa de Sant Jordi.

## Biografia

Fill de Francesca Obiols Rosal i Anton Padró Cornet, que feia llançadores. De jove va sentir vocació sacerdotal i als 12 anys va cursar estudis als seminaris de Vic i posteriorment a Barcelona. Però no sentint prou ferma la seva vocació, va tornar a residir a Manresa, on estudià Càlcul Mercantil i Comptabilitat.
L'any 1899 es casà amb Concepció Gonzàlez Malrich i tingueren nou fills. En segones núpcies es casà amb Concepció Roset Rubinat, l'any 1922 i tingueren tres fills.
Quant a la seva vida professional, l'any 1904, als 31 anys, ingressà a la Caixa d'Estalvis de Manresa com auxiliar, on el seu sogre Juan González Pérez ocupava el càrrec d'administrador-cap d'oficina. Després exercí el càrrec d'administrador de la societat "Gas de Manresa" fins al 1911.
El febrer de 1911 embarcà cap Amèrica per fer de mestre. Un any després va tornar per treballar a la Companyia Anònima Manresana d'Electricitat. El 1919 exercí el càrrec d'administrador de la Caixa d'Estalvis de Manresa.

## Centre Excursionista de la Comarca de Bages

El 1926 succeí al doctor Oleguer Miró i Borràs en la direcció del butlletí del Centre Excursionista de la Comarca de Bages. D'aquesta entitat excursionista també en fou secretari, vicepresident del Consell Directiu i membre del Consell Superior.

## Obra

El 1932 publicà a Manresa el llibre Gramàtica elemental de la Llengua Llatina que tenia el mèrit de ser, modernament, la primera gramàtica llatina escrita en català. De jove va escriure diverses poesies que anomenà Fruits Primerencs.
Disperses en el butlletí del Centre Excursionista de la Comarca de Bages s'hi troben un bon nombre de cançons populars catalanes recollides a la comarca, les quals en Blai Padró anava publicant de tant en tant, amb el desig, deia ell "que el Centre contribueixi a la renaixença musical de Catalunya, ja que en la música popular i no en cap d'altre, els autors poden extreure'n les essències millors per les seves creacions personals".

## Bibliografia

* Butlletí del Centre Excursionista de la Comarca de Bages Núm. 175 any 1934
* Revista il·lustrada Jorba (Núm. 309) Juny de 1935
* El Centre Excursionista de la Comarca de Bages: 1905-2005, Glòria Ballús i Casòliva.

## Vegeu

* Josep Padró i Sala

## Enllaços externs

* Biografia
* Gramàtica Elemental de la Llengua Llatina
# Umeboshi

Umeboshi (en japonès:梅干; literalment ume assecat") són fruits ume en vinagre. Ume (Prunus mume) és una espècie de fruit d'un arbre del gènere Prunus. Umeboshi són una mena popular de tsukemono i són extremament àcids i salats, encara que també n'hi ha de dolços. Sovint acompanya l'arròs típic de l'esmorzar.
umezuke és ume no assecat (梅漬け).

## Referències

* ↑ Tsuji, S. Japanese Cooking: A Simple Art. Kodansha International Limited, 2007, p. 317. ISBN 978-4-7700-3049-8.
* ↑ «Umeboshi: perfect in any culinary pickle | The Japan Times». Arxivat de l'original el 2013-01-17. [Consulta: 4 juny 2018].

## Enllaços externs

* Homemade pickled ume and various recipes
# Antístenes

Antístenes és el nom dels següents personatges:
* Antístenes d'Agrigent, ciutadà d'Agrigent.
* Antístenes d'Atenes (436 aC-366 aC), filòsof cínic atenenc, fill d'un altre filòsof del mateix nom.
* Antístenes d'Esparta, almirall espartà a la guerra del Peloponès; el 412 aC.
* Antístenes de Rodes, historiador grec que va viure a l'entorn de l'any 200 aC.
# The Life Pursuit

The Life Pursuit és un àlbum de la banda escocesa de twee pop Belle & Sebastian. Ha estat el més venut de la trajectòria de la banda, arribant al número 8 de les llistes britàniques i al 65 de les nord-americanes.

## Track listing

(Totes les cançons escrites per Belle and Sebastian)
* "Act of the Apostle" – 2:55
* "Another Sunny Day" – 4:04
* "White Collar Boy" – 3:20
* "The Blues Are Still Blue" – 4:08
* "Dress Up in You" – 4:23
* "Sukie in the Graveyard" – 3:00
* "We Are the Sleepyheads" – 3:33
* "Song for Sunshine" – 4:06
* "Funny Little Frog" – 3:08
* "To Be Myself Completely" – 3:17
* "Act of the Apostle II" – 4:20
* "For the Price of a Cup of Tea" – 3:19
* "Mornington Crescent" – 5:40

## Màxima posició a les llistes

| Llista | Posició |
| Regne Unit | 8 |
| EUA | 65 |
| Canadà | 47 |
| Suècia | 20 |
| Àustria | 60 |
| Suissa | 56 |
| Austràlia | 48 |
# Tyrannochthonius avernicola

Tyrannochthonius avernicola és una espècie d'aràcnid de l'ordre Pseudoscorpionida de la família Chthoniidae.

## Distribució geogràfica

Es troba de forma endèmica a Alabama (Estats Units).

## Referències

* ↑ «Texas A&M University». Arxivat de l'original el 2014-10-13. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Angelo Poliziano

Angelo Poliziano o Angelo Ambrogini (Montepulciano, 14 de juliol de 1454-Florència, 24 de setembre de 1494) fou un humanista i poeta italià.

## Biografia

Va perdre el seu pare en una vendetta i als deu anys va marxar a Florència a fer estudis; nen prodigi, de sorprenent sensibilitat, al cercle mediceo va aprendre llatí i grec amb notables filòlegs; als setze anys podia escriure versos en grec i als divuit va traduir els llibres II, III, IV i V de la Ilíada a hexàmetres llatins, deixant enrere els intents previs de Leonardo Bruni i Lorenzo Valla. Això va atreure l'atenció de Llorenç el Magnífic, al qual va fer de secretari privat el 1473.
Traduí, a més, al llatí l'Enchiridion d'Epictet de Hieràpolis, el Càrmides de Plató i algunes Històries d'Heròdot. Va ser el primer filòleg occidental que va poder rivalitzar amb els immigrants grecs en el coneixement del grec clàssic; també va ser el primer que va introduir esmenes en textos grecs clàssics. A partir de 1480, va començar a donar classes de literatura grega i llatina. Alguns dels que van assistir a les seves classes van ser Miquel Àngel Buonarroti, l'erudit alemany Johannes Reuchlin i els humanistes anglesos Thomas Linacre i William Grocyn. Posseïa, segons sembla, un encant irresistible. Va ser tutor dels fills de Llorenç el Magnífic, que va ser amic seu i el seu protector. Poc després de la seva mort, va morir ell mateix, en plena invasió francesa de la Toscana.

## Bibliografia

* Rudolf Pfeiffer, Historia de la filología clásica. Madrid: Gredos, 1981.