OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Litografia quàntica

La litografia quàntica és un tipus de fotolitografia, que explota propietats no clàssiques dels fotons, com ara l'entrellaçat quàntic, per aconseguir un rendiment superior a la litografia clàssica ordinària. La litografia quàntica està estretament relacionada amb els camps de la imatge quàntica, la metrologia quàntica i la detecció quàntica. L'efecte explota l'estat mecànic quàntic de la llum anomenat estat NOON. La litografia quàntica va ser inventada pel grup de Jonathan P. Dowling al JPL, i ha estat estudiada per diversos grups.
De particular importància, la litografia quàntica pot superar el criteri clàssic de Rayleigh per al límit de difracció. La fotolitografia clàssica té una resolució d'imatge òptica que no pot ser inferior a la longitud d'ona de la llum utilitzada. Per exemple, en l'ús de la fotolitografia per produir xips d'ordinador en massa, és desitjable produir característiques cada cop més petites al xip, que clàssicament requereix moure's a longituds d'ona cada cop més petites (ultraviolada i raigs X), la qual cosa comporta un cost exponencialment més gran. per produir els sistemes d'imatge òptica a aquestes longituds d'ona òptiques extremadament curtes.
La litografia quàntica explota l'entrellat quàntic entre fotons especialment preparats en estat NOON i fotoresistències especials, que mostren processos d'absorció de diversos fotons per aconseguir la resolució més petita sense el requisit de longituds d'ona més curtes. Per exemple, un feix de fotons vermells, entrellaçats 50 a la vegada en l'estat del migdia, tindria el mateix poder de resolució que un feix de fotons de raigs X.
El camp de la litografia quàntica està en la seva infància, i encara que s'han dut a terme proves experimentals de principis utilitzant l'efecte Hong–Ou–Mandel, encara està molt lluny dels usos pràctics.

## Referències

* ↑ A. N. Boto; etal Phys. Rev. Lett., 85, 13, 2000, pàg. 2733–6. arXiv: quant-ph/9912052. Bibcode: 2000PhRvL..85.2733B. DOI: 10.1103/PhysRevLett.85.2733. PMID: 10991220.
* ↑ G. Björk; etal Phys. Rev. Lett., 86, 20, 2001, pàg. 4516–4519. arXiv: quant-ph/0011075. Bibcode: 2001PhRvL..86.4516B. DOI: 10.1103/PhysRevLett.86.4516. PMID: 11384272.
* ↑ Heedt, Sebastian; Quintero-Pérez, Marina; Borsoi, Francesco; Fursina, Alexandra; van Loo, Nick «Shadow-wall lithography of ballistic superconductor–semiconductor quantum devices» (en anglès). Nature Communications, 12, 1, 13-08-2021, pàg. 4914. DOI: 10.1038/s41467-021-25100-w. ISSN: 2041-1723.
* ↑ Myeong, Seungmin; Chon, Bumsoo; Kumar, Samir; Son, Ho-Jin; Kang, Sang Ook «Quantum dot photolithography using a quantum dot photoresist composed of an organic–inorganic hybrid coating layer» (en anglès). Nanoscale Advances, 4, 4, 15-02-2022, pàg. 1080–1087. DOI: 10.1039/D1NA00744K. ISSN: 2516-0230.
* ↑ M. D'Angelo; etal Phys. Rev. Lett., 87, 1, 2001, pàg. 013602. arXiv: quant-ph/0103035. Bibcode: 2001PhRvL..87a3602D. DOI: 10.1103/PhysRevLett.87.013602. PMID: 11461466.
# Leucoma

Leucoma és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Lymantriinae
Aquest gènere va ser descrit per Jacob Hübner el 1822.

## Taxonomia

* Leucoma albina Plötz, 1880
* Leucoma aneuphrix Collenette, 1960
* Leucoma aristera Collenette, 1960
* Leucoma atripalpia (Hampson, 1910)
* Leucoma bicolorata Holloway, 1999
* Leucoma chrysoscela (Collenette, 1934)
* Leucoma clara (Walker, 1865)
* Leucoma cryptadia Collenette, 1938
* Leucoma dexitera Collenette, 1960
* Leucoma dicella Collenette, 1960
* Leucoma euphrix Collenette, 1960
* Leucoma flavifrons (Hampson, 1910)
* Leucoma flavosulphurea Erschoff, 1872
* Leucoma fletcheri Collenette, 1958
* Leucoma impressa Snellen, 1877
* Leucoma lechrisemata Collenette, 1959
* Leucoma lirioessa Collenette, 1960
* Leucoma luteipes (Walker, 1855)
* Leucoma melanoscela (Collenette, 1934)
* Leucoma nigrolineata Bethune-Baker, 1927
* Leucoma nitida Swinhoe, 1903
* Leucoma niveata (Walker, 1865)
* Leucoma ochripes (Moore, 1879)
* Leucoma ochropoda (Eversmann, 1847)
* Leucoma ogovensis (Holland, 1893)
* Leucoma parallela (Collenette, 1934)
* Leucoma parva Plötz, 1889
* Leucoma purissima (Hering, 1926)
* Leucoma salicis (Linnaeus, 1758)
* Leucoma sartus (Erschoff, 1874)
* Leucoma sericea (Moore, 1879)
* Leucoma sevastopuloi Collenette, 1955
* Leucoma subargentea Felder, 1861
* Leucoma surtur (A. Bang-Haas, 1912)
* Leucoma wiltshirei Collenette, 1938
* Leucoma xanthocephala (Hering, 1926)
* Leucoma xanthosoma (Holland, 1893)

## Referències

* ↑ Hübner, 1822; Syst.-alph. Verz.: 14-15, 18, 19

## Enllaços externs

* FunetːLeucoma Arxivat 2009-09-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Biodiversidad Virtualː Leucoma (castellà)
# Llac submarí

Un llac salí submarí,en anglès:brine pool, ("bassa de salmorra") és una gran zona de salmorra en el llit de l'oceà. Aquests llacs són masses d'aigua que tenen una salinitat de tres a cinc vegades més gran que l'oceà que els envolta. En els llacs salins submarins la font de la seva sal és la dissolució de grans quantitats de dipòsits de clorur de sodi a través de la tectònica de la sal. Aquesta salmorra sovint conté en dissolució metà el qual proporciona energia a animals que fan la quimiosíntesi i viuen al llac salí. Aquests organismes solen ser extremòfils. També se sap que existeixen llacs submarins salins a l'Antàrtida

## Exemples

* Conca L'Atalante
* Conca Orca

## Referències

* ↑ «Café Methane». Arxivat de l'original el 2014-10-28. [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ Eder, Wolfgang, Jahnke, Linda L., Schmidt, Mark, and Huber, Robert. Applied and Environmental Biology, 17 abril 2001. "Microbial Diversity of the Brine-Seawater Interface of the Kebrit Deep, Red Sea, Studied via 16S rRNA Gene Sequences and Cultivation Methods". Accessed 10 agost 2010. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC92984
# Llac glacial

Un llac glacial és un llac originat per la fusió d'una glacera. Un llac glacial ocupa una depressió que és conseqüència de l'erosió ocasionada per una glacera. Un llac morènic, en canvi es forma darrere d'una morrena. Fa uns 10.000 anys les glaceres van començar a retirar-se. Una glacera en retirada sovint deixa enrere grans dipòsits de glaç. A mesura que el gel es fon forma llacs que sovint estan envoltats per estructures com les morrenes i d'altres que són testimoni de la presència antiga d'una glacera.

## Referències

* ↑ Some Chemical Observations on Post-Glacial Lake Sediments, , RSTB
# Liechtenstein al Festival de la Cançó d'Eurovisió

Liechtenstein ha intentat participar en el Festival de la Cançó d'Eurovisió en 1976— malgrat no ser membre de la Unió Europea de Radiodifusió, una regla fonamental per fer-ho. En 1969, la seva proposta era, suposadament, «Un beau matin» de Vetty, però es creu que va ser una broma de la companyia francesa que va fer un CD recopilatori. Encara que la cançó va ser real, les normes del moment haguessin fet impossible que la cançó de Liechtenstein fos interpretada totalment en francès. Malgrat això, una cosa que sí que és segura és que, en 1976, Biggi Bachmann representaria el principat amb la cançó «My Little Cowboy» a La Haia. No obstant això, el fet de no ser membre de la UER va significar la impossibilitat que hi assistís. Cal destacar que Bachmann va entrar en la final nacional Suïssa per a una edició posterior però no la va guanyar.
D'altra banda, el país podria eventualment participar en el festival, ja que des del 15 d'agost de 2008 va entrar en operacions 1FLTV, l'única estació de televisió del país i, per tant, podria ingressar com a membre de la UER. De fet, l'estació va presentar formalment una sol·licitud per convertir-se en membre ple de l'ens de radiodifusió europeu. Des de l'edició de 2008 és, juntament amb la Ciutat del Vaticà i Kosovo (un estat parcialment reconegut), els únics països europeus que no han participat en cap edició d'Eurovisió, atès que San Marino va participar aquell any per primera vegada.
En un correu electrònic enviat a la pàgina web Eurovision Times, el director d'1FLTV, Peter Kölbel, va informar que a causa de la falta de subsidis del govern de Liechtenstein, la integració no seria possible fins a l'any 2013 com a molt ràpid. L'emissora ha tractat d'adherir-se a la UER des de 2010. No obstant això, el govern no s'ha compromès a finançar l'única cadena del país per fer-ho. El director va afegir a continuació que creia que el país podria unir-se a la competició en 2013 si a l'abril de 2012 el govern aprovava el finançament necessari. Això no es va dur a terme i, per tant, 1FLTV no és encara membre de la UER, de manera que Liechtenstein no pot participar de moment al Festival d'Eurovisió.

## Participacions
### Llegenda

| Any | Seu | Artista | Cançó | Final | Punts | Semifinal | Punts |
| 1969 | Madrid | Vetti | «Un beau matin» | Retirat | Retirat | Retirat | Retirat |
| No hi va participar entre 1970 i 1975 ||||||||
| 1976 | La Haia | Biggi Bachmann | «My Little Cowboy» | Retirat | Retirat | Retirat | Retirat |
| No hi va participar entre 1981 i 2024 ||||||||

## Referències

* ↑ Palacios, Jesús. «Liechtenstein podría participar en Eurovisión 2010». Eurovision-spain.com, 21-07-2009. [Consulta: 21 juliol 2009].
# Llau del Rial

La Llau del Rial, és una llau de l'antic terme de Gurp de la Conca, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà.
Es forma a llevant de la Borda de Figuera i al sud-est de l'església romànica de Sant Miquel de Gurp, des d'on davalla cap al sud, fent amples ziga-zagues cap als dos costats. S'aboca en el barranc de Tendrui a llevant del poble de Sant Adrià.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llista de banderes municipals de Letònia

Aquesta és una llista de les banderes municipals de Letònia. Les banderes s'agrupen segons la reforma municipal que va aprovar el 10 de juny de 2020 el parlament i que reduïa els 110 municipis i les 9 ciutats estatals existents a 43 unitats de govern local formades per 36 municipis i set ciutats estatals.

## Ciutats estatals

* Daugavpils
* Jelgava
* Jūrmala
* Liepāja
* Rēzekne
* Riga
* Ventspils

## Municipis

* Ādaži
* Aizkraukle
* Alūksne
* Augšdaugava
* Baloži
* Balvi
* Bauska
* Cēsis
* Dienvidkurzeme
* Dobele
* Gulbene
* Jelgava
* Jēkabpils
* Ķekava
* Krāslava
* Kuldīga
* Limbaži
* Līvāni
* Ludza
* Madona
* Mārupe
* Ogre
* Olaine
* Preiļi
* Rēzekne
* Ropaži
* Salaspils
* {Saldus
* Saulkrasti
* Sigulda
* Smiltene
* Talsi
* Tukums
* Valka
* Valmiera
* Varakļāni
* Ventspils

## Referències

* ↑ «Saeima finally approves major regional reforms» (en anglès). Eng.LSM.lv (Latvian Public Broadcasting), 11-06-2020 [Consulta: 11 juliol 2023].
* ↑ «Law on Administrative Territories and Populated Areas» (en anglès). LIKUMI. Legal Acts of the Republic of Latvia. [Consulta: 11 juliol 2023].
# Llista de lingüistes catalans

Aquesta és una llista de lingüistes catalans i de lingüistes estrangers que han estudiat la llengua catalana, classificats per ordre cronològic de la data de naixement.

## Nascuts abans de 1800

* Josep Pau Ballot
* Llorenç Cendrós
* Joan Esteve
* Antoni Febrer i Cardona
* Antoni Font
* Pere Lacavalleria
* Joan Lacavalleria i Dulach
* Joan Petit i Aguilar
* Josep Ullastre i Llopis

## 1800-1900

* Paul Aebischer
* Marian Aguiló i Fuster
* Julià-Bernat Alart
* Mossèn Alcover
* Joan Josep Amengual
* Josep Balari i Jovany
* Pere Barnils
* Antoni de Bofarull i de Brocà
* Antoni Bulbena
* Delfí Dalmau i Gener
* Pompeu Fabra i Poch
* Tomàs Forteza i Cortès
* Pere Fouché
* Raimon Foulché-Delbosc
* Lluís Fullana i Mira
* Samuel Gili Gaya
* Antoni Griera i Gaja
* Pere Labèrnia
* Wilhelm Meyer-Lübke
* Manuel Milà i Fontanals
* Francesc de Borja Moll
* Alfred Morel-Fatio
* Josep Nebot
* Joan Palomba
* Anfós Par i Tusquets
* Vicent Salvà i Pérez
* Carles Salvador i Gimeno
* Jean-Joseph Saroïhandy
* Bernhard Schädel
* Leo Spitzer
* Emili Vallès i Vidal

## 1900-1950

* Ramon Amigó Anglès
* Marià Bassols de Climent
* Joan Bastardas
* Lluís Creixell
* Antoni Maria Badia i Margarit
* Sebastià Bonet Espriu
* Jordi Bruguera i Talleda
* Maria Teresa Cabré i Castellví
* Ramon Cerdà i Massó
* Germà Colón i Domènech
* Joan Coromines
* Gabriel Ferrater i Soler
* Francesc Ferrer Pastor
* Josep Giner i Marco
* Enric Guiter
* Joseph Gulsoy
* Albert Jané
* Joaquim Mallafrè i Gavaldà
* Joan Mascaró i Altimiras
* Josep Miracle
* Joaquim Rafel i Fontanals
* Daniel Recasens i Vives
* Gemma Rigau i Oliver
* Josep Roca i Pons
* Josep Ruaix i Vinyet
* Manuel Sanchis i Guarner
* Abelard Saragossà
* Mila Segarra Neira
* Joan Solà i Cortassa
* Jesús Tuson Valls
* Eduard Valentí i Fiol
* Jaume Vallcorba i Rocosa
* Enric Valor
* Joan Veny i Clar
* Pere Verdaguer
* Max Woodfield Wheeler
* Alan Yates

## 1950-avui

* Gabriel Bibiloni
* Eulàlia Bonet
* Jaume Corbera Pou
* Maria Josep Cuenca Ordinyana
* Jordi Ginebra i Serrabou
* Maria Carme Junyent Figueras
* Josep Lacreu
* Maria-Rosa Lloret Romañach
* Anna Montserrat i Ciurana
* Víctor Pàmies i Riudor
* Manuel Pérez Saldanya
* Manel Riera i Riera
* Xavier Rull

## Referències

* ↑ «Llista de lingüistes catalans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ch. Hirschauer, «Bibliographie d'Alfred Morel-Fatio», Bulletin Hispanique, volum 29, 1927, pàgines 109, facsímil en línia en Persée revue scientifique
* ↑ , Gran Enciclopèdia Catalana
* ↑ , Gran Enciclopèdia Catalana
* ↑ «Ramon Cerdà» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Publicacions al 'catàleg de la Biblioteca de Catalunya
* ↑ , Gran Enciclopèdia Catalana
* ↑ «Eulàlia Bonet», Amsterdam, John Benjamins Publishing Company
* ↑ Actes del Novè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes. L'Abadia de Montserrat, 1993, p. 358. ISBN 8478264655.

## Enllaços externs

* Les gramàtiques de la llengua catalana abans de la Reforma Ortogràfica
# Lluís Duart Alabarta

Lluís Duart Alabarta (Almussafes, la Ribera Baixa, 16 d'abril de 1908 - Benidorm, la Marina Baixa, 3 de gener de 1983) fou un eclesiàstic i historiador valencià.
D'orígens humils, la seua vocació i el fet de nàixer en el si d'una família camperola pietosa, expliquen que fóra orientat cap al servei religiós. Ordenat capellà el 1931, i després d'oficiar la seua primera missa a Almussafes, va ser destinat a Beniarrés (el Comtat) on va exercir el ministeri catòlic entre els anys 1931 i 1939. El segon destí fou Pedralba, municipi riberenc del Túria, a l'àrea de transició entre el Camp de Túria i els Serrans, per a ser destinat més tard a Fontanars dels Alforins, xicoteta població emplaçada a l'extrem occidental de la Vall d'Albaida, on estigué sis anys, del 1944 al 1950. El seu darrer i definitiu destí fou Benidorm, poble de pescadors quan hi va arribar, i ciutat turística quan hi va morir el 1983.
La vila d'Almussafes, poble d'origen de Lluís Duart Alabarta, l'honrà el 1999 posant el seu nom a una important via urbana, la Ronda Historiador Lluís Duart Alabarta, a ponent del nucli urbà.

## Obres

* Obispados godos de Levante (1961)
* Señorío de Almussafes (1964)

## Referències

* Gran Enciclopedia de la Comunidad Valenciana (València 2005), volum 5, signat per Vicent Castell Maiques.
# Louis Laguerre

Louis Laguerre fou un pintor decoratiu francès, el qual va desenvolupar gairebé tota la seua carrera a Anglaterra.
Va néixer l'any 1663 i Lluís XIV de França fou el seu padrí. Va començar a estudiar amb els jesuïtes abans d'inscriure's en l'Acadèmia Reial de Pintura i Escultura (París). Després d'haver treballat entre el 1683 i el 1684 sota la direcció de Charles Le Brun a París es traslladà a Anglaterra, on va treballar inicialment amb Antonio Verrio, tot i que ben aviat es va establir pel seu compte. Es va especialitzar en la pintura decorativa d'estil barroc i va decorar sobretot cases de camp, entre les quals cal destacar Burghley House, Chatsworth House i el palau de Blenheim (on la seua obra mestra és la decoració il·lusionista del saló, amb els dibuixos de personatges que representen els quatre continents mirant cap a la cambra a través d'una columnata clàssica).
Era un pintor millor que Antonio Verrio (tot i que de cap manera extraordinari, segons els criteris europeus) i també tenia una personalitat més atractiva, però mai no va arribar a tindre l'extravagant èxit mundà dels italians. Aproximadament a partir del 1710, James Thornhill va començar a succeir-lo en popularitat. En els darrers anys de la seua carrera, Laguerre es va dedicar cada cop més als retrats i als quadres històrics, ja que es va fer un nom en el mercat amb temes relacionats amb les victòries de l'exèrcit anglès sobre el de Lluís XIV de França. Fou director de la London Academy of Drawing and Painting de Godfrey Kneller.
Va morir el 20 d'abril del 1721 a Londres.
* Sketch for an oval ceiling (cap al 1705)
* The Rape of Proserpine, design for the staircase of Devonshire House, London (cap al 1704)
* Retrat de William Cadogan, 1st Earl Cadogan (cap al 1716)
* The Battle of Malplaquet, 11 September 1709 (cap al 1713)
* Psyche Giving Gifts to her Sisters (cap al 1700-1720)

## Referències

* 1 2 3 4 Triadó, J-R.; Chilvers, Ian; Osborne, Harold; Farr, Dennis, 1996. Diccionari d'Art d'Oxford. Des del segle V aC fins a l'actualitat. Barcelona: Edicions 62. ISBN 8429742271. Pàg. 441.
* 1 2 Art UK (anglès)
* 1 2 Victoria and Albert Museum (anglès)
* ↑ Louis Laguerre: A Frenchman's Excellence in English Art (anglès)
* ↑ Art Fortune Arxivat 2016-11-30 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Kirkham Waterhouse, Ellis. ainting in Britain, 1530 to 1790. New Haven: Yale University press, 1994, p. 126–127. ISBN 0300058322.

## Enllaços externs

* RKD Netherlands Institute for Art History (anglès) i (neerlandès)
* MutualArt (anglès)
* Artnet (anglès)
* National Portrait Gallery (anglès)
* Biblioteca Nacional de França (francès)
# Lluís Delfau

Lluís Delfau (Oleta, Conflent, 1871 - Perpinyà, 1937), també conegut com a Louis Delfau, fou un pintor de la Catalunya Nord.
Va aprendre a fer retrats a l'École Nationale Supérieure des Beaux-Arts sota les ordres de Léon Bonnat. Va treballar com a conservador al museu i al teatre municipal de Perpinyà. També fou director de l'Escola Municipal de Dibuix municipal, on va donar classes a futurs pintors com Martí Vives.

## Obres rellevants

* La cargolade, al Museu d'Arts i tracidions populars de Perpinyà.
També hi ha obra seva als museus d'art de Nova York i Filadèlfia.

## Referències

* ↑ «Lluís Delfau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lluís Daufí i Moreso

Lluís Daufí i Moreso, (Tortosa, Baix Ebre, 24 de setembre de 1927 - Barcelona, 21 de febrer de 2013) fou un metge i divulgador científic català. Amb la restauració del govern de la Generalitat de Catalunya fou nomenat, l'any 1981, Director general de Promoció de la Salut i poc després Director de l'Institut d'Estudis de la Salut (1981-82).
Al llarg de 25 anys dirigí la secció de medicina de La Vanguardia a on escriví sobre diferents temes d'actualitat mèdica i treballs de recerca. Va ser membre de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya des de 1990.
Participà en activitats d'oposició al règim i a la Caputxinada, el 1966, que va ocasionar la seva separació de la universitat durant dos anys. El 28 de desembre de 1967 marxà a Ann Arbor, a la Universitat de Michigan, a on es dedicà a la investigació fins al 1970.
Escriví novel·les, amb el pseudònim David Sharon.

## Publicacions periodístiques

Alguns dels articles periodístics de Lluís Daufí a La Vanguardia:
* Càncer de pell (1974), sobre la seva pròpia malaltia.
* Primer trasplantament espanyol de pàncrees (1983).

## Llibres

* El sedimento urinario. Atlas microfotográfico (1957)
* Constantes biológicas de interés clínico (1962)
* Solución final (1991). Plaza i Janés. Ficció científica.
* La enfermedad hoy (1994). Biblioteca Científica Salvat
* El síndrome de Caín (1996). Planeta. Ficció científica.
* La llave del Paraíso (2005). Editorial Azud. Sobre el món de les drogues, un "thriller de ciencia, economía, política i ficció

## Referències

* 1 2 Corbella, Jacint. «Lluís Daufí i Moreso. Metge de lletres» (en castellà,). Ciència (Obituaris). Barcelona: La Vanguardia, 26-02-2013. [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ De Semir, Vladimir «Ciència i tecnologia. Llibres. La ciència real al servei de la ficció literària» (en castellà). La Vanguardia, 09-03-1991, pàg. 9 [Consulta: 25 octubre 2013].
* ↑ Casas Codinach, Sònia; Planes, Albert; Mayayo, Andreu. «Sota sospita, els 462 catalans vigilats pel franquisme». Reportatges/Segle XX. Barcelona: Sapiens, Juliol 2012. [Consulta: 21 octubre 2013].
* 1 2 Rivière, Margarita «De carn i os. Lluís Daufí: "L'atac o la fugida són les respostes a la por"» (en castellà). La Vanguardia, 24-02-1996, pàg. 64 [Consulta: 25 octubre 2013].
* ↑ Daufí, Lluis «"Luis Daufi" Càncer de pell» (en castellà). La Vanguardia, 27-01-1974, pàg. 53 [Consulta: 21 octubre 2013].
* ↑ Daufí, Lluis «Primer trasplantament espanyol de pàncrees» (en castellà). La Vanguardia, 13-02-1983, pàg. 47 [Consulta: 19 octubre 2013].
* ↑ Corbella, Josep «Entrevista David Sharon. Autor de "Solución Final": Per sobre de tot, respecte a la veritat» (en castellà). La Vanguardia, 19-04-1991, pàg. 10 [Consulta: 25 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lluís Daufí i Moreso | Galeria de Metges Catalans
# Loloru

Loloru és un volcà en escut piroclàstic situat a la regió sud de l'illa de Bougainville, al nord-est de Papua Nova Guinea. El cim, que s'eleva fins als 1.887 msnm, consta de dues calderes unides i un dom de lava d'andesita, amb un llac de cràter en forma de mitja lluna al costat est de la caldera. El Loloru està construït dins caldera Laluai del Pleistocè de 10 x 15 km. La darrera erupció explosiva va tenir lloc fa uns 3.000 anys.

## Referències

* 1 2 «Global Volcanism Program | Loloru» (en anglès). [Consulta: 3 maig 2024].
# Lorrain

«Lorrain» té aquests significats:
* Le Lorrain, municipi a la regió de Martinica (França)
* Cantó de Le Lorrain, divisió administrativa francesa al departament de Martinica (regió de Martinica, França)
* Claude Lorrain (Chamagne, Lorena, 1600/1605 – Roma, Estats Pontificis, 1682), pintor classicista establert a Itàlia, on va destacar com a paisatgista
* Eugène Jerôme Lorrain (Limonest, Roine, 1856 - 1924), cantant d'òpera francès
* Robert le Lorrain (París, 1666 - 1743), escultor barroc francès
# Jack Fitzgerald

Jack Fitzgerald fou un ciclista australià, professional des del 1923 fins al 1937. S'especialitzà en les curses de sis dies.

## Palmarès

* 1922
** 1r a l'Austral Wheel Race
* 1927
** 1r als Sis dies de Sydney (amb Ken Ross)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Nijegoródskaia

Nijegoródskaia - Нижегородская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a 25 km al sud-est d'Apxeronsk i a 113 km al sud-est de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta stanitsa els khútors de Guamka i Krasni Daguestan.