OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crossoloricaria variegata

Crossoloricaria variegata és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: conques dels rius Mamoni, Tuira i Yape a Panamà, i del San Juan i Sinu a Colòmbia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Elena Gorolová

Elena Gorolová (2 de gener de 1969) és una defensora dels drets humans txeca. Exerceix com a treballadora social a Ostrava i és d'origen gitano.
El 1990, amb només 21 anys va ser esterilitzada forçosament a l'hospital després de donar a llum al seu segon fill. Tenia l'esperança de tenir un altre fill i no havia donat el seu consentiment al procediment. A continuació, llegir un teletext sobre un grup de dones que també foren esterilitzades sense consentiment i van començar a treballar amb aquest grup, del que després es va convertir en la seva portaveu. Gràcies a la seva iniciativa, el problema de l'esterilització involuntària de les dones gitanes va ser abordat pel Defensor del Poble Otakar Motejl. Aquest va concloure al desembre de 2005 que aquestes pràctiques es van dur a terme principalment entre 1973 i 1991. L'últim cas conegut d'esterilització sense consentiment a la República Txeca és el 2007. El 2009 el govern txec es va disculpar per les esterilitzacions forçades. No obstant això, no s'ha compensat a les dones afectades.
Actualment és la portaveu del Grup de Dones Perjudicades per Esterilització Forçada i membre de l'organització txeca Vzájemné soužití (Viure Junts).
En novembre de 2018 fou reconeguda com a part de la llista de 100 dones inspiradores i influents d'arreu del món per al 2018, publicades per la BBC.

## Referències

* ↑ Amnesty International «Challenging power». The Wire, April - June 2018, 01-04-2018.
* ↑ «“We have succeeded by speaking out”» (en anglès). [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ Elena Gorolová: Nezákonná sterilizace Arxivat 2016-07-12 a Wayback Machine., Liga lidských práv, 2018-12-10
* 1 2 Sterilised Roma accuse Czechs, Marina Denysenko, BBC News, 2007-03-12
* ↑ Roma women share stories of forced sterilisation, Ren van der Zee, Al Jazeera, 2016-07-19
* ↑ European Institute for Gender Equality. «Elena Gorolová – Fighting for the fundamental right of a woman's right to choose», 10-12-2018. Arxivat de l'original el 2018-12-21. [Consulta: 23 desembre 2018].
* ↑ A2larm. «Česká Romka Elena Gorolová byla zařazena mezi nejvlivnější ženy roku».
* ↑ «Elena Gorolová, a Roma in the Czech Republic». United Nations. [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «Elena Gorolová on forced sterilizations: We seek compensation, nobody will ever restore our motherhood». Romea, 08-06-2016. [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «Spokesperson for the Group of Women Harmed by Forced Sterilization travels to Geneva». [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ BBC News. «BBC 100 Women 2018: Who is on the list?», 19-11-2018.
# Calera

«Calera» té aquests significats:
* Calera gentilici de l'Ametlla de Mar
* Calera (Alabama), població dels Estats Units a l'estat d'Alabama
* Calera de León, municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura
* Calera y Chozas, municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa
# Burkhard de Worms

Burkhard de Worms (c. 965, Worms - † 20 d'agost de 1025) fou bisbe de Worms al segle xi. És considerat sant per l'Església Catòlica, i se celebra el 20 d'agost.

## Vida

Probablement era d'origen belga, format a l'abadia de Lobbes. Fou nomenat el 1000 bisbe de Worms per l'emperador Otó III.
Per millorar la vida eclesiàstica del bisbat, que havia patit força amb les invasions hongareses, Burkhard redactà una sèrie de vint llibres de dret eclesiàstic, que es deia Decretum, entre els quals hi havia un reglament per a la cort episcopal. També va redactar un Corrector o Medicus que tractava sobre la bruixeria i que no fou editat en còpies posteriors. Burkhard menciona pòcimes abortives, impotència induïda màgicament i el mal d'ull com fets comprovats, però les pocions amoroses, la transformació en animals o el sexe amb dimonis ho considera com fantasies. Les dones voladores són mencionades com reals i dividides en diferents grups amb diferents característiques. Com a càstig per a bruixes i màgics proposa l'expulsió de la comunitat eclesiàstica i el desterrament, no mencionant, tanmateix, la crema a la foguera, pràctica que no s'estengué fins molt més tard. L'historiador francès Georges Duby menciona amb detall l'obra del bisbe al seu llibre Dones del segle XII publicat el 1996.
# Giovanni Liverati

Giovanni Liverati (Bolonya, 1772-1829) fou un compositor i cantant italià.
Fou deixeble del cèlebre Stanislao Mattei i als disset anys va compondre alguns salms, que foren cantats a l'església de Sant Francesc de la seva vila nadiua, al mateix temps que es donava a conèixer com a cantor en els oratoris i concerts.
El 1792 fou contractat com a primer tenor de l'òpera italiana de Barcelona, d'on passà a Madrid i després a Potsdam com a director de l'òpera. Després fou director d'orquestra a Praga, i el 1805 s'establí a Viena com a mestre de cant.

## Òperes

* Il divertimento in campagne: (1790)
* Il maestro di musica: (1804)
* David
* Enea in Cartagine
* La prova generale
* La Presa d'Egea
* Il tempio dell' eternità
* Il convito degli dei
* Il trionfo d'Ausonia
* Miltiade
* I selvaggi
* Il trionfo di Cesare
* Gastone e Bajardo
* Gli Amanti fanaticí
* Il trionfo d'Albione
A més se li deuen, a més. una missa a dues veus, una missa de rèquiem a quatre, un oratori i altres composicions de menys importància.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm 30, pàg. 1195 (ISBN 84-239-4530-8)
# El Coscollar (Puigmaçana)

El Coscollar, o lo Coscollar, és un indret i partida del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Pertany al territori de l'antic poble de Puigmaçana.
Està situat al sud-oest de Puigmaçana, a prop i al sud dels Plans de Puigmaçana

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Chondrostoma colchicum

Chondrostoma colchicum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.
Els mascles poden assolir els 28 cm de longitud total.
Es troba a Rússia, Armènia, l'Azerbaidjan, Geòrgia i Turquia.

## Referències

* ↑ Agassiz L. 1832. Untersuchungen über die fossilen Süsswasser-Fische der tertiären Formationen. Neues Jahrb. Mineral. Geol. Geogn. Petrefaktenk. v. 3. 129-138.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Berg, L.S., 1964. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 2, 4a edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* ↑ Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9):687-736.
* ↑ Fricke, R., M. Bilecenoglu i H.M. Sari, 2007. Annotated checklist of fish and lamprey species (Gnathostoma and Petromyzontomorphi) of Turkey, including a Red List of threatened and declining species. Stuttgarter Beitr. Naturk. Sea A (706):1-172.

## Enllaços externs

* Ittiofauna.org (italià)
# Capella de les Santes Puelles (Talteüll)

Les Santes Puelles és una capella, tal vegada antigament parroquial, del poble desaparegut de les Santes Puelles, en el terme comunal rossellonès de Talteüll, a la Catalunya del Nord.
Està situada 1,3 quilòmetres en línia recta a ponent del poble de Talteüll.
La capella actual és una reconstrucció del 1876, però està documentada ja des del 1292: loco vocato Sentes Pudseles. Era dedicada a les dues joves que recolliren el cos de sant Sadurní, bisbe de Tolosa.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Talteüll». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 294. Les Santes Verges». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere. «Esglésies del Rosselló anteriors al 1300: Talteüll. Sant Martí de la Roca». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ La capella de les Santes Puelles en els ortofotomapes de l'IGN
# Crossodactylus lutzorum

Crossodactylus lutzorum és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Silvano, D.& Pimenta, B. 2004. Crossodactylus lutzorum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Els bojos del Cannonball 3

Els bojos del Cannonball 3 (títol original en anglès Speed Zone!) és una pel·lícula estatunidenca de 1989 dirigida per Jim Drake. Es tracta de la tercera i última pel·lícula de la saga cinematogràfica The Cannonball Run. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula, igual que la preqüela, inspirada en la Cannonball Baker Sea-To-Shining-Sea Memorial Trophy Dash és una carrera de cotxes il·legal, els competidors són detinguts abans de l'inici del concurs i els patrocinadors han de trobar altres conductors al més aviat possible.

## Repartiment

* John Candy: Charlie Cronan
* Eugene Levy: Leo Ross
* Joe Flaherty: Vic DeRubis
* Donna Dixon: Tiffany
* Matt Frewer: Alec Stewart
* Tim Matheson: Jack O'Neill
* Mimi Kuzyk: Heather Scott
* John Schneider: Donato
* Alyssa Milano: Lurleen

## Referències

* ↑ Els bojos del Cannonball 3
* ↑ «Speed Zone!». The New York Times.
# Caleta de les Ferreries

La caleta de les Ferreries és una petita platja urbana del municipi de Salou (Tarragonès), situada entre la punta de les Ferreries, a llevant, que la separa de la platja dels Capellans, i la punta dels Pilons, a ponent, que la separa de la platja de Llevant. Té una longitud de 19 metres i una amplada mitjana de 7 metres, formada per sorra fina i còdols.
Fent referència a la proximitat de l'antic port natural de Salou, des d'on el rei Jaume I va salpar el 1229 amb un estol de 155 naus, juntament amb els ports de Cambrils i de Tarragona, cap a la conquesta de Mallorca, sobre la platja, al camí de ronda, s'hi va col·locar el 2022 una escultura del rei Jaume I, acompanyada de tres escultures de tres infants, jugant a les roques de la cala, obra de l'escultora Natàlia Ferré. Prop d'aquí s'hi instal·là el 2023 un mural, obra de la ninotaire Pilarín Bayés, on reprodueix la sortida de l'exèrcit de Jaume I.

## Referències

* ↑ «Los nuevos topónimos de Salou: Un paseo de la caleta del Pirata a la Popa del Vaixell». Diari de Tarragona, 26-12-2022.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «El temporal se lleva el 'trono' del rey Jaume I». Diari de Tarragona, 19-05-2017.
* ↑ «Salou inaugura una figura del Rei Jaume I al seu antic port natural». La Ciutat, 05-09-2022.
* ↑ «Salou instal·larà dos murals ceràmics amb dibuixos de Pilarín Bayés». Diari Més, 26-06-2023.
# Bouchra Ghezielle

Bouchra Ghezielle (França, 19 de maig de 1979) és una atleta francesa, especialista en la prova de 1.500 m, amb la qual ha aconseguit ser medallera de bronze mundial el 2005.

## Carrera esportiva

Al Mundial de Hèlsinki 2005 va guanyar la medalla de bronze en els 1.500 metres, amb un temps de 4:02.45 segons, quedant situada en el podi després de les russes Tatiana Ivanovna Tomaixova i Olga Nikolaievna Iegorova.

## Referències

* ↑ «Bouchra Ghezielle». International Olympic Committee (IOC). [Consulta: 27 novembre 2017].
# Gavàs (desambiguació)

«Gavàs» té aquests significats:
* Gavàs: poble del municipi de La Guingueta d'Àneu, al Pallars Sobirà
* Gavàs: poble del municipi de Bissaürri, a la Ribagorça
# El Coscoller (Odèn)

El Coscollero Roca del Coscolló és una muntanya de 1.299 metres que es troba entre els municipis d'Oliana, a la comarca de l'Alt Urgell i d'Odèn, a la comarca del Solsonès.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ «El Coscoller (Odèn)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 14 juliol 2022].
# Capella del Calvari (Arnes)

La Capella del Calvari és una obra d'Arnes (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Se situa sobre un petit monticle a la vora del mateix poble, formant part d'un calvari malmès durant la Guerra Civil. Al costat hi ha les mines de la capella vella del calvari, la nova, és possible que la fes construir el vicari Antoni Ginovès.
La capella és de planta rectangular feta inicialment de carreu (encara que avui dia no es presenta d'aquesta manera en la seva totalitat), amb una porta de mig punt adovellada, sobre la qual es presenta una fornícula i un petit campanar d'espadanya, cobert de teules a dos aigües i amb una petita espitllera a un lateral.
L'interior es troba molt malmès, amb un sostre de canyís molt degradat, pintat de blanc i amb un altar recent, sense cap imatge o cap altre tipus d'ornament.

## Història

Fou costejat per en "Don", un dels principals senyors d'armes, la casa del qual se situa davant de l'església. Sobre l'arc d'entrada hi ha la data de "1815".

## Referències

* 1 2 3 4 «Capella del Calvari». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Convenció sobre Armes Biològiques

La Convenció sobre la prohibició del desenvolupament, la producció i l'emmagatzematge d'armes bacteriològiques (Biològiques) i de tòxines i sobre la seva destrucció, generalment coneguda com la Convenció sobre Armes Biològiques o BWC, de l'anglès Biological Weapons Convention (o CABT, Convenció d'armes biològiques i tòxiques, de l'anglès Biological and Toxin Weapons Convention) fou el primer tractat de desarmament multilateral que prohibia la producció d'una categoria completa d'armes. Fou el resultat de prolongats esforços de la comunitat internacional per establir un nou instrument que complementés al Protocol de Ginebra de 1925.
La BWC va ser acordada per la seva signatura el 10 d'abril de 1972 i va entrar en vigència el 26 de març de 1975 quan vint governs dipositaren la seva documentació de ratificació. Actualment comprèn 163 estats i prohibeix el desenvolupament, producció, i emmagatzematge d'armes biològiques i de toxines. No obstant això, en no existir cap procés de verificació formal per a observar el compliment ha limitat l'efectivitat de la Convenció. El juliol del 2008, uns altres 13 estats addicionals signaren la BWC.

## Vegeu també

* Protocol de Ginebra
* Convenció sobre Armes Químiques

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Convenció sobre Armes Biològiques (anglès)
# Cal Planes (Sanaüja)

Cal Planes és un edifici del municipi de Sanaüja (Segarra) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa situada a un dels carrers principals del nucli antic de Sanaüja, formada per planta baixa i dues plantes superiors, amb coberta a dues aigües, amb arrebossat exterior.
L'únic element destacable és la columna central de pedra circular, amb basament i capitell molt senzills amb el fust realitzat amb peces. A banda i banda trobem dos pilars fets aprofitant pedres d'una antiga construcció, intercalades per carreus moderns.
Actualment, tant la columna central com els dos pilars suporten l'estructura de l'actual Cal Planes, deixant un porxo inferior.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Planes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Gawhar Shad

Gawhar Shad o Goharshād (1378-1459) fou una reina timúrida, esposa de Xah Rukh. Era filla del noble Ghiyath al-Din Terkhan, i portaven el títol de tarkhans o therkhans concedit pel mateix Genguis Kan. Fou aquesta reina la que va induir a Xah-Rukh a no mantenir la capital a Samarcanda després de la seva conquesta el 1409 i mantenir la capital a Herat que ja era la seva residència abans de dominar Transoxiana amb Samarcanda, la capital de Tamerlà. Els seus germans (els amirs Ali Terkhan i Hasan Sufi Terkhan) i alguns parents van tenir importants càrrecs a la cort i dues germanes es van casar amb fills de Umar Xaikh (nets per tant de Tamerlà). Fou patrona de la cultura persa i amb el seu marit van portar a un renaixement cultural de les arts, atraient a Herat a artistes, arquitectes, filòsofs, poetes i altres savis; encara avui els millors exemples de l'arquitectura timúrida de l'època es poden veure a Herat. Del 1416 al 1418 es van construir per la seva iniciativa les mesquites catedrals de Dar al-Siyada i Dar al-Huffaz, a Meixad i el 1418 van començar les tasques del anomenat complex Gawharshad a Herat (mesquita i madrassa) que es va acabar el 1437/1438.
El 1444/1445 Xah-Rukh es va posar malalt i Gawhar Shad va fer reconèixer hereu al seu net preferit Ala al-Dawla Abd Allah (al que havia criat), forçant al cap militar Jalal al-Din Firuz Xah a jurar-li fidelitat, però després el vell sultà es va recuperar i aquest nomenament va quedar en suspens. A la mort del seu marit el 13 de març de 1447 a Rayy va intentar imposar com a successor al seu net Ala al-Dawla Abd Allah. Encara que ho va aconseguir després de la derrota d'Abd al-Latif Mirza, fill d'Ulugh Beg que era l'altre pretendent (i fill de l'únic fill viu de Xah-Rukh) a Nixapur el 20 d'abril de 1447, però Ala al-Dawla fou foragitat després de la derrota a la batalla de Tarnab la primavera del 1448.
Va retornar quan Sultan Muhammad Mirza de Fars i l'Iraq va ocupar Herat la primavera del 1450, i va restablir a Ala al-Dawla, però fou enderrocat al cap de poc temps quan Sultan Muhammad Mirza fou derrotat i executat (final de 1450 o començaments de 1451). Hauria viscut sota el seu net Babur Mirza fins a la seva mort el 1457; el fill Shah Mahmud, d'11 anys, el va succeir breument fins que Ibrahim ibn Ala al-Dawla va prendre el poder amb l'acord del seu pare, però l'estiu del 1458 Ibrahim i el seu pare foren expulsats per Jahan-Xah dels kara koyunlu.
Fou executada quan tenia més de 80 anys, per ordre del sultà Abu Saïd (que havia ocupat Herat el novembre de 1458) el 1459.

## Referències

* Vassili Vladímirovitx Bartold, Four studies on the history of Central Asia, Volum 1
* Beatrice Forbes Manz, "GOWHAR-ŠĀD ĀḠĀ" a Encyclopaedia Iranica
# El País Valencià

«El País Valencià» té aquests significats:
* El País Valencià, setmanari valencianista publicat entre 1935 i 1936.
* El País Valenciano, obra de Joan Fuster publicada en 1963.
# Cantó de Moutiers-les-Mauxfaits

El cantó de Moutiers-les-Mauxfaits és un cantó francès del departament de la Vendée, situat al districte de Les Sables-d'Olonne. Té 13 municipis i el cap es Moutiers-les-Mauxfaits.

## Municipis

* Angles
* La Boissière-des-Landes
* Le Champ-Saint-Père
* Curzon
* La Faute-sur-Mer
* Le Givre
* La Jonchère
* Moutiers-les-Mauxfaits
* Saint-Avaugourd-des-Landes
* Saint-Benoist-sur-Mer
* Saint-Cyr-en-Talmondais
* Saint-Vincent-sur-Graon
* La Tranche-sur-Mer

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1956 | M. Girardeau | radical |
| 1956-1964 | Henri Caillemer | CNI |
| 1964-1976 | Corentin Riou | UDR |
| 1976-1981 | Henri Caillemer | CNI, després UDF |
| 1981-2001 | Léon Aimé | UDF |
| 2001- | Marcel Gauducheau | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.071 | 9.965 | 10.099 | 10.557 | 11.170 | 12.078 | 14.879 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Els bojos, bojos carrosses

Els bojos, bojos carrosses (castellà: Los locos, locos carrozas) és una pel·lícula de comèdia espanyola sobre la "crisi dels quaranta" escrita i dirigida per Francesc Herrera el 1984. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Juan Noguera i José Luis Sabater són dos amics casats que han passat dels quaranta anys. Noten que la vida se'ls escapa i decideixen canviar de manera de viure i disfrutar imitant la manera dels joves. Tanmateix, les coses es complicaran perqupe Juan viu amb la seva filla, que té un xicot hippie, i José Luis, dominat per la seva esposa, s'enamora d'una jove estrangera.

## Repartiment

* Joan Borràs - Juan Noguera Flori
* Josep Lluís Fonoll - José Luis Sabater
* Silvia Solar - Clara
* Nina Ferrer - Elke
* Alicia Orozco - Susana
* Rafael Anglada - Don Felicísimo
* Silvia Tortosa - Dona de la discoteca
* Lynn Endersson - Lina
* Josep Peñalver - Germà Vicente

## Referències

* ↑ Los locos, locos carrozas decine21
* ↑ Els bojos, bojos carrosses a esadir.cat
* ↑ Los locos, locos carrozas
# Cal Xerec (Navès)

Cal Xerec és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès. Cal Xerec éra una família de paletes, fins fa pocs anys, ara es dediquen a l'agricultura i la ramaderia porcina i aviària.
La masia es troba a la part sud-est del terme municipal, a uns 6 kilòmetres a llevant del nucli de Navès, a la frontera entre Navès i Montmajor, a 1 kilòmetre i poc de la Carretera C-26.

## DESCRIPCIÓ

Masia de planta rectangular i teulada amb dos vessants, amb orientació est-oest. La façana principal, al sud té una porta d'arc de mig punt. Al primer pis, a la façana principal hi ha una gran obertúria de finestres, algunes amb diverses dates.