OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gilles Tremblay

Gilles Tremblay (Arvida, 6 de setembre de 1932 - Montreal, 27 de juliol de 2017) va ser un pianista, onista, educador i compositor quebequès.
Gilles Tremblay va estudiar música al "Conservatoire de musique" de Montréal amb Germaine Malépart (piano) i Claude Champagne (composició). Va continuar els seus estudis a París amb Olivier Messiaen (anàlisi), Yvonne Loriod (escriptura i piano), Andrée Vaurabourg i Maurice Martenot. Posteriorment, aprendrà sobre música electroacústica, sobretot a principis dels anys seixanta quan va fer pràctiques al grup de recerca musical RTF. De tornada al Quebec, va impartir cursos d'anàlisi al Centre d'Arts d'Orford, així com al "Conservatoire de musique du Quebec", a Quebec. Va ser nomenat cap de la classe d'anàlisi al Conservatori de Montréal el 1962. Va ser membre del consell d'administració de la SMCQ (1968-1988), convertint-se en el seu president (1982-1988) i director artístic (1986- 1988). Finalment es va retirar el 1997.

## Escrits

* 1968 "Nota per a la durada de les cançós". Revue d'esthétique num. 21, ("Música nova"): pp. 51–58.

## Honors

* 1968 - Premi Calixa-Lavallée pel sistema de so del pavelló del Quebec per a l'Expo 67
* 1973 - Medalla del Consell per a la Música de Canadà
* 1980 - Premi Lynch-Staunton
* 1982 - Rebutja l'Ordre del Canadà
* 1991 - Cavaller de l'Ordre Nacional de Quebec.
* 1991 - Premi Denise-Pelletier
* 1997 - Premi Serge-Garant
* 2002 - Premi Opus, homenatge
* 2012 - Oficial de l'Ordre del Canadà

## Referències

* ↑ El compositor Gilles Tremblay va morir als 85 anys" [arxiu] el 985 fm.ca, el 29 de juliol de 2017.
* ↑ SMCQ Gilles Tremblay, biografia [arxiu]
# Joan Sotoca Montserrat

Joan Sotoca Montserrat (Reus, 6 de desembre de 1895 - segle xx) va ser un artista i escultor català.

## Biografia

Era fill de Benet Sotoca Saura, jornaler d'Alcanyís, i de Teresa Montserrat Arnau, de Reus. Tenia el taller i botiga a la plaça de sant Pere, al costat de l'església prioral, un local que abans havia estat de l'artista Joan Homs i anteriorment del també escultor Andreu Arpa. La primera notícia que el menciona és de l'any 1935, quan va prendre part a la policromia d'una imatge de sant Joan baptista obra de l'escultor Modest Gené, que deu ser la imatge de l'altar major de l'església de Sant Joan. L'any 1941 va tallar una imatge del Sant Crist de mida natural per a l'església d'Alcover, i va daurar una carrossa per portar-hi la Dolorosa per l'església de Riudoms. Va tallar també un grup amb la Pastoreta i les ovelles per a l'ermita de Misericòrdia de Reus, i va fer una imatge de sant Antoni de Pàdua pel gremi dels paletes que es conserva a l'església de la Puríssima Sang. L'any 1941 va fer les escultures del pas de Setmana Santa anomenat «La Verge de la Soledat», i l'any 1942 va esculpir un Sagrat Cor per l'església de Vilanova d'Escornalbou. El 1943 va tallar un Sant Crist per a la de Prades, va fer un altar per al Santíssim de la parròquia de Cambrils i va participar en una exposició d'escultures organitzada per l'Orfeó Reusenc.
També va ser autor del pas de «La Primera caiguda de Jesús», que li va demanar el gremi del metall, on, a més de Jesucrist caigut hi ha dos centurions romans. El pas es guarda a l'església del barri de Sant Josep Obrer. Va esculpir un san Pere per l'ermita de Sant Pere, de la Selva del Camp. Va ser bomber voluntari a la ciutat de Reus al final del període republicà.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol. II. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 623.
# Gilles Sunu

Gilles Sunu (Châteauroux, 30 de març de 1991) és un futbolista professional francès que el 2015 juga per l'Angers Sporting Club de l'Ouest.

## Referències

* ↑ Dades estadístiques sobre Gilles Sunu a soccerbase.com (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil Espn Arxivat 2009-11-20 a Wayback Machine. (anglès)
# Josep Plans i Bagués

Josep Plans i Bagués (Sabadell, Vallès Occidental, 1857 - 1909) fou un compositor sabadellenc.
Va començar a estudiar música amb el compositor i mestre de capella Antoni Oller i Biosca a l'Església de Sant Fèlix de Sabadell i, temps després, a l'Església de Santa Anna de Barcelona, amb el mestre Anselm Barba i Balanzó. El 1873 començà a treballar com a músic a l'Església de la Puríssima Concepció de Sabadell. El 1898 el van nomenar director de l'Escola Municipal de Música de Sabadell. Va compondre música religiosa, coral, simfònica i de cambra.

## Referències

* 1 2 «Josep Plans i Bagués». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 març 2017].
# Hemicicle

Hemicicle és una sala, graderia o altra construcció de forma semicircular (deriva d'hemi, mig, i cicle, cèrcol). L'hemicicle a l'època clàssica fou un lloc semicircular per l'acomodació de les persones per a conversar, bé en cases de caràcter privat o en places o llocs públics; també va rebre aquest nom la seu semicircular del tribunal a una basílica.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.283. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 1r desembre 2014].
# Microalga

Les microalgues són un conjunt de microorganismes protistes fotosintètics de senzilla estructura cel·lular que es troben àmpliament distribuïts a la biosfera de la Terra. Viuen suspeses a l'aigua, dolça o salada, per a tenir millor accés al diòxid de carboni (CO₂) i altres nutrients. N'hi ha diverses espècies, totes adaptades a les condicions ambientals a les quals es troben. Es troben en la base de la cadena alimentària dels ecosistemes aquàtics, sent l'aliment d'organismes de mida més gran.
S'utilitzen a l'aqüicultura com a aliment per bivalves i rotífers, sent aquests segons el darrer aliment que es dona als peixos petits abans de passar a l'alimentació artificial. També, per la seva facilitat de cultiu (es reprodueixen molt ràpidament) i la tendència que tenen a acumular sucres i olis, són usades per a reduir el diòxid de carboni d'alguns processos industrials (una cimentera, per exemple): ingereixen el gas contaminant emès i després, en ser cremades a centrals tèrmiques com a agrocombustible (agrocombustible d'alga o "petroli blau"), només n'emeten la meitat a l'atmosfera. La Arthrospira platensis és una microalga que s'utilitza com a complement dietètic per a persones.
D'altra banda, la seva excesiva presència, causada per un excés de nutrients, per exemple a causa de detergents i altres productes contaminants de l'aigua, en un ecosistema lliure pot ser responsable de la mort d'éssers aqüàtics. Tenint prou nutrients, massa per a un ecosistema equilibrat, i una temperatura adient es multipliquen ràpidament, tornant l'aigua de color verd, fins que l'enorme quantitat d'individus esgota l'aliment, típicament al cap d'un parell de dies. Llavors les mateixes microalgues comencen a morir, cosa que s'aprecia veient que el color de l'aigua es torna marronós. La seva descomposició esgota l'oxigen a l'aigua i mata la resta d'éssers vius que l'habiten.

## Divisió

* Cryptophyceae
** Cryptomonas curvata
* Dinophyceae
** Gyrodinium spirale
* Prymnesiophyceae
** Chrysochromulina polylepis
* Chrysophyceae
** Dinobryon balticum
* Bacillariophyceae
** Cyclotella choctawhatcheeana
* Dictyochophyceae
** Dictyocha speculum
* Euglenophyceae
** Euglena gracilis
* Chlorophyceae
** Pediastrum tetras

## Referències

* ↑ «Microalgas - definicion y caracteristicas». [Consulta: 2 novembre 2018].
* ↑ Una microalga que permet i treu la vida, Diari de Girona, 7 d'agost de 2007 (català)
# Gobio krymensis

Gobio krymensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Global Volcanism Program

El programa Global Volcanism Program (en català Programa de Vulcanisme Global), conegut per les sigles GVP, de la Smithsonian Institution documenta els volcans de la Terra i la seva història eruptiva durant els darrers 10.000 anys.
Aquest programa produeix informes sobre les erupcions actuals i manté un recull de les dades sobre els volcans actius i les seves erupcions. D'aquesta manera, el programa presenta un context global del vulcanisme actiu del planeta. Els informes de la Smithsonian Institution sobre l'activitat volcànica es remunten a 1968, quan es creà el Centre de fenòmens de vida curta (CSLP). La seu del Global Volcanism Program es troba al Departament de Ciències Minerals del Museu Nacional d'Història Natural, ubicat al National Mall de Washington, DC.

## Referències

* ↑ About GVP Arxivat 2014-12-16 a Wayback Machine.. Global Volcanism Program, Smithsonian Institution.

## Vegeu també

* Índex d'explosibilitat volcànica

## Enllaços externs

* Global Volcanism Program Arxivat 2012-10-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Josep Playà i Maset

Josep Playà i Maset (Garriguella, 1957) és un periodista i assagista amb diverses publicacions sobre Salvador Dalí.
Es va iniciar en el periodisme al diari 9 País de Figueres. Després de llicenciar-se en ciències econòmiques va entrar al diari Cinco Días. Treballà al diari Avui des del 1983, on fou redactor en cap. Des del 1990 està a la secció de societat de La Vanguardia.
Ha publicat més d'una desena de llibres. Un dels primers va ser Atrapalo: ETA després de Txomin, publicat el 1988 amb Antoni Batista. El 1991 va publicar La gran conspiració: crònica de l'Assemblea de Catalunya també amb Batista.
Des de la dècada del 1980, quan va entrevistar personalment Salvador Dalí des del diari Avui, el seu interès per la figura del pintor s'ha reflectit en diverses publicacions que el portarien a ser comissari de l'Any Dalí a Figueres el 2004 i considerat un dels millors especialistes en l'obra de l'artista.
En aquest sentit ha publicat Dalí (1996), Casa-Museu Castell Gala-Dalí de Púbol (1997, amb Antoni Pitxot), El país de Dalí (2004, amb altres autors), L'enigma Dalí (2004, amb Màrius Carol). El 2018 va publicar Dalí esencial. el gran provocador del siglo XX on reivindicava la vigència del pintor amb un repàs des de la creació del personatge a la gestió del seu llegat passant pels happenings.

## Referències

* ↑ «Josep Playà i Maset». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Empordà. «Josep Playà relaciona Dalí i el circ, dins els actes del Festival». [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Antoni Batista. Adiós a las armas: Una crónica del final de ETA. Penguin Random House Grupo Editorial España, 2 març 2012, p. 182–. ISBN 978-84-9992-152-5.
* ↑ Antoni Batista; Josep Playà Maset La Gran Conspiració: Crònica de L'Assemblea de Catalunya. Editorial Empúries, 1 gener 1991, p. 14. ISBN 978-84-7596-315-0.
* ↑ E.V. «Gegants i amics, cara a cara - 22 abril 2019». [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «VilaWeb». [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Press, Europa. «Josep Playà "pone al día" el mundo daliniano en un ensayo y reivindica su contemporaneidad», 07-11-2018. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ ««Dalí és popular per la capacitat que tenia d'anar més enllà de ser un simple pintor»». [Consulta: 19 abril 2020].
# Lirceus louisianae

Lirceus louisianae és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Illinois, Arkansas, Missouri i Louisiana (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Rafinesque, C. S., 1820. Annals of nature or annual synopsis of new genera and species of animals, plants, & c. discovered in North America. Annals of Nature 1: 1-16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Mackin, J. G. i Hubricht, L., 1938. Records of distribution of species of isopods in central and southern United States, with description of four new species of Mancasellus and Asellus. American Midland Naturalist 19: 628-637.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ Illinois Natural History Survey - Crustacea of Illinois (anglès)
* ↑ Checklist of the Aquatic Isopoda of Arkansas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ G. O. Graening, M. E. Slay, D. B. Fenolio i H. W. Robison, 2007. Annotated Checklist of the Isopoda (Subphylum Crustacea: Class Malacostraca) of Arkansas and Oklahoma, with Emphasis Upon Subterranean Habitats. Proc. Okla. Acad. Sci. 87: pp 1-14. «PDF». Arxivat de l'original el 2010-06-26. [Consulta: 25 juny 2012].

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.
# Natrix

Natrix és un gènere de serps de la família Colubridae. De forma col·lectiva són conegudes com a "serps d'aigua", però hi ha altres serps d'aigua que no pertanyen a aquest gènere. El nom de Natrix possiblement prové del llatí natare (nedar).

## Taxonomia

El gènere Natrix inclou quatre espècies:
* Natrix astreptophora (Seoane, 1885)
* Natrix maura - Colobra d'aigua
* Natrix megalocephala - Colobra europea de cap gros
* Natrix natrix
* Natrix tessellata

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Michal Bobek

Michal Bobek (nascut el 1977 a Chrudim, República Txeca) és un advocat txec especialitzat en dret europeu, dret comparat i teoria jurídica. A l'octubre de 2015 es va convertir en el primer advocat general del Tribunal de Justícia de la Unió Europea designat per la República Txeca. El 2004 es va graduar a la Facultat de Dret i també de Relacions Internacionals a la Universitat Carolina de Praga.Bobek va assistir a un curs de dos anys en Dret anglès i en dret de la UE organitzat a distància per la Universitat de Cambridge. També va estudiar a la Université libre de Bruxelles (2001-2002) i a la Escola de Dret TC Beirne de la Universitat de Queensland, Austràlia (2003). El 2005 va obtenir el títol M.Jur. a la Universitat d'Oxford (Premi Winter Williams). El 2011 va defensar el seu doctorat a l'Institut Universitari Europeu de Florència (premi Mauro Cappelletti).

## Referències

* ↑ «CURIA - Michal Bobek» (en anglès). https://curia.europa.eu,+27-11-2019.+[Consulta: 27 novembre 2019].
* ↑ «Michal Bobek» (en anglès). https://www.era-comm.eu,+27-11-2019.+[Consulta: https://www.era-comm.eu/stream/Free_e-presentations/Demo_414D90_Bobek/media/CV.pdf].
* ↑ «Michal Bobek's research while affiliated with University of Oxford and other places» (en anglès). https://www.researchgate.net,+27-11-2019.+[Consulta: https://www.researchgate.net/scientific-contributions/48138604_Michal_Bobek].
* ↑ «Michal Bobek» (en anglès). http://cas.bg,+27-11-2019. Arxivat de l'original el 2019-11-27. [Consulta: 27 novembre 2019].
# Gobio delyamurei

Gobio delyamurei és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Ucraïna.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Freyhof, J. i A.M. Naseka, 2005. Gobio delyamurei, a new gudgeon from Crimea, Ukraine (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 16(4):331-338.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Joan Miquel de Vives i Feliu

Joan Miquel de Vives i Feliu (Girona, segle XVIII - Ciudad Rodrigo, 24 d'abril de 1809) era un militar català.
En esclatar la Guerra Gran el 1793 era mariscal de camp. El Capità General de Catalunya, José de Urrutia y de las Casas, li confià el 1795 el comandament dels 20.000 miquelets catalans als que s'havien unit els voluntaris valencians liderats per Pere Caro Sureda, el marquès de la Romana. Al davant d'aquestes tropes, assolí d'expulsar els francesos de la Baixa Cerdanya i assetjà Montlluís, fins que va cessar la guerra arran de la pau de Basilea.
El 1799 fou nomenat capità general de Mallorca, càrrec que exercí amb prudència i moderació, incorporant Menorca en virtut del Tractat d'Amiens. Ostentà el càrrec fins al 1808, quan amb la coronació de Josep I Bonaparte després de l'abdicació de Carles IV d'Espanya, es declarà contrari a Napoleó. Fou nomenat capità general de Catalunya per la Junta Superior de Govern del Principat i va intentar endebades aixecar el setge de Roses, que havia començat Laurent Gouvion Saint-Cyr, enviant un exèrcit comandat per Mariano Álvarez de Castro També dirigí el bloqueig de Barcelona, que fracassà davant l'escomesa de l'exèrcit de socors comandat per Saint-Cyr, a la batalla de Llinars.
Posteriorment va ser nomenat capità general de Castella la Vella el desembre del 1808, càrrec en el qual morí.

## Publicacions

El 1795 publicà l'opuscle Obligacions dels miquelets dels nous Tèrcios de Catalunya.

## Referències

* ↑ de Mariana, Juan. Historia general de España, vol.6 (en castellà), 1853.
* ↑ Capitans generals a Catalunya (1800-2003)
* ↑ (castellà) Ingenieros del Rey, Cuarto sitio de Rosas Arxivat 2009-03-29 a Wayback Machine..

## Enllaços externs

* «Joan Miquel de Vives i Feliu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Global Television Network

La Global Television Network, també coneguda com a Global simplement, és un canal de televisió de parla anglesa que emet per a tot Canadà, Quebec inclòs. El grup fou fundat l'any 1974 i està controlat per Cnwest, un conglomerat de mitjans de comunicació. Global és el tercer canal de televisió anglès més important del Canadà, per darrere de la televisió públic CBC Television i la CTV Television Network, que n'és el primer.
Fou llançat cap als anys 1960 després de diverses sol·licituds perquè s'establís una tercera xarxa de televisió a les ciutats més poblades del Canadà. Llavors, un grup d'inversors, liderats per l'Al-Burner i Peter Hill, van fundar l'empresa Global Communications Ltd, que pretenia complir aquesta demanda. Bruner va presentar el seu projecte al servei regional d'Ontario, amb sis canals propis, contingut canadenc i vuit minuts de publicitat local. Així es va aconseguir començar les primeres emissions el 6 de gener del 1974 amb sis emissores locals per a les ciutats d'Ottawa i Toronto. El projecte, però, es va revelar de cop i volt massa costós, fent que s'acumulés dèficit i unes audiències molt baixes. L'any 1975 i amb l'adquisició de Canwest, la situació financera millora. Cap als anys 1980 Canwest es va amb totes les accions de Global i n'esdevé, per tant, el principal propietari.
Els canals de televisió de la Global Television Network emeten els mateixos programes a la mateixa hora, però depenent de la zona horària. La base sobre la qual Global aconsegueix tenir audiències són les sèries estatunidenques i programes d'entreteniment de països estrangers, encara que darrerament han augmentat els continguts canadencs. També hi estaca la seva programació informativa i l'emissió de competicions esportives nord-americanes com la NFL i la Super Bowl.

## Referències

* http://www.broadcastermagazine.com/issues/story.aspx?aid=1000386032 Arxivat 2012-06-29 at Archive.is

## Enllaços externs

* http://www.yourglobaltv.com/ Arxivat 2016-01-15 a Wayback Machine.
# Johann Adam Heckel

Johann Adam Heckel (14 de juliol de 1812 a Adorf – 13 d'abril de 1877 a Biebrich), va ser un constructor d'instruments alemany, especialment de fusta i principalment de fagots, donant nom a la famosa marca Wilhelm Biebrich Heckel també coneguda al món, com Heckel.
La companyia Wilhelm Heckel va ser fundada al 1831 a la ciutat de Wiesbaden. En aquells temps, Johann Adam Heckel treballava com a lutier de fagots per a la marca Schot a Mainz. Allí va conèixer al fagotista principal de l'orquestra de Biebrich Karl Almenräder i van fundar junts la Companyia “ALMENRÄDER UND HECKEL”.
Després de la mort de Almenräder, Johann Adam Heckel va portar la companyia sol però més tard, va ser el seu fill Wilhelm Heckel qui es va posar al càrrec. Va mantindre un enorme contacte amb Richard Wagner que es trobava a Biebrich i proposant les característiques que volia per al fagot a les seues óperes, es va crear el fagot de sistema alemany que és el que coneixem avui en dia. Així es va convertir en la marca de fagots més prestigiosa fins als nostres temps i es va canviar el nom de la companyia com “WILHELM HECKEL BIEBRICH”.
En veure el seu gran èxit com a constructors de fagots, es van atrevir a construir clarinets, clarinets baixos, flautes, saxòfons i oboés també amb gran èxit.
Fins als dia d'avui ha anat perfeccionant aquest instruments millorant la seva mecànica, afinació i acústica considerant els seus intruments, els millors del món.

## Referències

* 1 2 «Heckel» (en alemany i anglés). [Consulta: 17 gener 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web de W. Heckel
# Hagelsdorf

Hagelsdorf (en luxemburguès: Haastert; alemany: Hagelsdorf) és una vila de la comuna de Biwer, situada al districte de Grevenmacher del cantó de Grevenmacher. Està a uns 19 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Hagelsdorf». [Consulta: 25 setembre 2015].
# Les Chapieux

Les Chapieux és un petit assentament alpí amb un grup d'edificis al voltant de l'alberg conegut com l'Auberge de la Nova. Es troba al Parc nacional de la Vanoise a aproximadament 1.550 metres sobre el nivell del mar i situat gairebé al cap de la vall des Chapieux que discorre en direcció sud cap a la localitat de Bourg-Saint-Maurice. Les Chapieux és una parada del famós Tour du Mont Blanc, i un punt d'avituallament de la cursa anual Ultra-Trail du Mont-Blanc.