OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# (2169) Taiwan

(2169) Taiwan és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides, descobert el 9 de novembre de 1964 per l'equip de l'Observatori de la Muntanya Porpra des de l'Observatori de la Muntanya Porpra, Nanquín, (Xina).
Designat provisionalment com 1964 VP1. Va rebre el nom de Taiwan en homenatge a la Illa de Taiwan. Forma part de la família Astrid d'asteroides.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 1r novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=2169.
* ↑ Springer Berlin Heidelberg. Dictionary of Minor Planet Names – (2169) Taiwan, 2007, p. 176. ISBN 978-3-540-00238-3.
# Antoni Estruch

Antoni Estruch és el nom dels següents personatges:
* Antoni Estruch i Serrabogunyà (Sabadell, 1899 - 1950), porter del Centre d'Esports Sabadell
* Antoni Estruch i Bros (Sabadell, 1872 - Buenos Aires, 1957), pintor català de principis del segle XX
# Zwevegem

Zwevegem és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Superfície (km²) | Població |
| I (VI) (VII) | Zwevegem - Zwevegem - Kappaert - Zwevegem-Knokke | | |
| II | Sint-Denijs | 16,60 | 2.492 |
| III | Moen | 10,44 | 2.746 |
| IV | Heestert | 13,08 | |
| V | Otegem | | 2.300 |

## Localització

* a. Harelbeke
* b. Deerlijk amb Sint-Lodewijk (Deerlijk)
* c. Vichte (Anzegem)
* d. Ingooigem (Anzegem)
* e. Tiegem (Anzegem)
* f. Waarmaarde (Avelgem)
* g. Avelgem
* h. Outrijve (Avelgem)
* i. Bossuit (Avelgem)
* j. Helkijn (Spiere-Helkijn)
* k. Spiere (Spiere-Helkijn)
* l. Kooigem (Kortrijk)
* m. Bellegem (Kortrijk)
* n. Kortrijk (Kortrijk)

## Personatges il·lustres

* Marcel Kint, ciclista.
* Joseph Planckaert, ciclista.
* Dirk Baert, ciclista.
# Boeckella nyoraensis

Boeckella nyoraensis és una espècie de crustaci copèpode de la família dels centropàgids. És endèmic d'Austràlia, on viu als estats de Tasmània i Victòria. Habita les llacunes costaneres. Apareix com a espècie vulnerable en la Llista Vermella de la UICN. El seu nom específic, nyoraensis, significa 'de Nyora' en llatí i es refereix a una població situada prop de la localitat on en foren descoberts els primers espècimens.

## Referències

* ↑ Reid, J. W. «Boeckella nyoraensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 1996. DOI: 10.2305/IUCN.UK.1996.RLTS.T2839A9487472.en. [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ Searle, 1912, p. 198.

## Bibliografia

* Searle, J. «Some new Victorian Copepoda» (en anglès). The Victorian Naturalist, 28, 1912, pàg. 196–198.
# Vídua de Codrington

La vídua de Codrington (Vidua codringtoni) és un ocell de la família dels viduids (Viduidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la sabana humida, localment a Zàmbia, sud-oest de Tanzània, Malawi i Zimbabwe.

## Referències

* ↑ «Vídua de Codrington». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Casa Joan Batlle

La Casa Joan Batlle és un edifici modernista situat l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès). Està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una casa de planta rectangular, amb baixos, un pis i terrat. En la façana principal s'obre a la planta baixa tres obertures que, en origen, eren una porta al centre i una finestra a banda i banda, però actualment, la finestra de la dreta s'ha convertit en una porta. Les tres obertures són d'arc rebaixat i estan resseguides per una motllura llisa. Al primer pis, en el mateix eix que les obertures inferiors, s'obren tres balcons. Les obertures que donen als balcons són d'arc rebaixat i tenen la part superior decorada amb motius vegetals de guix, igual que les mènsules que suporten els balcons. La reixa dels balcons són de ferro forjat amb la part inferior corba. La barana del terrat està format per una alternança de pilars arrodonits i de barana de ferro.
La façana que dona al carrer Tarragona és de característiques similars, amb quatre obertures per planta. A la part posterior de la casa, anteriorment, hi havia un jardí però actualment és un garatge.

## Història

Construïda vers 1908, va ser inicialment destinada a habitatge, després va ser un jardí d'infants i actualment és la seu d'una entitat bancària.

## Referències

* «Casa Joan Batlle». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Campement de bohémiens

Campement de bohémiens és una pel·lícula muda francesa de Georges Méliès, estrenada el 1896, produïda pel Théâtre Robert-Houdin. Actualment, la pel·lícula es considera perduda.

## Referències

* ↑ Campement de bohémiens a silentera.com
# Aristaeus (cràter)

Aristaeus és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 25.54 ° de latitud nord i 100.07 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 35.8 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 16 de setembre de 2016 i fa referència al déu grec de l'agricultura Aristeu.

## Referències

* ↑ "Aristaeus (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Bob Bondurant

Bob Bondurant (Evanston, 27 d'abril de 1933 - Phoenix, 12 de novembre de 2021) va ser un pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Bob Bondurant va debutar a la novena i penúltima cursa de la temporada 1965 (la setzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 3 d'octubre del 1965 al circuit de Watkins Glen el GP dels Estats Units.
Va participar en nou proves puntuables pel campionat de la F1, disputades en dues temporades consecutives (1965-1966) aconseguint una quarta posició com a millor classificació en una cursa i assolí tres punts pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1965 | North American Racing Team | Ferrari | Ferrari | SUD | MON | BEL | FRA | GBR | HOL | ALE | ITA | USA 9 | | - | 0 |
| 1965 | Reg Parnell | Lotus | Climax | | | | | | | | | | MEX Ret | - | 0 |
| 1966 | Team Chamaco Collect | BRM | BRM | MON 4 | BEL Ret | FRA | GBR 9 | HOL | ALE Ret | ITA 7 | | | | 14è | 3 |
| 1966 | Anglo American Racers | Eagle | Climax | | | | | | | | USA DSQ | | | 14è | 3 |
| 1966 | Anglo American Racers | Eagle | Weslake | | | | | | | | | MEX Ret | | 14è | 3 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
# Bir Lahmar

Bir Lahmar (àrab: البئر الأحمر, al-Biʾr al-Aḥmar, ‘el Pou Vermell’) és una ciutat de Tunísia situada uns 5 km al nord de Tataouine, a la governació homònima. És capçalera d'una delegació de reduït territori, que té 9.390 habitants segons el cens del 2004, i gairebé tots viuen a la ciutat.

## Economia

La seva activitat econòmica és únicament agrícola i ramadera.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 53 54 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en set sectors o imades:
* Bir Lahmar Est (53 54 51)
* Bir Lahmar Ouest (53 54 52)
* Sened (53 54 53)
* El Argoub (53 54 54)
* Grager (53 54 55)
* El Medina (53 54 56)
* El Bassatine (53 54 57)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 53 12).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 120-122. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 161. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Wasco (Califòrnia)

Wasco és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 24.840 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wasco tenia 21.263 habitants, 3.971 habitatges, i 3.403 famílies. La densitat de població era de 1.078,8 habitants/km².
Dels 3.971 habitatges en un 55,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,3% hi vivien parelles casades, en un 16,8% dones solteres, i en un 14,3% no eren unitats familiars. En l'11,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 13,9% entre 18 i 24, un 39,4% entre 25 i 44, un 13,8% de 45 a 60 i un 5,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 230,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.997 $ i la renda mediana per família de 30.506 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.105 $ mentre que les dones 18.697 $. La renda per capita de la població era de 14.228 $. Entorn del 24,3% de les famílies i el 27,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wasco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wasco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Cenimagnes

* No s'ha de confondre amb Cenòmans.
Els cenimagnes (llatí Cenimagni) eren un poble celta de Britànnia esmentat per Juli Cèsar, que va rebre ambaixadors d'aquest poble, els segontiacs, els ancalites, el bibrocs i els casses que li demanaven ajut contra Cassivellaunus.
S'ha dit, però segurament no és cert, que els ceni magni (grans "cens") eren el mateix poble que els icens.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Cenimagni». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 febrer 2021].
# Abimèlec

Abimèlec (en hebreu, אֲבִימָלֶךְ; en grec antic, Ἀβιμέλεχ) és el nom de diversos personatges de l'Antic Testament. El nom significa en hebreu «el meu pare és rei» o «pare d'un rei» (el que seria sinònim de «príncep» o «rei»), de manera que hom pot pensar que fos un títol més que un nom personal.

## Abimèlec

Rei filisteu de Gerar descrit al Gènesi. Poc després de la destrucció de Sodoma, Abraham viatja per la terra de Nègueb fins a arribar a la ciutat de Gerar a on fa assentament. Allà fingeix que la seva dona Sara és la seva germana (si bé és cert que era en realitat la seva mitja germana per part de pare). El rei Abimèlec prendat de la seva bellesa intenta prendre-la com una de les seves esposes. Però mentre somia és avisat per Deu de no agafar-la com a esposa, ja que és una dona casada, sota el càstig de la seva pròpia mort i de l'esterilitat de totes les seves dones. Abimèlec prega el perdó a Deu, i aquest el perdona i li fa tornar la dona, ja que sap obrarà de bon cor al no saber res de l'engany d'Abraham. Un cop Abimèlec desperta del somni, fa cridar a Abraham pera demanar-li explicacions. Aquest justifica l'engany pensant que si li deia la veritat el mataria i es quedaria amb la seva dona, atès que ell era molt vell i la seva muller molt bella. Abimèlec no tan sols el desagreuja donat-li ovelles, vaques, servents i esclaves, si no que li permet assentar-se en el lloc del seu regne que esculli.
Més endavat, en una disputa per un pou entre els servents d'Abimèlec i els d'Abraham, aquest li fa ofrena d'ovelles i bous, com a prova que dit pou l'havia obert ell. Fan llavors un aliança o pacte reconeixent l'autoria del pou a Abraham, i anomenen el lloc a on la duen a terme com a Berseba (en Hebreu Ber significa pou, i Seba pot ser interpretat com a jurament o com a número 7).

## Referències

* ↑ «Estudio bíblico de Salmos 34-35». Thru the Bible, Radio Transmundial, Canal de Vida. [Consulta: 7 març 2021]. «[S]i nosotros leemos la información que tenemos en 1 Samuel 21, observaremos que el rey de Gat fue llamado Aquis, y en el Salmo 34, se nos dice que era Abimelec [...] Resulta que Abimelec era un título real y no el nombre propio del rey era Aquis.»
* ↑ «Gènesi 21» (en català). [Consulta: 3 febrer 2020].
# Candido Cannavò

Candido Cannavò (Catània, 29 de novembre de 1930 - Milà, 22 de febrer de 2009) va ser un periodista i escriptor italià que fou director de La Gazzetta dello Sport. Era el pare del també periodista Alessandro Cannavò, editor en cap del Corriere della Sera.

## Biografia

Nascut el 29 de novembre del 1930 a Catània en una família benestant, va perdre el pare de ben jove. La seva mare es va haver de fer càrrec sola d'ell i els seus cinc germans. Va començar com a periodista esportiu a La Sicília als dinou anys. Del 1952 al 1955 va presidir el CUS Catania. El 1955 va ser contractat com a corresponsal de La Gazzetta dello Sport. Més tard va començar a treballar com a enviat especial i va cobrir, entre altres esdeveniments, la Copa del Món de futbol, 9 Jocs Olímpics i diversos Giros d'Itàlia.
El 1981 es va convertir en director adjunt del diari, després codirector i, el 1983, va substituir Gino Palumbo com a director de La Gazzetta. Va romandre en el càrrec 19 anys, fins al 2002, quan va ser substituït per Pietro Calabrese. Mentre en va ser director, La Gazzetta dello Sport es va establir com un important diari italià, va començar a publicar el setmanari SportWeek i va obrir la seva web.
Durant els darrers anys de la seva vida, es va dedicar a escriure columnes d'opinió (sempre les va escriure a la Gazzetta).
Els seus interessos i la seva obra anaven més enllà de l'esport, ja que sempre s'havia ocupat dels problemes de la societat, especialment dels de la seva terra. Quan va deixar la direcció de la Gazzetta dello Sport, va publicar dues novel·les que tracten sobre les presons italianes i sobre els discapacitats.
El 19 de febrer del 2009, patí una hemorràgia cerebral que l'obligà a ingressar a l'hospital. Al cap de tres dies, va morir a Milà a l'edat de 78 anys.

## Premis i distincions

L'any 1996 fou guardonat amb l'Ordre Olímpic i dos anys després va rebre el premi Ischia de periodisme. El president italià li va concedir el 2002 la distinció de Grand'Ufficiale dell'Ordine al merito della Repubblica Italiana. El 2008 li van atorgar el Premi Manuel Vázquez Montalbán, en la categoria de periodisme esportiu.

## Obres

* Una vita in rosa, (Rizzoli, 2002)
* Libertà dietro le sbarre, (Rizzoli, 2004)
* E li chiamano disabili, (Rizzoli, 2005)
* Pretacci. Storie di uomini che portano il Vangelo sul marciapiede, (Rizzoli, 2008)

## Referències

* ↑ «Ingressat a l'hospital Candido Cannavò, Premi Vázquez Montalbán 2008 en la modalitat de periodisme esportiu». Periodistes.org, 19-02-2009. [Consulta: 23 febrer 2009].
* ↑ «Mor a 78 anys Cándido Cannavò, Premi Internacional de Periodisme Manuel Vázquez Montalbán 2008». Directe.cat, 22-02-2009. [Consulta: 23 febrer 2009].
# Aristòcrates

Aristòcrates és el nom dels següents personatges:
* Aristòcrates d'Orcomen, rei d'Orcomen, a l'Arcàdia, al segle vii aC
* Aristòcrates, general de Rodes
* Aristòcrates, escriptor grec
* Aristòcrates d'Atenes, polític i general atenenc
* Aristòcrates, escriptor grec esmentat per Andròmac, que va viure al segle I aC.
Viccionari
# Óscar Sánchez Fuentes

Óscar Sánchez Fuentes, (nascut el 19 de desembre de 1979 a Múrcia) és un exfutbolista professional murcià que jugava com a lateral esquerre. Actualment fa d'entrenador assistent a la Cultural Leonesa.
Format al CD Amorós i l'Atlètic de Madrid B, va estar una temporada a Segona Divisió amb el CD Badajoz. El 2002 va fitxar pel Reial Valladolid, on ha jugat regularment com a lateral.
Després de set temporades al conjunt castellanolleonès, va fitxar pel Real Múrcia de la seva població natal el 2009, club en el qual es retiraria finalment el 2014.

## Referències

* ↑ «PLANTILLA | Cultural Leonesa - Web Oficial» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-06-12.

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
* Óscar Sánchez a BDFutbol
* Óscar Sánchez, Fitxa a Soccerway
# Bony d'Aigüissi

El Bony d'Aigüissi és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«El nom prové del llatí "aqua exi", surt aigua».
El pic, de 2.876,1 metres, s'alça a la carena que separa la Vall de Comalesbienes (NNO), la Vall de Sarradé (E) i Aigüissi (S); amb el Pic de la Pala Gespadera al nord-est, els Pics de Comaltes a l'oest i el Colladó d'Aigüissi al sud. |}

## Referències

* ↑ Toponímia de la Vall de Boí Arxivat 2010-03-17 a Wayback Machine.. [Consulta: 11/6/2011]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Bony d'Aigüissi. [Consulta: 27/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí, Aigüestortes [mapa], 1:25.000. Cartografia de Instituto Geográfico Nacional (CNIG). (2021)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000. Cartografia de Instituto Geográfico Nacional (CNIG). (2021)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Vertamboz

Vertamboz és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 89 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vertamboz era de 89 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 51 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 36 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vertamboz el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 35 eren actives i 15 eren inactives. De les 35 persones actives 29 estaven ocupades (14 homes i 15 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vertamboz a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vertamboz a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Casa Isard Llonch

La Casa Isard Llonch és un habitatge en estil eclèctic de Sabadell (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local des de 2016. També és coneguda com a Casa Escarrà o Casa Estany.

## Descripció

Casal de planta baixa i dos pisos, voltat per un ampli jardí on hi ha un pavelló amb coberta de cúpula feta d'escames ceràmiques. Cal destacar la reixa de ferro forjat de la tanca del pati. El tractament de l'interior és força acurat amb pintures i motllures de temes orientals i geomètrics, vidrieres, arrimadors de fusta treballada i paviments.

## Història

L'any 1908 es va afegir el cos lateral amb terrat superior que continua per la façana posterior.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Isard Llonch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* «Fitxa del catàleg municipal». Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r novembre 2017].
* Argany i Comas, Isabel «Casa Isard Llonch (2)(totos històriques del 1982)». Calaix, 28-01-2015.