OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hata-jirushi

Les hata-jirushi (旗印) eren les banderes de guerra més comunes utilitzades al camp de batalla durant el Japó medieval. El terme es pot traduir literalment com a «bandera símbol»,«bandera marcador». A diferència dels nobori posteriors, que eren rígids, aquestes banderes eren estendards llargs i estrets que penjaven d'una barra horitzontal annexa a un màstil. Aquestes banderes s'empraven per tal de poder identificar i organitzar els grups de soldats durant les guerres; van ser substituides pels nobori. Més tard, algunes hata-jirushi es van folrar als costats per tal de crear una funda per a un pal als costats i la part superior, o van incorporar peces de roba que connectaven els seus costats i la part superior amb pals per fer les banderes visibles des de davant. Hi ha dues variants de les hata-jirushi: en la primera, un extrem de la bandera es trobava annexa al màstil, en la segona, el revers de la bandera es trobava en contacte amb el màstil, com en els vexillum romans.

## Galeria

* Hata-jirushi de Morichika i hata-jirushi de Natsuka Masaie (1562?-1600).
* Estendard personal de Makino Narizumi i hata-jirushi de Matsukura Katsuie (1597-1638).
* Dos hata-jirushis d'estil tradicional d'Uesugi Mochifusa; els estendards es troben decorats per les figures d'un tigre i un drac.
* De dreta a esquerra: 1) hata-jirushi de Takeda Shingen; 2) hata-jirushi de fons negre amb kanjis daurats de Nagao (Uesugi) Kenshin 3) hata-jirushi amb un Sol vermell en un fons blanc 4) hata-jirushi blanc amb el kani white ground with black character 毘 (bi), referent a Bishamonten, una deitat.
* De dreta a esquerra: 1) estendard vermell del clan Taira; 2) un antic estendard trobat al poble de Wada, a la província de Yamato; 3) hata-hirushi del dàimio Takeda Shingen, presenta el fons blanc i una figura de quatre diamants negres; aquest pendó va ser emprat durant generacions per la família Takeda; 4) hata-jirushi blanc amb vores blaves i kanjis vermells.
* EstendardFūrinkazan

## Referències

* ↑ Míguez Santa Cruz, Antonio «El Mon. Una breve historia de la heráldica japonesa». Historia y Genealogía, 21-11-2016, pàg. 195-218. DOI: 10.21071/hyg.vi6. ISSN: 2173-6030.
* ↑ Turnbull, Stephen. War in Japan: 1467–1615 (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2022-03-17, p. 28-29. ISBN 978-1-4728-5120-8.
* ↑ Morinori, Tozawa. Seiki shuzu, 1800, p. 12.
# Felt (Oklahoma)

Felt és una àrea no incorporada localitzada al sud-oest del Comtat de Cimarron, al nord-oest de l'estat estatunidenc d'Oklahoma. Segons el cens dels Estats Units del 2010 tenia 93 habitants i una densitat poblacional de 109,86 persones per quilòmetre quadrat. Felt forma part de l'Oklahoma Panhandle. Va ser anomenat per C.F.W. Felt de la Ferrovia Atchison, Topeka i Santa Fe i la comunitat té una oficina de correus establerta el 16 de juliol de 1926.

## Geografia

Felt es troba en les coordenades 36° 34′ 3″ N, 102° 47′ 37″ O﻿ / ﻿36.56750°N,102.79361°O﻿ / 36.56750; -102.79361. Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, Felt tenia una àrea total de 0,85 quilòmetres quadrats, dels quals 0,85 quilòmetres quadrats eren terra i 0 quilòmetres quadrats (0%) eren aigua.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2010, hi havia 93 persones vivint a Felt. La densitat de població era de 109,86 habitants per quilòmetre quadrat. Dels 93 habitants, un 84,95% eren blancs, un 0% eren negres o afroamericans, un 0% eren natius americans, un 0% eren asiàtics, un 0% eren illencs pacífics, un 10,75% eren d'altres races i un 4,3% pertanyien a dos o més races. Del total de la població un 37,63% eren hispànics o llatinoamericans de qualsevol raça.

## Referències

* 1 2 (anglès) «US Gazetteer: 2010 Census». Oficina del Cens dels Estats Units. [Publicació: 16/02/2011.] [Consulta: 10/08/2011.]
* ↑ (anglès) «Find a County». National Association of Counties. [Consulta: 10/08/2011.]
* ↑ (anglès) «American FactFinder». Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 10/08/2011.]
* ↑ (anglès) «US Board on Geographic Names». Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 10/08/2011.]

## Vegeu també

* Comtat de Cimarron
* Black Mesa Mountain
* Oklahoma Panhandle
* Àrea no incorporada
# Elena Kittnarová

Elena Kittnarová (Trnava, 2 de juny de 1931 - 12 de febrer de 2012) fou una soprano eslovaca.
Després de graduar-se al Conservatori Estatal va començar a cantar al Teatre Nacional de l'Òpera eslovaca. Allà aviat es va convertir en solista líder. Hi va actuar entre els anys 1953 i 1966, i va crear més de dues dotzenes de títols i papers importants en operes i musicals clàssics i moderns.

## Referències

* ↑ «Biografia». Operaslovakia. [Consulta: 3 gener 2017].
# Colleen (cràter)

Colleen és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 13,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim irlandès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Colleen». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Characidium purpuratum

Characidium purpuratum és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 20 °C - 25 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: afluents andins de la conca del riu Amazones a l'Equador.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium purpuratum». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Comtat de Békés

Békés (Hongarès: Békés megye; Eslovac: Békešská župa) és una divisió administrativa, megye, del sud-est d'Hongria, que fa frontera amb Romania. Limita amb les províncies hongareses de Csongrád, Jász-Nagykun-Szolnok i Hajdú-Bihar. La capital de la província és la ciutat de Békéscsaba. Aquest territori també forma part de la euroregióDanubi-Kris-Mures-Tisza.
# Glàdkovo (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Glàdkovo».
Glàdkovo (en rus: Гладково) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 10 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Ivana Kmeťová

Ivana Kmeťová (Bojnice, 30 de gener de 1985) és una esportista eslovaca que competeix en piragüisme en la modalitat d'aigües tranquil·les, guanyadora de 3 medalles al Campionat Mundial de Piragüisme entre els anys 2007 i 2010, i 7 medalles al Campionat Europeu de Piragüisme entre els anys 2005 i 2016.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2007 | Duisburg ( Alemanya) | 2 | K2 200 m |
| 2009 | Dartmouth ( Canadà) | 3 | K2 200 m |
| 2010 | Poznań ( Polònia) | 3 | K2 200 m |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2005 | Poznań ( Polònia) | 2 | K2 200 m |
| 2007 | Pontevedra ( Espanya) | 2 | K2 200 m |
| 2008 | Milà ( Itàlia) | 1 | K2 200 m |
| 2009 | Brandenburg ( Alemanya) | 2 | K2 500 m |
| 2009 | Brandenburg ( Alemanya) | 3 | K2 200 m |
| 2010 | Corvera ( Espanya) | 2 | K2 200 m |
| 2016 | Moscou ( Rússia) | 3 | K1 200 m |

## Referències

* ↑ «Ivana Kmeťová» Arxivat 2010-02-01 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Ivana Kmeťová» en Canoeresults.eu (anglès)

## Enllaços externs

* Lista de medallistas olímpicos y mundiales en piragüismo (1936-2007): parte 1, parte 2. Federación Internacional de Piragüismo (anglès).
# El País Gallego (1927)

El País Gallego fou un periòdic gallec editat a Santiago de Compostel·la entre 1927 i 1931.
Apareix en 1927, com a portaveu d'un petit grup de socialistes gallecs, dirigit per Xoán Xesús González, que en 1932 fou el màxim responsable de la Unión Socialista Galega. De periodicitat irregular, fou defensor de la línia i tàctica del PSOE, però amb més vinculació amb Galícia que la resta de la premsa socialista gallega. Va tenir una segona època que començà l'1 de novembre de 1930 i una tercera època a partir de maig de 1931.

## Bibliografia

* Santos Gayoso, Enrique. Historia de la Prensa Gallega 1800-1986. Sada: Do Castro, 1990. ISBN 84-7492-489-8.

## Enllaços externs

* Fitxa i exemplars a Galiciana
# Guiu de Penthièvre

Guiu de Bretanya, Guiu de Penthièvre o Guiu VII de Llemotges, (nascut el 1287 - mort el 27 de març de 1331), fou el segon fill del duc de Bretanya Artur II i de Maria de Llemotges, vescomtessa de Llemotges. Va ser comte de Penthièvre de 1312 (succeint al seu pare) a 1331, i vescomte de Llemotges de 1314 a 1317 (per delegació del seu germà gran el duc Joan III de Bretanya.
Es va casar en primeres noces el 1318 amb Joana d'Avaugour (1300- ? 1327), senyora de Goëlo, filla del senyor Enric IV d'Avangour i en va tenir una sola filla: Joana de Penthièvre (1319- † 1384), comtessa de Penthièvre, després duquessa de Bretanya, casada el 1337 a Carles de Blois-Châtillon (1319- † 1364)
Vidu, es va casar de nou amb Joana de Belleville, però el matrimoni va ser anul·lat pel papa el 1330.
Com que va morir un mes abans que el seu germà gran, el duc Joan III, no va esdevenir duc de Bretanya però els seus drets van passar a la seva filla Joana de Penthièvre.

## Referències

* ↑ J. Lebeuf, Histoire de la banlieue ecclésiastique de Paris, p. 54, Prault, París, 1754.
* ↑ Barthélémy-Amédée Pocquet du Haut-Jussé Les Papes et les Ducs de Bretagne COOP Breizh Spézet (2000) ISBN 284346 0778 p. 204-205
# Ivana Brlić-Mažuranić

Ivana Brlić-Mažuranić (1874, Ogulin–1938, Brod na Savi) fou una escriptora la família Mažuranič de la qual es coneix dins de la història de les lletres de Croàcia. La seva infantesa i posteriorment el casament l'any 1892 amb el metge Vatroslav Brlic es desenvoluparen en un ambient dedicat a les arts i la filosofia. Ivana es va elaborar principalment literatura infantil amb obres com Priče iz davnine ('Llegendes d'altres temps'), publicada a Zagreb l'any 1916, que li donaria fama amb el sobrenom de l'“Andersen croata”. Les vuit llegendes que inclou fan referència a la mitologia eslava i van lligades a una lírica que ordena els esdeveniments.

## Bibliografia

* González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario de autores, vol I. Montaner y Simón,S.A. 1963. Nº Registre:M 3843-63. Depósito Legal:B 20872-63(I).
* González Porto-Bompiani (coord.). Diccionario literario, vol VI. Montaner y Simón,S.A. 1959. Depósito Legal:B 1.352-1959.
# Figura (Vayreda)

Figura és una pintura sobre taula feta per Joaquim Vayreda i Vila durant la segona meitat del segle xix i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 1675 d'ençà que va ingressar el 1956, provinent la col·lecció privada de Lluís Plandiura i Pou.

## Descripció

Es tracta d'un estudi de figura femenina. Es pot veure una noia vestida amb el vestit tradicional de catalana amb xal a les espatlles i espardenyes. Situada de perfil i recolzada d'esquena a un arbre.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció Al darrere: Joaquim Vayreda/21-1843-1894.

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001a ed.. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
Viccionari
# Dylan Page (ciclista)

Dylan Page (5 de novembre de 1993) és un ciclista suís professional des del 2015 i actualment a l'equip Caja Rural-Seguros RGA.

## Palmarès

* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Indonèsia

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Congrés de Rastatt

«Congrés de Rastatt» té aquests significats:
* Primer Congrés de Rastatt de 1713 entre Àustria i França.
* Segon Congrés de Rastatt de 1797 durant les Guerres de la Revolució Francesa.
# Cicle visual

El cicle de la visió, cicle visual o, fototransduccció visual és un procés pel qual la llum es converteix en senyal elèctric en els fotoreceptors (les cèl·lules bastó, les cèl·lules cons) i les cèl·lules ganglionars fotosensibles de la retina de l'ull humà.
Està regit per la foto-isomerització del retinol. Quan el retinol 11-cis absorbeix un fotó, passa de l'estat 11-cis a l'estat tot-trans. Aquesta isomerització és a l'origen de l'influx nerviós per fototransducció. El retino 11-cis de seguida es regenera per via enzimàtica.
Detalladament el cicle visual en una cèl·lula bastó d'un mamífer consta de 7 etapes. Les etapes 1, 2 i 7 es desenvolupen dins les cèl·lules de l'epiteli pigmentari de la retina (EPR). Les etapes 3 a 6 tenen lloc en els segments exteriors de les cèl·lules bastó.

## Referències

* ↑ Ebrey, Thomas; Koutalos, Yiannis «Vertebrate Photoreceptors». Progress in Retinal and Eye Research, 20, 1, 01-01-2001, pàg. 49–94. DOI: 10.1016/S1350-9462(00)00014-8 [Consulta: 15 setembre 2013].
* Moiseyev G, Chen Y, Takahashi Y, Wu BX, Ma JX. RPE65 is the isomerohydrolase in the retinoid visual cycle. Proc. Nat. Acad. Sci. 2005 Article.
* Jin M, Li S, Moghrabi WN, Sun H, Travis GH. Rpe65 is the retinoid isomerase in bovine retinal pigment epithelium. Cell. 2005 Article.

## Enllaços externs

* Visual pigments and visual transduction at med.utah.edu
* A General Overview on Visual Perception at brynmawr.edu Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine.
* «Cicle visual» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Comtat de Forbach

El comtat de Forbach fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic sorgida del repartiment vers 1280 (abans del 1291) del comtat de Rickingen i que va tenir una duració curta (vers 1280-1355).
El primer comte fou Enric (II) testimoniat el 1291. El segon comte fou Joan, que va morir el 1355. A la seva mort sense successió el comtat va passar a la branca de Leiningen-Rickingen (de la casa comtal de Leiningen).

## Referències

* Llista de governants Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine.
# Grup de la coquimbita

El grup de la coquimbita és un grup de minerals de la classe dels sulfats format per tres espècies: la coquimbita, la qual dona nom al grup, la paracoquimbita i l'aluminocoquimbita. Totes tres espècies cristal·litzen en el sistema trigonal.
| Espècie | Fórmula |
| Aluminocoquimbita | Al₂Fe₂(SO₄)₆(H₂O)₁₂·6H₂O |
| Coquimbita | AlFe₃(SO₄)₆9H₂O₁₂·6H₂O₁₂ |
| Paracoquimbita | Fe₄(SO₄)₆·(H₂O)₁₂·6H₂O |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals d'aquest grup pertanyen a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleïta, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuïta, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeïta, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseïta, niquelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, metaalunògen, romboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiïta i meridianiïta.
Als territoris de parla catalana tan sols ha estat descrita la coquimbita, que va ser trobada a les mines d'Alum de La Vilella Alta (Priorat).

## Referències

* 1 2 «Coquimbite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 febrer 2024].
* ↑ «Coquimbite from Alum mines, La Vilella Alta, Priorat, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 29 febrer 2024].
# Guiu de Montpeller

Guiu de Montpeller és el nom dels següents personatges:
* Guillem I de Montpeller: primer senyor de Montpeller.
* Guiu de Montpeller (beat): noble occità fundador de l'ordre dels Hospitalers de l'Esperit Sant.
# Ivana Dobrakovová

Ivana Dobrakovová (nascuda el 17 d'abril de 1982, Bratislava, Eslovàquia) és una escriptora i traductora eslovaca.

## Biografia

Es va llicenciar a Bratislava el 2000 com a traductora d'anglès i francès a la Facultat de Lletres de la Universitat Komenského de Bratislava. Entre les seves traduccions hi ha Neu de Max Fermin, L'home esborrat de François Soulage i Una novel·la russa d'Emmanuel Carrère. El 2007 va guanyar el concurs literari de joves prosistes Jašíková kysuce i un any després va guanyar el premi literari Poviedka amb Vivint amb Peter. Entre les seves obres més conegudes hi ha Bellevue (2010), en què el personatge principal és una jove de 19 anys que treballa com a voluntària per a persones amb discapacitat en un centre mèdic. També ha escrit un recull de narracions titulat Toxo (2013), que tenen com a personatges principals noies eslovaques que busquen el seu lloc a la vida mitjançant relacions amb persones que coneixen a l'estranger.
Des del 2005 viu a Torí, Itàlia.

## Obres

* Jašíková kysuce 2007
* Vivint amb Peter (Žít s Petrem) 2008
* Bellevue 2010
* Toxo 2013
# Figura (Mas i Fondevila)

Figura és una pintura sobre tela feta per Arcadi Mas i Fondevila durant la segona meitat segle xix i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 1679 d'ençà que va ingressar el 1956, provinent la col·lecció privada de Victòria González.

## Descripció

Al quadre es pot veure el tors d'una noia vestida de color blanc i pentinada amb monyo, vista d'esquena. Està pintat sobre el fons d'un altre dibuix anterior que sembla un estudi per a l'Església del Pi de Barcelona que apareix al quadre Venite Adoremus, del mateix artista.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció Mas y Fondevila (superior esquerre). Al darrere: A. Mas y Fondevila/1852-1934.

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001a ed.. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
Viccionari
# Dylan Minnette

Dylan Christopher Minnette (Evansville, Indiana, 29 de desembre de 1996) és un actor i músic estatunidenc. És conegut pel seu rol de Clay Jensen a la sèrie de 13 Reasons Why, David Stephard a Lost, Rex Britten a la sèrie d'Awake, Anthony a Alexander and the Terrible, Horrible, No Good, Very Bad Day, entre d'altres.
És el fill únic de Robyn i Craig Minette. Es va mudar a Champaign (Illinois), on hi va viure durant 5 anys. Més tard es va mudar a Los Angeles per tal de desenvolupar la seva carrera com a actor. El seu primer rol va ser a un episodi de la sèrie Drake & Josh. Des d'allí, va aparèixer a una pel·lícula originalment de NBC, The Year Without a Santa Claus.

## Referències

* ↑ Andreeva, Nellie. «13 Reasons Why Netflix Series: Dylan Minnette & Katherine Langford Lead Cast». Deadline Hollywood, 08-06-2016. [Consulta: 27 gener 2018].
* ↑ «32nd Annual Young Artist Awards – Nominations / Special Awards». The Young Artist Foundation, 2011. Arxivat de l'original el 8 agost 2013. [Consulta: 14 març 2011].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 22 de setembre 2013. [Consulta: 22 setembre 2013].
* ↑ «Who Plays Clay in 13 Reasons Why? Get to Know Dylan Minnette!», 14-04-2017. [Consulta: 26 maig 2018].
# Concurs de castells de Vilafranca 1962

El concurs de castells de Vilafranca 1962 tingué lloc el 30 d'agost de 1962 a la plaça de la Vila de Vilafranca del Penedès i fou organitzat pels administradors de la festa major vilafranquina en el marc de la diada de Sant Fèlix. Va ser l'onzè concurs de castells de la història i el segon celebrat a aquesta ciutat, vint-i-set anys després de l'edició de 1935. El concurs no va ser obert a totes les colles i només hi van ser convidades les dues colles vallenques, la Colla Vella dels Xiquets de Valls i la Muixerra de Valls, liderades per Josep Gasque, Pep de la Llet, i Llorenç Fabra Español, Llorençó, respectivament. La Colla Vella s'endugué la victòria descarregant el 4 de 8 i el 2 de 7, i la Muixerra de Valls, va quedar en segona posició descarregant el 2 de 7. Tanmateix, la premsa de l'època només va fer constar aquests tres castells, i diu que se'n van fer més de menys valor però no especifica quins van ser. D'altra banda, tot i que segons Món casteller va haver-hi puntuacions i jurat, no ha quedat recollit en la historiografia castellera.

## Resultats
### Classificació

* Resultat
* Descarregat (D)
* Carregat (C)
* Intent (I)
* Intent desmuntat (ID)
En el concurs de castells de Vilafranca de 1962 hi van participar 2 colles.
| Pos. | Colla | 1a ronda | 2a ronda | Punts |
| 1 | Colla Vella dels Xiquets de Valls | 2de7 | 4de8 | — |
| 2 | La Muixerra Xiquets de Valls | 2de7 | — | — |

### Estadística

La següent taula mostra l'estadística dels castells que es van provar al concurs de castells. Els següents castells apareixen ordenats, de major a menor dificultat, segons la taula de puntuacions del XXIV Concurs de castells de Tarragona (2012).
| Castell | Descarregat | Carregat | Intent | Intent desmuntat | Total |
| 4 de 8 | 1 | — | — | — | 1 |
| 2 de 7 | 2 | — | — | — | 2 |
| Total | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 |

## Referències

* ↑ Climent Ferré, Joan. «Els Concursos de Castells Humans». elcasteller.cat, 01-11-2012. Arxivat de l'original el 2010-06-20. [Consulta: 14 desembre 2012].
* 1 2 Jaria i Manzano, Jordi. «Vilafranca 1962: Cara a cara de les dues colles de Valls». A: Història dels concursos de castells. Tarragona: Edicions El Mèdol, setembre de 1996, pp. 42-43 (L'Agulla). ISBN 84-88882-64-5 [Consulta: 14 desembre 2012].
* ↑ «Taula de puntuacions». concursdecastells.cat, 2012. Arxivat de l'original el 2012-11-03. [Consulta: 14 desembre 2012].