OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adelina Stehle

Adelina Stehle (Graz, 30 de juny de 1860 - Milà, 24 de desembre de 1945) fou una soprano operística austríaca. Adelina Stehle fou una soprano lírica, que va cantar pràcticament només repertori italià.

## Família

Adelina fou filla d'artistes: el pare, Franz Stehle (Viena, 10 d'agost de 1812 - Milà, 20 de març de 1892) fou un director d'orquestra del ”K.U.K. Dragoner”, el Regiment Reial i Imperial del Dragó de l'exèrcit austrohongarès. Es va casar per primera vegada en Oltrepò Pavese amb Carlo Mangiarotti (Broni, 28 de gener de 1843 - Renate, 4 de gener de 1919), un advocat de família rica. La parella va tenir un fill, Giuseppe Mangiarotti, que va esdevenir el primer de la "família Mangiarotti" de grans campions d'esgrima.

## Carrera

Va estudiar cant a Milà i va debutar en el paper d'Amina de La sonnambula de Vincenzo Bellini el 1881, al Teatre Social (Teatre Carbonetti) de Broni, en Oltrepò Pavese. La seva carrera artística l'ha portà a La Scala de Milà, el 1890. Va prendre part en una sèrie d'estrenes importants en la dècada del 1890. El 1893 fou la primera Nannetta de l'òpera Falstaff de Giuseppe Verdi, amb Edoardo Garbin (el seu segon marit); la parella contribuí després a la difusió de La Bohème de Giacomo Puccini arreu del món. En 1902 va anar de gira a Amèrica del Sud, després a París amb la Societat Sonzogno, i més tard a Berlín, Viena, San Petersburg i Madrid. Va actuar també al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, en la temporada 1899-1900, participant en les òperes Fedora d'Umberto Giordano, en el paper de Fedora, i La Bohème de Puccini, en el paper protagonista, Mimì.
Entre les seves interpretacions més significatives es poden incloure les de les òperes Adriana Lecouvreur i Fedora. Va ser dirigida en moltes ocasions pel director Arturo Toscanini. En retirar-se dels escenaris va començar a ensenyar cant al conservatori. Entre les seves deixebles es troba la soprano Giannina Arangi-Lombardi.

## Rols estrenats

* Adin a Condor d'Gomes (21 de febrer de 1891, Milà)
* Walter a La Wally de Catalani (20 de gener de 1892, Milà)
* Nedda a Pagliacci de Leoncavallo (21 de maig de 1892, Milà)
* Nannetta a Falstaff de Verdi (9 de febrer de 1893, Milà)
* Simonetta Cattanei a I Medici de Leoncavallo (9 de novembre de 1893, Milà)
* Maria a Guglielmo Ratcliff de Mascagni (16 de febrer de 1895, Milà)
* Matilde a Silvano de Mascagni (25 de març de 1895, Milà)

## Discos

Adelina Stehle va fer una sèrie d'enregistraments pel segell “Fonotipia Company“ el 1905, però solament dos d'ells han estat publicats.

## Referències

* ↑ Macy, Laura Williams. The Grove Book of Opera Singers (en anglès). Oxford University Press, 2008, p. 464. ISBN 978-0-19-533765-5.

## Enllaços externs

* Adelina Stehle a geni.com.
* Adelina Stehle i Edoardo Garbin en "Ma dunque é vero", Adriana Lecouvreur, 1904, a Youtube.
# Uluk (cràter)

Uluk és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10,3 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim neghidalià, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Uluk». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Selèucia del Zeugma

Selèucia del Zeugma (grec antic: Σελεύκεια ἐπὶ τοῦ Ζεύγματος: Σελεύκεια ἐπὶ τοῦ Ζεύγματος, transliterat Seleukéia epí tu Zéugmatos) fou una ciutat hel·lenística i una ciutat fortificada en l'actual Turquia, a l'esquerra, o al sud, de la riba de l'Eufrates, no lluny de l'antiga Samòsata.
És esmentada en incidents aïllats: Antíoc III s'hi va casar amb una princesa pòntica el 221 aC, per bé que l'Oxford Classical Dictionary adscriu això a Zeugma. Tigranes II d'Armènia hi va assassinar Cleòpatra V Selene, la vídua d'Antíoc X Eusebi. Pompeu va donar la ciutat i el seu entorn a Antíoc I de Commagena; Plini el Vell, no obstant això, l'adscriu a Celesíria. El bisbe Eusebi de Samòsata hi va tenir la seva seu, fins i tot. El nom de la ciutat és confirmat per una inscripció de Rodes, la qual refereix a un home «de Selèucia, d'aquells a l'Eufrates».
La seva localització és incerta. Va tenir un pont de barques, com la ben coneguda (i ara submergida) ciutat de Zeugma, a Osroene, més enllà riu avall; és massa lluny riu avall, i en el costat incorrecte del riu per ser el límit de la seu d'Eusebi. Pel mateix raonament, no pot ser qualsevol dels llocs anomenats el Qantara ("pont") que estaven just damunt i 2 km a sota de la moderna Samsat, Turquia, abans que el seu antic emplaçament fou també inundat pel pantà d'Atatürk. L'Atles Barrington especula que podria ser a Killik, província de Şanlıurfa 37° 26′ N, 38° 14′ E﻿ / ﻿37.433°N,38.233°E﻿ / 37.433; 38.233, sobre la base de l'obra de T.A. Sinclair Eastern Turkey : an architectural and archaeological survey, que és d'uns 40 km aigües avall de Samosata, i per sota de la presa.
El raonament aquí és clar. Sinclair mostra aquest Killik (que significa "argilós" en turc), en el seu mapa a IV 172, però els quatre de les seves referències al nom en el seu text són un únic Killik a 39° 23′ N, 37° 42′ E﻿ / ﻿39.383°N,37.700°E﻿ / 39.383; 37.700, a les capçaleres de l'Eufrates, prop de Divriği.

## Referències

* Pauly-Wissowa, Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft: neue Bearbeitung "Seleukia" 4, Vol 2.1 of 24, p. 1205, 1921.
* Richard Talbert, Barrington Atlas of the Greek and Roman World, (ISBN 978-0-691-03169-9), Mapa 67 i comentari.

## Fonts primàries

* Polibi, 5.43.1
* Estrabó, XVI 749
* Apià, Mithradates 114
* Plini el Vell, 5,82
* Teodoret de Cir 4.14
* Inscriptiones Graecae II 2548
# Bokoshe

Bokoshe és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 450 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bokoshe tenia 450 habitants, 174 habitatges, i 121 famílies. La densitat de població era de 327,8 habitants per km².
Dels 174 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.250 $ i la renda mediana per família de 29.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 17.813 $. La renda per capita de la població era d'11.100 $. Entorn del 18,2% de les famílies i el 27,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bokoshe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bokoshe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Setge d'Antioquia (1268)

* Per a altres significats, vegeu «Setge d'Antioquia».
El setge d'Antioquia fou una de les batalles de la Guerra mameluco-croada, i va posar en 1268 la capital del Principat d'Antioquia en mans del Soldanat Mameluc.

## Anteccedents

L'any 1260, el sultà d'Egipte i Síria, Baibars, va començar a amenaçar l'estat croat d'Antioquia, el qual, com a vassall dels armenis, havia donat suport als mongols, els enemics tradicionals dels turcs. L'any 1265 va dur a terme les seves amenaces, va capturar Cesarea Marítima, Haifa i Arsuf, i va massacrar als seus habitants. Un any després, Baibars va conquistar Galilea i va devastar Cilícia (l'actual Armènia).
La ciutat d'Antioquia s'havia vist debilitada durant els anys anteriors pels seus conflictes amb Armènia i les lluites internes.

## El setge

L'any 1268, Baibars va assetjar la ciutat d'Antioquia, capturant-la el 18 de maig. Va saquejar la ciutat i va matar o esclavitzar a la població. Amb la seva caiguda, la resta de Síria aviat va caure també, i la influència dels francs va arribar a la seva fi.

## Conseqüències

La fortalesa hospitalària del Krak dels Cavallers va caure tres anys després. Encara Lluís IX de França va llançar la Vuitena Croada amb l'objectiu declarat de recuperar-se d'aquests desastres, la croada es va dirigir a Tunísia en Setge del pròxim orient a causa de les maquinacions de Carles I de Sicília, i el rei francès acabaria morint de malaltia.
En el moment de la seva mort, el 1277, Baibars havia fet recular els croats a un grapat de fortaleses al llarg de la costa, i aquests es van veure expulsats definitivament de l'Orient Mitjà a principis del segle xiv. La caiguda d'Antioquia va resultar tan fatal per als croats com vital ho va ser la seva captura per a l'èxit inicial de la Primera Croada.

## Referències

* ↑ Gregory, Timothy E. A History of Byzantium (en anglès). John Wiley & Sons, 2919, p. 328. ISBN 140518471X.

## Vegeu també

* Novena Croada
* Les croades vistes pels àrabs
# Talda

Talda (en rus: Талда) és un poble de la república de l'Altai, a Rússia, que el 2016 tenia 98 habitants, pertany al districte d'Ongudai.

## Referències

* ↑ http://www.ongudai-ra.ru/index.php/%D0%BD%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B8/peredvizhnoj-fap-nachal-rabotu-v-ongudajskom-rajone
* ↑ https://www.lawmix.ru/zakonodatelstvo/1955751
# Vranaïta

La vranaïta és un mineral de la classe dels silicats.

## Característiques

La vranaïta és un silicat de fórmula química Al$_{16}$B₄Si₄O$_{38}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma de prismes subparal·lels, de fins a 100 micròmetres de llarg, fent intercreixements. És un mineral relacionat amb la boralsilita i la boromullita. És un producte de la descomposició de l'espodumena. La seva estructura està formada per: cadenes de octàedres AlO₆, paral·lels a [010], reticulades per grups de disilicats; grups BO₃ triangulars; cadenes amb AlO₄ i dos poliedres AlO₅; ocupada parcialment per un poliedre BO₄.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Manjaka, a la vall de Sahatany, a la regió de Vakinankaratra (Província d'Antananarivo, Madagascar). Sol trobar-se associada a altres minerals com l'albita i altres espècies del grup del feldespat. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Vránaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 novembre 2016].
# Aftoni d'Alexandria

Aftoni d'Alexandria (en llatí Aphthonius, en grec antic Ἀφθόνιος 'Aphthónios') va ser un bisbe maniqueu deixeble i comentarista de Mani, segons diuen Foci i Pere de Sicília. Filostorgi explica que Aeci va tenir una disputa publica amb Aftoni i que aquest en va sortir derrotar i va morir de dolor set dies després.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Aphthonius of Alexandria». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 desembre 2022].
# Vathleitosa

El Balaitús o Vathleitosa (en francès "Balaïtous", en aragonès Pico Os Moros) és una muntanya de 3.144 m d'altitud, amb una prominència de 849 m, al massís homònim, del que és el punt culminant. Està a cavall entre la província d'Osca (Aragó) i el departament dels Alts Pirineus (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Gómez Ortiz, Antonio; Semir, Ramon de. Panticosa - Formigal, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1984 (E-25). ISBN 84-7011-069-1.
# Serra de Maranyà

La Serra de Maranyà és una serra situada al municipi de la Granja d'Escarp a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 381,2 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bryan Adams (àlbum)

Bryan Adams és el títol de l'àlbum de debut en solitari del rocker canadenc Bryan Adams. Va sortir al mercat el febrer de 1980 a A&M Records.
A principis de 1978, Bryan Adams va formar amb Jim Vallance, del grup Prism, un equip per escriure cançons a duo. A&M els va contractar. El primer single era Hidin' from love. Tot i que el disc no va tenir notorietat en el debut, va ser l'oportunitat del grup canadenc per aparèixer a la ràdio, fer gires, aconseguir agents i mànagers i fer-se un lloc en el negoci musical. La primera gira va ser per Canada, tocant en clubs i universitats.

## Cançons de l'àlbum

* Hidin' from Love - 3:17
* Win Some, Lose Some - 3:47
* Wait and See - 3:05
* Give Me Your Love - 2:54
* Wastin' Time - 3:34
* Don't Ya Say It - 3:21
* Remember - 3:41
* State of Mind - 3:15
* Try to See It My Way - 4:03

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de A&M/Octone Records Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine.
* On A&M Records - permet cercar artistes i gravacions a través d'A&M Records i els seus segells musicals.
* A&M Corner - lloc web per a col·leccionistes d'A&M.
* MySpace A&M Records
# Vrakhassi

Vrakhassi (grec Βραχασι, normalment transliterat Vrachasi) és una comunitat a l'illa grega de Creta, a la prefectura de Lassithi.
# Aftoni

Aftoni és el nom dels següents personatges:
* Aftoni d'Antioquia, retòric.
* Aftoni d'Alexandria, bisbe.
# Val Lumiei

Val Lumiei (friülès Cjanâl di Lumiei) és una de les set valls de la Cjargne, una de les comarques de la província d'Udine (Friül). És travessada pel torrent Lumiei, que desemboca al llac de Sauris (977 m), on hi ha una central hidroelèctrica. A la vall s'hi troba el municipi de Sauris, amb les fraccions de Lateis, La Maina i Field.
# Savage Messiah

Savage Messiah és una pel·lícula britànica realitzada per Ken Russell, estrenada l'any 1972.

## Argument

La vida del pintor francès Henri Gaudier-Brzeska.

## Repartiment

* Dorothy Tutin: Sophie Brzeska
* Scott Antony: Henri Gaudier
* Helen Mirren: Gosh Boyle
* Lindsay Kemp: Angus Corky
* Michael Gough: el Sr. Gaudier
* John Justin: Lionel Shaw
* Aubrey Richards: Mayor
* Peter Vaughan: Museum Esperant
* Ben Aris: Thomas Buff

## Premis

* Selecció a la Mostra de Venècia 1972
* Oscar al millor guió original per Jeremy Larner (1973).
* BAFTA a la millor actriu per Dorothy Tulin (1973)

## Referències

* ↑ «Savage Messiah». The New York Times.
* ↑ «Ouverture du Festival de Venise», Le Monde, 22 août 1972 (lire en ligne).
# Bola de Drac Z: El pare d'en Son Goku

Bola de Drac Z: El pare d'en Son Goku (ラゴンボールゼット たったひとりの最終決戦〜フリーザに挑んだゼット戦士 孫悟空の父〜, Doragon Bōru Zetto Tatta Hitori no Saishū Kessen ~Furīza ni Idonda Zetto-senshi Son Gokū no Chichi) és el primer especial de televisió de la sèrie d'anime Bola de Drac Z, que es basa en el manga Bola de Drac d'Akira Toriyama. Es va emetre a Fuji Television el 17 d'octubre de 1990, entre els episodis 63 i 64. Servint com a preqüela de tota la sèrie, l'especial té lloc dotze anys abans dels esdeveniments de Bola de Drac. Ha estat doblada català.

## Sinopsi

Especial per a televisió que s'ubica a l'arc argumental de Bola de Drac Z. S'explica la història del pare d'en Goku, Bardock, i el seu intent per salvar el seu planeta encara que li costi la vida.

## Crítica

Chris Beveridge de Mania.com va dir que "El fet d'explorar una mica més en Bardock és definitivament positiu, i segurament podria portar un arc ell mateix que ens podria explicar millor la dels superguerrers de l'espai abanas d'en Freezer".

## Taquilla

Els dies 3 i 5 de novembre de 2018, va tenir una estrena teatral limitada conjunta amb l'especial de televisió Bola de Drac Z: La resurrecció de la fusió en Son Goku i en Vegeta (1990), titulat Bola de Drac Z: Saiyan Double Feature, de Fathom Events als Estats Units. Arrant causa del proper llançament Dragon Ball Super: Broly. Segons Box Office Mojo, a partir del 7 de novembre de 2018, Saiyan Double Feature va obtenir uns ingressos de 540.707 dòlars.

## Referències

* 1 2 «Bola de Drac Z: El pare d'en Son Goku». Goita què fan, ara!. [Consulta: 3 novembre 2023].
* ↑ «Dragon Ball Z Bardock/Trunks Double Feature». Arxivat de l'original el 5 juny 2014.
* ↑ «Nostalgic Dragon Ball Z Titles Come to U.S. Movie Theaters This Fall With 'Dragon Ball Z: Broly – The Legendary Super Saiyan' (1993) and 'Dragon Ball Z Saiyan Double Feature' (1990 & 1995)». PR Newswire, 28-06-2018. [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ Kofi Outlaw «'Dragon Ball Z' Double-Feature Reveals U.S. Theatrical Trailer». ComicBook, 12-10-2018 [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «Dragon Ball Z: Saiyan Double Feature». Box Office Mojo. [Consulta: 10 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès)
# Bretagne Classic 2018

La Bretagne Classic 2018, 82a edició de la Bretagne Classic, és una cursa ciclista que es disputà el 26 d'agost de 2018 pels voltants de Plouay, a la Bretanya. La cursa formava part del calendari UCI World Tour 2018.
El vencedor fou el belga Oliver Naesen (AG2R La Mondiale), que s'imposà a l'esprint a Michael Valgren (Team Astana) i Tim Wellens (Lotto-Soudal).

## Equips participants

Els 18 equips UCI WorldTeams són presents a la cursa, així com set equips continentals professionals:

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ Bretagne Classic 2018 a ProCyclingStats

## Enllaços externs

* Web oficial
# Su última noche

Su última noche és una pel·lícula dramàtica espanyola estrenada el 1945 i dirigida per Carlos Arévalo Calvet.

## Sinopsi

Fernando, un home arruïnat moralment i econòmica, trenca amb la ballarina Lilian, causant de la seva situació, i marxa a la Guinea Espanyola amb la intenció de refer la seva vida.

## Repartiment

* Alfredo Mayo - Fernando
* Paola Bárbara - Lilian
* José María Lado - Jerry

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1945 | Millor actor secundari | José María Lado | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1945». CEC. Arxivat de l'original el 2021-08-20. [Consulta: 8 gener 2016].
# Vranov nad Topľou

Vranov nad Topľou és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, és capital del districte de Vranov nad Topľou.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1270.

## Persones il·lustres

* Ján Figel' (1960): polític eslovac

## Galeria d'imatges

* Església grecocatòlica
* Creu grecocatòlica
* Església Farský
* Vista de la ciutat
* Monument dels lluitadors contra el feixisme
* Església grecocatòlica
* Ajuntament
* Casa de cultura
* Institut
* Monument
* Església calvinística
# Afua (cràter)

Afua és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim àkan, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Afua». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Verdet de Java

El verdet de Java (Chloropsis cochinchinensis) és un ocell de la família dels cloropseids (Chloropseidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars, terres de conreu de les terres baixes de Java.

## Referències

* ↑ «Verdet de Java». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Schistura kaysonei

Schistura kaysonei és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a rierols subterranis de diverses coves de la província de Khammouan (Laos).
És cec i, a diferència de la majoria d'altres peixos cavernícoles, pigmentat.
Hom creu que menja guano de ratpenats i microorganismes.
Les seues principals amenaces són la disminució dels fluxos d'aigua a conseqüència de la desforestació, la contaminació de l'aigua per l'ús d'agroquímics i la possible sobrepesca.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishWise (anglès)
* ↑ Loaches Online (anglès)
* 1 2 UICN (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Bretagne (Territori de Belfort)

Bretagne és un municipi francès del departament del Territori de Belfort i de la regió de Borgonya - Franc Comtat. El 2006 tenia 228 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 139 | 133 | 161 | 171 | 202 | 191 | 228 |
# Silenci

«Silenci» té aquests significats:
* Silenci (so), absència de so.
* Silenci (música), signe que s'utilitza en música per amidar la durada d'una pausa.
* Silenci (novel·la), novel·la de Shūsaku Endō.
* Silenci administratiu.
* Te Faaturuma o El silenci, quadre de Paul Gauguin fet el 1891.
* Silenci del Sejm, sessió del Parlament de la República de les Dues Nacions que tingué lloc el dia 1 de febrer de 1717.
* El silenci dels anyells (The Silence of the Lambs), pel·lícula de Jonathan Demme estrenada el 1991.
* Temps de Silenci, sèrie de televisió estrenada per TV3 el gener de 2001.
* La llei del silenci (On the Waterfront), pel·lícula dirigida per Elia Kazan l'any 1954.
* Argument per silenci (argumentum ex silentio).
# Vixniovka

«Vixniovka» té aquests significats:

## Rússia

* Vixniovka (Vorónej), localitat de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Vixniovka (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia

## Ucraïna

* Vixnivka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Vespasi Pol·lió

Vespasi Pol·lió (en llatí Vespasius Pollio) va ser un militar i magistrat romà del segle i aC, nadiu de Núrsia.
Per tres vegades va ser tribú dels soldats i prefecte del campament. També va ser pretor. La seva filla Vespàsia Pol·la fou concubina de l'emperador Vespasià.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/448?rgn=pages;view=image;q1=PollioSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 440. ]
# Bernat Lladó Mas

Bernat Lladó Mas (Sabadell, 1978) és un geògraf català. Doctor en Geografia humana per la Universitat Autònoma de Barcelona, s'interessa pel camp del pensament geogràfic i la filosofia. És autor de diversos articles sobre teoria de la geografia i de la cartografia. És membre del col·lectiu (Sa)badall amb el qual ha publicat Urbanoporosi. Sabadell i els silencis urbans.
És autor de la tesi doctoral Franco Farinelli: el llenguatge cartogràfic com a figura del pensament (2010) i del llibre Franco Farinelli. Del mapa al laberinto (Icaria Editorial, 2013). Així mateix, es responsable de la traducció i la presentació de "La invenció de la Terra", Franco Farinelli (2016), publicat per la Societat Catalana de Geografia.
Ha publicat nombrosos articles tant en publicacions acadèmiques, com a la revista Serra d'Or, a Quadern de les idees, les arts i les lletres i a Vilaweb.

## Referències

* ↑ Lladó Mas, Bernat. Franco Farinelli: el llenguatge cartogràfic com a figura del pensament (tesi). Universitat Autònoma de Barcelona, 2010.
* ↑ «Bernat Lladó Mas». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
* ↑ Lladó Mas, Bernat Introducció del llibre "Franco Farinelli. Del mapa al laberinto", pàg. 16.
* ↑ «Societat Catalana de Geografia : miscel·l�nia : Farinelli (2016) : La invenci� de la Terra : 1». [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ «Recull articles de Bernat Lladó Mas a Dialnet».
* ↑ «Articles de Bernat Lladó Mas publicats a la Revista Quadern de les idees, les arts i les lletres». [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ «La naturalesa com a qüestió política». [Consulta: 27 setembre 2020].