OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Delémont

Delémont és un municipi suís del cantó del Jura, cap del districte de Delémont i també capital del mateix cantó. A més, és la seu del parlament i del govern del Jura des del 1979. A data de 2022 té una població de 12.636 residents permanents. Els habitants son majoritàriament francòfons i catòlics.

## Referències

* ↑ «Jura | enciclopedia.cat». [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ Delémont, www delemont ch, Municipalité de. «Votre commune» (en francès suís). [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ «Delémont (commune)» (en francès). Dictionnaire historique de la Suisse, 2020.
* ↑ Office, Federal Statistical. «Regional distribution» (en anglès). [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ «Delémont | Jura Mountains, Canton of Jura, Roman Ruins | Britannica» (en anglès). [Consulta: 7 gener 2024].
# Degueche

Deguèche o Degueche o Degache (àrab: دقاش, Daqāx, localment pronunciat Dgāx) és una ciutat de Tunísia, a la governació de Tozeur, situada a uns 5 km de la ciutat de Tozeur, amb uns 8.000 habitants. És capçalera d'una delegació amb 26.310 habitants. Al costat de la ciutat, hi ha diversos nuclis, i en destaquen Oulad Majed, Cedada i El Mahassen.

## Economia

La seva principal activitat econòmica és l'agricultura, amb recollida de dàtils de la varietat Deglet Nour i arbres fruiters.

## Patrimoni

Uns 10 km al nord-est es troba el jaciment arqueològic de Kris, a la vila d'El Mahassen, amb unes reduïdes restes de la ciutat romana de Thagis.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 62 52 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en nou sectors o imades:
* Degach Nord (62 52 51)
* Degach Sud (62 52 52)
* Sebâa Abar (62 52 53)
* El Mahassen (62 52 54)
* Bou Helal (62 52 55)
* El Hamma (62 52 56)
* Chakmou (62 52 57)
* Dghoumès (62 52 58)
* En-Namlat (62 52 59)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 62 12).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 127-128. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 163. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Degà de la noblesa

Degà de la noblesa (rus: предводитель дворянства, predvodítel dvorianstva), càrrec electe en els òrgans de govern local i provincial de l'Imperi Rus abans de la revolució de 1917. Fou instituït per Caterina II el 1766 i s'escollia per a un mandat de dos anys.

## Funcionament i atribucions

La noblesa de cada província (gubérnia) formava una corporació, la Societat Nobiliària (ru:Дворянское общество), governada per l'Assemblea de Nobles, que escollia un degà entre els seus membres. Cada subdivisió de província (uiezd) també tenia el seu degà corresponent.
A banda de l'Assemblea de Nobles, els degans de la noblesa també presidien diverses juntes locals, com ara el consell de jutges de pau, juntes locals d'educació, juntes que administraven el reclutament militar, etc.
Després de la creació del sistema d'autogovern local dels Zemstvos, els degans de la noblesa en van presidir les assemblees.

## Enllaços externs

* Manual per als degans locals de la noblesa, Sant Petersburg, 1887.
* Предводитель дворянства Arxivat 2022-07-27 a Wayback Machine., Gran Enciclopèdia Russa en línia.
# Della Rovere

Della Rovere va ser una de la família noble italiana, originària de la ciutat de Savona. Es preaven de ser descendents dels comtes de Vinovo i van adoptar l'escut blau amb un roure daurat.
Entre els seus membres hi va haver dos papes:
* Francesco della Rovere (Sixt IV), promotor de la Capella Sixtina.
* Giuliano Della Rovere (Juli II), nebot de l'anterior, mecenes de Miquel Àngel, Bramante i Rafael Sanzio.

## Membres notables

* Leonardo della Rovere. Patriarca de la família della Rovere. Es va casar amb Luchina Monteleoni. Va morir a Savona c. 1430.
** Francesco della Rovere. Fill de Leonardo della Rovere i Luchina Monleoni. Va néixer a Celle Ligure el 21 juliol de 1414 i va morir a Roma el 12 d'agost de 1484. Monjo de la Orde Franciscana, de la qual va ser Ministre general el 1464. Elevat a cardenal el 1467 pel Papa Pau II. Elegit papa el 9 d'agost de 1471, va regnar amb el nom de Sixt IV fins a la seva mort. Promotor de la Capella Sixtina.
** Luchina della Rovere. Filla de Leonardo della Rovere i Luchina Monleoni. Va néixer a Savona el 1415 i va morir a Cisterna d'Asti el 1495. Es va casar amb Giovanni Basso, Marquès de Bistagno i de Monastero Bormida el 1433. La seva família pren el cognom Basso della Rovere.
* Giovanni della Rovere. Fill de Rafael della Rovere. Germà del Papa Juli II. Duc de Sora i senegalia. Es va casar amb Joana de Montefeltro.
** Francesco Maria I della Rovere. Fill de Giovanni della Rovere i Joana de Montefeltro. Successor del seu oncle Guidobald I Montefeltro, qui el va adoptar. Va recuperar el Senyoriu de Senigallia el 1503. Es va possessionar com a Senyor d'Urbino el 1508. Es va casar amb Elionor Gonzaga el 1508 amb qui va engendrar dos fills i dues filles. Nomenat capità general de l'Església l'any 1509 pel seu oncle Juli II. Va rebre el Senyoriu de Pesaro el 1512. L'any 1514 va néixer el seu primer fill home Guidobald II della Rovere.
* Giuliano della Rovere, que va passar a ser el papa Juli II, nebot de Sixt IV, mecenes de Miquel Àngel, Bramante i Rafael Sanzio .
** Guidobald II della Rovere. Fill de Francesco Maria I della Rovere i Elionor Gonzaga.
* Victòria della Rovere.

## Referències

* ↑ John Medler. Quatrain. Quatrain by John Medler, 27 febrer 2011, p. 91–. ISBN 9781458158987 [Consulta: 22 abril 2011].
# Dellach

Dellach és un municipi austríac, dins de l'estat de Caríntia. L'any 2007 tenia 1.366 habitants. Limita amb els municipis de Dellach im Drautal al nord-oest, Kötschach-Mauthen al l'oest, Berg im Drautal al nord-est, Kirchbach a l'est, i Paularo al sud.

## Divisió administrativa

Es divideix en 12 Ortschaften:
| Dellach (680) Goldberg (31) Gurina (8) Höfling (4) Leifling (168) Monsell (12) | Nölbling (127) Rüben (3) Sankt Daniel (291) Siegelberg (0) Stollwitz (39) Wieserberg (10) |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2003- | Christine Ploner | SPÖ |
L'ajuntament de la vila està format per 15 membres dels partits:
* 6 SPÖ
* 6 ÖVP
* 4 BZÖ
* 1 FLÖ
| edit | Municipis del Districte d'Hermagor |
| Dellach | Gitschtal | Hermagor-Pressegger See | Kirchbach | Kötschach-Mauthen | Lesachtal | Sankt Stefan im Gailtal || |
# Cuarte de Huerva

Cuarte de Huerva és un municipi d'Aragó, situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Saragossa. Com el seu nom indica està a la vall del riu Huerva. El 2023 tenia 14.629 habitants.

## Vegeu també

* Club Deportivo Cuarte

## Referències

* ↑ «Aragón (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 27 gener 2024].
# Cuango (Angola)

Cuango és un municipi de la província de Lunda-Nord. Té una població de 173.362 habitants. Comprèn les comunes de Cuango i Luremo. Limita al nord amb la República Democràtica del Congo, a l'est amb els municipis de Caungula i Lubalo, al sud amb el municipi de Capenda Camulemba, i a l'oest amb els municipis de Xá-Muteba, Cunda Dia Baze i Marimba. Gaudeix de l'aeroport de Cuango-Luzamba.

## Història

A la narració De Benguella às Terras de Iácca (1881), Hermenegildo Capelo i Roberto Ivens conten que, un dia, en dirigir-se cap al Cuango, van ser convidats per un cap local per visitar el seu campament.

## Referències

* ↑ Cuango al web del cens d'Angola
* ↑ MARTINS, Leonor Pires - “Para depois mostrar aos brancos na sua terra”: construindo o império (também) através da literatura. Lisboa, Centro de Estudos Africanos (CEA-IUL) do Instituto Universitário de Lisboa (ISCTE-IUL), 2013. p. 19-27.
# Deonthal

Deonthal és una muntanya a Himachal Pradesh, a 31° 11′ N, 76° 53′ E﻿ / ﻿31.183°N,76.883°E﻿ / 31.183; 76.883 a la serralada de Malun.
La seva fama deriva delfet que fou el lloc de la batalla decisiva (abril de 1815) de la Guerra Gurkha (1814-1815), dins l'estat d'Hindur (també Nalagarh o Nawalgarh). Està situada a 3 km al sud de Malaun entre el fort de Malaun i Surajgarh, que estaven dominats pels gurkhes; el general Ochterlony va avançar contra ells i un destacament sota comandament del coronel Thompson va ocupar Deonthal i va rebutjar en la batalla que va seguir, a costa de fortes pèrdues, un contraatac gurkha de 2000 homes. Localment la batalla s'anomena de Lohargati, per alguna relació amb el cap gurkha Bhagtia Thapa, que segons els relats va carregar contra la boca d'un canó i va sacrificar la seva vida; la batalla va posar fi a la guerra.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Deori

«Deori» té aquests significats:
* Poble deori d'Assam iArunachal Pradesh, vegeu Deoris
* Deori o Devari, principat del tipus zamindari al districte de Raipur, avui ciutat del districte de Bilaspur, a Chhattisgarh
* Deori (Sagar), antic principat i ciutat del districte de Sagar a Madhya Pradesh
* Deori (Shahdol), ciutat al districte de Shahdol, a Madhya Pradesh
* Deori (Gondia), ciutat del districte de Gondia, a Maharashtra
# Desfibril·lador extern automàtic

Un desfibril·lador extern automàtic (DEA) és un aparell electrònic portàtil (producte sanitari) que diagnostica i tracta l'aturada cardiorespiratòria (que es detecta quan una persona està inconscient i no respira normalment) causada per una fibril·lació ventricular (llavors el cor té una activitat elèctrica alterada que provoca que no hi hagi efectivitat mecànica) o una taquicàrdia ventricular sense pols (en què hi ha activitat elèctrica i en aquest cas el bombament sanguini és ineficaç). Aquest aparell genera una descàrrega elèctrica que aplicada abans dels deu minuts de l'aturada cardiorespiratòria pot reactivar la funció cardíaca. Sincronitzat amb l'electrocardiògraf, col·locant els elèctrodes sobre la caixa toràcica, provoca una descàrrega de corrent continu a una tensió de 200 a 400 volts durant unes mil·lèsimes de segon.
Aquests aparells, a causa de la seva simplicitat, permeten que socorristes o persones inexperts siguin capaces d'utilitzar-los amb èxit, ja que facilita les indicacions de forma verbal.
El 2012, la Generalitat de Catalunya va establir els requisits per a la instal·lació iús de disfibril·ladors externs fora de l'àmbit sanitari. De fet, a partir del 7 de gener del 2014 la Generalitat de Catalunya obligarà a determinats tipus d'instal·lacions públiques i privades a disposar d'un DEA i de personal autoritzat pel seu ús. Entre aquests espais hi ha estacions i intercanviadors de passatgers, establiments d'ús educatiu, llars d'infants, cinemes, auditoris, teatres municipals i qualsevol instal·lació, pública o privada, amb una capacitat superior a 500 persones.
Actualment hi ha diverses empreses que es dediquen al subministrament d'aquests aparells i la formació bàsica de personal per tal d'utilitzar-los amb facilitat.

## Vegeu també

* Desfibril·lació
* Aturada cardiorespiratòria
* Reanimació cardiopulmonar

## Referències

* ↑ «Desfibril·lador extern automàtic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Generalitat de Catalunya «DECRET 151/2012, de 20 de novembre, pel qual s'estableixen els requisits per a la instal·lació i l'ús de desfibril·ladors externs fora de l'àmbit sanitari’ d'entitats i per a l'autorització d'entitats formadores en aquest ús». Diari Oicial de la Generalitat de Catalunya, 6259, 22-11-2012 [Consulta: 1r juliol 2015].
# Desferracavalls

El desferracavalls (Hippocrepis comosa) és una planta amb flor de la família de les lleguminoses.

## Característiques

És l'únic aliment de la papallona Polyommatus coridon.

## Descripció

Es tracta d'una planta peluda, més aviat caiguda, de fulles llargues (fins a 8 parells de folíols), amb flors grogues amb caps pedunculats. Els llegums tenen beines curiosament circulars formant una espècie ferradures enganxades les unes a les altres. Viu principalment en pastures seques sobre substrat calcari.
* Òrgans reproductors:
** Inflorescència: umbel·la simple
** Sexes: hermafrodita
** Pol·linització: entomòfila
** Període de floració: abril a juliol
* Llavors:
** Fruit: llegum
** Disseminació: epizoocòria
* Hàbitat:
** Tipus d'hàbitat: Pastures basòfiles europees meridionalo-occidentals
** Àrea: Europa meridional

## Vegeu també

* Glossari de botànica

## Referències

* ↑ Elizabeth Kolbert. Field Notes from a Catastrophe. (anglès)
* ↑ Julve, Ph., 1998 ff. - Baseflor. Index botanique, écologique et chorologique de la flore de France. Versió : 23 d'abril del 2004.(francès)
# Derive

Derive va ser un Sistema Algebraic Computacional, desenvolupat com a successor de MuMATH per Soft Warehouse a Honolulu, Hawaii, actualment propietat de Texas Instruments. Derive es va implementar en muLISP, també de Soft Warehouse. La primera versió es va produir el 1988. El producte es va discontinuar el 29 de juny de 2007 a favor a de TI-Nspire. La darrera versió del programa és Derive 6.1. Tenint en compte que Derive necessitava comparativament poca memòria era adequat per a l'ús en màquines en màquines velles o petites. Estava disponible només per Windows i MS-DOS i s'utilitzava en les calculadores de butxaca TI.

## Bibliografia

* Jerry Glynn, Exploring Math from Algebra to Calculus with Derive, A Mathematical Assistant, Mathware Inc, 1992, ISBN 0-9623629-0-5
* Leon Magiera, General Physics Problem Solving With Cas Derive, Nova Science Pub Inc 2001, ISBN 1-59033-057-9
* Vladimir Dyakonov. Handbook on application system Derive. Moscow (Russia) 1996, Phismatlit, 320 p, ISBN 5-02-015100-9
* Vladimir Dyakonov. Computers algebra systems Derive. Moscow (Russia) 2002, SOLON-R, 320 p, ISBN 5-93455-139-6

## Enllaços externs

* Revisió sobre Derive a scientific-computing.com Arxivat 2008-10-02 a Wayback Machine.
* Derive Newsletter de Grup d'Usuaris de Derive
Viccionari
# Derman

Derman (en turc remei) és una pel·lícula turca del 1983 escrita per Ahmet Soner, dirigida per Şerif Gören i protagonitzada per Hülya Koçyiğit, Tarık Akan i Talat Bulut.

## Assumpte

Murvet és nomenada llevadora d'un poble remot de l'interior de Turquia. Quan hi va coneix al proscrit Şehmuz.

## Repartiment

* Tarık Akan - Şehmuz (veu. Kamran Usluer)
* Hülya Koçyiğit - Murvet
* Talat Bulut - Tahsin
* Nur Sürer - Bahar
* Sırri Elitaş - Rıfat Ağa (veu. Erdal Özyağcılar)
* Bedri Uğur
* Tuncay Şahin

## Premis

Hülya Koçyiğit va guanyar el Premi Taronja d'Or a la millor actriu al Festival Internacional de Cinema d'Antalya de 1983.

## Referències

* ↑ Derman – Şerif Gören (1984) a Gürkan Kılıçaslan

## Enllaços externs

* SinemaTürk'te Derman
# Desert de Pedirka

El Desert de Pedirka és un desert australià petit, d'uns 100 quilòmetres del nord-oest d'Oodnadatta i 250 quilòmetres del nord-est de Coober Pedy a Austràlia del Sud. El Mont Deane i el Parc Nacional Witjira estan al nord.
El desert és relativament petit, i ocupa una superfície d'uns 1.250 km².
El Desert de Pedirka pertany a la bioregió Finke. Les sorres són de color vermell fosc i coberts de vegetació per densos boscos de mulga. Les dunes al desert són baixes, erosionades, àmpliament espaiades i situades paral·leles entre si.
Tot i que la terra no és massa atractiva per als ramaders, s'està desenvolupant progressivament.

## Vegeu també

* Deserts d'Austràlia

## Referències

* ↑ Geosciences Australia – Deserts. Consultat el 10 de maig de 2013.
* 1 2 3 Fleming, M.; Brook, A. Australian Collaborative Rangeland Information System, Reporting Change in the Rangelands – 2007. Department of Water, Land and Biodiversity Conservation, 2008, p. 35, 42. ISBN 978-1-921218-96-5 [Consulta: 10 maig 2013].

## Enllaços externs

* Pedirka Desert a Bonzle
# Diari del Priorat

El Diari del Priorat fou un periòdic publicat entre 2009 i 2012 distribuït a la comarca del Priorat i al Baix Camp nord. Fou el primer mitjà de comunicació amb periodicitat quinzenal que es publicà a la comarca des de l'any 1934, editat per Edicions Meridional On Line SL i va tenir, fins al març de 2011, una seu a Falset. La publicació es definia com a independent i el preu de venda era d'1,75 euros. Imprès a color, amb una paginació de 40 pàgines i amb un format de 284 x 360 mm. Fou dirigit pel professor de la Universitat Autònoma de Barcelona Carles Figuerola Casas. La presentació oficial es va fer el 10 de juliol de 2009 al Teatre de l'Artesana de Falset. El primer número va ser gratuït i es publicà el 19 de setembre mentre que el primer número que es posà a la venda sortí el 26 de setembre de 2009. L'any 2009 va ser un dels quinze diaris que es van adherir a l'editorial conjunt La dignitat de Catalunya en defensa de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya de 2006. Era membre de l'Associació Catalana de la Premsa Comarcal.

## Referències

* ↑ «El setembre naixerà Diari del Priorat». Reus Digital, 17-08-2009.
* 1 2 Cabós, Carles X. «Benvingut Diari del Priorat». Cornudella, publicació independent, 02-10-2009.
* ↑ Garcia, Xavier «Un diari per al Priorat». El Punt. Camp de Tarragona, 23-12-2009, pàg. 48. «Cal felicitar aquest nou intent prioratí per dotar-se d'un mitjà de comunicació que relligui i reinterpreti l'actualitat de tots els pobles d'aquests costers de llicorell i bancals de pedra seca.»
* ↑ Figuerola, Carles «Diari del Priorat». Lo ViOlí, núm 10, 2010, pàg. 29.
* ↑ «Lista de adhesiones de entidades al editorial conjunto de 12 diarios catalanes en defensa del Estatut» (en castellà). La Vanguardia, 03-12-2009. Arxivat de l'original el 2010-04-06 [Consulta: 2 setembre 2010].

## Enllaços externs

* Diari del Priorat - Lloc web oficial
* «Blog Diari del Priorat».
* «Presentació del diari del Priorat».
# Diari del Poble

* Per a altres significats, vegeu «Diari del Poble (1936)».
El Diari del Poble (xinès: 人民日报; pinyin: Rénmín Rìbào, en anglès: People's Daily) és una publicació periòdica en xinès simplificat (també amb edicions en altres idiomes) que té una tirada d'entre a 3 a 4 milions d'exemplars. És el diari oficial del Partit Comunista de la Xina.
Segons UNESCO, està entre els 10 diaris principals del món.

## Història

Va ser publicat per primera vegada el 15 de juny de 1948 al Comtat Pingshan, Hubei, per part d'una branca regional del Partit Comunista. Les seves oficines es van traslladar a Pequín el març de 1949 i el mes d'agost del mateix any va ser declarat diari oficial del Partit Comunista. Com a òrgan del Partit, aquest periòdic proporciona sovint informació directa sobre la política i el punt de vista oficial del partit.
Durant la Revolució Cultural, el Diari del Poble va ser una de les poques fonts d'informació mitjançant la qual els estrangers i els xinesos podien conèixer què estava fent el govern xinès. Durant aquest període, una editorial del Diari del Poble, es considerava un comunicat autoritzat de la política governamental.
Cal fer una distinció entre les editorials, els comentaris i les opinions. Malgrat que tots han de ser aprovats pel govern xinès difereixen en les autoritats que contenen. Una editorial oficial, significa que el govern xinès ha arribat a una decisió final sobre un assumpte.
Durant les Protestes de la plaça de Tian'anmen de 1989, el Diari del Poble de 26 d'abril de 1989 va condemnar les manifestacions.
Aparegué una edició del Diari del poble a internet l'any 1997.

## Referències

* ↑ http://www.people.com.cn/GB/50142/104580/index.html
* ↑ «April 26 Editorial». Tsquare.tv, 26-04-1989. [Consulta: 10 maig 2012].

## Enllaços externs

* Página web del Diari del Poble
* Edició en castellà
# Demetri III l'Inoportú

Demetri III l'Inoportú (grec antic: Δημήτριος ὁ Ἅκαιρος, Demétrios ho Ákairos), dit també Demetri Filòpator, fou rei selèucida del 95 aC al 88 aC.
Era fill d'Antíoc VIII Grip. A la mort del seu pare el 96 aC, i junt amb tres germans més, va donar suport al germà gran Seleuc VI Epífanes, que es va proclamar rei enfront d'Antíoc IX de Cízic que dominava la capital Antioquia. Seleuc va dominar Cilícia, però fou mort en una revolta popular a Mopsuèstia. Llavors Demetri III es va proclamar rei i va associar al govern als seus germans Antíoc XI Epífanes Filadelf i Felip I Filadelf, i van obtenir el suport del làgida Ptolemeu IX Làtir amb la qual cosa van consolidar el seu domini sobre Cilícia i més tard sobre Síria on Demetri III va prendre Damasc a Antíoc X Eusebi, fill i successor d'Antíoc IX, cap a l'any 92 aC, i circa el 90 aC va establir una mena de protectorat sobre els jueus que va ser efímer.
Segurament l'any 88 aC Demetri va intentar eliminar el seu germà Felip, que es va aliar amb el rei dels parts i amb el rei dels nabateus. Demetri III fou derrotat i empresonat i Filip va assolir el poder en solitari (Antíoc X Eusebi, si encara era viu, ja no representava cap perill). Però el germà petit, Antíoc XII Dionisi, va recollir la successió a Damasc.

## Notes

* ↑ Demetri és generalment conegut per la historiografia moderna amb el sobrenom de Εὔκαιρος, l'Oportú, però es tracta d'un error. El sobrenom de Demetri ens és conegut per Flavi Josep. En la major part de manuscrits apareix com a Εὔκαιρος, però els més antics ofereixen sovint la lectura Ἅκαιρος, l'Inoportú. Probablement es tracta d'una errada d'un copista, que va modificar la lectura original pensant que es tractava d'un error de còpia, problema habitual de la crítica textual. Cap dels dos sobrenoms no apareix en el text de cap altre autor, ni tampoc en cap moneda o inscripció, perquè no es tracta de cap títol o nom de regnat, ans d'un sobrenom popular, del qual Josep no explica l'origen.

## Referències

* ↑ Levenson, David B.; Martin, Thomas R. «Akairos or Eukairos? The Nickname of the Seleucid King Demetrius III in the Transmission of the Texts of Josephus' War and Antiquities». Journal for the Study of Judaism, 40, 2009.
* ↑ Demetrius III a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 968
| Precedit per: Seleuc VI Epífanes | Imperi Selèucida | Succeït per: Felip I Filadelf Antíoc XII Dionisi |