OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fiorella Mannoia

Fiorella Mannoia (Roma, 4 d'abril de 1954) és una cantant italiana.

## Carrera

Comença la seva carrera en els anys 1970, tot i que el seu debut oficial va ser al Festival de Sanremo de 1981 amb la cançó Caffè nero bollente. El mateix any va cantar Pescatore amb Pierangelo Bertoli.
El 1984 participa novament a Sanremo amb Come si cambia. El 1985 obté bastant d'èxit amb L'aiuola.
Guanya dos anys seguits el premi de la crítica al Festival de Sanremo, el 1987 amb Quello che le donne non dicono, escrita per Enrico Ruggeri i el 1988 amb Le notti di maggio, escrita per Ivano Fossati.
El 1992 publica un àlbum fonamental, I treni a vapore, que a més a més de la cançó del mateix nom d' Ivano Fossati conté Il cielo d'Irlanda de Massimo Bubola i Tutti cercano qualcosa de Francesco De Gregori.
El 1994 apareix Gente comune, el 1997 Belle speranze i el 1999 Certe piccole voci, primer disc en directe de la seva carrera, que conté una versió inèdita de Sally de Vasco Rossi. Mentre, Samuele Bersani escriu per a ella Crazy Boy. El 2001 es publica Fragile, el 2002 In tour, el 2004 Concerti, el 2006 Onda tropicale, el 2007 Canzoni nel tempo. En els darrers anys porta a terme diferents gires, primer amb Enzo Jannacci, Pino Daniele, Francesco de Gregori i Ron, i posteriorment tota sola. El 2008 publica el disc Il movimento del dare. El 2009 fa un duet amb Noemi que dona com a resultat el senzill L'amore si odia. El 2009 publica el disc Ho imparato a sognare.

## Discografia

* Mannoia Foresi & co. (1972)
* Fiorella Mannoia (1983)
* Premiatissima (1985)
* Momento delicato (1985)
* Fiorella Mannoia (1986)
* Canzoni per parlare (1988)
* Di terra e di vento (1989)
* I treni a vapore (1992)
* Le canzoni (1993)
* Gente comune (1994)
* Belle speranze (1998)
* Fragile (2001)
* Onda tropicale (2006)
* Il movimento del dare (2008)
* Ho imparato a sognare (2009)
* Sud (2012)
* A te (2013)
* Combattente (2016)
* Padroni di niente (2020)

## Referències

* ↑ «Primo singolo dal nuovo album del cantautore romano, rivendicazione di dignità per il suo mestiere» (en italià). la Repubblica XL, 01-12-2002. Arxivat de l'original el 2013-02-18. [Consulta: 12 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fiorella Mannoia - Lloc web oficial
# Crànios

Crànios (grec antic: Κράνιοι, llatí: Cranii) va ser una ciutat de l'illa de Cefal·lènia situada al fons de la badia d'Argostoli, dalt d'un pujol.
Es va aliar a Atenes l'any 431 aC junt amb les altres tres ciutats de l'illa, Same, Pronnes i Pale, segons que diu Tucídides. També diu que hi va haver una expedició de Corint contra l'illa l'any 430 aC en la qual van desembarcar prop de Crànios, però els habitants els van atacar per sorpresa els van vèncer i els van fer partir. L'any 421 aC, després de la Pau de Nícies, els atenesos van establir a la ciutat a petició dels lacedemonis als habitants de Pilos quan aquesta fortalesa es va rendir.
Titus Livi parla de la conquesta de Cefal·lènia per Marc Fulvi Nobílior l'any 189 aC, i diu que Crànios es va rendir sense combatre. També en parlen Estrabó, que diu que al seu temps era una ciutat sense gaire importància, i Plini el Vell.
Les seves restes es troben a la moderna ciutat d'Argostoli, on es conserven restes de les muralles.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1038. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cranii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 26 juliol 2021].
# Franklintown

Franklintown és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 678 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Franklintown tenia 532 habitants, 211 habitatges, i 147 famílies. La densitat de població era de 821,6 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 211 habitatges en un 38,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 44,4% entre 25 i 44, un 12,6% de 45 a 60 i un 5,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.409 $ i la renda mediana per família de 47.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.571 $ mentre que les dones 22.315 $. La renda per capita de la població era de 18.882 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Franklintown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Franklintown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Haplochromis altigenis

Haplochromis altigenis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ginosa

Ginosa (Γενουσία en grec antic) és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la província de Tàrent. L'any 2006 tenia 22.421 habitants. Limita amb els municipis de Bernalda (MT), Castellaneta, Laterza, Matera (MT) i Montescaglioso (MT).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Luigi Montanaro | Llista cívica-Centredreta |
# D'Iberville

D'Iberville és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del United States Census 2007 estimate tenia 7.423 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, D'Iberville tenia 7.608 habitants, 2.827 habitatges, i 1.976 famílies. La densitat de població era de 619,7 habitants per km².
Dels 2.827 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 15,2% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.700$ i la renda mediana per família de 40.347$. Els homes tenien una renda mediana de 26.774$ mentre que les dones 22.259$. La renda per capita de la població era de 15.846$. Entorn del 9% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- D'Iberville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- D'Iberville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cristina Martínez Bonafé

Cristina Martínez Bonafé (Torrent, Horta Sud, 2 de gener de 1996) és una ciclista valenciana. Professional des del 2015, actualment milita a l'equip Bizkaia Durango-Euskadi Murias.

## Palmarès en ruta

* 2014
** Campiona d'Espanya júnior en ruta
* 2015
** 1a a l'Emakumeen Aiztondo Sari Nagusia
* 2017
** Vencedora d'una etapa a la Volta a València

## Palmarès en pista

* 2017
** Campiona d'Espanya en Puntuació

## Referències

* ↑ «Descubriendo a… Cristina Martínez Bonafé». yosoynoticia.es, 18-07-2015 [Consulta: 15 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Gabinet Santer-Poos III

El Gabinet Santer-Poos III va formar el govern de Luxemburg del 13 de juliol de 1994 al 26 de gener de 1995. Va ser el tercer gabinet dels tres dirigits pel primer ministre Jacques Santer. Al llarg del ministeri, el viceprimer ministre va ser Jacques Poos.
Es va formar després de les eleccions legislatives luxemburgueses de 1994. Representava una coalició entre Santer del Partit Popular Social Cristià (CSV) i Poos del Partit Socialista dels Treballadors (LSAP), que havien estat una vegada més elegits entre els partits més majoritaris de la legislatura.

## Composició

| Nom | Nom | Partit | Càrrec |
| | Jacques Santer | CSV | Primer Ministre ministre d'Hisenda Ministre de Cultura |
| | Jacques Poos | LSAP | Viceprimer Ministre Ministre d'Afers Exteriors |
| | Fernand Boden | CSV | Ministre de Família i Solidaritat Ministre de Turisme Ministre pel Servei Civil |
| | Jean Spautz | CSV | Ministre de l'Interior Ministre de Habitatge |
| | Jean-Claude Juncker | CSV | Ministre de Finances Ministre de Treball |
| | Marc Fischbach | CSV | Ministre d'Educació Nacional i Recerca Ministre de Justícia |
| | Johny Lahure | LSAP | Ministre de Salut Ministre de Medi Ambient |
| | Robert Goebbels | LSAP | Ministre d'Economia Ministre d'Obres Públiques Ministre d'Energia |
| | Alex Bodry | LSAP | Ministre de Planificació Ministre de la Força Pública Ministre d'Educació Física i Esports Ministre per a la Joventut |
| | Marie-Josée Jacobs | CSV | Ministre d'Agricultura i Viticultura Ministre-delegat de Cultura |
| | Mady Delvaux-Stehres | LSAP | Ministre de Seguretat Social Ministre de Transports Ministre de Mitjans de Comunicació |
| | Georges Wohlfart | LSAP | Secretari d'Estat d'Afers Exteriors |
| Font: ||||

## Referències

* ↑ Thewes, 2011, p. 219.

## Bibliografia

* Thewes, Guy. «Les gouvernements du Grand-Duché de Luxembourg depuis 1848. Èdition 2011» (PDF) (en francès). [Consulta: 12 desembre 2015].
# Hepacivirus

Hepacivirus és un gènere de virus dins la família Flaviviridae. Se n'han classificat 14 espècies, classificats de Hepacivirus A a Hepacivirus N,L 'únic membre del gènere que infecta els humans és el virus de l'hepatitis C, pertanyent a l'espècie Hepacivirus C, encara que els Hepacivirus, com altres Flaviviridae, infecten mamífers. En humans està associat també amb el carcinoma hepatocel·lular.

## Referències

* 1 2 «Flaviviridae» (en anglès). International Committee on Taxonomy of Viruses (ICTV).
* ↑ Smith, Donald B; Becher, Paul; Bukh, Jens; Gould, Ernest A; Meyers, Gregor; Monath, Thomas; Muerhoff, A. Scott; Pletnev, Alexander; Rico-Hesse, Rebecca «Proposed update to the taxonomy of the genera Hepacivirus and Pegivirus within the Flaviviridae family». Journal of General Virology, 97, 11, 2016, pàg. 2894–2907. DOI: 10.1099/jgv.0.000612. PMC: 5770844. PMID: 27692039.
* ↑ 1ICTV 6th Report Murphy, F. A., Fauquet, C. M., Bishop, D. H. L., Ghabrial, S. A., Jarvis, A. W. Martelli, G. P. Mayo, M. A. & Summers, M. D.(eds)(1995). Virus Taxonomy. Sixthreport of the International Committee on Taxonomy of Viruses. Archives of Virology Supplement 10, p. 424 https://talk.ictvonline.org/ictv/proposals/ICTV%206th%20Report.pdf
* ↑ «Viral Zone». ExPASy.

## Enllaços externs

* Viralzone: Hepacivirus
* Virus Pathogen Database and Analysis Resource (ViPR): Flaviviridae Arxivat 2019-09-19 a Wayback Machine.
# Dipodillus lowei

Dipodillus lowei és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic del Darfur (Sudan). El seu hàbitat natural són les zones àrides i rocoses de la Jàbal Marra. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.
L'espècie fou anomenada en honor del naturalista i explorador britànic Willoughby Prescott Lowe.

## Referències

* ↑ Aulagnier, S.; Granjon, L. Gerbillus lowei. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 juliol 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 248. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Family Plot, la trama

Family Plot, la trama (títol original Family Plot) és una pel·lícula estatunidenca de 1976 dirigida per Alfred Hitchcock, basada en la novel·la The Rainbird Pattern de Victor Canning.
Barbara Harris va estar nominada al Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica pel seu paper de Blanche.
Es tracta de l'última pel·lícula que va rodar el director anglès, que va morir quatre anys més tard.

## Argument

Blanche Tyler, una falsa espiritista que fa petites feines per guanyar-se la vida, i el seu xicot George Lumley, un taxista estafador, intenten localitzar el nebot de Julia Rainbird, una rica anciana clienta de Blanche que ofereix una quantiosa recompensa a canvi de trobar el seu hereu.
Arthur Adamson, el fill de la difunta germana de Julia, és un important joier de San Francisco que amaga un passat secret i esborronador, ja que aparentment va assassinar els seus pares adoptius i va fingir la seva pròpia mort. Fran, la seva xicota, l'ha ajudat a segrestar diversos milionaris a canvi del pagament del rescat: una gemma, que posteriorment amaguen a la seva làmpada d'aranya.
Quan Arthur s'assabenta que Blanche i George l'estan cercant, sospita del pitjor i acaba posant les seves vides en perill.

## Repartiment

* Barbara Harris: Blanche Tyler
* Bruce Dern: George Lumley
* William Devane: Arthur Adamson / Edward Shoebridge
* Karen Black: Fran
* Ed Lauter: Joseph P. Maloney
* Cathleen Nesbitt: Julia Rainbird
* Katherine Helmond: Sra. Maloney
* Warren J. Kemmerling: Grandison
* Edith Atwater: Sra. Clay
* William Prince: bisbe Wood
* Nicholas Colasanto: Constantine
* Alexander Lockwood: clergue al funeral

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir
* ↑ Fitxa de doblatge al català a ElDoblatge
* ↑ Nominacions i premis a IMDb (anglès)
* ↑ «Family Plot». The New York Times.

## Enllaços externs

* Fitxa de la pel·lícula a DeCine21 (castellà)
# Esteve (poeta)

Esteve (en llatí Stephanus, en grec antic Στέφανος) fou un poeta còmic atenenc de la nova comèdia, probablement fill d'Antífanes, del qual va exhibir alguna de les seves obres. Al Suides s'assenyala que era fill d'Alexis, però això seria una confusió. Només resta un fragment, que menciona Ateneu, de l'obra Φιλολάκων en el qual es pretenia ridiculitzar les maneres espartanes. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Suides, s.v. Ἀντιφάνης.
* ↑ 1.Stephanus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 904
Viccionari
# Corriol cap-roig

El corriol cap-roig (Anarhynchus ruficapillus) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita aiguamolls, platges i vores de llacs a la costa d'Austràlia, Tasmània i illes adjacents.

## Referències

* ↑ «Corriol cap-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 març 2024].
# Dixiphia

Dixiphia Reichenbach, 1850 és un gènere obsolet d'ocells de la família dels píprids (Pipridae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere figurava format per 6 espècies:
* Dixiphia pipra.
* Dixiphia cornuta.
* Dixiphia mentalis.
* Dixiphia chloromeros.
* Dixiphia erythrocephala.
* Dixiphia rubrocapilla.
Però actualment aquestes espècies han passat als gèneres Pseudopipra i Ceratopipra.

## Taxonomia

Aquestes espècies eren tradicionalment classificades al gènere Pipra, fins que es va comprobar que aquest era un gènere polifilètic i es van ubicar a Dixiphia, arran treballs com ara Prum, 1992. Més tard i arran l'estudi de Kirwan et al, 2016, es va crear el monotípic gènere Pseudopipra pel manaquí de capell blanc i Ceratopipra per a la resta.

## Referències

* ↑ RO Prum. 1992. Syringeal morphology, phylogeny, and evolution of the Neotropical manakins (Aves: Pipridae). American Museum Novitates 3043: 1–65.do
* ↑ GM Kirwan, N David, SMS Gregory, JA Jobling, F Steinheimer i GRR Brito. 2016. The mistaken manakin: a new genus-group name for Parus pipra Linnaeus, 1758 (Aves: Passeriformes: Pipridae). Zootaxa 4121(1): 089–094.
* ↑ J I Ohlson, M Irestedt, PGP Ericson, J Fjeldså, J. (2013). «Phylogeny and classification of the New World suboscines (Aves, Passeriformes).». Zootaxa (en inglés) (3613): 1-35. ISSN 1175-5326. doi:10.11646/zootaxa.3613.1.1.
# Districte de Lugela

El districte de Lugela és un districte de Moçambic, situat a la província de Zambézia. Té una superfície de 6.110 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 135.485 habitants. Limita al nord i nord-est amb el districte de Namarroi, al nord i a l'oest amb el districte de Milange, al sud i est amb el districte de Mocuba i a l'est amb el districte d'Ile.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en quatre postos administrativos (Lugela, Muabanama, Munhamade i Tacuane), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Lugela:
** Lugela
** Mussengane
** Nagobo
** Phutine
** Taba
* Posto Administrativo de Muabanama:
** Comone
** M'Pemula
** Muabanama
* Posto Administrativo de Munhamade:
** Alto Lugela
** Cuba
** Mulide
** Munhamade
** Tenede
* Posto Administrativo de Tacuane:
** Ebide
** Mabu
** Tacuane

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Esteve Amengual Begovich

Esteve Amengual i Begovich (Maó, 29 d'agost de 1829 – Barcelona, 24 de juny de 1901) fou un navilier, periodista i polític menorquí establert a Barcelona.

## Biografia

Era fill de Pere Amengual Vaquerisses, zelador de l'Hospital Militar de l'Illa del Rei, i de Beneta Begovich Pauli, d'origen croat. Ambdós tenien ascendència corsària.
El 1831 es quedà orfe de pare i la seva mare el va enviar a Gibraltar per estudiar nàutica. El 1848 s'examinà de tercer pilot a Cartagena i el 1852 de segon pilot a Cadis. De primer pilot ho faria el 1866 a l'Havana. El 1846 va fer el primer viatge a Amèrica com a aprenent de pilot. Treballà com a capità de fragates mercants de la naviliera «Plandolit Hermanos» dedicada a fer rutes atlàntiques pel comerç de sucre, tabac i cotó. Alhora, amb el nom de ploma «El corresponsal marítimo» va escriure diverses cròniques dels indrets que visitava, que foren publicades entre 1861 i 1872 als diaris menorquins El Diario de Menorca, El Menorquín, Diario de Mahón i El Constitucional. En les seves cròniques va descriure, entre d'altres, la guerra civil dels Estats Units i la Guerra dels Deu Anys (1868-1878) a Cuba.
Deixà de viatjar el 1880 i s'establí a Barcelona, on fou vocal de la Junta del Port de Barcelona, director comercial del Centro Naval Español i president de l'Asilo Naval i d'El Faro Industrial. Membre del Partit Liberal Fusionista, fou regidor de l'ajuntament de Barcelona pel districte 2 a les eleccions de 1883.
Va ser un dels fundadors del Banco de Fomento de Barcelona i va impulsar campanyes per defensar el proteccionisme. Fou vocal de la secció de Navegació de la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona, tresorer i president de la secció de Comerç de l'Ateneu Barcelonès, vicepresident de la Lliga de Contribuents de Barcelona i soci de Foment del Treball Nacional. El 1893 fou nomenat novament regidor de l'ajuntament de Barcelona.

## Referències

* ↑ Limón Pons, Miquel Àngel. El menorquín Esteban Amengual, pionero de la crónica de viajes: análisis redaccional de sus aportaciones, 1861-1872 (Tesi) (en castellà). Madrid: Universidad Complutense de Madrid, 2013, p. 264.
* ↑ «Esteve Amengual Begovich». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Limón i Pons, Miquel Àngel. Esteve Amengual, el mariner de les cròniques en alta mar. Universitat de Menorca, 2013. Arxivat 2014-12-23 a Wayback Machine.
* ↑ Cèlia i Canyelles, Julià. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p. 106. ISBN 978-84-9850-461-3.
# Copa montenegrina de bàsquet

La copa montenegrina de bàsquet és la segona competició de basquetbol de Montenegro. Es disputa després de la desaparició de la Copa serbo-montenegrina de bàsquet.

## Historial

| Any | Guanyador | Finalista | Resultat |
| 2006–07 | Budućnost | Lovćen | 87–62 |
| 2007–08 | Budućnost | Danilovgrad | 93–65 |
| 2008–09 | Budućnost | Mogren | 89–70 |
| 2009–10 | Budućnost | Mornar | 97–79 |
| 2010–11 | Budućnost | Lovćen | 68–43 |
| 2011–12 | Budućnost | Sutjeska | 71–64 |
| 2012–13 | Sutjeska | Budućnost | 64–55 |
| 2013–14 | Budućnost | Sutjeska | 83–57 |
| 2014–15 | Budućnost | Zeta | 98–61 |
| 2015–16 | Budućnost | Mornar | 90–80 |
| 2016–17 | Budućnost | Mornar | 72–68 |
| 2017–18 | Budućnost | Mornar | 87–83 |
| 2018–19 | Budućnost | Sutjeska | 85–71 |
| 2019–20 | Budućnost | Mornar | 92–83 |

## Palmarès

| Club | Guanyador | Finalista |
| Budućnost | 13 | 1 |
| Sutjeska | 1 | 3 |
| Mornar | 0 | 5 |
| Lovćen | 0 | 2 |
| Danilovgrad | 0 | 1 |
| Mogren | 0 | 1 |
| Zeta | 0 | 1 |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Detalls a eurobasket.com
# Hepatica transsilvanica

Hepatica transsilvanica, anomenada hepàtica blava gran, i en romanès Crucea voinicului (creu dels poderosos), és una espècie de planta amb flors del gènere Hepatica, originària de les muntanyes dels Carpats de Romania. Ha guanyat el premi al mèrit del jardí de la Royal Horticultural Society.

## Referències

* ↑ «Hepatica transsilvanica Fuss». Plants of the World Online. Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew, 2017. [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ «Hepatica transsilvanica large blue hepatica». The Royal Horticultural Society. [Consulta: 18 febrer 2021].

## Bibliografia

* Lucia Popovici, Constanța Moruzi, Ion Toma - Atlas botanic, Editura didactică și pedagogică, București, 1985, pag. 77