OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pilar Tejo Mora-Granados

Pilar Tejo Mora-Granados és una de les quatre primeres dones que a Espanya es va titular com a Enginyera Naval.
Pilar Tejo Mora-Granados és actualment directora tècnica de l'Associació Espanyola de Promoció del Transport Marítim de Curta Distància (SPC-Spain), a més és sòcia-directora de l'empresa Teirlog-Enginyeria, especialitzada en consultoria i enginyeria de transports i logística, que compta amb professionals especialistes en el sector de l'enginyeria naval.
A més, Pilar Tejo Mora-Granados és la directora de Salvament Marítim, i responsables de la Societat de Salvament i de l'empresa constructora, AgustaWestland.
Va ser la primera dona a rebre el Premi AINE, atorgat per l'Associació d'Enginyers Navals, l'any 2009, en la modalitat d'Enginyer Naval amb Trajectòria més Destacada Durant 2009. Aquest premi li va ser atorgat com a reconeixement a la seva labor com a Directora General de Salvament Marítim durant més d'un quinquenni, i pels assoliments realitzats durant aquest temps en el Pla Nacional de Salvament 2006 – 2009, per millorar el servei de rescat i lluita contra la contaminació i prevenir situacions d'emergència en el mar.
Any en el qual a més va ser Directora Executiva de Ports, Logística i Transport Marítim.
A més dels seus treballs dins del sector, també realitza ponències i xerrades formatives i orientatives en diferents institucions tant públiques com a privades, com la realitzada en l'Ateneu de Madrid, sota l'auspici de la Fundació Philippe Cousteau “Unió dels Oceans” el 19 de juny de 2007.

## Referències

* ↑ Así son las ingenieras españolas. García-Valdecantos, Esther. 24 de octubre de 2015 El Mundo.es Consultado 12 de enero de 2017
* ↑ SSS: UNA REALIDAD QUE ENFRENTA NUEVOS DESAFÍOS. Revista del sector marítimo. Ingeniería naval Consulta 12 de enero de 2017
* ↑ La UDC celebró en Ferrol el acto de homenaje a las mujeres. Diario de Ferrol, 10 de marzo de 2016 Consulta 12 de enero de 2017
* ↑ Marina Civil. Nº 86. ISSN 0214-7238 Página 4. Salvamento Marítimo Consulta 12 de enero de 2017
* ↑ Memoria de actividades 2010 Asociación de ingenieros navales y oceánicos de España Arxivat 2017-02-11 a Wayback Machine. Consulta 12 de enero de 2017
* ↑ ENTREGA DE LOS PREMIOS AINE 2009 Clúster marítimo español Consulta 12 de enero de 2017
* ↑ LAS FUNDACIÓN APADRINA EN EL ATENEO LA CONFERENCIA DE PILAR TEJO, DIRECTORA DE SASEMAR. Fundación Philippe Cousteau “Unión de los Océanos” Arxivat 2021-12-08 a Wayback Machine. Consulta 12 de enero de 2017
# Sidi Mohammed Barkat

Sidi Mohammed Barkat (Tilimsen, Algèria, 1948) és un filòsof, professor i investigador al departament d'Ergonomia i Ecologia humana de la Universitat de París I Panthéon-Sorbonne, on actualment duu a terme un estudi sobre els canvis que han patit les institucions estatals en relació amb l'organització del treball. Anteriorment va ser director de programes al Collège International de Philosophie de París. Ha participat també com a investigador al Laboratoire de Psychologie du Travail et de l'Action du CNAM (Centre National des Arts et Métiers) i combina la seva activitat docent i acadèmica amb la de conferenciant. Ha publicat Des Français contre la terreur d'État. Algérie 1954-1962 (Éditions Reflex, 2002) i Le Corps d'exception. Les artifices du pouvoir colonial et la destruction de la vie (Éditions d'Amsterdam, 2005).

## Referències

* ↑ «Sidi Mohammed Barkat». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Osteochilus kuekenthali

Osteochilus kuekenthali és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo (Indonèsia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1991. Notes on the taxonomy and distribution of some Western Indonesian freshwater fishes, with diagnoses of a new genus and six new species (Pisces: Cyprinidae, Belontiidae, and Chaudhuriidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 2(3):273-287.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Platges de Berbes, Vega i La Sierra

La Platja de Vega, juntament amb la platja de Berbes i la platja de La Sierra són una conjunt de platges del consell de Ribadesella, Astúries. S'emmarquen en les platges de la Costa Verda Asturiana i són considerades paisatge protegit, des del punt de vista mediambiental (per la vegetació, els penya-segats i al complex dunar, que el va fer ser catalogada com "Monument Natural", juntament amb el proper congost de Entrepeñes). Per aquest motiu estan integrades, segons informació del Ministeris d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, en el Paisatge Protegit de la Costa oriental d'Astúries.

## Descripció

La platja de Vega és una de les més extenses d'Astúries, amb més d'un quilòmetre de longitud i una de les poques del nord que conserva un important sistema de dunes. L'extensa platja està dividida per la desembocadura d'un petit rierol, i presenta fort onatge per estar molt oberta per la seva forma lineal.
L'extrem més occidental és una zona freqüentada per nudistes, mentre que a la part més oriental és on poden observar-se restes juràssics (petjades de dinosaure), així com de roques amb presència de fluorita.
Els accessos a les dues primeres platges són rodats, però per accedir a la de La Sierra cal anar a peu. Les platges de Vega i Berbes se separen mitjançant un promontori rocós, mentre que a l'est tanca la platja la punta i la cala anomenades de Sierra. A la platja de La Sierra s'accedeix durant la baixamar a través de la de Vega, malgrat l'existència d'un sender que és poc practicat per la dificultat que presenta en descendir pel penya-segat.
Es tracta d'una platja accessible per a minusvàlids. Compta amb gran varietat de serveis, lavabos, dutxes, papereres, neteja, telèfon, establiment de begudes i menjars, senyalització de perill així com a equip de salvament durant l'època estival.

## Referències

* 1 2 3 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 224. ISBN 978-84-8459-669-1.
* 1 2 «Catálogo de playas. Playa de Vega / Berbes Fariles». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2015-01-14. [Consulta: 14 gener 2015].
* ↑ «Decreto 142-2001, de 5 de diciembre, por el que se declara Monumento Natural Entrepeñes y playa de Vega (Ribadesella).» (en castellà). vLex.
* ↑ «ribadesella.com - La Playa de Vega» (en espanyol europeu). [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ «Playa de Vega/ Berbes en Ribadesella, playas de Asturias» (en espanyol europeu). [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ SL, EuroWeb Media, «Playa Vega - Berbes | Playas Ribadesella | Turismo Asturias» (en castellà). Turismo Asturias, 30-10-2017.
# Werne

Werne és un municipi del districte d'Unna, a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia, a Alemanya.

## Ciutats agermanades

* Bailleul, França
* Lytham St. Annes, Regne Unit
* Kyritz, Alemanya
* Wałcz, Polònia
* Poggibonsi, Itàlia
# Rejiche

Rejiche o Réjiche (àrab: رجيش, Rajīx) és una ciutat del Sahel tunisià, dins de la governació de Mahdia, situada uns pocs quilòmetres al sud de la capital. Forma una municipalitat que tenia 10.806 habitants el 2014.

## Economia

Situada al litoral, la ciutat és un centre balneari reconegut que, tot i així, també acull activitats com una estació depuradora, una zona industrial, barris populars i un campus universitari.

## Situació

Està separada de Mahdia per la sabkha de Ben Ghayadha.

## Administració

És el centre de la municipalitat o baladiyya homònima, amb codi geogràfic 33 12 (ISO 3166-2:TN-12).
Al mateix temps, forma dos sectors o imades, Rejiche (33 51 54) i Rejiche Sud (33 51 55), dins de la delegació o mutamadiyya de Mahdia (33 51).

## Referències

* ↑ «Inauguration de 2 nouveaux instituts supérieurs au campus universitaire de Rejiche à la Mahdia» (en francès), 18-07-2017. [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 144. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 86-90. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Rejiche - Lloc web oficial
# Sa Sorda

Sa Sorda és una possessió o llogarret al sud-oest del terme municipal de Campos, (Mallorca), a la riba del torrent de Son Catlar, entre Son Pere Jaia, Son Noguera, Son Perot i el molí d'en Coll. El 1244 era anomenada alqueria Benidorama, nom de l'antiga alqueria musulmana que en el Llibre del Repartiment de Mallorca figura d'una extensió de cinc jovades, i pertanyia a Guillem Mas. Tenia cases, sínia i hort i era dedicada al conreu de cereals, lleguminoses i hortalisses. El 1681 pertanyia a l'honor Jaume Mas i se n'havien renovat les cases, que tenien un pou amb forques i una mà de ferro. Era dedicada a vinya, conreu de cereals i ramaderia. Segons el cens de 2006 consta de 19 habitants.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 17. Palma: Promomallorca, p. 35. ISBN 84-8661702-2.
# Torre de Sant Joan (Amposta)

La Torre de Sant Joan és una antiga torre de defensa situada a la població de Poble Nou del Delta al municipi d'Amposta (Montsià). Fou construïda l'any 1576 per ordre de Felip II per a la defensa dels atacs de la pirateria sarraïna. La torre es troba en un estat de conservació prou deficient, amb les parets de mur mig derruïdes.

## Descripció

Degut als moviments de terres en el delta de l'Ebre, actualment la torre és a uns 50 metres mar endins, en una zona de poca profunditat a la badia dels Alfacs, en el Parc Natural del Delta de l'Ebre. Està situada a la costa meridional del delta, vora l'Encanyissada, a l'est de la punta de Sant Joan. S'hi s'accedeix amb gran dificultat per un terraplè de pedres soltes anegat des de Poblenou del Delta.
És de planta quadrada de grans dimensions i poca altura, de forma tronco piramidal (peraltada) i paraments lleugerament convexes. Actualment només queda la part inferior i massissa de la torre. Ha desaparegut la planta (quarter de tropa) i la terrassa superior (bateria), així com tots els elements de defensa originals.

## Història

L'any 1576, el rei Felip II va ordenar construir el conjunt de les Torres dels Alfacs per protegir aquest port contra la pirateria sarraïna. De les quatre torres previstes es van fer la del Codonyol i la de Sant Joan, mentre es van quedar en projecte les del Carregador i la de la punta del Luet o Sant Cristòfol.
Va estar en funcionament durant uns 250 anys, amb una guarnició de 12 persones, vivint diversos episodis durant la Guerra dels Segadors (1640-1652) i durant la Guerra del Francès (1808-1814), quan fou probablement destruïda per l'armada britànica, per trencar la línia de comunicació costanera de l'exèrcit francès, o volada pel mateix exèrcit francès durant la retirada.
Entre el març i maig del 1938, algunes famílies de Sant Carles de la Ràpita s'hi van refugiar davant l'avanç del front de Guerra Civil espanyola. Encara que pertany al municipi d'Amposta, històricament es troba molt lligada a Sant Carles de la Ràpita.
En la dècada del 1950 es van desmantellar les grans peces de carreu emprant-les per a la construcció dels edificis de Poblenou.

## Referències

* 1 2 Catàleg del Patrimoni Històric, Artístic i Arquitectònic, Pla d'Ordenació Urbanística Municipal d'Amposta, abril 2007 (domini públic)
* 1 2 Oh! Amposta: La Torre de Sant Joan, Ajuntament d'Amposta.
# Plavecký Štvrtok

Plavecký Štvrtok és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1206.

## Referències

* ↑ «Bratislavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 27 desembre 2021].
# Sertralina

La sertralina és un inhibidor selectiu de la recaptació de serotonina que s'utilitza com a fàrmac antidepressiu. A Espanya està comercialitzat com a EFG, Besitran, Altisben, Aremis i Semonic. Aquest compost actua impedint part de la recaptació de la serotonina a l'espai intersinàptic per part de la neurona emissora, cosa que fa que augmenti la disponibilitat de serotonina, un neurotransmissor que ajuda a mantenir l'equilibri mental. A més de la serotonina, la sertralina també actua, tot i que lleument, sobre el bloqueig de la recaptació d'altres neurotransmissors: la noradrenalina i la dopamina. La sertralina no té efectes estimulant, sedatiu ni anticolinèrgic, ni tampoc afecta la funció psicomotriu. La ingestió d'alcohol augmenta els seus efectes secundaris indesitjats. La sertralina no s'aconsella a l'embaràs ni a la lactància materna, malgrat que algunes fonts com l'APILAM de l'Hospital de Dénia mantenen que és segur prendre Sertralina durant la lactància.

## Referències

* ↑ «Centro de Información online de Medicamentos de la AEMPS - CIMA». Madrid: AEMPS. Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, 2024.
* ↑ Aschenbrenner, Diane S.; Venable, Samantha J. Drug Therapy in Nursing (en anglès). Lippincott Williams & Wilkins, 2009, p. 290. ISBN 0781765870.
* ↑ «e-lactancia», 19-02-2007. [Consulta: 12 març 2013].

## Enllaços externs

* Sertralina (castellà) (anglès)
* La depressió. Guia interactiva per a pacients amb malalties de llarga durada Arxivat 2009-04-24 a Wayback Machine. de C. Gastó i V. Navarro. Col·lecció Forumclínic. Hospital Clínic de Barcelona. 22 de gener de 2008. Dipòsit legal: B.57227-2007 (català)
# Pastís de poma

El pastís de poma són unes postres fetes de farina, sucre, oli, iogurt de llimona o natural, ous, llevat, ratlladura de llimona i de poma. Es barreja tot ben remenat i es tira en un motlle untat d'oli i farina. Es talla la poma en làmines fines i es decora tota la massa. Es posa al forn durant uns 35-40 minuts a 200 °C.
La tarta de poma feta a l'Urgell s'elabora de la següent manera:
Ingredients, 5 pomes golden, 3 ous, 100 gr. de sucre 100 gr. de farina, 100 gr. de mantega, mig sobre de llevadura i una copa de brandi
Preparació: desfer la mantega al microones. Posarem el brandi i el sucre amb batedora incorporem 3 ous d'un en un, la farina i el llevat tot tamisat. Després barrejar amb la massa dels ous.
Motlle rodó i pla de 20 cm de diàmetre untat amb la mantequilla i farina (les pomes ja tallades amb lamines fines) posarem la pasta al motlle i a damunt guarnirem amb les pomes en forma de flor. Al forn a 170º C. dalt i baix al mig del forn durant 45 minuts.

## Vegeu també

* Tortell
* Panellet

## Enllaços externs

* Recepta de pastís de poma de la comunitat Receptes.cat
# Werkendam

Werkendam (brabançó Wérkendèm) és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 26.388 habitants repartits sobre una superfície de 121,73 km² (dels quals 17,02 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Hardinxveld-Giessendam (Holanda Meridional) i Gorinchem (Holanda Meridional), a l'oest amb Dordrecht (Holanda Meridional), a l'est amb Woudrichem i Aalburg i al sud Drimmelen, Geertruidenberg i Waalwijk.

## Centres de població

* Dussen
* Hank
* Nieuwendijk
* Sleeuwijk
* 't Zand
* Werkendam

## Ajuntament

* CDA 7 regidors
* Stuurgroep Dorpsbelang Combinatie SDC 6 regidors
* PvdA 3 regidors
* SGP 3 regidors
* ChristenUnie 1 regidor
* Fractie du Burck 1 regidor (escissió del PvdA)

## Enllaços externs

* www.werkendam.nl
# Rejet-de-Beaulieu

Rejet-de-Beaulieu és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 221 habitants. Limita al nord amb Catillon-sur-Sambre, a l'est amb Fesmy-le-Sart, al sud amb Oisy i a l'oest amb Mazinghien.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 278 | 328 | 273 | 215 | 221 | 237 | 221 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Clément Druesne | |
| 2001- | Augustine Noirmain | |
# Sa Torre (urbanització)

Sa Torre és una urbanització costanera al terme municipal de Llucmajor. Situada entre les urbanitzacions de Badia Blava i Maioris Décima, dins terrenys que feien part de la possessió de Sa Torre. Hi ha construïdes cases unifamiliars aïllades i apartaments.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Palma: Promomallorca, 1988-2004. ISBN 84-86.617.17-2.
# Pol Monen

Pol Montañés Enrich (Barcelona, 22 de juliol de 1994), més conegut com a Pol Monen, és un actor barceloní que va saltar a la fama pel seu paper de Carlos a Amar, pel·lícula per la qual va ser nominat a millor actor revelació als Premis Goya.

## Filmografia
### Cinema

* Stoyan (2021). Llargmetratge de Roberto Ruiz Céspedes.
* Con quién viajas (2020). Llargmetratge Hugo Martín Cuervo.
* El practicante (2020). Llargmetratge de Carles Torras.
* Salir del ropero (2019). Llargmetratge d'Ángeles Reiné. Personatge: Said (secundari).
* ¿A quién te llevarías a una isla desierta? (2019). Llargmetratge de Jota Linares. Personatge: Eze (protagonista).
* Tu hijo (2018). Llargmetratge de Miguel Ángel Vivas. Personatge: Marcos (secundari).
* Amar (2017). Llargmetratge d'Esteban Crespo. Personatge: Carlos (protagonista).
* Pasaje al amanecer (2016). Llargmetratge d'Andreu Castro. Personatge: Camello (secundari).
* Miércoles, jueves, sábado (2015). Curtmetratge de Carlota Serarols i Jonathan Fernández. Personatge: Joel (protagonista).
* Els nens salvatges (2012). Llargmetratge de Patricia Ferreira. Personatge: Amic d'Àlex (de repartiment).
* Elisa K (2010). Llargmetratge de Judith Colell i Jordi Cadena. Personatge: Germà (de reparto).
* La mala educación (2004). Llargmetratge de Pedro Almodóvar (no acreditat).

### Televisió

| Any | Sèrie | Personatge | Canal | Notes |
| 2005 | El cor de la ciutat | | TV3 | 1 episodi |
| 2006 | El asesino del parking | Carlos | Telecinco | Telefilm |
| 2013 | The Avatars | Eric | Disney Channel | 2 episodis |
| 2013 | Isabel | Príncep Alfons | TVE | 1 episodi |
| 2016 | Nit i dia | Pep | TV3 | 2 episodis |
| 2016 | Lost in the West | Purple Hatter | Nickelodeon | 2 episodis |
| 2017 | Reinas | Horseman | TVE i BBC | 1 episodi |
| 2018 | Vivir sin permiso | Exprés | Telecinco | 3 episodis |
| 2018 | Bajo la red | David Torres | Playz | 6 episodis |
| 2019 | La reina del sur 2 | Juan | Telemundo i Netflix | 7 episodis |
| 2020 | Campamento Albanta | Abel | Flooxer | 6 episodis |
| 2020 | Desaparecidos | Germán Fernández Marín | Telecinco i Prime Video | 1 episodi |

### Altres

* Protagonitza el videoclip d'Ataraxia de La Casa Azul

## Premis i nominacions
### Premis Goya

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2018 | Millor actor revelació | Amar | Nominat |

### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 2018 | Millor actor revelació | Amar | Nominat |

### Festival Cinema Jove

| Any | Categoria | Resultat |
| 2019 | Premi Un futur de Cinema | Guanyador |

## Referències

* ↑ Els nominats a Millor Actor Revelació vists pels seus directors
* ↑ Nuria Herrero y Pol Monen reciben su premio ‘Un futuro de cine’
# Setge d'Arbuna (759)

El tercer setge d'Arbuna (752-759) fou el més llarg dels setges de la ciutat d'Arbuna (Narbona) i el que va posar punt final a la dominació musulmana i el valiat d'Arbuna.
Les forces de Pipí el Breu van assetjar Arbuna el 752, però no la van poder conquerir i van haver d'aixecar el setge deixant un contingent per mantenir el blocatge que no fou gaire efectiu (752-754). El 756 el setge es creu que es va reprendre, però la seva eficàcia fou molt limitada. Entre 756 i 759 els francs van negociar amb els gots de la ciutat, que eren els qui defensaven la vila amb plena cooperació amb els musulmans. El rei els va prometre de mantenir la comunitat goda en l'ús de les seves lleis i costums si lliuraven la ciutat, la qual cosa finalment van fer el 759. Els gots s'apoderaren de l'interior de la ciutat, van matar la minsa guarnició sarraïna, i van obrir les portes als francs.

## Referències

* ↑ Meadows, Ian «The Arabs in Occitania». Saudi Aramco World, 44, 01-03-1993, pàg. 24–29. Arxivat de l'original el 2011-05-14 [Consulta: 25 abril 2018].
* ↑ Lewis, Archibald R. The Development of Southern French and Catalan Society, 718–1050. Austin: University of Texas Press, 1965 [Consulta: 15 juny 2012].
# Pastís gal·lès

Els pastissos gal·lesos o coques gal·leses (en anglès Welsh cakes, en gal·lès picau ar i maen, pice bach, cacin gri o teisen radell) són aperitius tradicionals de la cuina gal·lesa. També es coneixen com a bakestones a Gal·les perquè tradicionalment es couen sobre un bakestone (literalment ‘pedra de coure’, en gal·lès maen), una posta de ferro colat d'1,5 cm de gruix o més que se situa sobre el foc o la cuina. No obstant això, la majoria de la gent hi al·ludeix com a griddle scones (‘scones de graella’).
Els pastissos gal·lesos es fan amb farina, passes, sultanines o panses de Corint, i també poden incloure espècies com ara la canyella i la nou moscada. Són més o menys circulars, d'uns 4–6 cm de diàmetre i 1–1,5 cm de gruix.
Se serveixen freds o calents empolvorats amb sucre de llustre. A diferència dels scones, no solen prendre's amb un acompanyament, si bé a vegades es venen tallats i untats amb melmelada, i a vegades amb mantega. Sovint es prenen amb una tassa de te.
Són molt populars i considerats típics en algunes zones de la Patagònia Argentina, a causa de la immigració gal·lesa, sobretot en l'est de la província de Chubut.

## Variants

* Llech Cymreig, cuinat amb farina sense llevat (en particular farina integral), la qual cosa fa que siguin molt més plans i cruixents. Aquesta variant es fa típicament sobre un bakestone.
* Jam Split, popular a les valls del sud de Gal·les. Com el nom suggereix, és un pastís gal·lès tallat horitzontalment i untat amb melmelada (i a vegades amb mantega), de manera similar a un entrepà.

## Notes

* ↑ «La Torta Galesa». Cocina Patagónica. Arxivat de l'original el 2012-01-21. [Consulta: 17 gener 2023].

## Enllaços externs

* Recepta de pastissos gal·lesos en la BBC (anglès)
* Receptes de pastissos gal·lesos o bakestones (anglès)
# Pericoma rotundipennis

Pericoma rotundipennis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: Nova Gal·les del Sud.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Al Tonnoir, 1953. The Australian Psychodidae (Diptera), Part 2. Australian Journal of Zoology 1(3), 419-448.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species (anglès)