OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yucuna

El yucuna (jukuna, matapi, yucuna-matapi, yukunais) és una llengua pertanyent a les llengües arawak parlada al sud de Colòmbia per 1.800 yucunes aproximadament (2001 SIL). La llengua extingida guarú era molt similar o un dialecte del yacuna.

## Fonologia

Els 20 fonemes del yucuna són:

### Vocals

| | Anterior | Central | Posterior |
| Altes | i | | o |
| Mitjanes | e | | o |
| Baixes | | a | |
L'accent és fonèmic (no és predictible) i pot recaure en una o dues síl·labes.

### Consonants

| | labial | alveolar | palatal | velar | glotal |
| Oclusives sordes | p | t | ĉ (ch) | k (c) | ʔ (') |
| aspirades | pʰ | tʰ | | kʰ (j) | |
| nasals | m | n | ɲ (ñ) | | |
| Fricatives sordes | | s | | | h |
| lateral | | l | | | |
| vibrant | | r | | | |
| aproximants | w | | i | | |

## Referències

* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 2. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020. DOI 10.24824/978655578892.1. ISBN 978-65-5578-892-1.

## Bibliografia

* Lemus Serrano, Magdalena. 2020. Pervasive nominalization in Yukuna, an Arawak language of Colombian Amazonia. PhD dissertation. Université Lumière Lyon 2. 1089 pp. (online presentation; read online)
* Schauer, Stanley; Schauer Junia G. «Yucuna». A: Aspectos de la cultura material de grupos étnicos de Colombia 1 (en español). Bogotá: Ministerio de Gobierno and Instituto Lingüístico de Verano, 1973.
* «Fonología del yucuna». A: Waterhouse, Viola G.. Sistemas fonológicos de idiomas colombianos 1 (en español). Bogotá: Ministerio de Gobierno and Instituto Lingüístico de Verano, 1972.

## Enllaços externs

* The Yucuna Indians
* Corpus of myths and tales (en yucuna i francès)
* Ethnographic films of the Yucuna Indians with texts of dialogues by Laurent Fontaine
# Alto Reno Terme

Alto Reno Terme és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emília-Romanya. Es va formar l'1 de gener de 2016 després de la fusió dels municipis de Porretta Terme i Granaglione.
L'1 de gener de 2018 tenia 6.925 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 febrer 2019].
# Shotcut

Shotcut és una aplicació d'edició de vídeo multiplataforma, lliure i de codi obert sota llicència GPL. Iniciat el 2011 per Dan Dennedy, es va desenvolupar sota la plataforma de Media Lovin' Toolkit (MLT) en desenvolupament des de 2004 pel mateix Dan Dennedy i Charlie Yates.

## Característiques

Shotcut és compatible amb els formats de vídeo, àudio i imatge a través del programari FFmpeg. Utilitza una línia de temps per a l'edició de vídeo no lineal de diverses pistes que pot estar composta de diversos formats d'arxiu. La depuració i el control de l'intercanvi són assistits pel processament basat en GPU OpenGL, d'altra banda es disposa de diversos filtres de vídeo i àudio.
* Multiplataforma, treballa en FreeBSD, Linux, MacOS i Windows.

## Enllaços externs

* Lloc web de Shotcut
* Shotcut a GitHub
* Shotcut a Openhub
* Shotcut a Flathub

## Referències

* ↑ «mltframework/shotcut», 19-09-2020. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «MLT - Home». [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Introducing Shotcut, a new free video editor | Libre Graphics World». Arxivat de l'original el 2012-08-16. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Dan Dennedy». Arxivat de l'original el 2015-02-17. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Shotcut - Full List of Features». [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Shotcut video editor gets hardware accelerated color grading | Libre Graphics World». Arxivat de l'original el 2013-03-22. [Consulta: 19 setembre 2020].
# Vietri di Potenza

Vietri di Potenza és un municipi italià, situat a la regió de Basilicata i a la província de Potenza. Ocupa una superfície de 52,25 quilòmetre quadrat i tenia 2,657 habitants a l'1 gener 2023.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 2.819 | 2.787 | 2.657 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Error: Unable to display the reference properly. See the documentation for details.
# Cafè Modern (Isona)

El Cafè Modern és una obra modernista d'Isona i Conca Dellà (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres i té dues façanes, la principal amb accés per la plaça del Portal, i la posterior amb accés pel carrer Rambla. La construcció està formada per dos cossos dirernciats que es comuniquen interiorment, d'una banda la part destinada a habitatge i l'altra acull la sala del cafè a nivell del carrer i la sala del cinema, a un nivell inferior. La façana presenta ornamentació floral i corones.
L'edifici s'ha conservat malgrat les destruccions provocades per la Guerra Civil.

## Història

El Cafè Modern era el centre social del poble d'Isona i Conca Dellà.
L'any 1975 el Cafè Modern fou adquirit per l'Ajuntament i des d'aleshores ha estat una prioritat restaurar-lo. S'ha intentat retornar a l'immoble les característiques modernistes que es van diluir amb la reforma posterior a la guerra civil.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cafè Modern». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 març 2019].
# Cadell ap Gruffydd

Cadell ap Gruffydd (Gal·les ? – 1175) va ser un príncep de Deheubarth.

## Biografia

Cadell fou fill de Gruffydd ap Rhys, que regí una part de l'antic regne de Deheubarth, amb la resta en poder de diversos senyors normands. Son pare morí el 1137i pujà al tron el seu fill gran, Anarawd ap Gruffydd. Cadell apareix per primera vegada als annals a l'any següent, quan ajudà Anarawd i els germans Owain Gwynedd i Cadwaladr ap Gruffydd de Gwynedd en un atac al castell d'Aberteifi.
L'any 1143 Anarawd fou assassinat pels homes de Cadwaladr, i Cadell passà a regir Deheubarth, continuant la tasca d'Anarawd per recuperar la resta del regne de son avi. L'any 1146 va conquerir els castells de Carmarthen i Llanstephan, i l'any següent va vèncer Walter Fitzwiz. El 1150 dirigí les seves mires cap al nord, i reclamà la part sud de Ceredigion, que estava en mans de Hywel ab Owain Gwynedd pel regne de Gwynedd.
La seva carrera militar acabà el 1151. En un dia de cacera va ser sorprès per una partida normanda de Tenby, que l'atacà i el donà per mort. Sobrevisqué, però tan malferit que ja no pogué reprendre les seves activitats. Dos anys més tard partí en pelegrinatge a Roma i deixà el tron de Deheubarth als seus germans petits Maredudd i Rhys. No se'n sentí a parlar més fins al 1175, quan, després d'una llarga malaltia, entrà a l'abadia de Strata Florida, lloc en el qual morí.

## Bibliografia

* John Edward Lloyd A history of Wales from the earliest times to the Edwardian conquest London: Longmans, Green & Co., 1911

## Enllaços externs

* Resum biogràfic (gal·lès)(anglès)
# Stenico

Stenico és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.123 habitants. Limita amb els municipis de Bleggio Inferiore, Bocenago, Dorsino, Giustino, Lomaso, Montagne, Pinzolo, Ragoli i San Lorenzo in Banale.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Ezio Sebastiani | Llista cívica |
# Aimé Maeght

Aimé Maeght (Hazebrouck, 27 d'abril de 1906 - Sant Laurenç de Var, 5 de setembre de 1981) fou un gravador, litògraf, marxant d'art, galerista, filantrop, editor, productor de cinema i creador de la Fundació Maeght, prop de Niça i està dedicada a l'art modern i contemporani del segle xx.

## Referències

* ↑ Jackie Wullschlager, Black, in full colour, Financial Times, 15 September 2006.
* ↑ C. Gerald Fraser (September 7, 1981), Aimé Maeght Dies; Art Dealer Was 75 New York Times.
# Shoshone

Shoshone és el nom dels següents llocs:
* Shoshone (Califòrnia), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Shoshone (Idaho), població dels Estats Units a l'estat d'Idaho
* Bosc Nacional Shoshone, àrea protegida de l'estat de Wyoming (Estats Units)
# Walter Generati

Walter Generati (Bomporto, 8 de setembre de 1913 - Mòdena, 8 de febrer de 2001) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1936 i 1952. Com tots els ciclistes de la seva generació la Segona Guerra Mundial suposà una aturada de la seva carrera esportiva. El 1950 i 1951 va córrer a Sud-amèrica.
En el seu palmarès destaquen tres etapes del Giro d'Itàlia, el 1937, 1938 i 1940; i una al Tour de França, el 1937.

## Palmarès

* 1937
** 1r a Torí-Ceriale
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1938
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Giro dels Tres Mars
* 1940
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1936. 11è de la classificació general
* 1937. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1938. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1939. 21è de la classificació general
* 1940. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1946. Abandona
* 1947. 33è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1937. Abandona (5a etapa). Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «GENERATI Walter». [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Walter GENERATI» (en italià). [Consulta: 8 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès de Walter Generati a siteducyclisme.net
# Built-in self-test

Una autoprova integrada, built-in self-test (amb acrònim anglès BIST) o una prova integrada (amb acrònim anglès BIT) és un mecanisme que permet a una màquina provar-se. Els enginyers dissenyen BIST per complir requisits com ara:
* alta fiabilitat.
* menors temps de cicle de reparació.
o restriccions com ara:
* Accessibilitat limitada del tècnic.
* cost de les proves durant la fabricació.
L'objectiu principal de BIST és reduir la complexitat i, per tant, disminuir el cost i reduir la dependència dels equips de prova externs (programats per patró). BIST redueix el cost de dues maneres:
* redueix la durada del cicle de prova.
* redueix la complexitat de la configuració de la prova/sonda, reduint el nombre de senyals d'E/S que s'han de controlar/examinar sota el control del provador.
Tots dos comporten una reducció de les tarifes horàries pel servei d'equips de prova automatitzats (ATE).
El nom i el concepte BIST es van originar amb la idea d'incloure un generador de nombres pseudoaleatoris (PRNG) i una comprovació de redundància cíclica (CRC) a l'IC. Si tots els registres que mantenen l'estat en un IC es troben en una o més cadenes d'exploració internes, aleshores la funció dels registres i la lògica combinacional entre ells generaran una signatura CRC única sobre una mostra prou gran d'entrades aleatòries. Per tant, tot el que ha de fer un IC és emmagatzemar la signatura CRC esperada i provar-la després d'un conjunt de mostres prou gran del PRNG. La comparació CRC amb la signatura esperada o la signatura CRC resultant real s'accedeix normalment a través de l'estàndard JTAG IEEE 1149.1.
BIST es col·loca habitualment en armes, aviònica, dispositius mèdics, electrònica d'automòbils, maquinària complexa de tot tipus, maquinària no vigilada de tot tipus i circuits integrats.

## Referències

* ↑ «Built-in Self Test - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ Martínez LH, Khursheed S, Reddy SM. LFSR generation for high test coverage and low hardware overhead. IET Computers & Digital Techniques. 2019 Aug 21.UoL repository
* ↑ «Built-in self-test (BiST)» (en anglès). https://semiengineering.com.+[Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ «StackPath» (en anglès). https://www.electronicdesign.com/.+[Consulta: 22 novembre 2022].
# Stende

Stende (en alemany: Stenden) és un poble del municipi de Talsi, a l'oest de Letònia i localitzat a la regió històrica de Curlàndia. Per la ciutat creua la carretera P120: Talsi - Kuldīga i la línia ferroviària Riga-Ventspils

## Vegeu també

* Localitats de Letònia
# Tacx Pro Classic

La Tacx Pro Classic és una cursa ciclista d'un dia neerlandesa que es disputa a la província de Zelanda. Creada amb el nom de Delta Tour Zeeland el 2008, era el resultat de la fusió de l'OZ Wielerweekend i la Delta Profronde. Era una cursa per etapes i ja va entrar a formar part de l'UCI Europa Tour, amb una categoria 2.1.
El 2012 passà a anomenar-se Ronde van Zeeland Seaports en canviar el seu patrocinador principal, alhora que la cursa passava a disputar-se en un sol dia i a tenir una categoria 1.1. El 2017 tornà a canviar de nom a Tacx Pro Classic.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| Delta Tour Zeeland ||||
| 2008 | Christopher Sutton | Robert Wagner | Jeremy Hunt |
| 2009 | Tyler Farrar | Alessandro Petacchi | Robert Wagner |
| 2010 | Tyler Farrar | Jos van Emden | Graeme Brown |
| 2011 | Marcel Kittel | Theo Bos | Jos van Emden |
| Ronde van Zeeland Seaports ||||
| 2012 | Reinardt Janse van Rensburg | Lars Boom | Gijs van Hoecke |
| 2013 | André Greipel | Ramon Sinkeldam | Kenny van Hummel |
| 2014 | Theo Bos | Ramon Sinkeldam | Michael Van Staeyen |
| 2015 | Iljo Keisse | Niki Terpstra | Łukasz Wiśniowski |
| 2016 | No disputada |
| Tacx Pro Classic ||||
| 2017 | Timo Roosen | Taco van der Hoorn | Dylan Groenewegen |
| 2018 | Peter Schulting | Dries De Bondt | Jérôme Baugnies |
| 2019 | Dylan Groenewegen | Elia Viviani | Arvid de Kleijn |

## Referències

* 1 2 3 «Tacx Pro Classic (Hol) - Cat.1.1». [Consulta: 31 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-08-09 a Wayback Machine. (neerlandès)
# Zaida Cantera de Castro

Zaida Cantera de Castro (Madrid, 6 de juny de 1977), exmilitar de l'exèrcit espanyol, és una política espanyola membre del PSOE. És diputada per Madrid per les XI i XII legislatures des del 4 de gener de 2016.

## Biografia
### Professió

És llicenciada per l'Acadèmia General Militar, especialitat en Transmissions, màster en Xarxes i Sistema d'Informació i màster en Sistemes de Comunicació i Informació per a la Seguretat i la Defensa. Comandanta en retir de l'Exèrcit de Terra.
Després d'una brillant fulla de serveis i de ser condecorada en missions internacionals, entre les quals els conflictes de Kosovo o el Líban, obtingué el grau de comandanta. En ser assetjada sexualment per un superior, va presentar denúncia. En el judici subsegüent es condemnà l'assetjador, Isidro José de Lezcano-Mújica. Després d'aquests fets va patir assetjament laboral d'uns altres quatre superiors, que també hagué de denunciar. Tot seguit es va donar de baixa i va deixar la carrera militar per dedicar-se a la política i denunciar la situació que pateixen les dones a l'exèrcit.

### Carrera política

L'Exèrcit espanyol va admetre la seva petició de baixa i li va concedir la pensió màxima, en reconèixer l'assetjament sexual rebut. El 20 de desembre de 2015 va ser escollida diputada per Madrid al Congrés dels Diputats. Es va afiliar al PSOE el 5 de gener de 2017 per a votar en les primàries del 39è congrés federal en favor de Pedro Sánchez.

## Obra

Va escriure, juntament amb Irene Lozano, el llibre No, mi general, amb què donava a conèixer l'experiència d'assetjament sexual i laboral que havia viscut i el seu coneixement sobre la situació d'abusos a l'exèrcit espanyol.

## Referències

* ↑ «Zaida Cantera de Castro - XIV Legislatura - Congreso de los Diputados». [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Cantera de Castro, Zaida». [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ «Eleccions: Zaida Cantera, la militar que va denunciar assetjament serà la número 6 del PSOE a Madrid» (en castellà). Que, 30-09-2015. Arxivat de l'original el 2021-10-20. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ Nogués, Eduard. «La capità que va denunciar per abús sexual a un coronel deixa l'Exèrcit». Publicacions Eduard Nogués, dijous, 31 juliol 2014. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Zaida Cantera: "El número de mujeres en la cúpula del Ejército no llega al 3%"» (en castellà). El Plural, 08-03-2019. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Zaida Cantera aconsegueix la pensió màxima després de reconèixer-se l'assetjament sexual a l'Exèrcit». El Periódico, 20-05-2015. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Zaida Cantera ya es militante del PSOE y podrá votar en las primarias a Pedro Sánchez» (en castellà). europapress.es, 30-01-2017.
* ↑ «Zaida Cantera: "Mi teniente coronel llegó a tal grado de impunidad que daba un azote en el culo a la conductora"» (en castellà). El Español, 18-03-2017. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Zaida Cantera, número seis del PSOE por Madrid al Congreso» (en castellà). La Vanguardia, 30-09-2015. [Consulta: 20 abril 2022].

## Enllaços externs

* Zaida Pedrera de Castro en www.socialistasdelcongreso.es
# Simone Tempestini

Simone Tempestini (Treviso, Itàlia, 12 d'agost de 1994) és un pilot de ral·li nacionalitzat romanès d'origen italià que participa en proves del Campionat Mundial de Ral·lis i del Campionat d'Europa de Ral·lis. Guanyador del Campionat Mundial de Ral·lis júnior l'any 2016, així com del Campionat de Romania de Ral·lis dels anys 2015, 2016, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 i 2023.

## Trajectòria

Tempestini s'inicia a la competició l'any 2009, debutant al Campionat Mundial de Ral·lis l'any 2013 al Ral·li de Finlàndia amb un Škoda Fabia R2 del equip romanès Napoca Rally Academy. Posteriorment guanya el Campionat de Romania de Ral·lis dels anys 2015 i 2016, títol que tornaria a guanya al 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 i 2023.
L'any 2016 guanya el Campionat Mundial de Ral·lis júnior amb un Citroën DS3 R3T del Napoca Rally Academy, aconseguint la victòria de la categoria al Ral·li de Portugal, al Ral·li de Polònia i al Ral·li d'Alemanya. A més a més també guanya la categoria WRC 3.

## Enllaços externs

* Perfil i resultats a ewrc-results

## Referències

* ↑ «Simone Tempestini se proclama Campeón del Mundo Júnior» (en castellà). [Consulta: 13 maig 2022].
# Cala de s'Enclusa

Sa Cala de s'Enclusa és una platja de la costa nord-est del municipi de Maó (Menorca). És una platja verge i el seu accés és exclusivament marítim o per a vianants.

## Referències

* ↑ «Índex toponímic». Universitat de les Illes Balears, 24 juliol 2022.
# Brycinus bahrsarae

Brycinus bahrsarae és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1986. Révision systématique des Alestes et Brycinus africains (Pisces, Characidae). Collection Études et Thèses. Éditions de l'O.R.S.T.O.M., París. 295 p.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tabi

Els tabi (足袋) eren mitjons tradicionals japonesos que utilitzaven indistintament homes i dones amb el zōri, Geta o un altre tipus de sabates tradicionals. Eren comunament utilitzats amb els kimono i generalment de color blanc. Els homes usaven també el color negre o blau.
Els treballadors de la construcció, grangers, jardiners, etc utilitzen un altre tipus de tabi anomenats Jika tabi (地下足袋, lit. Tabi que toca el terra), els quals estan fets de materials més resistents i en general amb soles toves.
# Wedding anthem for Princess Anne

Wedding anthem for Princess Anne, HWV 262, This is the day which the Lord hath made, és un anthem per a veus solistes, cor i orquestra compost per Georg Friedrich Händel. Fou un encàrrec per a la cerimònia de casament d'Anna, Princesa Real i el Príncep Guilem IV de Orange-Nassau i va ser celebrada a la Capella Francesa en el Palau de St James, Londres, el 14 de març de 1734. La música és basa en textos en anglès seleccionats del llibres bíblics dels Salms, Proverbi i Eclesiàstic.

## Context històric

Händel, d'origen alemany, residia a Londres des del 1712 i havia aconseguit molt èxit com a compositor d'òperes italianes. Händel gaudia del patrocini dels monarques (Anna, Princesa Real, Jordi I i Jordi II i altres membres de la família real. Va rebre nombrosos encàrrecs per compondre obres de música pels serveis de culte per a les capelles reals, així com en les altres ocasions de la cort. Händel tenia una relació particularment càlida i estreta amb Anna, la princesa i filla més gran de Jordi II, que sostenia les temporades líriques de Händel. La princesa era una bona intèrpret i havia rebut classes de Händel, que no es dedicava a l'ensenyament però en el seu cas havia fet una excepció. La nit anterior al casament, la princesa, la resta de la família real i tota la cort van assistir al King's Theatre a la primera execució d'una òpera sencera, "Parnasso en festa", composta especialment per Händel per a l'ocasió. En aquest teatre se celebraven les temporades d'òpera italiana, amb els mateixos grans cantants lírics que formaven part del repartiment de l'òpera del moment, "Arianna in Creta".
La mateixa princesa va triar els textos biblics que Händel musicà. Es tracta d'una peça festiva, amb dobles cors; l'escriptura coral és a vuit veus, en comptes d'incorporar quatre solistes. Durant el servei de noces, mentre l'execució de l'himne de Händel s'estava duent a terme no hi van haver ni processons ni cerimònies ni cap altra activitat. Els reis i els altres espectadors presents van dedicar tota la seva atenció a la música de Händel.

## Referències

* ↑ «List of Handel's compositions». GF Handel.org. Arxivat de l'original el 19 maig 2014. [Consulta: 18 maig 2014].
* ↑ Hatton, Ragnhild. George I (The English Monarchs Series). Yale University Press, 2001, p. 265. ISBN 978-0-300-08883-0.
* ↑ King, Richard G. Queenship in Britain 1660-1837: Royal Patronage, Court Culture and Dynastic Politics. Manchester University Press, 2010, p. 170. ISBN 978-0-7190-5770-0.
* 1 2 Vickers, David. «Programme Notes for "Parnasso in Festa"». [Consulta: 17 maig 2014].
* ↑ Burrows, Donald. The Cambridge Companion to Handel. Cambridge University Press, 1998, p. 177 (Cambridge Companions to Music). ISBN 978-0-521-45613-5.
* ↑ Lang, Paul Henry. George Frideric Handel. Dover Books on Music, 2011, p. 249–50. ISBN 978-0-486-29227-4.
* ↑ Burrows, Donald. Handel and the English Chapel Royal. Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-955096-8.

## Enllaços externs

* Partitura inclosa a Psalms III: Partitura lliure a l'IMSLP.
# Ain Beida (Ouezzane)

Ain Beida o Ain Bida (àrab عين بيضاء) és una comuna rural de la província d'Ouezzane de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.978 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].