OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Foucaucourt-sur-Thabas

Foucaucourt-sur-Thabas és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Foucaucourt-sur-Thabas era de 62 persones. Hi havia 25 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 13 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 30 eren cases i 1 era un apartament. Dels 27 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien tres cambres, 11 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Foucaucourt-sur-Thabas el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 39 persones, 29 eren actives i 10 eren inactives. Les 29 persones actives estaven ocupades(15 homes i 14 dones).. De les 10 persones inactives 1 estava jubilada, 4 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Foucaucourt-sur-Thabas hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Foucaucourt-sur-Thabas a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Foucaucourt-sur-Thabas a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Danio kerri

Danio kerri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10th edition. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.

## Bibliografia

* Doi, A., 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# I Premis de la Unión de Actores

La I edició dels Premis de la Unión de Actores, corresponents a l'any 1991, concedits pel sindicat d'actors Unión de Actores y Actrices, va tenir lloc el 29 de febrer de 1992 al Teatro Albéniz de Madrid. El director de l'acte fou Fermín Cabal i la gala fou presentada per Antonio Resines i Beatriz Carvajal.

## Guardons
### Premi a Tota una vida

* Aurora Redondo

### Premi Especial

* Josefina García Aráez

### Cinema
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Marisa Paredes | Tacones lejanos | Guanyadora |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Fernando Valverde | Alas de mariposa | Guanyador |

#### Millor interpretació revelació

| Actor/Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Carme Conesa | Las chicas de hoy en día | Guanyadora |

### Televisió
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Diana Peñalver | Las chicas de hoy en día | Guanyadora |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Juan Echanove | Las chicas de hoy en día | Guanyador |

### Teatre
#### Millor interpretació protagonista

| Actor/Actriu | Obra de teatre | Resultat |
| Carlos Hipólito | La verdad sospechosa | Guanyador |

#### Millor interpretació secundària

| Actor/Actriu | Obra de teatre | Resultat |
| Fernando Sansegundo | Comedias bárbaras | Guanyador |

## Referències

* ↑ Premios Unión de Actores 1991 en la web de la Unión de Actores
* ↑ Concedidos los premios de la Unión de Actores, ABC, 30 de enero de 1992

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1991
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1991
* VI Premis Goya
* 36a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* I Premis Turia
* X Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya
# Epithelantha pulchra

Epithelantha pulchra és una espècie fanerògama que pertany a la família de les cactàcies (Cactaceae). És originària de Nord-amèrica.

## Descripció

Epithelantha pulchra és una rara espècie que creix de forma globosa, Les seves flors són roses o blanques.

## Distribució i hàbitat

Epithelantha pulchra es distribueix de forma nativa a l'estat mecicà Nuevo León, a una petita àrea a Mpio. Icamole, Nord de Monterrey, a una altitud de 800 m.
En el seu hàbitat és un subarbust suculent i creix principalment al desert o al bioma de matolls secs.

## Taxonomia

Epithelantha pachyrhiza va ser descrita per David A. Aquino García i Salvador Arias Montes i publicat a Systematic Botany 44(3): 612, a l'any 2019.

### Etimologia

Epithelantha: nom genèric que deriva del grec i significa "flors que surten de tubercles".
pulchra: epítet llatí que significa "bonic".

### Sinonímia

* Epithelantha pachyrhiza subsp. pulchra D.Donati & Zanov. in Piante Grasse 30: 185 (2010).

## Referències

* ↑ «Epithelantha pachyrhiza subsp. pulchra» (en anglès). CactiGuide.com. [Consulta: 6 maig 2024].
* 1 2 3 «Epithelantha pulchra (D.Donati & Zanov.) D.Aquino & S.Arias - Synonyms» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World Online. [Consulta: 6 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha pachyrhiza subs. pulchra D.Donati & Zanov.» (en anglès). Llifle - Encyclopedia of living forms. [Consulta: 6 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha pulchra» (en anglès). Tropicos. [Consulta: 6 maig 2024].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations |An Annotated Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès). [Consulta: 6 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha pulchra (D.Donati & Zanov.) D.Aquino & S.Arias» (en anglès). WFO Plant List |Snapshots of the taxonomy. [Consulta: 6 maig 2024].

## Enllaços externs

* https://aztekia.websnadno.cz/E-pachyrhiza-ssp-pulchra.html Imatge d'Epithelantha pulchra amb flor
# Elisenda Pucurull i Caldentey

Elisenda Pucurull i Caldentey (Barcelona, Barcelonès, 27 d'abril de 1964) és una atleta i maratoniana catalana.
Elisenda Pucurull, filla de Miquel Pucurull Fontova, de qui heretà la seva afició atlètica, ha estat una atleta que ha destacat com a fondista i maratoniana.
Va convertir-se en campiona de Catalunya de marató en tres ocasions consecutives, els anys 1989, 1990 i 1991, i va guanyar la Marató de Catalunya-Barcelona el 1990. Com a destacada atleta, també va guanyar la Marató de València tres vegades, i la Marató de Sant Sebastià, en la qual va aconseguir la millor marca personal en 2:40:51. Formant part de la selecció espanyola va participar en la Copa del Món de marató. El 1989 també va guanyar la Cursa de la Mercè de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Elisenda Pucurull Caldentey». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consultaː 18 de maig de 2017].
* ↑ Molins, A. «El más veterano». La Vanguardia, 17-04-2017, pàg. 25. [Consultaː 18 de maig de 2017].
* ↑ Alibés, Arcadi. La huella de los héroes: De la épica de las maratones olímpicas a la fiebre por correr. Barcelona: Editorial Córner, 2012, p. 116. ISBN 978-84-15242-32-1. [Consultaː 18 de maig de 2017].
* ↑ «Elisenda Pucurull». All-athletics. [Consulta: 18 maig 2017].
* ↑ Castelló, F. «Atletismo / Cursa de la Mercè. Joan Viudes de fiesta mayor. Se adjudicó la victoria ante 15.000 participantes. En categoría femenina el triunfo fue para Elisenda Pucurull». El Mundo Deportivo, 25-09-1989, pàg. 71 [Consulta: 18 maig 2017].
# Congrés de la Haia de 1872

El Congrés de la Haia de 1872, o V Congrés de l'AIT, es va celebrar a la ciutat neerlandesa de La Haia del 2 al 7 de setembre de 1872. Fou el cinquè congrés de l'Associació Internacional de Treballadors, o Primera Internacional, fet amb posterioritat als fets de la Comuna de París. Va ser dirigit per Karl Marx i F. Engels. Hi van assistir 69 delegats pertanyents a organitzacions de treballadors d'onze països, els italians no hi van participar, la delegació d'Alemanya va ser la més nombrosa, hi va haver una delegació espanyola. El congrés suposà l'escissió dels bakuninistes.

## Antecedents

L'Associació Internacional de Treballadors fou fundada el 28 de setembre de 1864 a Londres impulsada per Karl Marx amb la intenció de servir de plataforma per a la coordinació entre les associacions de treballadors dels diferents països.
L'aixecament obrer de la Comuna de París el 1871, l'oposició inicial de Marx a l'aixecament, i la derrota d'aquest a mans de la contrarevolució burgesa que suposaria la Tercera República Francesa van fer esclatar les diferències entre els marxistes i el sector anarquista liderat per Mikhaïl Bakunin.

## El Congrés

Al cinquè congrés de l'AIT celebrat a la Haia del 5 al 9 de setembre de 1872 es va decidir l'expulsió de Mikhaïl Bakunin i James Guillaume i que el Consell General de la Internacional es desplacés cap a Nova York.
L'article 7a. de la resolució sobre els estatuts estableix que: «En la seva lluita contra el poder col·lectiu de les classes posseïdores, el proletariat no pot actuar com a classe si no és constituint-se ell mateix en partit polític propi i oposat a tots els antics partits…» la conquesta del poder polític passa a ser el gran deure del proletariat.

## Conseqüències

A conseqüència d'aquesta postura de participació política l'anarquisme (liderat per Mikhaïl Bakunin) s'hi va apartar. Es produí l'escissió dels bakuninistes, que organitzarien un altre congrés a Saint-Imier el 15 i 16 de setembre de 1872.
També va significar que a partir del congrés es creessin partits polítics obrers independents en els diferents països.
L'Associació Internacional de Treballadors es dissol el 1876 després del Congrés de Filadèlfia, celebrat al mateix any. Un any més tard, després del Congrés de Gant (1877), es dissol també l'escissió anarquista de l'AIT.

## Referències

* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès i Blanch, Pelai. «Farga Pellicer, Rafael». A: Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2000, p. 534. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].
* ↑ (castellà) José Andrés Gallego, Revolución y restauración, 1868-1931, p.27

## Enllaços externs

* en Es.internatinalism.org Congrés de la Haia de 1872 (molt esbiaxat políticament Arxivat 2009-09-01 a Wayback Machine.
* http://www.lecturas.org/historia/i-internacional-resolucion-del-congreso-de-la-haya-1872.html Arxivat 2011-05-15 a Wayback Machine.
# Josep Jordi Parellada i Cardellach

Josep Jordi Parellada i Cardellach (Barcelona, 1930) és un ex atleta català especialitzat en proves de salt.

## Trajectòria

Pel que fa a clubs, fou membre del RCD Espanyol, del FC Barcelona, del CN Barcelona i del CA Stadium. Fou campió de Catalunya en 19 ocasions, nou d'elles en triple salt, i la resta en 110 metres tanques, salts de llargada i alçada, relleus i decatló. Va millorar el rècord de Catalunya de triple salt en tres ocasions entre el 1949 i el 1957.
A nivell estatal guanyà el campionat d'Espanya de triple salt el 1949 i 1955, i un cop el de salt de llargada el 1949. També fou un cop subcampió en triple i dos cops en 110 m tanques.
És pare dels també atletes Josep Jordi Parellada i Díaz i Adrià Parellada i Díaz.

## Palmarès
### Campió de Catalunya

* 110 m tanques: 1948, 1949, 1959
* triple salt: 1949, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955, 1957, 1958, 1959
* salt de llargada: 1957, 1958
* salt d'alçada: 1947, 1948
* 4 × 100 m: 1948, 1947
* decatló: 1957

### Campió Espanya

* triple salt: 1949, 1955
* salt de llargada: 1949

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Josep Jordi Parellada Cardellach». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Padres e hijos en nuestras pistas». Mundo Deportivo, 05-02-1970. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat d'Espanya». RFEA. Arxivat de l'original el 2017-08-04. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Crystal Palace Football Club

El Crystal Palace Football Club és un club de futbol d'Anglaterra, del sud de la ciutat de Londres. Va ser fundat el 1905 i actualment juga a la Premier League anglesa. La temporada 2015-16 va quedar 15è a la lliga i subcampió de la FA Cup.

## Història

El club va ser fundat el 10 de setembre de 1905 sota la direcció d'Edmund Goodman, un antic empleat de l'Aston Villa, que es va encarregar de l'organització del nou club i del qual en va ser entrenador des de 1907 fins al 1925.
En la seva història, l'equip londinenc va obtenir els millors resultats a principis dels anys noranta, amb Ian Wright a la davantera, quan van arribar a la final de la FA Cup de 1990 i van quedar en tercer lloc a la lliga anglesa de 1991. Aquell any van guanyar també la Full Members Cup, una competició per als equips de les dues primeres divisions, disputada entre 1986 i 1992.

## Uniforme i colors

Quan el Crystal Palace es va constituir l'any 1905, van demanar assessorament d'un dels clubs més grans del país en aquell moment, l'Aston Villa, el qual va ajudar el club de diverses maneres. Entre elles, amb la donació de samarretes. Com a resultat, els colors originals del Crystal Palace van ser granat i blau.
Els colors del club van canviar en més d'una ocasió abans de l'arribada de Malcolm Allison com a gerent el 1973. Allison va canviar la imatge del club, canviant la samarreta per una de ratlles verticals vermelles i blaves, inspirada en la del FC Barcelona.

## Palmarès
### Tornejos nacionals

* Football League Second Division/Football League First Division (2): 1978-79, 1993-94
* Football League Third Division South (1): 1920-21

## Referències

* ↑ «Edmund Goodman: English footballer and manager» (en anglès americà). PeoplePill. [Consulta: 14 juliol 2020].
* 1 2 «Nicking the shirts off their backs» (en anglès). The Guardian, 29-06-2013. Arxivat de l'original el 2015-11-19. [Consulta: 14 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Crystal Palace Football Club - Lloc web oficial (anglès)
# Fragment d'unió a l'antigen

El fragment d'unió a l'antigen (Fab, de l'anglès antigen-binding fragment) és una regió d'un anticòs que s'uneix als antígens. Està format per un domini constant i un de variable per cadascuna de les cadenes pesades i lleugeres. El domini variable conté el paràtop (el lloc d'unió a l'antigen), que comprèn un conjunt de regions determinants de la complementarietat, a l'extrem amino-terminal del monòmer. A cada braç de la Y s'uneix un epítop a l'antigen.
# César Rueda Gonzalo

César Rueda Gonzalo (Barcelona, 4 de setembre de 1924 - L'Hospitalet de Llobregat, 31 d'octubre de 1991) fou un futbolista català de les dècades de 1940 i 1950.

## Trajectòria

Es formà al futbol base del FC Barcelona, passant al primer equip del 1943. Romangué al club fins al 1950, però mai gaudí de molts minuts a l'onze inicial, i fou cedit diversos cops, al CF Badalona i al CE Sabadell. L'any 1950 fitxà pel Gimnàstic de Tarragona, on jugà tres temporades, i el 1953 a la UE Sant Andreu, on hi jugà quatre temporades més.
Un cop retirat fou entrenador a la UE Sant Andreu i al FC Vilafranca.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «César Rueda de nuevo al San Andrés». Mundo Deportivo, 16-07-1961. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Terceras a examen». Mundo Deportivo, 15-08-1968. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «El Vilafranca ante la nueva temporada». Mundo Deportivo, 25-08-1972. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Ho sap el ministre?

Ho sap el ministre? és una pel·lícula catalana de 1991 dirigida per Josep Maria Forn.

## Argument

El Ministeri de Defensa decideix canviar el disseny dels uniformes militars. Aquest és el punt de partida d'una història de corrupteles i amiguisme que s'ambienta en un cortijo andalús.

## Repartiment

* Rosa Maria Sardà: Montserrat Fill
* Juanjo Puigcorbé: Jordi López
* Ana Obregón: Marta Figueras
* Muntsa Alcañiz: Rosa Fill
* Juan Luis Galiardo: Francisco Carmona
* Josep Maria Caffarel: Josep Fill
* Alfred Lucchetti: Martí
* Julieta Serrano: Carmen
* José María Cañete: Secretari de Llúria
* Pep Ferrer: Comisari
* Pep Guinyol: Bisbe
* Josep Minguell: Ministre
* Imma Colomer: Doctora
* Anna Castells: Periodista

## Referències

* ↑ «Ho sap el ministre?». IMDb.
# Espuri Opi Còrnicen

Espuri Opi Còrnicen (llatí: Spurius Oppius Cornicen) va ser un membre plebeu del segon decemvirat l'any 450 aC. Formava part de la gens Òpia, d'origen plebeu, i era de la família dels Còrnicen.
Quan els altres decemvirs van sortir en campanya, Còrnicen es va quedar a Roma com a col·lega d'Api Claudi Cras per tenir cura de la ciutat. Va ser ell qui va convocar al senat romà quan el poble es va revoltar en conèixer la mort de Virgínia. L'any següent va ser empresonat per ser jutjat, acusat d'haver assotat sense causa a un soldat veterà que havia servit durant 27 anys. Còrnicen, per por del resultat final del judici es va suïcidar a la presó.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Cornicen». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 23 octubre 2023].
# Epipremnum falcifolium

Epipremnum falcifolium és una espècie de planta amb flors del gènere Epipremnum i de la família de les aràcies (Araceae).

## Descripció

Epipremnum falcifolium és un trepador d'arrels molt gran de fins a 15 m. Les fulles del fullatge es distribueixen uniformement, les fulles inferiors cauen i, per tant, les fulles tendeixen a agrupar-se distalment. El pecíol és canaliculat, llis, verd fosc, s'asseca a l'aire de color marró pàl·lid a fosc. La làmina de la fulla és obliqua i el·líptica, lleugerament falcada, subcoriàcia a coriàcia, àpex agut, base desigual arrodonida, verd fosc brillant, assecat a l'aire fortament descolorida amb superfície adaxial de color marró fosc profund, superfície abaxial pàl·lida a marró mig vermellós.

## Distribució i hàbitat

L'àrea de distribució nativa d'aquesta espècie és a Borneo. És trepador i creix principalment al bioma tropical humit.

## Taxonomia

Epipremnum falcifolium va ser descrita per Heinrich Gustav Adolf Engler i publicat a Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie 25: 11, a l'any 1898.

### Etimologia

Epipremnum: nom genèric de dues paraules gregues ἐπί (damunt) i πρέμνον (soca).
falcifolium: epítet llatí que significa "fulles en forma de falç".

## Referències

* ↑ «Epipremnum falcifolium» (en anglès). Foliage Factory. [Consulta: 31 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum falcifolium Engl.» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World online. [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum falcifolium». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 31 desembre 2023].
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Medicinal and Poisonous Plants: Common Names, Scientific Names, Eponyms, Synonyms, and Etymology (en anglès). Conjunt de 5 volums, 19 d'abril de 2016. ISBN 9781482250640.
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | fabaceus - fenestrellatus» (en anglès), 2019. [Consulta: 31 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Imatge dEpipremnum falcifolium
# José Campeche y Jordán

José Campeche y Jordán (San Juan, 23 de desembre de 1751- 7 de novembre de 1809) fou un pintor i music porto-riqueny. La seva obra és considerada rococó per l'interès en el detall i l'ornamentació.
Va néixer a San Juan, Puerto Rico, fill de Tomás Campeche (1701-1780) i María Jordán y Marqués. El seu pare era un esclau alliberat nascut a Puerto Rico i la seva mare era nadiua de les Illes Canàries. El seu pare, un restaurador i pintor d'estàtues religioses, va influir en el jove Campeche el seu interès en els arts. Campeche va ser entrenat per Luis Paret y Alcázar, un pintor de la Cort espanyola que va ser desterrat a Puerto Rico. Dominava la paleta de grisos blavosos i rosats que va assimilar de Paret.
José Campeche va morir en la ciutat de San Juan el 7 de novembre de 1809. És enterrat a l'església de San José al Vell San Juan. Hi ha una habitació "José Campeche" en l'antic Convent Dominicà del Vell San Juan, Puerto Rico i l'institut José Campeche es troba a San Lorenzo.

## Pintures

Les obres de Campeche estan relacionades amb temes religiosos així com retrats de governadors i altres personalitats importants. Algunes de les seves obres: Juan Alejo de Arizmendi, La nostra Senyora de Betlem, Retrat de Brigadier don Ramón de Castro y Gutiérrez, Retrat de Governador don Miguel de Ustariz, Joan Baptista, El Bisbe de San Francisco de la Cuerda, El salvament de l'infant Don Ramón Power y Giralt en honor de Ramón Power y Giralt, La Sagrada Família, La Mare de Déu del Rosari, La Visió de Sant Antoni , Mare de Déu de la Soletat de la Victoria i Donya María de los Dolores Gutiérrez del Mazo y Pérez, c.1796.
* El salvament de l'infant Don Ramón Power y Giralt
* Doña María de los Dolores Gutiérrez del Mazo y Pérez
* San Juan Nepomuceno
* Gobernador Ramón de Castro y Gutiérrez
* Gobernador don Miguel Antonio de Ustáriz

## Referències

* ↑ Tatum, Charles M.. Encyclopedia of Latino Culture: From Calaveras to Quinceañeras.. Santa Barbara, CA: Greenwood, 2014, p. 120. ISBN 978-1-440-80099-3 [Consulta: 1r novembre 2015]. «882253127»
* ↑ «José Campeche (San Juan, PR, 1751-1809)» (en castellà). Museo de Arte de Puerto Rico. [Consulta: 15 abril 2017].
* ↑ Smithsonian American Art Museum
* ↑ El Nuevo Dia Arxivat 2006-08-16 a Wayback Machine. Error in webarchive template: Check |url= value. Empty.