OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marloes

Marloes és un poblet al comtat gal·lès de Sir Benfro.
Està situat en la península de Marloes, a 13 km a l'oest del port d'Aberdaugleddau. La platja, llarga de més d'un quilòmetre i mig, és considerada una de les millors del país; la zona de les Sorres de Marloes (Marloes Sands) forma una zona d'especial interès científic pels penya-segats de roques silurianes que limiten la platja. A l'extrem de la península de Marloes hi ha una reserva natural propietat del National Trust i davant, mar endins, l'illa de Skomer.
Etimològicament, el nom derivaria d'unes arrels gal·leses moeld (calb, pelat) i rhos (promontori).
El codi postal és SA62, i el prefix telefònic el 1646.

## Curiositats

Marloes és també un nom de noia molt corrent en neerlandès.

## Referències

* ↑ «BBC - BBC Wales Nature & Outdoors». Arxivat de l'original el 2008-05-13. [Consulta: 9 octubre 2007].
* ↑ «www.bbc.co.uk». Arxivat de l'original el 2013-07-07. [Consulta: 9 octubre 2007].
* ↑ «CC2629c diccionari de gallès i català / geiriadur cymraeg a chatalaneg». Arxivat de l'original el 2007-12-27. [Consulta: 9 octubre 2007].

## Enllaços externs

* Informació turística sobre la platja Arxivat 2007-11-18 a Wayback Machine. (anglès)
* Aplec de dades històriques, especialment de caràcter genealògic (anglès)
# Frances Wood

Frances Wood (Londres, 25 de desembre de 1883 - Londres, 12 d'octubre de 1919) va ser una estadística i química anglesa.

## Vida i Obra

Frances Chick (va adoptar el cognom Wood en casar-se) era una de les set germanes Chick. Totes elles van fer estudis secundaris a la Notting Hill and Ealing High School i cinc de elles es van graduar a la universitat, cosa totalment excepcional en aquella època en què era estrany que una dona arribés a la universitat. Wood va estudiar en aquesta escola entre 1897 i 1903 i el 1908 es va graduar en química al University College de Londres.
A partir de 1908 va treballar com investigadora en bioquímica al Institut Lister de Medicina Preventiva en el qual va rebre formació en estadística per part de Major Greenwood, descobrint així la seva autèntica vocació per l'estadística mèdica. El 1911 es va casar amb un alt funcionari del departament d'ensenyament, Sydney Wood, i el 1913 va ser escollida membre de la Royal Statistical Society.
El 1915 va treballar com a investigadora especial en estadística d'ocupació per la Comissió de Comerç i l'any següent per l'oficina estadística del ministeri d'armament. Malauradament, unes setmanes després d'haver tingut la seva filla, Barbara, va morir d'una septicèmia, amb només 36 anys.

## Referències

* ↑ Cole, 2017, p. 35.
* ↑ Broeckman, 2017, p. 25.
* ↑ Greenwood, 1920, p. 178.
* ↑ Rayner-Canham i Rayner-Canham, 2020, p. 304.
* ↑ Cole, 2017, p. 36.

## Bibliografia

* Cole, Tim «The remarkable life of Frances Wood» (en anglès). Significance, Vol. 14, Num. 5, 2017, pàg. 34-37. DOI: 10.1111/j.1740-9713.2017.01074.x. ISSN: 1740-9713.
* Greenwood, M. «Frances Wood, 1883-1919» (en anglès). Journal of the Royal Statistical Society, Vol. 83, Num. 1, 1920, pàg. 178-180. ISSN: 0952-8385.
* Rayner-Canham, Marelene; Rayner-Canham, Geoff. «Frances Chick (Mrs. Wood)». A: Rayner-Canham Marelene, Rayner-Canham Geoffrey. Pioneering British Women Chemists: Their Lives And Contributions (en anglès). World Scientific, 2020, p. 304. ISBN 9781786347688.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Frances Wood» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Broeckman, Liz. «Statistics». Notting Hill and Ealing High School, 2017. [Consulta: 12 maig 2020]. (anglès)
# Ivan Kotliarevskyi

Ivan Kotliarevskyi (Poltava, 29 d'agost de 1769 - Poltava, 29 d'octubre de 1838) fou un dels escriptors més grans de la literatura ucraïnesa. La seva epopea poètica Eneïda (iniciada en 1798) va formar el inici de la literatura moderna ucraïnesa. Aquesta epopea és un pastitx humorista de l'Eneida de Virgili, i presenta amb humor i a la llengua popular la história moderna dels cosacs i del poble ucraïnès.

## Referències

* ↑ "Ivan Petrovytj Kotljarevskyj". ne.se. Consulta 7 d'abril 2017. (suec)
# Modlany

Modlany (en alemany, Modlan) és un municipi i poble del districte de Teplice a la regió d'Ústí nad Labem de la República Txeca.

## Administració

Els pobles de Drahkov, Kvítkov, Suché i Věšťany són parts administratives de Modlany. L'àrea del poble de Žichlice, que va ser abandonada el 1988 a causa de l'expansió de la mineria del carbó, també és administrada pel municipi.

## Geografia

Modlany es troba a uns 4 quilòmetres a l'est de Teplice i 9 km a l'oest d'Ústí nad Labem. La part nord del municipi amb el poble de Modlany es troba a la conca de Most, la part sud amb la resta de pobles es troba a les terres altes de la Bohèmia Central.

## Història

Modlany fou fundat l'any 1328. Originalment pertanyia a la finca del castell de Kyšperk. L'any 1665, el poble va ser adquirit per la Companyia de Jesús, que un any més tard hi va fundar una escola. El 1780 es va iniciar l'explotació del carbó i es van crear molts pous al voltant del poble.

## Destacable

L'edifici més valuós és l'església de sant Apol·linar. Fou construïda el 1687–1691.

## Referències

* ↑ «ŽICHLICE» (en txec). Oficiální web obce Modlany. [Consulta: 6 agost 2022].
* ↑ «TROCHU Z HISTORIE» (en txec). Oficiální web obce Modlany. [Consulta: 6 agost 2022].
# Lliga ucraïnesa de bàsquet

La lliga ucraïnesa de basquetbol, anomenada Super Lliga Ucraïnesa de Basketbol (en anglès, Ukrainian Basketball Super League) és la màxima competició professional de basquetbol a Ucraïna.

## Equips (temporada 2006/07)

* Azovmaix Mariúpol
* BK Kyiv
* Khimik Yuzhny
* Dniprò
* MBK Mykolayiv
* Sumykhimprom Sumy
* Cherkasky Mavpi
* MBK Kyivskyi Budivelnyk Kyiv
* Kryvbas Basket-lyuks Kryvyi Rih
* MBK Odesa
* CK Mariúpol
* Kharkiv-Polytekhnik Kharkiv
* BK-93 Pulsar Rivne
* Lvivskyi Polytekhnika Lviv

## Historial

* 1992: Budivelnyk Kyiv
* 1993: Budivelnyk Kyiv
* 1994: Budivelnyk Kyiv
* 1995: Budivelnyk Kyiv
* 1996: Budivelnyk Kyiv
* 1997: Budivelnyk Kyiv
* 1998: MBC Odesa
* 1999: MBC Odesa
* 2000: BC Kyiv
* 2001: MBC Odesa
* 2002: MBC Odesa
* 2003: Azovmaix Mariúpol
* 2004: Azovmaix Mariúpol
* 2005: BC Kyiv
* 2006: Azovmaix Mariúpol

## Enllaços externs

* Web oficial de la federació ucraïnesa de bàsquet Arxivat 2011-12-03 a Wayback Machine.
# Gaspar Català de Montsonís i Boix

Gaspar Català de Montsonís i Boix (Benassal, 1612 - ?) va ser un religiós dominic que va ser conseller de bona part de la noblesa valenciana de l'època, confessor del Rei i bisbe de Lleida (1651-1652). Va ser designat pel rei sense ser cap dels candidats de la terna (de 14 de setembre de 1650) que li van proposar.

## Referències

* ↑ «Los Catalá de Montsonís» (en castellà). [Consulta: 17 maig 2022].
* GEC
* http://www.icatm.net/bibliotecabalmes/sites/default/files/public/analecta/AST_67.2/AST_67_2_233.pdf icatm.net]
* Mestrescoles i rectors de la Universitat de Lleida
# Gos d'aigua de la Romanya

El gos d'aigua de la Romanya o Lagotto Romagnolo és una raça de gos d'aigua originària de la regió italiana de la Romanya, molt usat per trobar tòfones.
El seu nom pot traduir-se com a "gos de llacuna de la Romanya". La seva funció tradicional ha estat la de gos cobrador d'aus aquàtiques en llocs pantanosos, però avui dia es fa servir principalment per trobar tòfones. N’és la raça més usada.

## Aparença

Raça de grandària mitjana, hipoal·lèrgica, pot tenir uns grans ulls rodons en una gamma de colors des de groc fosc a marró fosc. El seu mantell llanós és molt dens i arrissat amb colors des de blanc, blanc trencat a marró, podent trobar-lo amb taques marrons, taronges o roseguin. Sempre té marques blanques que creixen amb l'edat.

## Grandària

Mascles
* Alçada a la creu: 43–48 cm
* Pes: 13–16 kg
Femelles
* Alçada a la creu: 41–46 cm
* Pes: 11–14 kg

## Temperament

El gos d'aigua de la Romanya està criat per treballar. Generalment té uns sentits molt aguts, encara que la seva mirada és més sensible al moviment que al detall. Lleials i afectuosos, són una bona companyia per la família. Fàcils d'entrenar, socialitzen bé amb altres animals si se’ls fa conviure des de petits.
Encara que varia en la seva necessitat d'exercici, sempre cal donar-li una estimulació suficient per mantenir el seu cervell, molt intel·ligent, ocupat. A més, té un instint natural per al cobrament de peces.

## Enllaços externs

* A l'American Kennel Club
* Club de la Gran Bretanya
* Club dels Estats Units.
* Club del Canadà Arxivat 2012-01-28 a Wayback Machine.
* Base de dades Arxivat 2011-01-01 a Wayback Machine. mundial
# Maria Anna de Portugal

Maria Anna de Portugal és el nom dels següents personatges:
* Maria Anna de Portugal (reina de Saxònia) (1843 - 1884).
* Maria Anna de Portugal (gran duquessa de Luxemburg) (1861 - 1942).
* Maria Anna de Portugal (princesa de Thurn und Taxis) (1899 - 1971).
* Maria Anna de Portugal (infanta), casada amb Gabriel d'Espanya.
# Fractura mecànica

* Per a altres significats, vegeu «Fractura».
En mecànica, una fractura és la separació d'un material en diversos trossos a conseqüència de la tensió. La fractura d'un objecte sòlid sol ser deguda a la formació de superfícies de discontinuïtat en el desplaçament al seu interior. Quan el desplaçament es desenvolupa en perpendicular a la superfície del desplaçament, es tracta d'una fractura per tracció normal, mentre que si es desenvolupa de manera tangencial a la superfície, es tracta d'una fractura per cisallament o dislocació.
Les fractures precedides per una deformació visible són fractures dúctils, mentre que les altres són fractures fràgils. La resistència al trencament d'un objecte és el nivell de tensió necessari per provocar-ne la fallada o fractura. La mecànica de la fractura és la ciència que estudia els processos de fractura en els materials.

## Referències

* ↑ Txerepànov, G.P.. Mekhànika khrúpkogo razruixénia (en rus).
# Josep Masana i Fargas

Josep Masana i Fargas (Granollers, Vallès Oriental, 16 de maig de 1892 - Barcelona, 4 de gener de 1979) fou un fotògraf català, representant del pictorialisme.

## Biografia

Els seus pares treballaven el Casino i al Cafè nou de Granollers, però ell es va iniciar com a fotògraf professional. El seu primer estudi fotogràfic el va obrir a Granollers el 1914, per traslladar-se a Barcelona el 1918. El 1924 va instal·lar-se definitivament en un estudi a la ronda de Sant Pere. La seva afició pel cinema el va portar el 1935 a fundar el Cine Savoy del Passeig de Gràcia de Barcelona.
Se'l coneix per la qualitat dels seus retrats i pels seus nus artístics, així com per les seves fotografies de caràcter pictorialista. Va publicar fotografiies a les revistes Art de la Llum, La Actualidad i a Arte Fotográfico.
Es pot veure obra seva a la col·lecció permanent de fotografia del Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Premis i reconeixements

* 1929- Exposició Universal de Barcelona- Gran Premi i Medalla d'or

## Referències

* ↑ «Josep Masana i Fargas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Biografia a raco.cat
* ↑ Elpais.com 20 d'abril de 1984. Barcelona recupera la obra fotográfica del pionero catalán Josep Masana (castellà)
* ↑ El Mundo. 29 d'abril de 1994. Antológica del fotógrafo catalán Josep Masana (castellà)
# Ivan Kramskoi

Ivan Nikolàievitx Kramskoi (Ostrogojsk, 27 de maig [8 de juny] de 1837 — Sant Petersburg, 24 de març [5 d'abril] de 1887), fou un pintor i dibuixant rus d'origen ucraïnès, mestre del retrat i la pintura històrica i de gènere i crític d'art.
Es va formar a l'Acadèmia Imperial de les Arts. Figura intel·lectual dels anys 1860-1880, va encapçalar el moviment de l'art democràtic rus (Peredvíjniki). La gran majoria dels quadres de Kramskoi es conserven a la Galeria Tretiakov de Moscou. Hi destaquen el Crist al desert (1872) i La desconeguda (o La desconeguda de la carrossa) (1883), que són també les seves obres més conegudes.

## Galeria d'imatges

* Retrat de Taràs Xevtxenko (1871)
* Sirenes. Nit de maig (1871), inspirat en Gógol
* Crist al desert (1872)
* Una desconeguda (1883)

## Referències

* ↑ Шевелєва, Мар'яна. «Іван Крамськой: Я хочу рік мистецького життя!» (en ucraïnès), 08-06-2023. [Consulta: 6 març 2024].
* ↑ «The unknown woman» (en anglès). Galeria Tretiakov. Arxivat de l'original el 2011-07-16. [Consulta: 19 març 2015].
# Mikhàilivka (Saki)

* Per a altres significats, vegeu «Mikhàilovka».
Mikhàilivka (Михайлівка (ucraïnès), Михайловка (rus), Mikhàilovka) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 3.325 habitants. Pertany al districte rural de Saki.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Georg Schnéevoigt

Georg Schnéevoigt (Víborg, 8 de novembre de 1872 - Malmö, 28 de novembre de 1947) fou un director d'orquestra i violoncel·lista finès.
Estudià a Hèlsinki, Leipzig, Brussel·les, Dresden i Viena. Inicià la seva carrera com a violoncel·lista i després es dedicà a la direcció d'orquestra des del 1901. Dirigí moltes orquestres europees i promocionà diversos grups i iniciatives musicals. Treballà activament als Estats Units (1927/29) en els quals recollí crítiques de tota mena (favorables i contraries)).
El 1930 s'establí a Malmö (Suècia), on dirigí fins a la seva mort la "Konserthuorkester".

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 54, pàg. 1296. (ISBN-84-239-4554-5)
# Maria Anna de Baviera (duquessa de Baviera)

Maria Anna de Baviera o Maria Anna d'Àustria -en alemany Maria Anna von Österreich- (Graz, Arxiducat d'Àustria, 13 de gener de 1610 - Múnic, 25 de setembre de 1665) fou una noble de la casa dels Ausburg que fou duquessa consort de Baviera i regent. Maria Anna és generalment descrita com una dona intel·ligent, prudent, enèrgica, severa, frugal i amb experiència en matèria d'administració financera. En contrast amb la primera dona del príncep elector Maximilià I de Baviera amb qui s'havia casat, Maria Anna estava molt interessada en la política i ben instruïda sobre la seva gestió. No se sentia vinculada als Habsburg, tot i formar part de la dinastia, sinó que va decantar-se sempre pels interessos de la casa de Baviera. A més, participava de la vida política relacionant-se amb alts funcionaris de la cort de Múnic i participant en les reunions del gabinet. Després de la mort de Maximilià, el 1651, va exercir com a regent del Ducat de Baviera durant la minoria d'edat del seu fill gran Ferran Maria.

## Família

Era filla de l'emperador Ferran II del Sacre Imperi Romanogermànic (1578-1637) i de la princesa Maria Anna de Baviera (1574-1616). El 15 de juliol de 1635 es va casar amb el seu oncle Maximilià I de Baviera (1573-1651), fill del duc Guillem V de Baviera (1549-1626) i de la princesa Renata de Lorena (1544-1602), i que acabava d'enviudar de la seva primera dona Elisabet de Lorena sense haver-li donat descendència. El matrimoni tingué dos fills:
* SM l'elector Ferran I Maria de Baviera (Múnic, 1636 -1679) casat amb la princesa Enriqueta Adelaida de Savoia (1636-1676).
* SAR el príncep Maximilià Felip de Baviera (Munic 1638 -Munic 1705) casat amb la princesa Maurícia de Latour d'Auvergne (1652-1706).
# Frares de les barcelles

Els frares de les barcelles són, segons l'imaginari popular valencià, un grup sobrenatural de frares que s'apareixen plegats de nit caminant descalços, amb els peus encadenats amb grillons i la cara invisible dins la fosca caputxa, mentre exclamen de tant en tant «Onze, cafís!».
El mite explica que aquests frares es varen condemnar a errar fins a la fi del món com ànimes en pena a causa de la seva avarícia. A l'època antiga, quan vivien, eren els amos de les terres que treballaven els llauradors. Quan arribava l'hora del repartiment anual de la collita, un cop segat i batut el blat, els frares se les enginyaven per a cisar-ne una part als pagesos: cada dotze barcelles de gra feien un cafís, la part que els corresponia als frares, i aquests les comptaven malament per fer que, en comptes de cada dotze, els en donessin un per cada onze barcelles. Per això, estan condemnats a errar repetint eternament la frase que descobreix el seu frau: «Onze, cafís!».
Hi ha diverses contalles i llegendes on apareixen els frares de les barcelles, entre elles una que s'explica que va passar al mas del Pontarró, a la vall de Biar, entre Biar i Beneixama, on s'instal·len els frares fins que els en fa fora un valent jove de la comarca.

## Referències

* 1 2 3 Labrado, Víctor. «Els frares i les barcelles». A: Llegendes valencianes : criatures mítiques de la tradició oral. Alzira: Bromera, 2007, p. 134-141. ISBN 978-84-9824-156-3.
# Josep Masachs Gelma

Josep Masachs Gelma (Sant Antoni de Vilamajor, 4 de juliol de 1983) és un exjugador d'handbol català, que ocupava la posició d'extrem dret.
Format al Club Handbol Vilamajor, el 2000 va debutar a la màxima categoria amb el Balonmano Granollers. Amb l'equip vallesà va estar fins a l'any 2006 quan va fitxar pel CB Ciudad de Logroño. El gener del 2008 va marxar al BM Ciudad Real, on va acabar la resta de temporada 2007-08. Amb l'equip manxec guanyà la Lliga de Campions, la Lliga Asobal, la Copa del Rei i la Copa Asobal. Després jugà al Portland San Antonio (2008-09), l'Octavio Pilotes Posada (2009-10) i al Balonmano Aragón (2010-12). El 2012 fitxà per l'Atlético de Madrid, amb el qual assolí el Campionat del Món de Clubs de 2012 i la Copa del Rei de 2013. La desaparició de l'equip madrileny a l'estiu del 2013 provocà el seu retorn al Naturhouse la Rioja. El 2014 va provar sort a l'estranger fitxant pel CSM Bacău de Romania però no va arribar a finalitzar la temporada. El 2015 es va retirar jugant al CH Vilamajor, l'equip del seu poble.

## Referències

* ↑ «Josep Masachs Gelma». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Josep Masachs és presentat com a nou jugador del Ciudad Real». ccma.cat, 13-01-2008 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ Alcázar, Mikel «Una zurda vallesana para volver a Europa». heraldo.es, 16-07-2010 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Josep Masachs completa la plantilla del BM Atlético de Madrid». marca.com, 12-07-2012 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «El Naturhouse ata a Josep Masachs». larioja.com, 29-05-2013 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «La terrassa del club: "Josep Masachs a Romania"». ccma.cat, 21-09-2014 [Consulta: 8 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina de Josep Masachs a eurohandball.com
* Entrevista a Josep Masachs
# Iván Caparrós Hernández

Iván Caparrós Hernández (València, País Valencià, 2 de maig de 1990) és un àrbitre de futbol valencià. Pertany al Comitè d'Àrbitres de la Comunitat Valenciana.

## Temporades

| Categoria | País | Anys | Partits |
| Segona Divisió "B" | Espanya | 2014 - 2021 | 92 |
| Segona Divisió | Espanya | 2021 - Actualitat | 0 |

## Referències

* ↑ «Caparrós Hernández, Iván Caparrós Hernández - Àrbitre». www.bdfutbol.com. [Consulta: 11 juny 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a bdfutbol
# Montaçon

Montoison és un municipi francès del departament de la Droma, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Giovanna Casotto

Giovanna Casotto (Desio, 2 d'agost del 1962) és una artista i dibuixant de còmics italiana, coneguda pels seus còmics eròtics.
Casotto va néixer a Desio, a la Llombardia. Va créixer en un ambient molt rígid, i ja de menuda era una apassionada del dibuix i del còmic; abans de començar la seua carrera vivia com a mestressa de casa. Va assistir a l'escola de còmic de Milà durant tres anys, després dels quals va publicar alguns contes per a la revista Intrepido, escrita per Mauro Muroni. El 1994 va conèixer Franco Saudelli, de qui va esdevenir col·laboradora freqüent.
El 1991, l'editor Stefano Trentini li va proposar dibuixar històries sobre futbol, però es va negar, ja que no se sentia atreta pel gènere. El mateix Trentini, tres anys després, la va implicar en el projecte de la revista de cultura eròtica i còmics Selen. Quan va tancar la revista, va passar a la publicació mensual Blue, publicada per Coniglio Editore i va començar a publicar pàgines eròtiques per a la revista anglesa Desire. Les històries de Casotto es van publicar per primera vegada als Estats Units el 1994, a la sèrie Bitch in Heat de la marca de Fantagraphics, Eros Comix.
Les històries eròtiques de Casotto tenen una influència de l'estètica pin-up dels anys cinquanta. A voltes ha posat ella mateixa com a referència fotogràfica per als seus còmics, o com a model per als seus personatges.

## Referències

* 1 2 Zanatta, Sara; Zaghini, Samanta; Guzzetta, Eleonora. Le donne del fumetto: l'altra metà dei comics italiani : temi, autrici, personaggi al femminile. Tunué, 2009, p. 249-252. ISBN 978-88-89613-36-8.
* 1 2 «Intervista a Giovanna Casotto». , 01-05-2000 [Consulta: 5 abril 2009]. Arxivat 18 de setembre 2021 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-09-18. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ «Giovanna Casotto» (en anglès). lambiek.net. [Consulta: 24 maig 2018].
* ↑ Zanatta, Sara; Zaghini, Samanta; Guzzetta, Eleonora. Le donne del fumetto: l'altra metà dei comics italiani : temi, autrici, personaggi al femminile. Tunué, 2009, p. 250. ISBN 978-88-89613-36-8.
* ↑ «Storia della Edizioni 3ntini&C.». , 01-04-2010. Arxivat 2010-04-28 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-04-28. [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ Vincenzo Raucci «Intervista a Giovanna Casotto». Ink on Line, 01-05-2000 [Consulta: 5 abril 2009]. Arxivat 18 de setembre 2021 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-09-18. [Consulta: 27 agost 2021].
* 1 2 Pilcher, Tim. Erotic Comics: A Graphic History_ Volume 2. Londres: Ilex Press, 2008. ISBN 978-1-908150-20-2.
* ↑ Casotto, Giovanna. Oh ! Giovanna !. Groupe CB, 2014-03-13. ISBN 978-2-36234-242-4.
* ↑ Casotto, Giovanna. Visions of Giovanna. Last Gasp of San Francisco, 2003-09. ISBN 978-0-86719-583-5.