OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Montmeló Nord

Mapa sinòptic línia R3 :
Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Montmeló Nord és una estació de ferrocarril en projecte que s'ubicarà al nord-est del municipi de Montmeló, a la comarca del Vallès Oriental. A l'estació hi pararan trens de la línia R3 i de la futura línia Orbital Ferroviària (LOF), i se situarà just al costat del Circuit de Montmeló, al nord-est del nucli urbà de Montmeló.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| L'Hospitalet de Llobregat | Parets del Vallès | | Granollers- Canovelles | Vic |
| Mataró | Granollers Centre | Línia Orbital | Parets del Vallès | Vilanova i la Geltrú |

## Referències

* ↑ «Aprobado el Plan Director Urbanístico de la Línea Orbital Ferroviaria de Barcelona» (en castellà). vialibre.org, 16-04-2010. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «LA LÍNIA ORBITAL FERROVIÀRIA: VERTEBRACIÓ DEL TERRITORI METROPOLITÀ». Generalitat de Catalunya. ifercat.gencat.cat. [Consulta: 31 agost 2017].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Lophonectes mongonuiensis

Lophonectes mongonuiensis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Hàbitat

Es troba a una fondària d'entre 26 i 55 m.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Laverrière

Laverrière és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 35 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Laverrière era de 35 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 3 eren unipersonals (3 homes vivint sols), 6 parelles sense fills i 3 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 14 habitatges, 13 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. 12 eren cases i 1 era un apartament. Dels 13 habitatges principals, 10 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien una cambra, 2 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 9 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Laverrière el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 26 persones, 19 eren actives i 7 eren inactives. De les 19 persones actives 18 estaven ocupades (12 homes i 6 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 7 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Laverrière a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Laverrière a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Grup semisimple

En matemàtiques, especialment en les àrees d'àlgebra abstracta i de geometria algebraica que estudia grups algebraics lineals, un grup (algebraic) semisimple és un tipus de grup de matrius que es comporta com una àlgebra de Lie semisimple o com un anell semisimple.

## Definició

Un grup algebraic lineal és anomenat semisimple si i només si el radical (resoluble) del component d'identitat és trivial.
De forma equivalent, un grup algebraic semisimple lineal no té cap subgrup abelià, normal, no-trivialment connex.

## Exemples

* Sobre un cos algebraicament tancat $k$, el grup lineal especial $SL_{n}(k)$ és semisimple.
* Cada suma directa de grups algebraics simples és semisimple.

## Referències

* Borel, Armand (Borel, Armand. Linear algebraic groups. 126. 2nd. Berlin, New York: Springer-Verlag, 1991. ISBN 978-0-387-97370-8. )
* Humphreys, James E. (1972), Grups Algebraics Lineals, Berlín, Nova York: Salmer-Verlag, ISBN 978-0-387-90108-4, SR 0396773
* Springer, Tonny A. Linear algebraic groups. 2nd. Boston, MA: Birkhäuser Boston, 1998. ISBN 978-0-8176-4839-8.
# Eleazar, Summe Sacerdot d'Israel

Eleazar o Eleàzar (en hebreu אֶלְעָזָר בן-אַהֲרֹן Elāzār ben Ahărōn; en grec, Ἐλεάζαρ Eleàzar; en llatí, Elĕāzăr, ăris), és un personatge que apareix en l'Antic Testament, essent el tercer fill d'Aaron i Elixeba, filla d'Amminadab. Va succeir el seu pare com a Summe Sacerdot d'Israel, ja que els seus dos germans més grans Nadab i Abihú van morir prematurament a conseqüència de desobeir la voluntat divina. Eleazar és commemorat com a sant a l'Església Ortodoxa el 2 de setembre, i és un dels Sants Patriarques del calendari de l'Església Apostòlica Armènia, que el celebra el 30 de juliol.
Segons es desprèn del llibre de l'Èxode, Eleazar va néixer durant els quaranta anys de vida nòmada pel desert del poble israelita. Eleazar va ser investit Summe Sacerdot per Moisès just abans de la mort del seu pare Aaron.
Quan els hebreus havien començat l'ocupació de Canaan, resultà que al poble de Xitim, els israelites es van prostituir amb dones moabites. Moisès ordenà matar tots els homes impurs però ningú volia donar el primer pas, ja que estaven espantats. Eleazar va agafar una llança, va entrar a casa d'un principal de la tribu de Simeó i va matar-lo a ell i a la seva amant.
Després de l'ocupació de Canaan, va ajudar Josuè a administrar les terres d'Israel actuant sempre com a Summe Sacerdot. Quan va morir, ja ancià, va ser enterrat pels seus fills a Guibat-Pinhàs i el seu primogènit Pinhàs va ser nomenat successor.
Els descendents primogènits d'Eleazar fins a la deportació a Babilònia són: Eleazar va ser el pare de Pinhàs, pare d'Abixua, pare de Buquí, pare d'Uzí, pare de Zerahià, pare de Meraiot, pare d'Amarià, pare d'Ahitub, pare de Sadoc, pare d'Ahimaas, pare d'Azarià, pare de Johanan, pare d'Azarià, que va exercir el sacerdoci en el primer Temple de Salomó que es va construir a Jerusalem. Azarià era el pare d'Amarià, pare d'Ahitub, pare de Sadoc, pare de Xal·lum, pare d'Hilquià, pare d'Azarià, pare de Seraià, pare de Jossadac, que va anar a l'exili de Babilònia sota les ordres de Nabucodonosor II.

## Referències

* ↑ Èxode. VI,23
* ↑ Levític. X,2
* ↑ Èxode. VI,23
* ↑ Llibre dels Nombres. XX,28
* ↑ Llibre dels Nombres. XXV,7
* ↑ Llibre dels Nombres. XXXII,28
* ↑ Llibre dels Nombres. XXV,11
* ↑ Primer llibre de les Cròniques. VI,4-15
# Jamila (compositora)

Jamila (Medina, ?-725) va ser una cantant, compositora i directora d'orquestra àrab.
Jamila sentia cantar molt sovint un dels membres de la família de Medina (Aràbia Saudita), de la qual era esclava, acompanyant-se amb el llaüt. Finalment assolí a cantar i sonar el llaüt millor que aquell, de forma que un dia que els seus amos l'oïren, restaren sorpresos de la bellesa de la seva veu i del seu art i ben aviat la seva reputació s'estengué per tota la ciutat.
Va ser aclamada com la «reina de la cançó», va adaptar un estil persa ple d'ornaments esdevenint la màxima representant de l'època.
La família a la qual servia li va autoritzar a donar lliçons, guanyà molts diners i comprà la seva llibertat. Es casà amb un altre llibert anomenat Ibn al-Khàzraj i s'establiren tots dos a Medina esdevenint el centre de reunió de les persones distingides de la ciutat i d'altres que acudien de llunyanes ciutats per escoltar l'admirable artista, considerada, amb raó, segons l'erudit historiador Caussis de Perceval, com una de les majors glòries musicals d'Orient.
Quan hi havia peregrinació a Medina, els grans mestres de música enviaven les seves esclaves a l'escola que Jamila havia creat. Cap al 720 va formar una orquestra amb cinquanta dones que tocava la seva música. Acompanyats de poetes i altres músics varen fer el camí que duia a la Meca des de Medina, un fet considerat un dels més grans esdeveniments artístics del període omeia.

## Referències

* 1 2 Enciclopèdia Espasa. 18, p. 1681. ISBN 84-239-4581-2.
* 1 2 Creadoras de música (en castellà). Madrid: Instituto de la Mujer, D.L. 2009, p. 23. ISBN 9788469278819.
* ↑ Alicia Rodríguez Blanco, Música II (Català) - LOMCE, editex. ISBN 9788490788264 (català)
# Lori blau

El lori blau o cotorra blava (Vini peruviana) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids propi de Polinèsia.

## Descripció

* Fa 18 cm de llarg amb una cua curta arrodonida.
* Plomatge de color blau fosc sobre el que ressalta una zona blanca sobre la part superior del pit la gola i la cara.
* Plomes erèctils a la part superior del cap mostrant vistoses ratlles blaves.
* Bec i potes taronja i iris groc-marró.
* Sense dimorfisme sexual.

## Hàbitat i distribució

Habita zones de cocoters i altres zones de bosc, a més de terres de conreu, a les illes de la Societat, als atolons septentrionals de les Tuamotu i en Aitutaki, a les illes Cook. Extinta de moltes de les illes de la Societat, incloent Tahití.

## Referències

* ↑ La cotorra blava a CERCATERM (català) Rev. 08/10/2011
* ↑ Joseph M. Forshaw, Joseph M. (2006). Parrots of the World; an Identification Guide. Illustrated by Frank Knight. Princeton University Press. ISBN 0691092516.
* ↑ La cotorra blava a Birdlife (anglès) Rev. 08/10/2011
# Farmington (Nou Hampshire)

Farmington és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 5.804 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farmington tenia 5.774 habitants. La densitat de població era de 60 habitants per km².
Dels 2.343 habitatges en un 37,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.971$ i la renda mediana per família de 44.788$. Els homes tenien una renda mediana de 32.320$ mentre que les dones 24.527$. La renda per capita de la població era de 16.574$. Entorn del 6,3% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farmington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* 1 2 «Fact Sheet- Farmington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
# Lepidoneura

Lepidoneura és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Lepidoneura africalis Hampson, 1899
* Lepidoneura grisealis Hampson, 1900

## Espècies antigues

* Lepidoneura longipalpis Swinhoe, 1894

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 1r març 2019].
# Grigg (cràter)

Grigg és un cràter d'impacte situat en la cara oculta de la Lluna, en la perifèria nord de la gran plana emmurallada del cràter Hertzsprung, al sud-oest del cràter Fersman i al sud-est de Poynting.
La forma del cràter és aproximadament un cercle, però amb un contorn considerablement irregular. Un petit cràter travessa la seva vora oriental, amb un altre petit impacte que ocupa la part nord-oest del sòl interior.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més prop de Grigg.
| Cràters satèl·lit | Grigg Coordenades Diàmetre E 13° 31′ N, 125° 41′ O﻿ / ﻿13.51°N,125.68°O﻿ / 13.51; -125.68﻿ (Grigg E) 10.4 km P 10° 31′ N, 131° 35′ O﻿ / ﻿10.52°N,131.59°O﻿ / 10.52; -131.59﻿ (Grigg P) 32 km |
El cràter satèl·lit Grigg E va ser aprovat per la UAI el 25 de juliol de 2017.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* ↑ «Grigg E». Gazetteer of Planetary Nomenclature (en inglés). Flagstaff: USGS Astrogeology Research Program.

### Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Grigg (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2018].
# Epitàlion

Epitàlion (grec antic: Ἐπιτάλιον; etnònim Ἐπιταλαῖος, en català epitaleu) era una ciutat de Trifília, a l'Èlida, situada prop de la costa una mica al sud del riu Alfeu. S'ha identificat amb Tríon, una ciutat del regne de Nèstor, que apareix a la Ilíada, i descriu com una fortalesa dalt d'un elevat turó prop de les aigües de l'Alfeu.
Epitàlion tenia una situació important des d'un punt de vista militar, ja que controlava els guals que servien per travessar l'Alfeu i la carretera que discorria al llarg de la costa. Segons explica Xenofont, tal com van fer altres ciutats de Trifília, Epitàlion es va posicionar a favor d'Elis quan Agis II rei d'Esparta va envair el país l'any 401 aC. Quan Agis va retornar a Esparta després d'haver devastat Elis va deixar una guarnició a Epitàlion. Més tard, l'Èlida va perdre el domini sobre algunes ciutats, entre elles Epitàlion.
Polibi també en parla, i diu que l'any 218 aC Filip V de Macedònia va ocupar la ciutat. No s'ha localitzat amb precisió, però es creu que podria ser la moderna Agulenitza.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 756. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Epitalium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 25 desembre 2020].
# Giorgian De Arrascaeta

Giorgian Daniel De Arrascaeta Benedetti (Nuevo Berlín, 1 de juny de 1994) és un futbolista professional uruguaià que actualment juga al Flamengo. Normalment juga a la posició de migcampista ofensiu. La seva famíla és d'ascendència basca i italiana.

## Referències

* ↑ «Giorgian De Arrascaeta profile». Soccerway. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ «AS ROMA keen on Giorgian DE ARRASCAETA» (en anglès). . Arxivat 2018-06-15 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-15. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Un talento al giorno, Giorgian De Arrascaeta: il nuovo gioiello dell'Uruguay - TUTTOmercatoWEB.com». .
Giorgian De Arrascaeta amb la selecció uruguaiana - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2018
1 Muslera •
2 Giménez •
3 Godín  •
4 Varela •
5 Sánchez •
6 Bentancur •
7 Rodríguez •
8 Nández •
9 Suárez •
10 De Arrascaeta •
11 Stuani •
12 Campaña •
13 Silva •
14 Torreira •
15 Vecino •
16 M. Pereira •
17 Laxalt •
18 M. Gómez •
19 Coates •
20 Urretaviscaya •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2022
1 Muslera •
2 Giménez •
3 Godín  •
4 Araújo •
5 Vecino •
6 Bentancur •
7 De la Cruz •
8 Pellistri •
9 Suárez •
10 De Arrascaeta •
11 Núñez •
12 Sosa •
13 Varela •
14 Torreira •
15 Valverde •
16 Olivera •
17 Viña •
18 M. Gómez •
19 Coates •
20 Torres •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Rochet •
24 Canobbio •
25 Ugarte •
26 Rodríguez •
Seleccionador: Alonso :
# Jaume Capdevila

Jaume Capdevila és el nom dels següents personatges:
* Jaume Capdevila i Colomer (Amposta, 1852 - Barcelona, 1911), actor còmic i dramaturg
* Jaume Capdevila i Guerra (Tarragona, s. XIX - ?), actor, fl 1910-1930
* Jaume Capdevila i Herrero Kap (Berga, 1974), dibuixant d'humor
* Jaume Capdevila Damunt (Reus 1905 - Barcelona 1961), escriptor
* Jaume Capdevila i Naudeillo (Barcelona 1941), jugador d'hoquei patins
# Erna Wachtel

Erna Wachtel (Racibórz, Prússia, actual Polònia, 3 d'abril de 1907 - Chicago, 1 de juny de 1995) va ser una gimnasta, entrenadora, àrbitra i escriptora estatunidenca d'origen prussià.
Als 19 anys va emigrar de la seva ciutat natal prussiana per anar a viure als Estats Units. Allà va guanyar diversos títols de l'Amateur Athletic Union (AAU) i el 1944 va ser nomenada membre de l'equip olímpic honorari, pels jocs que es van cancel·lar a causa de la Segona Guerra Mundial. Després de retirar-se de les competicions va exercir de funcionària de l'AAU, àrbitra internacional i entrenadora nacional de gimnàstica, preparant l'equip estatunidenc femení per als Jocs Olímpics d'Estiu de 1956, diputats a la ciutat australiana de Melbourne. Del 1957 al 1973 va ensenyar educació física al Chicago Park District. El 1974 va ingressar al Saló de la Fama de la Gimnàstica dels Estats Units. Wachtel no es va casar mai.

## Obres

* How to improve your gymnastic, for girls and women, Athletic Institute, Chicago, 1959 (amb Newton Clayton Loken)
* Gymnastic for girls and women. Instructor’s guide, Athletic Institute, Chicago, 1964 (amb Newton Clayton Loken)
* Girls' Gymnastic, Sterling Publishing, Ciutat de Nova York, 1967 (amb Newton Clayton Loken)

## Referències

* ↑ «Erna Wachtel – Death Record Chicago, Illinois» (en anglès). MooseRoots.com. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «Erna Wachtel» (en anglès). GymnasticsHallOfFame.org. Arxivat de l'original el 26 agost 2015. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «Erna Wachtel» (en anglès). USAGymLegacy.org. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «How To Improve Your Gymnastics (for girls and women)» (en anglès). Amazon.com. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «Gymnastics for Girls and Women: Instructor's Guide». Google Books. [Consulta: 22 setembre 2020].
* ↑ «Girls' Gymnastic». Google Books. [Consulta: 22 setembre 2020].
# Luis Puenzo

Luis Puenzo (Buenos Aires, 19 de febrer de 1946) és un director i guionista cinematogràfic argentí. Va obtenir l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa el 1986 amb el seu primer llargmetratge, La historia oficial, una història sobre els desapareguts per la dictadura argentina. Poc prolífic, va rodar menys d'una mitja dotzena de pel·lícules des de llavors, incloent-hi Gringo vell, amb Gregory Peck sobre una novel·la del mexicà Carlos Fuentes, i La pesta, adaptant la novel·la homònima d'Albert Camus.

## Biografia

Va conèixer la fama el 1985 gràcies a La storia ufficiale (La historia oficial), llargmetratge sobre la tragèdia dels ciutadans argentins després de la caiguda del règim militar; pel·lícula que li ha valgut nombrosos premis en tot el món, comprès l'Oscar a la millor pel·lícula estrangera.
Traslladant-se a treballar en els Estats Units no va tenir una bona retroalimentació ni amb el western crepuscular Gringo vell (1989) amb Gregory Peck i Jane Fonda, ni amb l'adaptació de La pesta (1992) de Camus, amb William Hurt.
La seva darrera pel·lícula és La puta y la ballena del 2004.

## Filmografia

Les seves pel·lícules més destacades són:
* La història oficial (1985)
* Gringo vell (Old Gringo) (1989)
* La Pesta (1992)
* La puta y la ballena (2004)

## Oscars

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1985 | Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa | La historia oficial | Guanyador |
| 1985 | Oscar al millor guió original | La historia oficial | Nominat |

## Referències

* 1 2 3 «filmografia». hollywood.com.
# Farmingville

Farmingville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 16.458 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farmingville tenia 16.458 habitants, 5.041 habitatges, i 4.229 famílies. La densitat de població era de 1.405,9 habitants per km².
Dels 5.041 habitatges en un 44,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69,6% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 16,1% no eren unitats familiars. En l'11,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,51.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 6,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 69.148 $ i la renda mediana per família de 72.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.075 $ mentre que les dones 31.434 $. La renda per capita de la població era de 23.755 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Farmingville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farmingville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.