OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Formiguer d'Humaitá

El formiguer d'Humaitá (Myrmelastes humaythae) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).
Habita el sotabosc de la selva pluvial i sabanes, especialment a prop de l'aigua de les terres baixes de l'oest de l'Amazònia del Brasil i nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Formiguer d'Humaitá». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021
# Crim contra la pau

Un crim contra la pau en dret internacional és la «planificació, preparació, iniciació o desenvolupament d'una guerra d'agressió o d'una guerra en violació dels tractats internacionals, acords o pactes, o la participació en plans o conspiracions per participar en algun dels anteriors».
Aquesta definició va ser incorporada en els Judicis de Nuremberg i posteriorment en la Carta de les Nacions Unides i va servir per definir jurídicament l'agressió bèl·lica com un crim en contra la pau. També es troba en l'essència dels quatre crims internacionals descrits en l'Estatut de Roma per a la creació del Tribunal Penal Internacional (genocidi, crim contra la humanitat, crim de guerra i crim d'agressió). Una excepció important són les accions militars defensives descrites en l'article 51 de la Carta de les Nacions Unides que requereixen supervisió del Consell de Seguretat de l'ONU però que no són il·legals segons el Dret internacional.
Un important precedent per la definició del concepte és el Pacte Briand-Kellogg de 1928, en el qual els firmants afirmaren que renunciaven a recórrer a la guerra com a instrument polític per resoldre controvèrsies internacionals així com en les relacions entre ells.
Aquesta definició va ser aplicada per primer cop per jutjar crims comesos a Finlàndia durant la guerra de continuació i va ser recollida en els principis de Nuremberg, per als Judicis de Nuremberg que van jutjar els crims de l'Alemanya nazi comesos durant la Segona Guerra Mundial i al Tribunal Militar Internacional per a l'Extrem Orient per a crims de l'Imperi Japonès.

## Vegeu també

* Crim de guerra
* Pacte Briand-Kellogg
* Ecocidi

## Referències

* ↑ Nicolas Werth, Karel Bartošek, Jean-Louis Panné, Jean-Louis Margolin, Andrzej Paczkowski, Stéphane Courtois, The Black Book of Communism: Crimes, Terror, Repression, Harvard University Press, 1999, hardcover, 858 pages, ISBN 0-674-07608-7, page 5.
# Funció de creixement de von Bertalanffy

La funció de creixement de von Bertalanffy (VBGF, von Bertalanffy growth function), o corba de von Bertalanffy, és un tipus de model de corba de creixement per a una sèrie temporal. Rep el nom de Ludwig von Bertalanffy. És un cas especial de la funció logística generalitzada. La corba de creixement s'utilitza per modelar la longitud mitjana dels animals segons l'edat. La funció s'aplica habitualment a l'ecologia per modelar el creixement dels peixos.
El model es pot escriure:
    $L(a)=L_{\infty }(1-\exp(-k(a-a_{0}))$
on $a$ és l'edat, $k$ és el coeficient de creixement, $a_{0}$ és un valor utilitzat per calcular la mida quan l'edat és zero i $L_{\infty }$ és la mida asimptòtica.
És la solució de la següent equació diferencial lineal:
    ${\frac {dL}{da}}=k(L-L_{\infty })$

## Ajustos estacionals de von Bertalanffy

Els ajustos estacionals de von Bertalanffy és una extensió d'aquesta funció que explica el creixement de l'organisme que es produeix estacionalment. Va ser creat per I. F. Somer el 1988.

## Referències

* ↑ Pauly, Daniel; Morgan, G. R.. Length-based Methods in Fisheries Research (en anglès). WorldFish, 1987. ISBN 978-971-10-2228-0.
* ↑ Management Techniques for Elasmobranch Fisheries (en anglès). Food & Agriculture Org., 2005. ISBN 978-92-5-105403-1.
* ↑ Carlson, John K.; Goldman, Kenneth J. Special Issue: Age and Growth of Chondrichthyan Fishes: New Methods, Techniques and Analysis (en anglès). Springer Science & Business Media, 5 d'abril de 2007. ISBN 978-1-4020-5570-6.
* ↑ Somer, I. F. 1988. On a seasonally oscillating growth function. Fishbyte 6(1):8–11.
# Despertaferro

«Despertaferro» té aquests significats:
* Desperta Ferro!, un dels crits de guerra emprat pels almogàvers
* Desperta Ferro, grup musical català
* Despertaferro (pel·lícula), pel·lícula d'animació catalana de 1990, dirigida per Jordi Amorós
* Despertaferro (joc de rol), joc de rol
* Casal Despertaferro!, Casal independentista de Reus
# Ermita del Remei del Mas Eroles

L'Ermita del Remei del Mas Eroles, o simplement el Remei o Mas Eroles, és un conjunt de masia i ermita del municipi de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà), protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La capella es troba integrada en la construcció principal del Mas Eroles. En efecte, la façana de l'ermita es troba en la mateixa línia i centra la façana principal de la masia. La porta d'accés és rectangular, amb la data del 1732 a la llinda, damunt de la qual hi ha un escut abacial. Una rosassa al centre i una finestra amb llinda a la part superior de la façana completen el conjunt, que es corona amb un campanar de paret d'una sola obertura d'arc de mig punt. El cos de la capella, de planta rectangular i cobert amb volta d'arestes, queda amagat per les dependències de la masia.

## Història

L'any 1189, Pere Saguer de la Vall d'Aro va donar al monestir de Sant Feliu de Guíxols les terres del que més tard seria el mas o granja de les Eroles. En un principi, els monjos hi tenien un petit oratori perquè els masovers i els frares llecs que tenien cura del conreu de la granja hi poguessin complir amb els seus deures religiosos. La finca al segle xvii va ser arrasada per la soldadesca i el 1641 les edificacions varen ser refetes gairebé de nou. A principi de segle xviii, l'abat Panyelles acabà la reconstrucció de l'ermita, figurant la data de l'any 1732 en la llinda de la porta d'accés. El 1821, va ser subhastada i l'adquirí el barceloní Josep Martí Estruch. L'ermita actualment és de la parròquia de Santa Maria de Castell d'Aro.
Al llarg de la història, ha tingut gran incidència sobre la vall per ser un centre religiós. El seu aplec el dia 10 d'octubre es manté fins ara com a data senyalada. Aquesta influència en la contrada queda reflectida en els Goigs de l'ermita editats el 1965, escrits per Pere Cortada Casals i amb música del mestre Salvador Dabau. En una de les estrofes canta: Els aplecs de vostra Festa / endolcits per la tardor,/ són cada any, nova conquesta / d'alegria i germanor, / que la Mare és falaguera / de viure tanta harmonia.

## Referències

* ↑ «Ermita del Remei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 abril 2012].
* 1 2 «Ermita del Remei - Mas Eroles». Pla d'ordenació urbanística municipal: Catàleg de béns a protegir. Ajuntament de Castell-Platja d'Aro. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu del Remei de Castell d'Aro». [Consulta: 2017].
# Giulio Acquaviva d'Aragona

Giulio Acquaviva d'Aragona (Nàpols, 1546 – 21 de juliol de 1574) fou un cardenal de l'Església Catòlica durant el papat de Pius V.
A Nàpols el 1570 va tenir al seu servei en Miguel de Cervantes Saavedra, que el va seguir per Palerm, Florència, Milà, Venècia, Parma i Ferrara. El Papa Pius V li va donar el rang de cardenal per S. Theodori in Palatio en el consistori del 17 de maig de 1570.

## Referències

* ↑ (castellà) Krzysztof Sliwa. Vida de Miguel de Cervantes Saavedra, p.257
* ↑ (anglès) The Hierarchy of the Catholic Church, Giulio Cardinal Acquaviva d'Aragona
# Daniel Marc Weinstock

Daniel Weinstock és un dels filòsofs canadencs més coneguts en l'àmbit de la teoria política i, més precisament, en qüestions ètiques referides al nacionalisme i als conflictes de justícia en els estats plurinacionals. Deixeble de Charles Taylor i de John Rawls, ha reflexionat en nombrosos llibres i articles sobre la integració de la diversitat cultural i moral en el marc de les societats democràtiques. Va formar part del grup de treball del Ministeri d'Educació al Quebec sobre religió a les escoles, i des de l'any 2003 dirigeix el Quebec’s Public Health Ethics Committee. Actualment és professor de dret a la Universitat McGill, on ensenya dret i filosofia. És també professor convidat a la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona. Entre la seva obra destaca Philosophy in age of pluralism (Cambridge Univ. Press, 1994), Constitutionalizing the Right to Secede (Journal of Political Philosophy, 2001), Global Justice, Global Institutions (Univ. Calgary Press, 2007), Deliberative Democracy in Practice (Washington Press, 2010), Political Neutrality: a re-evaluation (Palgrave MacMillan, 2014).

## Referències

* ↑ «Daniel Marc Weinstock». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Errenteria

Errenteria, conegut sovint popularment com Orereta, és un municipi del País Basc, el tercer en població del territori històric (província) de Guipúscoa.
La població està al nord de Guipúscoa, a uns 7 km de Sant Sebastià, al costat de la badia de Pasaia. Compta amb una extensió de 31 km² i una població d'unes 39.000 persones.
El percentatge de bascoparlants (euskaldunak) actual és del 32%, que és un percentatge baix dins de la mitjana de Guipúscoa (la més alta del País Basc) El relativament baix nombre de bascoparlants s'explica, en gran part, pel fet de tractar-se d'una població molt industrialitzada que ha rebut molta immigració d'Extremadura i Castella principalment.
Errenteria va ser fundada el 1320 pel rei de Castella Alfons XI amb el nom de Villanueva de Oiarso al llarg de la història ha rebut altres noms com Orereta i Renteria (nom, aquest, oficial durant molts anys) que en basc, com passa en altres paraules començades en erra, es pronuncia i s'escriu afegint una vocal inicial "Errenteria". També hi ha les variants Errenteri o Errenderi.

## Evolució de la població d'Errenteria

| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1999 |
| 4.081 | 5.527 | 6.956 | 8.973 | 10.106 | 12.784 | 18.642 | 34.610 | 45.789 | 42.590 | 39.558 |

## Festes oficials

* 22 de juliol Santa Maria Magdalena, patrona d'Errenteria
* 15 de maiga Sant Isidre
* 25 d'abril Sant Marc

## Persones il·lustres

* Koldo Mitxelena, lingüista
* Luis de Jáuregui "Jautarkol", escriptor en euskera
* Itziar Ziga, feminista
* Jesús María Zamora Ansorena, futbolista
* Luis Otaño Arcelus, ciclista

## Enllaços externs

* Web oficial d'Errenteria Arxivat 2018-12-07 a Wayback Machine.
* (basc) Webgune ofiziala Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
* (basc) Landarbaso abesbatza Arxivat 2007-03-04 a Wayback Machine.
* (basc) Lau Haizetara Euskaldunon Elkartea Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine.
* (basc) Kale Izendegia
# Fort de Sant Pere Màrtir

El Fort de Sant Pere Màrtir és un antic fort militar situat a la muntanya de Sant Pere Màrtir. Arrasat modernament, sols se'n veuen restes de fonamentacions. Està declarat com a bé cultural d'interès nacional del municipi d'Esplugues de Llobregat (Baix Llobregat). A la mateixa muntanya hi ha la Bateria antiaèria de Sant Pere Màrtir.

## Història

La muntanya de Sant Pere Màrtir, antigament anomenada Puig d'Ossa, rebé el nom actual d'una ermita que fou erigida a principis del segle xvii pels dominicans de Santa Caterina. La imatge del sant que hi havia va ser traslladada a Esplugues abans del 1792. Durant la Guerra dels Segadors el lloc va ser fortificat i el 1652 el mariscal Philippe de La Mothe s'hi feu fort per a socórrer Barcelona. També fou escenari de lluita en la Guerra de Successió Espanyola i en la Guerra del Francès. En la primera Guerra Carlina s'hi establí un telègraf òptic per establir comunicació de Barcelona a Martorell. Els militars hi feren algunes reformes el 1854 i ocuparen l'edifici en 1855-56, però després l'arruïnaren i l'abandonaren.

## Referències

* ↑ «Sant Pere Màrtir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r maig 2012].
# Copa del Món de Futbol de 1954 - Grup 4

El Grup 4 de la Copa del Món de Futbol 1954, disputada a Suïssa, estava compost per quatre equips. Abans de començar s'establiren dos caps de sèrie, de forma que, en lloc del tradicional enfrontament tots contra tots, només s'enfrontaren els caps de sèrie contra els que no ho eren, per un total de quatre partits per grup. En cas d'empat entre dos seleccions es disputà un partit de desempat. Els dos millors classificats passaren a jugar la segona fase, els quarts de final.

## Integrants

El grup 4 està integrat per les seleccions següents:
| Anglaterra | Suïssa | Itàlia | Bèlgica |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | Anglaterra | 2 | 1 | 1 | 0 | 6 | 4 | +2 | 3 | Avança a la segona fase |
| 2 | Suïssa | 2 | 1 | 0 | 1 | 2 | 3 | −1 | 2 | Van disputar un partit pel segon lloc |
| 3 | Itàlia | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 3 | +2 | 2 | Van disputar un partit pel segon lloc |
| 4 | Bèlgica | 2 | 0 | 1 | 1 | 5 | 8 | −3 | 1 | |

## Partits
### Suïssa vs Itàlia

| Suïssa | 2–1 | Itàlia |
| Ballaman 18' Hügi 78' | Informe | Boniperti 44' |

### Anglaterra vs Bèlgica

| Anglaterra | 4–4 (pr.) | Bèlgica |
| Broadis 26', 63' Lofthouse 36', 91' | Informe | Anoul 5', 71' Coppens 67' Dickinson 94' (p.p.) |

### Itàlia vs Bèlgica

| Itàlia | 4–1 | Bèlgica |
| Pandolfini 41' (p.) Galli 48' Frignani 58' Lorenzi 78' | Informe | Anoul 81' |

### Anglaterra vs Suïssa

| Anglaterra | 2–0 | Suïssa |
| Mullen 43' Wilshaw 69' | Informe | |

### Partit pel segon lloc: Suïssa vs Itàlia

| Suïssa | 4–1 | Itàlia |
| Hügi 14', 85' Ballaman 48' Fatton 90' | Informe | Nesti 67' |
# Gavernera

Gavernera, de vegades grafiat Gavarnera, és un indret i partida rural del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, en territori del poble de Bóixols.
Està situada al nord i nord-est de Bóixols, damunt de les masies més altes d'aquell rodal: Cal Moià, Cal Mascarell, etcètera. És al sud del Cap de Plan-de-riba, que corona el paratge de Gavernera. Es tracta de tot el vessant meridional del sector oriental de la Serra de Carreu. El seu límit nord és aquesta serra i la partida de Matacoix, el de llevant, el límit del terme municipal, el meridional, la partida del Serrat del Sastre i el de ponent, la de Giribars.
Comprèn les parcel·les 290 a 292 del polígon 2 i 10, 11 a 40, 42 a 65 i 67 a 69 del polígon 4 d'Abella de la Conca, i consta de 222,9315 hectàrees amb predomini de pastures i alguns trossos de conreu de secà.
Pertanyen a aquesta partida, tot i que situades just en el seu límit meridional, algunes de les masies de la muntanya de Bóixols: Cal Gravat del Cerdà, Cal Mestre, Cal Mascarell, Cal Gonella, Cal Badià i Cal Moià.

## Etimologia

Joan Coromines associa Gavarnera i Gavernera a Gavarrera. Totes dues són variants diferents del nom de la planta de la gavarra, i tenen el significat de serrat embardissat. Aquest mot és d'origen iberobasc, associat amb el bas gaparra (esbarzer).

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 1r novembre 2011].
* ↑ Coromines 1995.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Gavarra". A Onomasticon Cataloniae. IV D-J. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-825-3.

## Enllaços externs

* Gavernera en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Derivats de crèdit

Els derivats de crèdit són contractes financers bilaterals (Over The Counter – OTC) pels quals una de les parts busca cobrir-se del risc de crèdit d'un determinat instrument i transferir-ho a la contrapartida a canvi d'una prima periòdica. Es tracta de derivats els subjacents del qual són obligacions de pagament d'emissors públics o privats (o dit d'una altra forma, el valor de mercat del risc de crèdit de dits emissors).
Els riscos de crèdit (default o event) corresponen a esdeveniments definits en el contracte: fallida, liquidació, falta de pagament per l'entitat de referència, degradació de la qualificació de l'empresa per les agències de qualificació (Moody's, Standard & Poor's, Fitch Ratings, entre d'altres), etc.
En tractar-se de contractes financers bilaterals, els actors del mercat solen usar contractes estàndard a fi de negociar contractes estandarditzats per ser més líquids. Els actors del mercat solen referir-se a les clàusules ISDA 2003 (internacional swaps and derivatives association inc.) que estableixen un marc legal per a la negociació d'aquest tipus de productes.
Els derivats de crèdit més comuns són els Credit Default Swap (CDS) i els Equity Default Swap (EDS).
# Església de La nostra Senyora de l'Esperança (Calanda)

L'Església de La nostra Senyora de l'Esperança de Calanda és una construcció del segle xviii, d'estil neoclàssic, que consta de tres naus (elevant-se la central sobre les laterals), creuer no acusat en planta i capçalera recta. Està dedicada a la Verge de l'Esperança.

## Història

L'edifici primigeni era una petita església que va servir des de finals del segle xiii fins a 1462, any en el qual Pedro Vacca, senyor de la vila, la va reconstruir i va ampliar, pertanyent a l'Orde de Calatrava. No obstant això, amb la conversió dels moros en 1525, l'edifici acabaria per quedar-se petit.
Seguint les informacions subministrades per Mosén Vicente Allanegui, la primera pedra del que seria l'edifici actual va ser col·locada el 23 de novembre de 1643, dia de Sant Clement papa. L'obra es va acabar en 1651, i es va construir tota amb fusta de les muntanyes de Calanda, encara que la seva vida va ser efímera en amenaçar ruïna en 1720, traslladant-se la parròquia al Temple del Pilar; sobre aquesta base vindrien les posteriors modificacions que donarien forma a l'edifici actual. L'obra va costar més de 100.000 reals de plata.
Tal com explica el pare Manuel García Miralles, va anar l'interès dels habitants de Calanda el que va possibilitar en bona part aquest gran treball col·lectiu, sobretot en el que a decoració interior es refereix, començant pel gran altar major, de considerable interès escultòric:
"Enfervorits de fervor religiós els calandins, a les seves expenses es van ser col·locant el retaule de l'altar major, de tres cossos, daurat, el mateix que el tabernacle, amb ornat de columnes i estàtues. En la seua fornícula central estava la imatge de La nostra Senyora de l'Esperança, titular de la parròquia, i en el cimer la de Sant Miquel, cotitular. En els seus laterals les de Sant Pere i Sant Pau, els quatre evangelistes, Sant Lleonci i Sant Nicolau, bisbes".
L'edifici sofriria grans pèrdues durant la Guerra Civil Espanyola, sent destruïts els seus retaules en 1936.
El que avui pot veure's de l'edifici no és sinó una ombra de la seva passada esplendor.

## Bibliografia

* Allanegui i Lusarreta, Vicente, Anotacions històriques sobre la Història de Calanda, Ajuntament de Calanda-Parròquia de l'Esperança de Calanda-Institut d'Estudis Turolenses, Zaragoza, 1998, pàg. 175 - 232.
* García Miralles, Manuel, Història de Calanda, Tipografia Artística Puertes, València, 1969, pàg. 92 - 96.
# GNG

GNG té els següents significats:
* Guàrdia Nacional de Geòrgia, branca de les forces armades de Geòrgia
* Gliconeogènesi, ruta metabòlica de generació de glucosa en el fetge
* Gng també és l'abreviatura de la gungerita, mineral de la classe dels sulfurs
# Daniel Mallo Castro

Dani Mallo (Cambre, 25 de gener de 1979) és un futbolista professional gallec que ocupa la posició de porter. Actualment, jugador del Club Deportivo Lugo. Ha estat internacional espanyol en categories sub-18 i sub-21 i amb la selecció de Galícia.

## Trajectòria

Format al planter del Deportivo de La Corunya, va ocupar la posició de porter suplent durant sis temporades, entre 1999 i 2006. En total, només va jugar tres partits amb el Deportivo a Primera Divisió. A la temporada 2003-04 va ser cedit a l'Elx CF, de Segona Divisió, on va ser titular.
L'estiu del 2006 deixa el Deportivo i marxa al SC Braga portugués, on roman dos anys abans de recalar al Falkirk FC escocès. El 2009 retorna a la competició espanyola, a les files del Girona FC.
L'estiu de 2013, el club gironí no li renova el contracte i fitxa pel CD Lugo.

## Referències

* ↑ El Girona fitxa els porters Dani Mallo i David Pociello; Diari de Girona, 13 de juliol de 2009
* ↑ A Montilivi, com a rival; El Punt Avui, 6 de juliol de 2013

## Enllaços externs

* Perfil oficial al Girona FC Arxivat 2012-03-28 a Wayback Machine.
* Perfil a BDFutbol.com (anglès)
* Perfil a ForaDeJogo.net (anglès)
* Perfil a Soccerbase.com (anglès)
* Perfil a Transfermarkt (anglès)
# Estrucioniformes

Els estrucioniformes (Struthioniformes) són un ordre de grans ocells incapaços de volar que tenen els seus orígens a Gondwana i la majoria dels quals estan actualment extints. A diferència d'altres aus no voladores, els estrucioniformes no tenen quilla a l'estèrnum i per tant, com que no tenen un ancoratge fort pels músculs de les ales, no podrien volar encara que desenvolupessin ales adequades.
Segons la classificació de referència (versió 12.1) del Congrés Ornitològic Internacional (COI) els estrucioniformes inclouen a una única família estruciònids amb un únic gènere viu: Struthio

## Referències

* ↑ «Ratites: Ostriches to tinamous» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 35. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Gill F, D Donsker & P Rasmussen. IOC World Bird List (v12.1). doi : 10.14344/IOC.ML.12.1., 2022.
# Fulton (Alabama)

Fulton és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 308 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fulton tenia 308 habitants, 122 habitatges, i 87 famílies. La densitat de població era de 47,8 habitants/km².
Dels 122 habitatges en un 38,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones hi havia 91,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 33.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.107 $ mentre que les dones 15.417 $. La renda per capita de la població era de 12.602 $. Aproximadament l'11,8% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Gavi (desambiguació)

«Gavi» té aquests significats:
* Gavi, municipalitat italiana de la regió del Piemont.
* Gavi, petita illa italiana de l'arxipèlag de les Poncianes, al mar Tirrè.
* Gavi, nom esportiu del futbolista sevillà Pablo Martín Páez Gavira.
* Gavi, nom oficial de l'organisme conegut per les sigles GAVI (Global Alliance for Vaccines and Immunization).