OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Denmark Township (Minnesota)

Denmark Township és un township al Comtat de Washington, a l'estat de Minnesota als Estats Units. La població era 1.348 segons el cens del 2000. El poble despoblat, o poble fantasma, de Point Douglas es localitza en aquest township.

## Geografia

Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, el township té una àrea de 78,8 km², dels quals, 74,1 km² són terra i 4,7 km² són aigua. La carretera de County 21 serveix com a ruta principal per a la comunitat.

## Demografia

Segons el cens del 2000, hi havia 1.348 habitants, 481 llars, i 404 famílies residint en aquest township. La densitat de població era 18,2 persones per quilòmetre quadrat. Hi havia 503 habitatges en una mediana de 6,8 habitatges per quilòmetre quadrat. La distribució de races era 98,22% blanca, 0,15% asiàtica, 0,15% pacífics, 0,82% d'altres races, i 0,67% de dos o més races. Hispànics i llatinoamericans de qualssevol raça formaven l'1,19% de la població.
Hi havia 481 llars de les quals el 32,6% tenien fills menors d'edat vivint amb ells, el 76,5% eren parelles casades vivnt junts, el 4,6% tenien una dona com cap de família sense cap marit present, i el 16,0% no eren famílies, el 12,9% de totes les llars estaven fetes per individuals i el 4,6% tenien algú de 65 anys o més visquent-hi sol o sola. La mediana de persones visquent per llar era 2,80 i la mediana de mida de cada família era 3,08.
En aquest township la població estava repartida en un 23,2% menors d'edat, un 7,9% de la població tenia de 18 a 24 anys, un 25,5% tenia de 25 a 44 anys, un 33,2% de la població tenia de 45 a 64 anys, i un 10,2% tenia 65 o més anys. L'edat mediana era 42 anys. Per cada cent dones hi havia 97,4 homes. Per cada 100 dones d'edat 18 i més, hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per casa en el township era de 74.821$, i la renda mediana per família era de 81.279 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.161 $ mentre que les dones tenien una renda mediana de 32.917 $. La renda per capita era de 30.069 $. Un 2,7% de famílies i un 2,7% de la població vivien davall del llindar de la pobresa, incloent-hi un 1,9% d'aquests menors d'edat i un 3,5% d'edat 65 anys o més.

## Referències

* ↑ (anglès) "American FactFinder" Arxivat 2020-02-16 at Archive.is. Oficina del Cens dels Estats Units. Obtingut el 13/11/2010.

## Enllaços externs

* Denmark Township - Lloc web oficial
# Deuteranopia

La deuteranopia o deuteranopsia és una disfunció visual que consisteix en l'alteració de la percepció del color.
Els cons de la retina responsables de la recepció de llum amb longitud d'ona corresponent al color verd estan absents o no són funcionals. Per tant, existeix una deficiència a l'hora de discriminar entre el verd i el vermell.
Hi ha ulleres específiques per a l'optimització de la percepció dels colors encara que no corregeixen ni curen la deuteranopia, tanmateix permeten diferenciar amb més exactitud la diferència entre colors o matisos.

## Visió canina

Els gossos tenen visió amb deuteranopia, una forma de visió dicromàtica. En el cas dels humans això es considera un daltonisme que afecta el vermell i el verd; els perceben com a gris i només poden veure tonalitats grogues i blaves.

## Altres característiques

La visió del gos sembla estar enfocada en la caça: no permet veure els detalls tan clarament, però permet una eficaç percepció de moviments. Tenen una excel·lent visió nocturna o crepuscular gràcies a l'ús del tapetum lucidum (una pantalla reflectiva que es troba a l'interior de l'ull). El camp visual del gos es troba entre els 240 - 250 graus, bastant més gran que l'humà, aproximadament de 180 graus.

## Vegeu també

* Daltonisme
* Tritanomalia
# Districte de Košice-okolie

El districte de Košice-okolie - (eslovac) Okres Košice-okolie - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. Té una superfície de 1.541,33 km², i el 2013 tenia 122.248 habitants. La capital és Košice.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Medzev
* Moldava nad Bodvou

### Pobles

Bačkovík · Baška · Belža · Beniakovce · Bidovce · Blažice · Bočiar · Bohdanovce · Boliarov · Budimír · Bukovec · Bunetice · Buzica · Cestice · Čakanovce · Čaňa · Čečejovce · Čižatice · Debraď · Drienovec · Družstevná pri Hornáde · Ďurďošík · Ďurkov · Dvorníky-Včeláre · Geča · Gyňov · Hačava · Háj · Haniska · Herľany · Hodkovce · Hosťovce · Hrašovík · Hýľov · Chorváty · Chrastné · Janík · Jasov · Kalša · Kecerovce · Kecerovský Lipovec · Kechnec · Kokšov-Bakša · Komárovce · Kostoľany nad Hornádom · Košická Belá · Košická Polianka · Košické Oľšany · Košický Klečenov · Kráľovce · Kysak · Malá Ida · Malá Lodina · Milhosť · Mokrance · Mudrovce · Nižná Hutka · Nižná Kamenica · Nižná Myšľa · Nižný Čaj · Nižný Klátov · Nižný Lánec · Nová Polhora · Nováčany · Nový Salaš · Obišovce · Olšovany · Opátka · Opiná · Paňovce · Peder · Perín-Chym · Ploské · Poproč · Rákoš · Rankovce · Rešica · Rozhanovce · Rudník · Ruskov · Sady nad Torysou · Seňa · Skároš · Slančík · Slanec · Slanská Huta · Slanské Nové Mesto · Sokoľ · Sokoľany · Svinica · Šemša · Štós · Trebejov · Trsťany · Trstené pri Hornáde · Turňa nad Bodvou · Turnianska Nová Ves · Vajkovce · Valaliky · Veľká Ida · Veľká Lodina · Vtáčkovce · Vyšná Hutka · Vyšná Kamenica · Vyšná Myšľa · Vyšný Čaj · Vyšný Klátov · Vyšný Medzev · Zádiel · Zlatá Idka · Žarnov · Ždaňa
# Diafounou

Diafounou fou una regió de la part occidental de Kaarta, poblada per soninkes. La capital del Diafounou era Gouri.
Nourou, fill d'Ahmadu Tall de Ségou, fou nomenat rei feudatari a Diafounou als anys 1870, però fou ràpidament expulsat per la població quan va intentar imposar forts impostos. Es va refugiar al país Diombokho amb el seu germà Bassirou. Moult Aga de Nioro i Bassirou de Diombokho van envair Diafanou, es van repartir el botí, i van restaurar a Nuorou que va haver d'acceptar una sèrie de condicions. Però després Moult Aga va demanar a Bassirou de llicenciar l'exèrcit, al que aquest es va oposar i es va tancar a Kouniakary, però avançat el 1876 va marxar cap a Ségou però va retornar per combatre els maures que venien del Sero; al cap d'aquesta província, Moribou, li va exigir fer tornar als maures el que havien pres, el que era impossible. Moult Aga no li volia donar suport però finalment els dos germans van unir les seves forces militars quan Nourou va ser expulsat del seu govern per segona vegada; van entrar a Diafanou i després d'un combat de sis hores van ocupar Tambacara. El cap local de Sero, Moribou, va resultar mort amb quasi tota la seva família. Allí foren atacats a la nit per la gent d'altres poblacions del Diafounou; els combat va durar fins al matí; l'endemà a la nit es va tornar a reproduir la lluita; al matí del tercer dia Moult Aga de Nioro va atacar Gouri on l'exèrcit local de Diafounou fou dispersat. Els derrotats van acceptar pagar una multa i accepten altre cop per rei a Nourou. Bassioru i Moult Aga van retornar a les seves seus el 1877 i la pau va quedar restablerta.
El 21 de desembre de 1890 Archinard va arribar a Gouri, on va rebre els representants de les comarques de la província que es van declarar favorables a França.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# Diigo

Diigo és un sistema personal de gestió de la informació que serveix per a construir una biblioteca personal al núvol. Inclou: un marcador d'enllaços web, un bloc de notes, un arxiu d'imatges i documents, així com una selecció de textos destacats. El nom Diigo, és un acrònim que deriva de l'anglès "Digest of Internet Information, Groups and Other stuff".
L'aplicació permet:
* Organitzar la informació en llistes o etiquetes.
* Crear o participar en grups (públics o privats) per a compartir adreces d'interès.
* Guardar seleccions de text i marcacions a les pàgines desades.
* Fer captures de pantalla.
* Construir una xarxa personal d'aprenentatge.
Diigo ha desenvolupat aplicacions per a dispositius mòbils Android, iPad i iPhone. També es pot instal·lar com a barra d'eines als principals navegadors web, entre els quals: Internet Explorer, Chrome, Firefox, Safari i Opera.
Diigo és dels 25 millors webs per ensenyar i aprendre segons l'American Association of School Librarians (2009), el millor marcador d'enllaços segons Open web Awards i el millor startup segons el NCET.
La versió beta de Diigo es va situar entre les deu primeres eines d'investigació segons CNET el 2006.
El navegador Diigo per iPad, conegut com a iChromy en el seu llançamental maig del 2011, disposa de navegació amb pestanyes i barra d'adreces Omnibox que fusiona la barra d'acreces tradicional dels navegadors amb la barra de cerca.

## Referències

* ↑ «Using Diigo as part of your PLN» (en anglès). Sue Waters, 24-09-2014. [Consulta: 15 maig 2007].
* ↑ «Diigo tools» (en anglès). [Consulta: 15 abril 2007].
* ↑ «Best Websites for Teaching & Learning 2009». [Consulta: 15 abril 2007].
* ↑ «Open web Awards». [Consulta: 15 abril 2007].
* 1 2 «Nevada’s Center for Entrepreneurship and Technology». [Consulta: 15 abril 2007].

## Enllaços externs

* Lloc web Diigo.
* Twitter Diigo.
* Diigo Arxivat 2014-11-17 a Wayback Machine. a Alexa.
* Vídeo tutorial Diigo (Youtube).
# Disseny editorial

El Disseny editorial és la branca del disseny que s'ocupa del disseny dels llibres, revistes, diaris i publicacions. Ha de modelar d'acord amb el mercat i al que es vol comunicar, no és el mateix lliurar una revista especialitzada per a nens que a un adult, el qual vol llegir el seu diari o una revista de temes polítics. El contingut defineix el disseny a realitzar i el seu enfocament defineix tot un complex sistema de tendències de disseny com ara l'estil gràfic informatiu, entre moltes altres.

## El procés de creació

Abans de realitzar un treball de disseny editorial s'han de seguir un ordre de regles per a l'execució del treball, i aquestes poden ser:
* Definir el tema (que és el que es vol comunicar)
* Definir l'objectiu de comunicació del disseny a realitzar.
* Conèixer el contingut (en cas de publicacions especialitzades)
* Quins són els elements més adequats.
* Fer un procés d'esborrany (petits dibuixos que portin a definir un bon concepte, tant de composició com del desenvolupament del tema i de la seva possible evolució).
* Realitzar una retícula, ja que per exemple en la creació d'una revista o un altre imprès que contingui diverses pàgines, aquestes han de tenir una homogeneïtat.

## Elements utilitzats en el Disseny Editorial

* Text: Es poden trobar titulars, subtítols, blocs de text, peu de foto i eslògan.
* Titulars: Nomenen cada article o tema a tractar, són els més importants dins de cada composició
* Peu de foto: És un text que apareix al marge inferior d'una imatge, sovint sobre imposat a ella, aportant informació addicional sobre aquesta.
* Cossos de text: Són els considerats l'ànima de tota publicació perquè en ells rau tota la informació de cada article, aquests blocs de text hauran de fer-se més llegibles, clars i sense càrrega de saturació ni caos.

## Seccions i parts d'una publicació

* Una revista: Portada, Contraportada, Editorial, índex, Sumari, Articles, Textos, Fotos, Imatges, Anuncis publicitaris.
* Un llibre:
** Portada o 1a de Coberta: Porta la informació primordial del llibre, el títol del llibre, el nom de l'autor i l'editorial.
** 2a i 3a de coberta: es corresponen amb les contres de la portada i contraportada del llibre.
** Contraportada o 4a de Coberta: Porta una petita ressenya del llibre o l'autor, també algunes de les seves obres.
** Full de Presentació o portadella: Porta la mateixa informació de la portada del llibre.
** Pròleg: Introducció al contingut del llibre, aportació o acotació d'un altre autor a l'obra.
** Índex: Contingut del llibre.
** La sobrecoberta: Protegeix el llibre, li dona més qualitat a la publicació.
** Llom: És on s'uneixen tots els fulls amb les pastes.
Els dissenyadors no només s'ocupen de l'exterior de les obres sinó que procuren organitzar textos, titulars i imatges i més assignar tipografies que permetin una legilidad i una lecturabilitat eficients.

## Programes de maquetació

* Adobe InDesign
* QuarkXPress
* Scribus
* Macromedia Freehand
* PageMaker
# Dispositiu Cronos

Es coneix com a dispositiu Cronos a l'operatiu policial dissenyat pels Mossos d'Esquadra que activa totes les unitats i especialitats de la policia catalana en cas d'atemptat terrorista.
Aquest protocol és general a tot el cos i es va dissenyar arran dels atemptats islamistes a París el 2015. El dispositiu te dues vessants: una és capturar els terroristes i l'altra evitar rèpliques. Per aquesta segona vessant se situen policies a punts d'interès i especialment sensibles per tot el territori català. El dispositiu Cronos canvia les condicions de treball dels agents, activant tots els agents que no estan de vacances i assignant-los torns de 12 hores per partir la plantilla en torn de dia i torn de nit. Aquesta activació s'aplica a totes les unitats dels mossos.
Es va activar per primer i únic cop poc després de l'atemptat a les Rambles de Barcelona del 17 d'agost de 2017 i es va mantenir actiu fins al dia 22 del mateix mes. Diversos sindicats policials van mostrar queixes amb l'aplicació del protocol, denunciant que algunes unitats havien estat treballant fins a 16 hores seguides sense cap suport ni relleu i, en alguns casos, va haver-hi problemes de subministrament de material com vehicles o ràdios.

## Referències

* ↑ Digital, Tarragona «L'activació del Cronos, l'operatiu de Mossos que va salvar vides a Cambrils». Tarragona Digital. Arxivat de l'original el 2018-11-04 [Consulta: 3 novembre 2018].
* 1 2 «Finalitza el dispositiu ‘Cronos' que va activar gairebé tots els Mossos des del dijous a la tarda». [Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ Digital, Confidencial. «Informe de los Mossos d'Esquadra con los fallos cometidos tras el atentado de Las Ramblas» (en espanyol europeu), 10-09-2017. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Dispositiu acústic de dissuasió

Un dispositiu acústic de dissuasió o espantall acústic és un aparell que es fa servir per mantenir animalsi, en alguns casos, éssers humans fora d'una zona. Aquesta tecnologia s'empra per evitar que els mamífers marins s'acostin a les instal·lacions d'aqüicultura i per impedir que els ocells entrin en certes zones (per exemple, l'entorn dels aeroports i els camps de nabius blaus). Els dispositius també s'utilitzen perquè els mamífers marins no s'acostin a les xarxes de pesca.
Tot i que els dispositius que tan sols molesten han demostrat la seva eficàcia a curt termini, els animals tendeixen a condicionar-s'hi amb el pas del temps i fins i tot poden acostar-s'hi encara més una vegada s'acostumen a la falta de perill i la presència d'aliment. Només els dispositius acústics de dissuasió que causen dolor han demostrat la seva eficàcia a llarg termini. Aquests dispositius poden provocar danys a l'oïda de terceres espècies, per la qual cosa és millor canviar el material de pesca, els mètodes de pesca i el disseny de les instal·lacions d'aqüicultura per trobar una solució permanent.

## Referències

* 1 2 Encyclopedia of Marine Mammals editada per William F. Perrin, Bernd Wursig, J. G.M. Thewissen, pàgina 442
* 1 2 Conflicts Between Protected Species and Fisheries: Social Science Research and Policy Approaches Riku Varjopuro, Consell Nòrdic de Ministres, 2003 - Ecosystem management
# Districte de Berchtesgadener Land

El districte de Berchtesgadener Land, en alemany Landkreis Berchtesgadener Land, és un districte rural (Landkreis), una divisió administrativa d'Alemanya, situat al sud de la regió administrativa de l'Alta Baviera a l'estat federat de l'Estat Lliure de Baviera (Freistaat Bayern). Limita a l'oest i al nord-oest amb el districte de Traunstein, tota la resta del districte està envoltat a per l'estat austríac de l'Salzburg. El districte pertany a l'Euroregió Salzburg – Berchtesgadener Land – Traunstein.

## Geografia

El districte es pot dividir en tres grans unitats geogràfiques: La zona prealpina, al nord, entre Laufen i Freilassing, poc accidentada, amb la presència d'alguns llacs de mida petita, com l'Abtsdorfer que és a prop de Laufen, i el riu Salzach com a límit; la zona alpina, a partir de Bad Reichenhall; i l'alta muntanya alpina a partir de Berchtesgaden, amb grans llacs com el Königssee (5.218 km²) i grans muntanyes com el massís Watzmann, amb el Mittelspitze (2.713 metres) com a punt més elevat. La part sud és ocupada pel Parc Nacional de Berchtesgaden (210 km²), declarat Reserva de la Biosfera per la UNESCO el 1990. Aquesta part sud ha estat visitada des d'antic pels pintors a causa dels seus paisatges, especialment al voltant dels llacs Königssee i Hintersee, i avui dia és un atractiu turístic de primer ordre.

## Economia

El turisme i l'agricultura són la base de l'activitat econòmica i l'activitat industrial es limita a algunes indústries agroalimentàries, com la Milchwerke Berchtesgadener Land que produeixen iogurts i derivats làctics o la Confiserie Reber dedicada a la pastisseria. També hi ha una certa activitat minera dedicada a l'extracció de sal. L'artesania de la fusta, que havia tingut una gran importància econòmica com a activitat hivernal i va arribar a ser coneguda arreu d'Europa al segle xix, juga avui un paper secundari, produeix caixes de fusta decorades, figures religioses, figures decoratives, instruments musicals per a nens, etc.

## Ciutats i municipis

(Població a 30 de setembre del 2006)
* Ainring (10.025)
* Anger (4.223)
* Bad Reichenhall, (17.400)
* Bayerisch Gmain (2.957)
* Berchtesgaden (7.686)
* Bischofswiesen (7.462)
* Freilassing (16.000)
* Laufen (6.637)
* Marktschellenberg (1.800)
* Piding (5.345)
* Ramsau bei Berchtesgaden (1.793)
* Saaldorf-Surheim (5.266)
* Schneizlreuth (1.395)
* Schönau am Königssee (5.344)
* Teisendorf (9.137)

## Referències

* ↑ «Berchtesgadener Land Biosphere Reserve, Germany». Unesco. [Consulta: 4 juliol 2021].
# Domitila Huneeus Gana

Domitila Huneeus Gana (Santiago de Xile, 4 de juny de 1874 - Barcelona, 9 d'octubre de 1955) fou una religiosa xilena i creadora de la fundació «Misioneras Hermanas de Betania».
Va néixer a Santiago de Xile, en una important família de Xile. El seu pare va ser ministre i rector de la Universitat de Xile, amb el que tenia una relació molt estreta, i la seva mort va afectar de gran manera a Domitila. Arran d'aquest fet va passar una època molt complicada, i la seva salut es va veure afectada de forma negativa, però també va ser gràcies a aquest fet que va donar un canvi radical a la seva vida, dedicant-la a Déu i l'Església.
Al voltant de l'any 1910 va conversar amb el pare Mateo Crowley sobre la necessitat de crear una congregació religiosa per ajudar a expandir la paraula de Jesucrist. No és fins al 1918 que decideix portar a terme la fundació d'aquesta congregació, finalment el 1921 es reuneix amb el papa Benet XV que l'hi atorgà el vistiplau per a la seva creació. La fundació de les Missioneres Germanes de Betània es crea el 8 de setembre de 1922, data en la qual s'oficia la primera missa. El 9 de maig de 1929 va traslladar-se a Barcelona en companyia d'una germana, per tal de dur a terme la fundació d'una missió, encarregada de la cristianització de la societat, especialment dels obrers.

## Referències

* 1 2 3 «Domitila Huneeus Gana | Real Academia de la Historia». [Consulta: 10 setembre 2021].
* ↑ «Hermanas Misioneras de Betania - Fundadora». [Consulta: 10 setembre 2021].
* ↑ «Domitila Huneeus de Gana» (en castellà). Instituto Teológico de Vida Religiosa - Escuela Regina Apostolorum. [Consulta: 12 setembre 2021].
* ↑ Corts, Ramon; Galtés, Joan; Manent, Albert (dirs.). Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya. vol. 1. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1998, p. 298.
# Domitila

«Domitila» té aquests significats:
* Domitila Barrios de Chúngara, líder obrera i feminista boliviana
* Domitila Ulloa, professora i feminista xilena
# Domitila Barrios de Chúngara

Domitila Barrios de Chúngara, també coneguda com a Domitila Chúngara, (Pulacayo, 7 de maig de 1937 – Cochabamba, 13 de març de 2012) fou una líder obrera i feminista boliviana.
Nascuda en una família molt pobra, ella mateixa aviat va haver de conjugar la cura domèstica i l'atenció als seus germans amb la feina a la mina, on es va integrar al Comitè de Mestresses de casa del Districte Miner Siglo XX, del qual seria designada secretària general. Amb el seu impuls es van denunciar i reclamar solucions per als problemes d'atenció mèdica, educació, salaris justos i seguretat social.
Es va fer famosa per la seva lluita pacífica contra les dictadures de René Barrientos i d'Hugo Banzer. El 1975 va participar en la tribuna de l'Any Internacional de les Dones convidada per les Nacions Unides de Mèxic.

## Notes

* ↑ Un article del diari bolivià La Razón afirma que Barrios va néixer al poblet de Pulacayo, a Llallagua (zona minera del departament de Potosí): «Quan encara era una adolescent, el rigor del treball miner va posar fi a la vida del seu pare; aleshores va haver de cuidar de les seves cinc germanes menors, ja que la seva mare estava molt malalta»., En realitat, però, la seva mare havia mort anys abans, quan va tenir la seva cinquena filla. En una entrevista publicada al suplement Las 12 del diari argentí Página/12, Barrios explica que va néixer a la mina Segle XX.

## Referències

* ↑ «Domitila Chungara» (en castellà). La-Razón.com. Arxivat de l'original el 17/3/2012. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Bystrowicz, Malena. ««Habla Domitila»» (en castellà). Página12.ar, 23-03-2012. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ La Opinión de Bolivia (castellà)
* ↑ Bolivia Mourns Mining Leader's Death
* 1 2 3 «La democracia en Bolivia tiene nombre de mujer, el de Domitila Chungara» (en castellà). Mundo. SputnikNews, 02-09-2020. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Cantata para Domitila Chúngara Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Domitila, A Womam of the Mines

## Bibliografia

* Acebey, David. Aquí també Domitila! La dona que va revolucionar Bolívia. 1a edició. Tigre de Paper edicions, 2014, p. 270 (Les set vides). ISBN 978-84-941664-8-8 [Consulta: 4 abril 2015].

## Vegeu també

* Haute couture 04 transport

## Enllaços externs

* Montoya, Víctor: MargenCero.orgh - Article «Domitila, una mujer de las minas» (castellà)
# Divertido siglo

Divertido siglo va ser un programa musical de televisió, emès per TVE en la temporada 1973-1973, amb la realització de Fernando García de la Vega. Va ser el primer programa de TVE que es va enregistrar en vídeo en color provant el sistema alemany PAL.

## Format

Sota el fil conductor del presentador, Alfonso del Real, el programa feia un repàs, en to humorístic, del que va ser l'actualitat musical a Espanya durant el primer quart de segle xx, amb els seus gèneres més representatius: la Zarzuela i el cuplé. Comptava per a això amb l'actuació d'un grup d'actors que representaven escenes del que podria haver estat la quotidianitat en un dia qualsevol entre el 1900 i el 1925, període que cobreix l'espai. Cada setmana es dedicava el programa a un any diferent. Es va gravar als estudis Moro a l'Avinguda Amèrica de Madrid.

## Repartiment

* Serafín García Vázquez... Don Teodor
* Mimí Muñoz... Flora
* Josefina Calatayud... Donya Virtuts
* Alfonso Gallardo... Javier
* Clara Benayas ... Violeta
* Manolo Codeso... Domínguez
* Fernanda Hurtado... Clara
* Teresa Hurtado... Bella

## Referències

* ↑ «El entretenimiento en la televisión española, Página 84». Enrique Guerrero, 2010.

## Enllaços externs

* Fitxa a IMDb
* Història de TVE. Arxivat 2007-08-03 a Wayback Machine. Diari ja, 1986. Arxivat 2007-08-03 a Wayback Machine. Pàgina 187. Arxivat 2007-08-03 a Wayback Machine. Pàgina 207Arxivat 2007-08-03 a Wayback Machine. .
* La Vanguardia, 14 d'abril del 1973