OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Picot de pit clapejat

El picot de pit clapejat o picot de pit motejat (Dendropicos poecilolaemus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita sabanes i conreus d'Àfrica central, al centre i sud de Camerun, República Centreafricana, sud del Txad, el Sudan del Sud, nord-est de la República Democràtica del Congo, Uganda, Ruanda i oest de Kenya.

## Referències

* ↑ «Picot de pit clapejat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 13/06/2013 (català)
# Mikhàilovka (Atkarsk)

Mikhàilovka - Михайловка (rus) - és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 7 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Popoluca de la Sierra

El popoluca de la Sierra o Popoluca de Soteapan és una llengua zoque, una llengua de la família de les llengües mixezoque. És parlat per 28.194 (INALI 2008, basat en INEGI 2000, 2005) indígenes popoluques al voltant de la vila de Soteapan a la Sierra de Los Tuxtlas al sud de l'estat de Veracruz, Mèxic. Els parlants anomenen llur llengua Nundajɨɨyi que vol dir "parla veritable", i a ells mateixos Nundajɨypappɨc.

## Distribució

El Popoluca de la Sierra és parlat a les municipalitats següents als turons meridionals de Sierra de los Tuxtlas (de Jong Boudreault 2009).
* Soteapan
* Tatahuicapan
* Hueyapan de Ocampo
* Benito Juárez
La llengua també és parlada a les viles de San Pedro Soteapan, La Piedra Labrada, i Santa Rosa Cintepec. També es parla nàhuatl istmeny als voltants de Mecayapan, Tatahuicapan de Juárez, i Pajapan, i ha influenciat força el popoluca de la Sierra.

## Fonologia

| | | Bilabial | Bilabial | Alveolar | Alveolar | Alveolo-Palatal | Alveolo-Palatal | Palatal | Palatal | Velar | Velar | Glotal | Glotal |
| Oclusives | Oclusives | b, p | b, p | d, t | d, t | ɟ, c | ɟ, c | ts | ts | ɡ, k | ɡ, k | ʔ | ʔ |
| Fricatives | Fricatives | | | s | s | ʃ | ʃ | | | | | h | h |
| Nasals | Nasals | m | m | n | n | ɲ | ɲ | | | ŋ | ŋ | | |
| Aproximants | Aproximants | w | w | | | j | j | | | | | | |

## Gramàtica

El popoluca de la Sierra és una llengua ergativa, aglutinant i polisintètica (de Jong Boudreault 2009).

## Referències

* ↑ INEGI, 2005, pàgina 41.

## Bibliografia

* de Jong Boudreault, Lynda J. 2009. A Grammar of Sierra Popoluca (Soteapanec, a Mixe-Zoquean Language). Ph.D. dissertation: The University of Texas at Austin.
* Gutiérrez-Morales, Salomé. 2008. Borrowing and Grammaticalization in Sierra Popoluca: The Influence of Nahuatl and Spanish. Ph.D. dissertation: University of California, Santa Barbara
# Montautour

Montautour (en bretó Menezaoter) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 255 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 222 | 255 | 226 | 240 | 242 | 240 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Paul Garrault | |
# Mia Sarah

Mia Sarah és una pel·lícula espanyola del director Gustavo Ron estrenada en desembre de 2006. Ha estat doblada al català.

## Argument

Samuel (Manuel Lozano), és un adolescent de 13 anys que pateix agorafòbia d'ençà que els seus pares van morir a un accident de tràfic. S'encarrega d'ell Marina (Verónica Sánchez) la seua germana, que viu aturada pels deutes i la malaltia del seu germà. Samuel es desfà de tots els seus professors particulars, a la vegada que psicòlegs amb l'ajuda del seu iaio Paul (Fernando Fernán Gómez), cosa que porta mal de caps a Marina. Per casualitat, o més aviat per accident, Marina coneix a Gabriel (Daniel Guzmán), un psicòleg tímid que té problemes per relacionar-se amb la resta de la gent, però que no obstant té plans de treball molt originals i efectius. Encara que Samuel intenta desfer-se d'ell com de la resta de professors, amb Gabriel ho tindrà difícil.

## Repartiment

* Daniel Guzmán (Gabriel)
* Manuel Lozano (Samuel)
* Fernando Fernán Gómez (Paul)
* Verónica Sánchez (Marina)
* Phyllida Law (Sarah)
* Diana Palazón (Gabriela)
* Manuel Millán Vázquez (Mateo)
* Víctor Mosqueira (Manolo)
* María Blanco-Fafián (Ana)
* Evaristo Calvo
* Marta Solaz (Sra. Almanfort)

## Premis i nominacions
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu | Verónica Sánchez | Nominada |
| Millor actor secundari | Fernando Fernán Gómez | Guanyador |
| Millor música | César Benito | Nominat |
| Premi revelació | Gustavo Ron | Nominat |

## Referències

* ↑ Mia Sarah, al web de l'AVG
* ↑ «Mia Sarah». Ésadir.cat. [Consulta: 21 juny 2022].
* ↑ Mia Sarah, Fotogramas
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2006». CEC. Arxivat de l'original el 2021-02-26. [Consulta: 14 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Mia Sarah a Goitaquèfanara.cat
# Miach

En la mitologia irlandesa, Miach (pronunciació irlandesa:) era fill de Dian Cecht dels Tuatha Dé Danann. Va substituir el braç de plata que el seu pare va fer per a Nuada per un braç de carn i ossos; Dian Cecht el va matar per gelosia per poder-ho fer quan ell mateix no podia. Dian Cecht el va matar tallant quatre vegades el cap d'en Miach amb la seva espasa. El primer cop només va tallar la pell d'en Miach i Miach la va curar. El segon cop va trencar el crani d'en Miach, però en Miach també el va curar. El tercer tall va tocar el cervell d'en Miach, però Miach fins i tot es va poder curar. El quart atac de Dian Cecht va tallar el cervell del seu fill per la meitat i finalment va matar Miach. Això va donar com a resultat 365 herbes que van créixer de la seva tomba, que la seva germana Airmed va organitzar, però que el seu pare va escampar. En qualsevol cas, però, més tard es veu a Miach a la història continuant curant els Tuatha Dé pel costat del seu pare i la seva germana, així que aparentment no hi havia ressentiments.
A El destí dels fills de Tuireann Miach fa una aparició amb el seu germà Oirmiach al començament de la història. A la història, substitueixen l'ull desaparegut del porter de Nuada per l'ull d'un gat. Aleshores treuen un diable del braç ennegrit de Nuada i el maten. Finalment, troben un braç de reemplaçament per a Nuada, i Oirmiach li col·loca mentre en Miach recupera herbes per completar la curació.

## Etimologia

Miach es tradueix sovint com "bushel" (unitat de mesura que equival a 8 galons (uns 36 litres)), però té el significat d'una quantitat acordada de gra; Els textos de la llei irlandesa també utilitzen miach en referència a una quantitat de gra maltat, i a Munster hi ha referència a un fleith en méich o "Festa de Miach".

## Importància

Els néts dels Dagda, Miach i el seu germà Oirmiach es planteja la hipòtesi que són els vestigis dels Bessons Divins Celtes. Els noms al·literatius són un segell distintiu de l'agermanament, indicant que els dos germans eren d'origen bessons. Són els metges dels Tuatha De Danann i en arribar a la cort de Nuadu són descrits com "guapos, joves i de bona estatura"; la bellesa és una de les signatures dels déus bessons de la tercera funció. Quan Miach (o en els relats alternatius tant Miach com Oirmiach) és assassinat pel seu pare Dian Cecht, de la seva tomba creixen 365 herbes, el mateix nombre de dies en un any solar, que pot significar la totalitat. Finalment, la curació de Miach del braç de Nuadu dura tres vegades nou dies o 27 dies en total, el mateix que un mes lunar.

## Referències

* ↑ Oide Cloinne Tuireann. Dublin: M. H. Gill and Son, 1901, p. 67.
* ↑ «The Story of Airmed from Cath Maige Tuired». [Consulta: 12 març 2019].
* 1 2 Gricourt, Daniel Nouvelle mythologie comparée, 4, 2018 [Consulta: 22 agost 2020].

## Enllaços externs

* La història de Miach i la seva germana (La història de Miach, Airmed i Dian Cecht)
# Micropanchax

Micropanchax és un gènere de peixos de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Micropanchax bracheti (Berkenkamp, 1983)
* Micropanchax ehrichi (Berkenkamp & Etzel, 1994)
* Micropanchax keilhacki (Ahl, 1928)
* Micropanchax kingii (Boulenger, 1913)
* Micropanchax loati (Boulenger, 1901)
* Micropanchax macrophthalmus (Meinken, 1932)
* Micropanchax pfaffi (Daget, 1954)
* Micropanchax rudolfianus (Worthington, 1932)
* Micropanchax scheeli (Roman, 1970)

## Referències

* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Milà-Sanremo 1927

La Milà-Sanremo 1927 fou la 20a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 3 d'abril de 1927, sent el vencedor final l'italià Pietro Chesi.
111 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 71 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Pietro Chesi | - | 9h 43' 00" |
| 2 | Alfredo Binda | Legnano-Pirelli | + 9' 00" |
| 3 | Domenico Piemontesi | Bianchi | m. t. |
| 4 | Arturo Bresciani | Bianchi | + 12' 00" |
| 5 | Heiri Suter | Olympique | m. t. |
| 6 | Antonio Negrini | Wolsit-Pirelli | m. t. |
| 7 | Giuseppe Pancera | Berettini | m. t. |
| 8 | Federico Gay | Mifa | m. t. |
| 9 | Giovanni Brunero | Legnano-Pirelli | m. t. |
| 10 | Aristide Cavallini | - | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Milton Glaser

Milton Glaser (Bronx, Nova York, 26 de juny de 1929 - Manhattan, Nova York, 26 de juny de 2020) va ser un prolífic il·lustrador i dissenyador estatunidenc.
Glaser va estudiar a la Cooper Union entre 1948 i 1951 i a través d'una beca Fulbright, també a l'Acadèmia de Belles Arts de Bolonya, a Itàlia, on va coincidir amb el pintor Giorgio Morandi. Va fundar amb Seymour Chwast el Push Pin Studio per a, el 1974, crear la seva pròpia companyia, iniciant així una línia revolucionària de creació que el va consolidar internacionalment, sent el responsable de cartells, caràtules, logotips, i portades que han passat a formar part del nostre imaginari col·lectiu.
Cofundador del ‘New York Magazine’, passà a la història pel seu audaç logotip "I Love NY", un dels emblemes de la metròpolis nord-americana de Nova York, concebut com a part d'una campanya publicitària que va començar el 1977 per impulsar la imatge de l'estat quan la delinqüència i els problemes pressupostaris dominaven els titulars. Glaser va fer el disseny de franc. A més, Glaser va ser molt prolífic, sobretot amb pòsters i disseny editorial. Seu és el pòster amb el perfil de Bob Dylan i els cabells convertits en un arc psicodèlic, de 1966. Dedicat al disseny editorial i a la identitat corporativa, en el primer camp va treballar per a publicacions com ‘Paris Match’, ‘L'Express’, ‘Esquire’ o ‘The Village Voice’ i ‘La Vanguardia’ (1987-1989) per fer un canvi en aquesta publicació coincidint amb el seu pas al color.
La seva obra ha estat exposada al Museu d'Art Modern de Nova York (MoMA) i al Centre Pompidou de París, i també a la Sala Vinçon de Barcelona. Precisament a Barcelona, també ha realitzat les etiquetes commemoratives dels vins i caves del restaurant 7 Portes amb motiu del 175è aniversari d'existència, basant-se en la cultura mitològica egípcia i greco-romana, els primitius italians i la comèdia de l'art. Amb referències al món animal, i al·lusions al minotaure, l'unicorn o el faune, Milton Glaser s'ha preocupat també de dotar les peces d'un ornament floral típic del modernisme català. Glaser és també el responsable de l'actual imatge de La Vanguardia, amb un disseny realitzat el 1989.
El 2009 va rebre la Medalla Nacional de les Arts, el premi artístic més important que concedeix el Govern federal dels Estats Units.
Glaser va morir el mateix dia del seu aniversari a Manhattan, a conseqüència d'un ictus que es va sumar al greu estat dels seus ronyons.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mor Milton Glaser, el dissenyador del logo de Nova York». El Periódico, 27-06-2020 [Consulta: 27 juny 2020].
* ↑ Grimes, William «Milton Glaser, Master Designer of ‘I ♥ NY’ Logo, Is Dead at 91». The New York Times, 26-06-2020 [Consulta: 27 juny 2020].
* 1 2 Lladó, Albert «Milton Glaser diseña las botellas del restaurante 7 Portes en su 175 aniversario. El creador del logotipo de "I love NY", y de la actual imagen de La Vanguardia, expondrá sus ilustraciones en la sala Vinçon». La Vanguardia, 17-10-2011 [Consulta: 27 juny 2020].
* ↑ Zabalbeascoa, Anatxu «Milton Glaser y el arte que enseña a prestar atención». El País, 17-01-2017 [Consulta: 27 juny 2020].
# Miranda do Corvo

* Per a altres significats, vegeu «Corvo (desambiguació)».
Miranda do Corvo és un municipi portuguès, situat al districte de Coïmbra, a la regió del Centre i a la subregió de Pinhal Interior Norte. L'any 2006 tenia 13.622 habitants. Limita al nord-est amb Vila Nova de Poiares, a l'est amb Lousã, al sud-est amb Figueiró dos Vinhos, al sud-est amb Penela, a l'oest amb Condeixa-a-Nova i al nord-oest amb Coïmbra.

## Història

Va rebre la carta foral d'Afonso Henriques el 19 de novembre de 1136.

## Població

Població del concelho de Miranda do Corvo (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 6412 | 5891 | 12751 | 12608 | 12810 | 12231 | 11674 | 13069 | 13400 |

## Freguesies

* Lamas
* Miranda do Corvo (freguesia)
* Rio Vide
* Semide (amb Senhor da Serra)
* Vila Nova
# Mormia albicornis

Mormia albicornis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la Gran Bretanya, Bèlgica, els Països Baixos i Àustria.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 6 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Belgian Species List 2012 (francès)
* ↑ Catàleg d'espècies dels Països Baixos (neerlandès)
* ↑ Muséum National d'Histoire Naturelle, 2003-2012 (francès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Priolepis ascensionis

Priolepis ascensionis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Santa Helena.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Priolepis boreus

Priolepis boreus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i Corea.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Prosxenkoïta-(Y)

La prosxenkoïta-(Y) o proshchenkoïta-(Y) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la vicanita. Va ser descrita per primera vega l'any 1966 com un fluorosilicat amb contingut de terres rares (REE, de l'anglès Rare Earth Element) sense nom; no va ser fins al 2008 que va ser acceptada com a espècie mineral. Rep el seu nom en honor de Ievgueni Grigórievitx Prosxenko (en rus: Евгений Григорьевич Прощенко, 1929-1996), mineralogista rus, que va trobar el mineral per primera vegada al massís Tommotskii, riu Tommot, Sakhà, Districte Federal de l'Extrem Orient, a Rússia, l'únic lloc on ha estat trobat aquest mineral.

## Característiques

La prosxenkoïta-(Y) és un nesosilicat de fórmula química (Y,REE,Ca,Na,Mn)$_{15}$Fe$^{2+}$Ca(P,Si)Si₆B₃(O,F)$_{48}$. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. Està classificada com lleugerament radioactiva pel seu contingut en metalls de terres rares de fins al 40% i de tori de fins al 0,9% i té una activitat específica d'aproximadament 387 Bq/g.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la prosxenkoïta-(Y) pertany a «09.AJ: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), amb triangles de BO₃ i/o B[4], tetraèdres de Be[4], compartint vèrtex amb SiO₄» juntament amb els següents minerals: grandidierita, ominelita, dumortierita, holtita, magnesiodumortierita, garrelsita, bakerita, datolita, gadolinita-(Ce), gadolinita-(Y), hingganita-(Ce), hingganita-(Y), hingganita-(Yb), homilita, melanocerita-(Ce), minasgeraisita-(Y), calcibeborosilita-(Y), stillwellita-(Ce), cappelenita-(Y), okanoganita-(Y), vicanita-(Ce), hundholmenita-(Y) i jadarita.

## Formació

La prosxenkoïta-(Y) s'ha observat en pegmatites i també al voltant de esquistos i gneis. En la majoria de casos forma acumulacions irregulars, filons prims o petites disseminacions. Els filons prims del mineral tallen el gneis amb contactes diferents, i la descripció del mineral es basa en mostres seleccionades d'aquests filons. Segons Prosxenko et al. (1966), les condicions geològiques en què es troba el mineral i el caràcter de les seves associacions minerals confirmen la seva naturalesa pneumatolítica-hidrotermal.
Els minerals amb els quals s'ha trobat associada inclouen: chevkinita, fergusonita, gadolinita, britholita, amfíbol, fluorita, pirita i molibdenita.

## Referències

* 1 2 «Prosxenkoïta-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Prosxenkoïta-(Y)» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 22 octubre 2016].
* 1 2 G. RAADE, J. D. GRICE, M. ERAMBERT, P. KRISTIANSSON, T. WITZKE «Proshchenkoite-(Y) from Russia ^ a new mineral species in the vicanite group: descriptive data and crystal structure» (en anglès). Mineralogical Magazine, 72, 5, 2008, pàg. 1071-1082. DOI: 10.1180/minmag.2008.072.5.1071 [Consulta: 22 octubre 2016].
# Mormia andrenipes

Mormia andrenipes és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la Gran Bretanya, Alemanya (Baviera), Àustria i Eslovènia.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sber. Ges. Naturforsch. Freunde Berlin, 1935, 248. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2014-05-25. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ List of UK Diptera Arxivat 2012-08-08 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Society for the study of flies (Diptera) (anglès)
* ↑ An Update of the 1998 Checklist of Diptera of the British Isles (actualitzat el 7 de març del 2012) Arxivat 2015-03-17 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Rote Liste gefährdeter Schmetterlingsmücken (Diptera: Psychodidae) Bayerns Arxivat 2011-09-15 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Espíndola, A., Buerki, S., Jacquier, A., Ježek, J. i Álvarez, N., 2012. Phylogenetic relationships in the subfamily Psychodinae (Diptera, Psychodidae). Zoologica Scripta. «Enllaç».

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Q-bank Arthropods (anglès)