OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# President del Turkmenistan

El President del Turkmenistan és el cap d'estat de la República del Turkmenistan. El president també és el cap del Govern i comandant de les Forces Armades. La Constitució n'estipula l'elecció cada cinc anys per sufragi universal directe però, des de la dissolució de la Unió Soviètica, la realitat no s'ha ajustat gaire a la previsió institucional. El Secretari General del Partit Comunista de l'antiga República Socialista Soviètica del Turkmenistan, Saparmurat Niàzov, va reconvertir el partit en Partit Democràtic del Turkmenistan i es va proclamar president de la nova república independent. El règim va anar derivant cap a un sistema absolutista i vitalici, ratllant la idolatria. A la seva mort el va succeir el que havia estat nomenat hereu seu.

## Llista de presidents

| Núm. | Nom | Inici | Fi | Partit | Observacions |
| 1. | Saparmurat Niàzov "Türkmenbaşy" | 27 d'octubre de 1991 | 21 de desembre de 2006 | Democràtic | Mort estant en actiu. |
| 2. | Gurbanguly Berdimuhamedow | 21 de desembre de 2006 | en actiu | Democràtic | |

## Enllaços externs

* (rus) (anglès) Lloc web d'informació del Govern de la República Arxivat 2012-08-22 a Wayback Machine.
# Masia Graupera

Can Cornell o Masia Graupera és una masia al terme de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada en un petit puig, al costat del camí vell de Sant Vicenç, des d'on es veu tota la vall que forma la riera de Can Cabot de Munt i tot el centre del poble.

## Arquitectura

La masia presenta una planta rectangular amb dues alçades. A la façana principal hi ha un portal en arc de mig punt; totes les finestres són de pedra amb decoració. Actualment està en part transformada en restaurant. Té una entrada gran i espaiosa. Consta de planta baixa i dos pisos; el segon pis abans eren les golfes, però ara és un habitatge. Aquesta masia havia estat fortificada i quan es va convertir en restaurant- per engrandir l'aparcament- es va enderrocar part del llenç de muralla i el portal de mig punt, tot de pedra picada. La coberta és a dues aigües: aquestes van a parar a la façana principal.

## Història

Masia del segle XVII: la data de construcció la trobem a la llinda de la finestra del damunt del portal de mig punt, 1662. En els llibres de la parròquia es troben els Cornell en el segle xvi, tot i que la casa pairal no es construí fins al segle següent. A mitjans del segle xix, la família Cornell va anar a menys i la casa i les terres van ser subhastades i adjudicades al pagès Josep Graupera i Casals.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Cornell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# La volta al món en vuitanta dies (desambiguació)

«La volta al món en vuitanta dies» té aquests significats:
* Literatura: La volta al món en vuitanta dies, novel·la de Jules Verne de 1872
* Teatre: Around the World (La volta al món en vuitanta dies), musical d'Orson Welles i Cole Porter de 1946
* Cinema:
** La volta al món en vuitanta dies (pel·lícula), pel·lícula dirigida per Michael Anderson el 1956
** La volta al món en 80 dies (pel·lícula), pel·lícula dirigida per Frank Coraci el 2004
* Televisió: La volta al món de Willy Fog, sèrie de televisió d'animació de 1983
# Ratpenat cuallarg de Peterson

El ratpenat cuallarg de Peterson (Mops petersoni) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba al Camerun i Ghana.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Montegrosso

Montegrosso (en cors Montegrossu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 354 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 312 | 337 | 223 | 319 | 333 | 354 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Joseph Emmanuelli | | |

## Galeria

* Vila de Montemaggiore
* Viles de Lunghignano, Cassano i Zilia
* Vila de Lunghignano
* Vila de Cassano
* Església Saint-Augustin
* Església San Vitu
* Església San Raineru
* Montemaggiore - Les paras
# Mantophryne infulata

Mantophryne infulata és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S. & Zweifel, R. 2004. Mantophryne infulata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Punaluu

Punaluu és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 881 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Punaluu tenia 881 habitants, 305 habitatges, i 196 famílies La densitat de població era de 427,03 habitants per km².
Dels 305 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,0% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 25,0% de 45 a 64 i un 16,0% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38,4 anys. Per cada 100 dones hi havia 94,48 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,44 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.143 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.188 $ mentre que les dones 21.719 $. La renda per capita de la població era de 19.067 $. Aproximadament el 15,8% de les famílies i el 19,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Punaluu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Punaluu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Masia Llorenç

Masia Llorenç és una masia de Florejacs, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de grans dimensions, amb edificis annexos. A la façana sud, a la planta baixa a l'esquerra, hi ha un petit edifici adjunt a la façana, a la dreta hi ha una entrada amb llinda de formigó i porta de fusta. A la planta següent, a l'esquerra, hi ha un balcó amb barana de ferro, al qual s'accedeix per dues portes balconeres. A la seva esquerra hi ha una fossa sèptica que sobresurt de la façana. A la dreta de la façana hi ha una finestra. A la façana oest hi ha una entrada amb llinda de formigó i porta metàl·lica. Al pis superior hi ha quatre finestres de diferent mida. A la part esquerra de la façana hi ha un gran contrafort. La façana nord està coberta per altres edificis. A la façana est hi ha tres finestres a la darrera planta. La coberta és de dos vessants (est-oest), acabada amb teules.
Adjunt a la façana nord de l'edifici principal, hi ha diferents mòduls, on només hi ha una obertura a la façana nord, on hi ha una entrada amb porta de fusta de doble batent.
A deu metres de la façana nord de la casa, hi ha un altre edifici, de dues plantes i quatre façanes. A la façana est hi ha una entrada amb llinda de pedra i gran porta metàl·lica, que dona a la segona planta. A la façana sud hi ha tres obertures que donen a la segona planta. A la façana nord no hi ha obertures. A la façana oest hi ha una entrada que dona a la planta baixa. La coberta és de dos vessants (Nord-Sud), acabada amb teules. A la dreta d'aquest edifici, hi ha una entrada amb una era, on hi ha dos petits edificis.
Adjunt a la façana est, hi ha un edifici de construcció més recent.
A uns metres més enllà hi ha la capella de Sant Sebastià. Petita ermita d'una sola nau, que actualment ha canviat la seva aparença original, convertint-se en un cobert per guardar maquinària. La façana sud ja no hi és. La façana nord encara es conserva. A la façana oest hi ha les restes d'una obertura i el campanar d'espadanya. A la façana est no hi ha cap obertura. La coberta és d'uralita. Cal comentar que les parts superiors de les façanes s'han perdut.
S'hi arriba per un camí que deixa Florejacs, i en l'encreuament de camins que es troba només sortir, s'agafa el camí de la dreta, més endavant es torna a tirar a la dreta i ja s'hi arriba.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Masia Llorenç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# La voz de su amo

La voz de su amo és una pel·lícula espanyola del gènere policíac del 2001 dirigida per Emilio Martínez Lázaro. Tot i que el propi director la considera "la pel·lícula completa que ha fet" ha estat una de les que menys ha recaptat en taquilla.

## Sinopsi

El 1980 Charli, un noi de trenta anys que viu a Bilbao en un entorn marcat per la corrupció i les accions d'ETA, havia estat una promesa del futbol però una lesió el va deixar fora i ara té ànima de perdedor, solitari i trist i amb un sentit de la fidelitat un xic ingenu. Treballa com a xofer i guardaespatlles d'Oliveira, un atractiu empresari sense escrúpols d'origen portuguès i amic íntim del subcomissari Sacristán; també té una amant ionqui, Katy. Un dia Oliveira encarrega a Charli que protegeixi la seva filla Marta, adolescent capritxosa que ha estat amenaçada de mort pels enemics d'Oliveira. La trama s'enreda en enamorar-se de Marta.

## Repartiment

* Eduard Fernández - Charli
* Joaquim de Almeida - Oliveira
* Imanol Arias - Sacristán
* Silvia Abascal - Marta
* Ana Otero - Katy
* Joseba Apaolaza - Sainz
* Pepo Oliva - Sierra

## Premis

Mentre que Eduard Fernández fou guardonat per aquest paper (i alguns altres) a la 46a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia, Imanol Arias ho fou als Premis Turia de 2002.

## Referències

* ↑ El director Martínez Lázaro explora el género policíaco en «La voz de su amo», La voz de Galicia, 11 d'abril de 2001
* ↑ Emilio Martínez-Lázaro, hombre de éxito, El País, 28 de febrer de 2016
* ↑ La voz de su amo a Fotogramas
* ↑ XI Premis Turia

## Enllaços externs

* La voz de su amo a Historia de nuestro cine, rtve.es
# Karl Schwarzschild

Karl Schwarzschild (Frankfurt del Main, 9 d'octubre de 1873 - Potsdam, 11 de maig de 1916) va ser un físic alemany. És també el pare de l'astrofísic Martin Schwarzschild. Va néixer a Frankfurt am Main, amb ascendència jueva. Va estudiar a Estrasburg i Múnic, obtenint un doctorat el 1896.
És conegut principalment per aportar la primera solució exacta a les equacions de camp d'Einstein de la relativitat general, pel cas limitat d'una massa esfèrica que no està en rotació (el 1915, el mateix any que Einstein va introduir la relativitat general). La solució de Schwarzschild, que utilitza les coordenades de Schwarzschild i la mètrica de Schwarzschild, dirigeix al ben conegut radi de Schwarzschild.
Schwarzschild va acomplir-ho mentre estava en servei a l'exèrcit alemany durant la Primera Guerra Mundial. Va morir l'any següent d'una malaltia que va desenvolupar mentre es trobava al front rus.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Karl Schwarzschild» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Dieke, Sally H. «Schwarzschild, Karl». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 18 setembre 2019]. (anglès)
# Ratpenat cuallarg de Spurrell

El ratpenat cuallarg de Spurrell (Mops spurrelli) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids que es troba al Camerun, República Centreafricana, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, Ghana, Libèria, Sierra Leone i Togo.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Liceu de nois de Luxemburg

El Liceu de nois de Luxemburg (francès: Lycée de garçons de Luxemburg) és una escola secundària a la ciutat de Luxemburg. Es troba al barri de Limpertsberg, al nord-oest de la ciutat i és considerat actualment com una institució secundària superior a Luxemburg.
L'escola va ser fundada el 1892, sota el nom d'École Industrielle et commerciale, com a annex a l'Ateneu de Luxemburg, l'escola més antiga de Luxemburg. El 1908, l'escola es va traslladar al seu actual emplaçament a Limpertsberg, quan una nou edifici va ser construït allà per 560.000 francs. L'escola va ser rebatejada amb el seu títol actual, el 28 d'abril de 1945.

## Referències

* ↑ «Mémorial A, 1892, no. 17» (en francès/alemany). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 agost 2015].
* ↑ «Mémorial A, 1904, no. 32» (en francès/alemany). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 agost 2015].
* ↑ «Mémorial A, 1945, No. 22» (en francès). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 agost 2015].

## Enllaços externs

* Liceu de nois de Luxemburg - Lloc web oficial
# Montegrosso d'Asti

Montegrosso d'Asti, (Mungròss en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Agliano Terme, Castelnuovo Calcea, Costigliole d'Asti, Isola d'Asti, Mombercelli, Montaldo Scarampi, Rocca d'Arazzo i Vigliano d'Asti.
Pertanyen al municipi les frazioni de Basolo, Biolla, Boscogrande, Bricco Monti, Gallareto, Gorra, Messadio, Moroni, Palazzo, Santo Stefano, Tana, Valenzano, Vallumida i Giaccone.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
* Sant Esteve di Montegrosso
# Mantophryne louisiadensis

Mantophryne louisiadensis és una espècie de granota de la família dels microhílids. Només es coneix que habiti a l'illa Rossel, a l'est de Papua Nova Guinea (relativament a prop de les Illes Salomó), on apareix des del nivell del mar fins als 700 metres d'altitud. Les cites de l'illa Tagula pertanyen a una altra espècie.
Viu a la selva de les terres baixes i a la selva nebulosa i presumiblement es reprodueix per desenvolupament directe.

## Referències

* 1 2 3 «Mantophryne louisiadensis» (en anglès). IUCN Red List. Stephen Richards, Richard Zweifel, Fred Kraus. 2004. [Consulta: 5 setembre 2014].
# La Ròca dels Arcs

La Ròca dels Arcs (en francès Laroque-des-Arcs) és un antic municipi francès, situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi tenia la Ròca dels Arcs com a capital administrativa, i també comptava amb l'agregat de Senta Margarida.
El 2017 es va fusionar amb els municipis veïns de Corts i Valrofièr per a formar el municipi de la Ròca, Valrofièr e Corts.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 321 | 344 | 377 | 379 | 375 | 471 | 464 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Serge Nouailles | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 19 octubre 2010].
# Karl Schmitt-Walter

Karl Schmitt-Walter (Germersheim, 23 de desembre de 1900 - Kreuth, 14 de gener de 1985) va ser un destacat cantant d'òpera alemany, particularment associat amb Mozart i els rols més lírics de baríton de Wagner.
Schmitt-Walter va néixer a Germersheim. Va estudiar al Conservatori de Nuremberg amb Gustav Landauer i va debutar allà el 1921. Posteriorment va aparèixer a teatres d'òpera provincials d'Oberhausen, Saarbrücken, Dortmund i Wiesbaden, construint una reputació d'excel·lència vocal a mesura que avançava. Schmitt-Walter va fer el seu debut clau a l'Òpera Estatal de Berlín el 1935, com el comte Luna a Il trovatore, cosa que va conduir a una llarga associació amb aquest important teatre, on cantaria un ampli repertori de parts líriques per a la veu de baríton. També va actuar sovint a l'Òpera Estatal d'Hamburg, a l'Òpera Estatal de Viena, al Festival de Salzburg, al Festival de Bayreuth i, a partir de 1950, a l'Òpera Estatal de Múnic.
Fora del centre operístic austro-alemany, va fer aparicions a l'Òpera de París, al Royal Opera House, al Covent Garden, a Londres, al Liceu de Barcelona, a La Monnaie de Brussel·les i al Holland Festival, entre d'altres grans escenaris europeus.
Schmitt-Walter posseïa una veu relativament lleugera i d'alt baríton de gran bellesa i estava equipat amb una tècnica de cant excepcionalment bona. Va ser particularment admirat pels papers de Mozart i Wagner, sobretot Papageno, Wolfram von Eschenbach i Beckmesser, paper que cantava sovint a Bayreuth. Schmitt-Walter també va actuar en òperes de Verdi com Ernani, La traviata i Un ballo in maschera, principalment en traducció alemanya. Va tenir un èxit considerable en òperes lleugeres alemanyes de Lortzing i també en opereta. També va ser un excel·lent intèrpret de lieder. Des del 1962, va ensenyar a Múnic i Copenhaguen i va morir a Baviera a l'edat de 84 anys.

## Enregistraments seleccionats

* Els mestres cantaires de Nuremberg, Bayreuth 1960, dirigida per Hans Knappertsbusch.
* La flauta màgica, Salzburg, 1949, dirigida per Wilhelm Furtwängler.

## Filmografia seleccionada

* Whom the Gods Love (1942)

## Fonts

* https://web.operissimo.com/triboni/exec?method=com.operissimo.application.webApp.googleSearch&searchStr=&xsl=googleSearch
# Rasclet de jungla

El rasclet de jungla (Rallina eurizonoides) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita boscos i selva humida d'Àsia, des del nord del Pakistan, Índia i Sri Lanka, cap a l'est fins al sud de la Xina, Hainan, Taiwan i les illes Ryukyu, i cap al sud, a través de Myanmar, Tailàndia i el Vietnam, fins a Sumatra, Java, Sulawesi, Filipines i Palau.
# Montego Bay United FC

El Montego Bay United FC és un club de futbol jamaicà de la ciutat de Montego Bay.
Va ser fundat el 1972 com a Beacon, més tard Seba United. El 2011 esdevingué Montego Bay United.

## Futbolistes destacats

* Paul "Tegat" Davis
* Ian Goodison
* Stephen Malcolm †
* Alton Sterling
* Hector Wright

## Palmarès

* Lliga jamaicana de futbol:
** 1987,1997
* Copa jamaicana de futbol:
** 1992

## Referències

* ↑ Jamaica 1996/97 - RSSSF
* ↑ Western trio eye bright 2012 - Jamaica Gleaner
* ↑ Walker, Howard «Out with Seba, in with MoBay Utd». Jamaica Observer, 17-07-2011 [Consulta: 23 agost 2011]. Arxivat 20 August 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-08-20. [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ Reid, Paul «Farewell Seba, welcome MBUFC». Jamaica Observer, 18-08-2011 [Consulta: 23 agost 2011]. Arxivat 26 de setembre 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-09-26. [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ «Jamaica - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Jamaica - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Perfil a Golocaljamaica Arxivat 2007-12-27 a Wayback Machine.
# Mantorville

Mantorville és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.054 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mantorville tenia 1.054 habitants, 371 habitatges, i 286 famílies. La densitat de població era de 286,6 habitants per km².
Dels 371 habitatges en un 45,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,5% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,3% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 34,5% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.735 $ i la renda mediana per família de 62.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.167 $ mentre que les dones 29.464 $. La renda per capita de la població era de 20.853 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mantorville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mantorville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Protoferroantofil·lita

La protoferroantofil·lita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del nom arrel antofil·lita. Rep el seu nom per la relació amb els minerals del grup de l'antofil·lita i, en concret, per la seva relació amb la ferroantofil·lita.

## Característiques

La protoferroantofil·lita és un mineral de fórmula química ☐{Fe$^{2+}$₂}{Fe$^{2+}$₅}(Si₈O$_{22}$)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
El grup de antofil·lita està constituït per amfíbols ortoròmbics magnesico-ferrico-manganèsics. Tots els minerals d'aquest grup presenten uns noms conformats per la mateixa arrel i amb prefixos que depenen de la seva composició química i simetria. La protoferroantofil·lita presenta una simetria del grup espacial Pnmn i Fe$^{2+}$ com l'element dominant tant en les posicions B com C.

## Formació i jaciments

Només s'ha trobat al Japó i als EUA.

## Referències

* 1 2 3 «Proto-ferro-anthophyllite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
# Mariano García Zalba

Mariano García Zalba (Aoiz, Navarra, 26 de juliol de 1809 – Pamplona, 5 de febrer de 1869) va ser un organista i compositor navarrès.
Sent un nen, va formar part de la capella de música de la Catedral de Pamplona, a més d'estudiar composició amb Guelbenzu (pare). Anys més tard, va ser organista en la mateixa catedral. Va fundar una escola de música, que també dirigí, i on van estudiar músics destacats com Felipe Gorriti o Dámaso Zabalza, entre d'altres. Amb quaranta-sis anys va compondre les Vespres de Sant Fermí, que s'interpretaven tots els 6 de juliol a San Lorenzo després del popular «riau- riau», fins a 1950. Amb Joaquín Maya va fundar l'Orfeó de Pamplona el 1865.

## Obres

La seva obra està estesa per moltes catedrals d'Espanya, entre les quals destaquen:
* Misses
* 1 Miserere
* Salms
* 1 Magnificat
* 1 Lamentació
* Lecciones del Oficio de Difuntos

## Referències

* ↑ KSE. «Garcia y Zalba, Mariano» (en basc).
* ↑ Sagaseta Aríztegui, Aurelio. «García Zalba, Mariano». A: E. Casares. Diccionario de la Música Española e Hispanoamericanolloc= Madrid (en castellà). 5. Sociedad General de Autores y Editores, 1999, p. 502-503.
* ↑ «Obres de Mariano García Zalba». Inventari dels Fons Musicals de Catalunya. Universitat Autònoma de Barcelona.
# La Prénessaye

La Prénessaye (en bretó Perenezeg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 858 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 748 | 845 | 737 | 791 | 854 | 858 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Arlette Haguest | |
| 2008- | Daniel Thomas | |