OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatges al carrer de Pere Alagret, 2-12 (Vilafranca del Penedès)

Els edificis situats al Carrer Pere Alagret, 2-12 sçon una obra del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Són edificis entre mitgeres i d'una crugia. Consten de planta abaixa, entresòl i un o dos pisos. La coberta és de teula àrab o terrat. L'estructura és funcional d'acord amb l'activitat agrícola.
El valor d'aquestes cases és tipològic, tant en l'obra inicial com en les reformes posteriors. La seva particularització no té cap altre valor que el d'exemple. Aquesta tipologia és també usual en altres carrers de Vilafranca. Aquestes cases generalment es construïen en grups, adoptant variants dimensionals. Les cases de comparet van construir-se generalment en els eixamples del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer Pere Alagret, 2-12». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# Epithelantha potosina

Epithelantha potosina és una espècie fanerògama que pertany a la família de les cactàcies (Cactaceae). És originària de Nord-amèrica.

## Descripció

Epithelantha potosina és una bonica cactàcia, de cos globós, espines blanques, flors rosades a blanques i fruits de color vermell.

## Distribució i hàbitat

Epithelantha potosina es distribueix a l'estat mexicà de San Luis Potosí. En el seu hàbitat creix com a un subarbust suculent i creix principalment al desert o al bioma de matolls secs.

## Taxonomia

Epithelantha potosina va ser descrita per David A. Aquino García i Salvador Arias Montes i publicat a Systematic Botany 44(3): 612, a l'any 2019.

### Etimologia

Epithelantha: nom genèric que deriva del grec i significa "flors que surten de tubercles".
potosina: epítet geogràfic a a l'estat mexicà de San Luis Potosí.

### Sinonímia

* Epithelantha greggii subsp. potosina D.Donati & Zanov. in Piante Grasse 30: 186 (2010)

## Referències

* ↑ «Epithelantha potosina (D.Donati & Zanov.) D.Aquino & S.Arias» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World Online. [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha potosina» (en anglès). Tropicos. [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha potosina (D.Donati & Zanov.) D.Aquino & S.Arias - Synonyms» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World Online. [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha potosina (D.Donati & Zanov.) D.Aquino & S.Arias» (en anglès). WFO Plant List |Snapshots of the taxonomy. [Consulta: 4 maig 2024].

## Enllaços externs

* [https://www.pinterest.es/pin/623467142139982893/?amp_client_id=CLIENT_ID(_)&mweb_unauth_id=%7B%7Bdefault.session%7D%7D&amp_url=https%3A%2F%2Fwww.pinterest.es%2Famp%2Fpin%2F623467142139982893%2F imatge d<nowiki>'</wiki>Epithelantha potosina en el seu hàbitat
# Giorgia Lo Bue

Giorgia Lo Bue (Palerm, 20 de febrer de 1994) és una piragüista italiana. Durant el campionat mundial de rem de 2018 a Plòvdiv, Bulgària, es va convertir en campiona del món.

## Referències

* ↑ https://worldrowing.com/athlete/2cbe85ca-1381-445e-b345-373fb5ed6414
* ↑ https://www.repubblica.it/sport/vari/2018/09/14/news/canottaggio_mondiali_remano_nell_oro_i_due_senza_maschili_pesi_leggeri-206451973/
# Jaume Roig i Arbona

Jaume Roig i Arbona (Mallorca, 21 d'octubre de 1957) és un ex-pilot de trial mallorquí que destacà en competicions estatals a finals de la dècada del 1970 i començaments de la del 1980. El 1979 va guanyar el Trofeo Nacional Senior amb Bultaco i, des d'aleshores, ha seguit vinculat a l'esport del trial fins a l'actualitat, sobretot competint en proves per a motocicletes clàssiques. Des de fa anys participa a la Copa d'Espanya de Trial Clàssiques, sovint amb una antiga Fantic.

## Referències

* ↑ «World Dictionary» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 desembre 2012].
* ↑ Alguersuari, Jaume (director) «Trial. Trofeo Nacional Senior» (en castellà). El año SOLO MOTO'79. SOLO MOTO [Barcelona], 01-12-1979, p. 189.
* ↑ «RFME Campeonatos de España de Trial / Trial Indoor» (PDF) (en castellà). rfme.net. RFME, 24-11-2020. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2021. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «Campeonato Baleares Clásicas, Son Boronat» (en castellà). todotrial.com, 15-02-2018. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Trial Festes de Sant Antoni de Portmany» (en castellà). todotrial.com, 03-02-2013. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ Fernández, Fernando. «Unidos por una pasión: el trial» (en castellà). ultimahora.es. Última Hora, 19-12-2019. [Consulta: 17 març 2022].
# Euriàpsids

Els euriàpsids (Euryapsida) són un grup de sauròpsids que es distingeixen perquè tenen una sola obertura darrera l'òrbita ocular, la finestra temporal. Són diferents dels sinàpsids per la situació precisa d'aquesta obertura. Actualment es pensa que de fet els euriàpsids són diàpsids (amb dues finestres temporals i no una de sola) que han perdut la finestra inferior.

## Referències

* ↑ LAURIN, M. Temporal Fenestration and the Classification of Amniotes dins de Tree of life web project
# Luci Papiri

Luci Papiri (en llatí Lucius Papirius) va ser un orador romà nascut a Fregellae, en temps de Tiberi Semproni Grac, el pare dels dos tribuns, al segle ii aC. Formava part de la gens Papíria, una antiga família romana.
Va ser considerat un dels més eloqüents oradors del seu temps. Ciceró parla d'un discurs que Papiri va fer davant del senat en nom dels habitants de Fregellae i de les colònies llatines. Si aquest discurs es va fer quan Fregellae es va revoltar l'any 125 aC, Papiri hauria estat un home molt vell, ja que Tiberi Grac va ser cònsol per segona vegada l'any 163 aC. Però pot ser que el discurs faci referència a algun esdeveniment anterior que no es coneix.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 118.
# Farmsen-Berne

Farmsen-Berne (igual en baix alemany) és un barri del bezirk de Wandsbek a la ciutat estat d'Hamburg a Alemanya. És un barri doble, resultat de la unió el 1874 de dues caseries.
A la fi del 2017 tenia 34752 habitants sobre una superfície de 8,4 km². Té tres parades a la línia U1 del metro: Trabrennbahn, Farmsen i Berne. L'obra d'una quarta estació «Oldenfelde» a la frontera amb Rahlstedt va començar el febrer de 2018 i s'hauria d'estrenar el 2019.

## Història

Els primers esments de Farmsen Vermerschen i Baren es troben en un mateix diploma del 1296 del monestir d'Harvestehude. El primer significa «casa de Fridumar» (el nom Fridumar amb el sufix -sen de husen, casa), un nom típic d'assentaments de la colonització fràncica després de les guerres de Carlemany al segle ix. El riu Baren, avui Berner Au, va donar el seu nom al segon poble.
Des del segle xv els ciutadans d'Hamburg van començar a comprar terres a Farmsen fins que el 1589 van aconseguir els drets de tot el poble. El sol ric en fang va ser explotat pels terrissers d'Hamburg. A poc a poc es van crear bòbiles al mateix poble. Hi havia dos molins d'aigua al Berner Au, un courer i un polvorer. Berne era una masia única arrendada des del 1375 pel monestir de Sankt Georg. Per la reforma administrativa del 1830 (una mena de desamortització) va escaure a l'ajuntament d'Hamburg. La masia senyorial que va sofrir una darrera gran reforma en l'estil de l'època el 1880 és conegut com el Berner Schloss (castell de Berne). A l'inici del segle XX Berne tenia només vuitanta habitants i Farmsen uns cinc cents.
Des del 1917 a poc a poc es va urbanitzar. L'obertura del carrilet Walddörferbahn, una connexió directe amb el centre d'Hamburg va ser l'inici de la urbanització i un creixement ràpid de la població. Queda una barri residencial amb poc o gaire indústria.

## Llocs d'interès

* Berner Schloss (castell de Berne)
* Berner Schloss
* Escola Lienaustrasse Arquitecte Fritz Schumacher
* Beamtenhaus (casa de funcionaris)
* Biblioteca pública de Farmsen

## Referències

* ↑ Thies, Heinrich. «Hochdeutsch-plattdeutsche Liste von Stadtteilen in Hamburg» (en alemany, baix alemany). Fehrs-Gilde, 06-06-2008.
* 1 2 Tilgner, 2002, p. 344.
* ↑ «Regionaldaten für Farmsen-Berne» (en alemany). Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, 31-12-2015. [Consulta: octubre 2016]. (Servei d'estadística d'Hamburg i de Slesvig-Holstein)
* ↑ «U1 Oldenfelde: Spatenstich für die neue Haltestelle» (en alemany). Ajuntament d'Hamburg, 16-02-2018.
* ↑ Beckershaus, Horst. «Farmsen-Berne». A: Die Namen der Hamburger Stadtteile (Els noms dels barris d'Hamburg) (en alemany). Hamburg: Editorial Ernst Kabel, 1998, p. 40. ISBN 3-8225-0471-8.
* ↑ Tilgner, 2002, p. 346-347.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Farmsen-Berne

## Bibliografia

* Tilgner, Daniel. «Farmsen-Berne». A: Hamburg von Altona bis Zollenspieker: Das Haspa-Handbuch für alle Stadtteile der Hansestadt (en alemany). Hamburg: Hoffmann & Campe, 2002, p. 342-357. ISBN 3-455-11333-8. (Hamburg de l'A d'Altona cap al Z de Zollenspiecker: el manual de l'Haspa de tots els barris de la ciutat hanseàtica)
# Habitatges al carrer de Ramon Freixas, 10-16 (Vilafranca del Penedès)

Els edificis situats al Carrer Ramon Freixas, 10-16 són una obra del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Les cases estan situades a la zona d'eixample noucentista que conforma bona part del Poblenou.

## Descripció

Casetes entre mitgeres, de planta baixa i pis, amb coberta de teula àrab a dues aigües. Presenta una senzilla estructura compositiva a la façana, amb dues obertures (porta i finestra) a la planta baixa, i un balcó al primer pis. En algun cas hi ha modificacions.

## Referències

* 1 2 «Carrer Ramon Freixes, 10-16». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# Espuri Nauci Rútil (tribú consular 419 aC)

Espuri Nauci Rútil (llatí: Spurius Nautius Sp. f. Sp. n. Rutilus) va ser un magistrat romà del segle v aC.
Va ser tres vegades tribú amb potestat consular els anys 419 aC, 416 aC i 404 aC. Titus Livi diu que el 404 aC ho va ser per segona vegada però els Fasti l'assenyalen tres vegades. El mateix Livi ja havia parlat que abans del 404 aC Rútil ja havia exercit dos tribunats.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita IV,44,47,61
* Espuri Nauci Rutil ;
** Gai Nauci Rutil, fill de l'anterior, cònsol en el 475 i 458 aEC ;
** Espuri Nauci Rutil, germà de l'anterior, cònsol en el 488 aEC ;
*** Espuri Nauci Rutil, fill de l'anterior, tribú consular en el 424 aEC ;
**** Espuri Nauci Rutil, fill de l'anterior, tribú consular en el 419, 416 i 404 aEC i cònsol en 411 aEC ;
* Espuri Nauci Rutil, cònsol en el 316 aEC ;
* Gai Nauci Rutil, cònsol en el 287 aEC
# Gettysburg (Pennsilvània)

Gettysburg és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 7.490 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gettysburg tenia 7.490 habitants, 2.541 habitatges, i 1.229 famílies. La densitat de població era de 1.763,4 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 2.541 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 32,6% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 51,6% no eren unitats familiars. En el 42,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,2% tenia menys de 18 anys, un 36,2% entre 18 i 24, un 19,1% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.840 $ i la renda mediana per família de 40.489 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.341 $ mentre que les dones 21.111 $. La renda per capita de la població era de 14.157 $. Entorn del 13,2% de les famílies i el 19,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gettysburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gettysburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jasenica

Jasenica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1269.
# Eresos

Eresos (en grec Ερεσός, en llatí Eresus) és el nom d'una ciutat de Lesbos, situada a un turó mirant a la mar a no gaire distància del cap Sígrion (Sigrium). Avui és la capital del municipi de Eresos-Antissa que té població de 5.530 habitants.

## Història

La ciutat fou aliada de Mitilene i altres ciutats de l'illa en la revolta contra Atenes durant la guerra del Peloponès (428 aC), però ben aviat es va haver de rendir al comandant atenenc Pakes. Una altra revolta, el 412 aC, va acabar igualment en la submissió; una tercera revolta va esclatar poc després i la ciutat fou assetjada per la flota atenenca dirigida per Trasibul però va haver d'aixecar el setge per seguir als espartans cap a l'Hel·lespont. El 392 aC Trasibul va perdre molts vaixells en una turmenta prop d'Eresos però va reconquerir la ciutat i altres de l'illa.
Va romandre com a ciutat sense esdeveniments rellevants. Fou lloc de naixement de la poetessa Safo, i de Tírtamos, deixeble d'Aristòtil, qui l'anomenava Teofrastos. Un altre deixeble, Fènies, també fou nascut a la ciutat. El poeta Arquestratos, al seu llibre Gastronomia, lloa la farina d'Eresos.
A les monedes apareix amb el nom grec (Eresion) amb una sola "s" però de vegades apareix escrit el seu nom amb dues "s".

## Enllaços externs

* Pàgina de l'associació d'eresians Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. (anglès)i (grec)
# Luci Opimi (militar)

Luci Opimi (en llatí Lucius Opimius) va ser un militar romà del segle ii aC. Formava part de la gens Opímia, una gens romana d'origen plebeu.
Va servir a l'exèrcit de Quint Lutaci Catul, cònsol l'any 102 aC, i va obtenir una gran fama quan va acceptar el desafiament d'un rei o cap dels cimbres que l'havia desafiat, al que va matar en un combat singular.

## Referències

* ↑ Ampeli. Liber Memorialis C,22
# Feliks Falk

Feliks Falk ps. Robert F. Lane, Edward Neyman (nascut el 25 de febrer de 1941) és un director de cinema i teatre polonès i també escriptor de pel·lícules. guions, obres teatrals, obres de televisió i programes de ràdio. Llicenciat el 1966 a l'Acadèmia de Belles Arts de Varsòvia, també és pintor i artista gràfic. Falk és un dels creadors de l'onada de la cinematografia polonesa dels anys 70, anomenada Cinema de l'inquietud moral. Les seves pel·lícules més famoses són Wodzirej (1977) i Samowolka (1993). Falk ha guanyat diversos premis de cinema importants. La seva pel·lícula de 1987 Bohater roku va ser presentada al 15è Festival Internacional de Cinema de Moscou on va guanyar el Premi FIPRESCI de la Federació Internacional de la Premsa Cinematogràfica i un premi especial.

## Filmografia

* 1973: Nocleg
* 1975: Obrazki z życia
* 1975: W środku lata
* 1978: Wodzirej
* 1979: Obok
* 1979: Szansa
* 1981: Był jazz
* 1984: Idol
* 1986: Bohater roku
* 1986: Nieproszony gość
* 1989: Kapitał, czyli jak zrobić pieniądze w Polsce
* 1991: Koniec gry
* 1993: Samowolka
* 1994: Lato miłości
* 1995: Daleko od siebie
* 2000: Twarze i maski
* 2005: Komornik
* 2005: Solidarność, Solidarność...
* 2009: Enen
* 2010: Joanna

## Referències

* ↑ Richard Taylor, Nancy Wood, Julian Graffy, Dina Iordanova. The BFI Companion to Eastern European and Russian Cinema. Bloomsbury, 2019, p. 1941–1942. ISBN 978-1838718497.
* ↑ «Feliks Falk». .
* ↑ «15th Moscow International Film Festival (1987)». MIFF. Arxivat de l'original el January 16, 2013. [Consulta: 19 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Feliks Falk at filmweb.pl
# Lirceus hargeri

Lirceus hargeri és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Tennessee (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Rafinesque, C. S., 1820. Annals of nature or annual synopsis of new genera and species of animals, plants, & c. discovered in North America. Annals of Nature 1: 1-16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Hubricht, L. i Mackin, J. G., 1949. The Freshwater Isopods of the Genus Lirceus (Asellota, Asellidae). American Midland Naturalist 42(2): 334-349.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Guitarra preparada

La guitarra preparada és una guitarra el so de la qual ha estat alterat mitjançant la col·locació d'objectes a les seves cordes.
John Cage va ser el primer a fer servir aquesta tècnica al piano.

## Guitarristes

* Derek Bailey
* Glenn Branca
* Fred Frith
* Nikita Koshkin
* Yuri Landman
* Thurston Moore, Sonic Youth
* Lee Ranaldo, Sonic Youth
* Keith Rowe

## Vegeu també

* Piano preparat
* Moodswinger

## Referències

* ↑ Prepared Guitar Techniques - Matthew Elgart/Peter Yates (Elgart/Yates Guitar Duo) ISBN 978-0-939297-88-7, California Guitar Archives, 1990

## Bibliografia

* Nice Noise Arxivat 2012-09-13 a Wayback Machine. - Bart Hopkin & Yuri Landman ISBN 978-0-972-731-36-2, Experimental Musical Instruments, 2012 (anglès)
# Espluga

«Espluga o L'Espluga» té aquests significats:
* L'Espluga (les Avellanes i Santa Linya), indret del municipi de les Avellanes i Santa Linya, a la Noguera
* L'Espluga (Soriguera), indret del municipi de Soriguera, al Pallars Sobirà
* L'Espluga (Tírvia), indret del municipi de Tírvia, al Pallars Sobirà
* L'Espluga (Tortosa), indret del municipi de Tortosa, al Baix Ebre
* Municipis:
** L'Espluga Calba, a les Garrigues
** L'Espluga de Francolí, a la Conca de Barberà
* Pobles i caserius:
** Espluga de Cuberes en el municipi de Baix Pallars, al Pallars Sobirà
** Espluga de Serra, poble al sector ribagorçà del municipi de Tremp
** Espluga de Serra (antic municipi)
** Espluga (La Foradada del Toscar), poble del terme de La Foradada del Toscar, a la Baixa Ribagorça.
* Barrancs i llaus:
** Barranc de l'Espluga (Baix Ebre), curs fluvial del Baix Ebre
** Barranc de l'Espluga (Noguera), curs fluvial de la Noguera
** Barranc de l'Espluga de les Cabres, curs fluvial de la Noguera
** Barranc de l'Espluga de Paradís, curs fluvial del municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà
** Llau de l'Espluga, curs fluvial de l'Alt Urgell
** Sot d'Esplugues, sot del municipi de Castellcir, al Moianès
** Torrent de l'Espluga (Osona), curs fluvial d'Osona
** Torrent de l'Espluga (Alt Urgell), curs fluvial de l'Alt Urgell
** Torrent de l'Espluga (Garraf), curs fluvial del Garraf
** Bosc de l'Espluga, indret als termes municipals de Gósol (Berguedà) i Guixers (Solsonès)
* Coves:
** L'Espluga (Toralla), cova del poble de Toralla, en el municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà
** Espluga de l'Abeller, cova del municipi de Ribera d'Urgellet, a l'Alt Urgell
** Cova de l'Espluga, cova del municipi d'Artesa de Segre, a la Noguera
** L'Espluga Rodona, cova dels termes municipals de Gósol i Saldes, al Berguedà
* Colls:
** Coll de l'Espluga, al municipi de Gombrèn, al Ripollès
** Coll del Pla de l'Espluga, al municipi de Gombrèn, al Ripollès
* Edificis:
** L'Espluga (Gombrèn), edificació del municipi de Gombrèn, al Ripollès
** L'Espluga (Guixers), edificació del municipi de Guixers, al Solsonès
** L'Espluga (Sant Sadurní d'Osormort), edificació del municipi de Sant Sadurní d'Osormort, a Osona
** L'Espluga Nova, edificació del municipi de Sant Sadurní d'Osormort, a Osona
** Mas de l'Espluga, edificació del municipi de Tortosa, al Baix Ebre
** Cal Valentí de l'Espluga, masia històrica del municipi de la Vansa i Fórnols, a l'Alt Urgell
* Muntanyes:
** L'Espluga (Odèn), cim del municipi d'Odèn, al Solsonès
** Roques de l'Espluga, cim del municipi de Gombrèn, al Ripollès
# Gilles Simeoni

Gilles Simeoni (Bastia, 20 d'abril de 1967) és un advocat i polític cors, membre del partit Junts per Còrsega. Va ser alcalde de Bastia del 5 d'abril de 2014 fins al 7 de gener de 2016, i president del Consell executiu de Còrsega des del 17 de desembre de 2015. També va ser l'advocat d'Yvan Colonna, condemnat per l'assassinat del prefecte Claude Érignac.

## Enllaços externs

* Gilles Simeoni - Lloc web oficial
# Jaume Bosch i Mestres

Jaume Bosch i Mestres (Barcelona, 1 de juny de 1953) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya des de la VII legislatura i senador designat pel Parlament de Catalunya.

## Biografia

Llicenciat en dret per la Universitat de Barcelona. Ha fet el màster «La ciutat: polítiques, projectes i gestió» a la Universitat de Barcelona, del qual després ha estat sotsdirector i professor. És funcionari del Cos Superior d'Administració de la Generalitat, n'ha estat sotsdirector general de Coordinació de Policies Locals. És membre del Col·legi d'Advocats de Barcelona i de l'Associació Catalana de Juristes Demòcrates. També és vicepresident d'Iniciativa per Catalunya Verds (ICV) i responsable de l'Àrea d'Acció Política.
Ha estat tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat (1991-1999), vicepresident primer de la Diputació de Barcelona, vicepresident del Consell Comarcal del Baix Llobregat i vicepresident de l'Entitat Metropolitana del Transport. Ha estat diputat per la província de Barcelona a eleccions al Parlament de Catalunya de 2003, 2006, 2010 i 2012, ponent de l'Estatut i senador a les Corts Generals el 2004-2006.

## Obres

* Manual Municipal de Governació i Territori, municipis i conflicte polític a Catalunya (1995-2003)
* «Seguretat pública i policia autònoma» (dins Comentaris sobre l'Estatut d'autonomia de Catalunya)
* Manual de formació municipal
* Manual municipal de gobernación. Polícia municipal y seguridad ciudadana. (CEUMT, 1981)

## Enllaços externs

* Pàgina de Jaume Bosch al web del Parlament de Catalunya Arxivat 2013-07-20 a Wayback Machine.
* Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 44
* Fitxa del Senat
# Estella Oriental

Estella Oriental (en basc, Lizarrerria Ekialdekoa) és una comarca de Navarra dins la merindad d'Estella, a la zona lingüística limítrofe entre castellà i basc. Limita al nord amb les comarques de Sakana i Cuenca de Pamplona, a l'est amb la comarca de Tafalla i la d'Izarbeibarra, al sud la d'Estella Occidental i Ribera del Alto Ebro, i a l'oest amb la Quadrilla de Mendialdea (Àlaba).
Està formada pels municipis d'Estella, Jaitz, Goñi, Los Arcos, Villatuerta, Zirauki, Abartzuza, Allín, Aberin, Aiegi, Metauten, Morentin, Lana, Deierri, Iguzkitza, Oteiza, Deikaztelu, Gesalatz, Villamayor de Monjardín, Allo, Arroitz, Metauten, Mendaza, Arellano, Olexoa, Lezaun, Lukin, Etaio, Nazar, Zúñiga, Oko, Abaigar, Sorlada, Piedramillera, Legaria, Murieta, Aranaratxe, Larraona, Eulate i Ameskoabarren.

## Referències

* ↑ Atlas de Navarra, Geografía e Historia. Departamento de Educación del Gobierno de Navarra y EGN Comunicación,, 2006, p. 11. ISBN 84-934512-1-5.