OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'adeu a la nit

L'adeu a la nit (originalment en francès, L'Adieu à la nuit) és una pel·lícula dramàtica francesa del 2019 coescrita i dirigida per André Téchiné. La versió doblada al català es va estrenar el 2 de setembre de 2022 a TV3, on va ser seguit per 115.000 espectadors (7,9% de quota de pantalla).
El rodatge va tenir lloc l'abril de 2018 als Pirineus Orientals i a Occitània. L'adeu a la nit es va seleccionar "fora de competició" i es va projectar com a preestrena el 12 de febrer de 2019 a la Berlinale. El 24 d'abril es va estrenar en cinemes de Bèlgica i França.

## Sinopsi

Quan l'Alex, el seu net, ve a conèixer-la al seu centre d'hípica, la Muriel està contenta de rebre'l per al que creu que seran unes vacances abans que el jove marxi a treballar al Canadà. Però a poc a poc, la Muriel descobrirà que l'Alex li menteix i que, de fet, es prepara per unir-se a Síria i un grup de terroristes.

## Repartiment

* Catherine Deneuve: Muriel
* Kacey Mottet-Klein: Alex
* Oulaya Amamra: Lila
* Stéphane Bak: Bilal
* Jacques Nolot: llogater de la Lila
* Kamel Labroudi: Fouad
* Mohamed Djouhri: Youssef

## Referències

* ↑ «L'adeu a la nit». ésAdir. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «"Viernes Deluxe" (11,7%) s'imposa a "Veo cómo cantas" (8,9%) i al cine de TV3 (7,9%)». El Món de la Tele, 03-09-2022. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ Vincent Coste. «Cinéma, séries, télévision : des records de tournages en Occitanie». Midi libre, 10-03-2018. [Consulta: 29 abril 2019].
* ↑ Ide, Stanislas «Catherine Deneuve face au djihad». Metro, núm. 4015, 02-05-2019, p. 12.
# Estadi Alvear y Tagle

L'Estadi Alvear y Tagle fou un estadi de futbol de la ciutat de Buenos Aires, a l'Argentina.
Tenia una capacitat per uns 40.000 espectadors i fou la seu del Club Atlético River Plate, abans de la inauguració de l'Estadi Monumental el 1938.
Va ser inaugurat el 20 de maig de 1923. L'estadi fou seu de les gires americanes de diversos equips europeus com Reial Madrid, FC Barcelona Motherwell F.C., Ferencvárosi TC i Torino. L'any 1937 fou clausurat i demolit.

## Referències

* ↑ El Monumental on FIFA website
* ↑ River, sus comienzos y sus estadios Arxivat 2014-12-19 a Wayback Machine. on La Nación
* ↑ Estadio Alvear y Tagle on Viejos Estadios website
* 1 2 European Clubs in Argentina and Uruguay (1914-1935) by Sergio Hernández on RSSSF
* ↑ British and Irish Clubs - Overseas Tours 1890-1939 by Javier García on RSSSF
# Dyrnæs

Dyrnæs va ser una colònia escandinava que formava part de l'Assentament Oriental que els vikings van fundar a Groenlàndia. Va estar emplaçat al nord de l'actual Narsaq.

## Història

Segons el relat de l'ombudsman reial Ívar Bárðarson (c. 1341), destinat a la diòcesi de Garðar, Dyrnæs va ser una de les més grans parròquies de la Groenlàndia escandinava. Les ruïnes de l'església es van trobar durant unes excavacions arqueològiques en 1932.

## Referències

* ↑ Ívar Bárðarson, Det Gamle Grondlands Beskrivelse, Finnur Jónsson, Copenhagen, 1930, pàg. 29-30.
# Hila

Hila és un jaciment arqueològic de la governació d'al-Bayda, al Iemen, a la subprefectura d'ar-Riyashiyya.
Va ser excavada per iemenites del 2003 al 2006 i es va descobrir un lloc qatabanita de la segona meitat del primer mil·lenni aC reconvertit en himyarita a partir del segle i. La ceràmica trobada així com l'arquitectura recorda al lloc himyarita de Djabal al-Awd. Un text trobat al lloc esmenta la ciutat d'Hila amb el seu antic nom, Ahlat.

## Referències

Mounir Arbach et Rémy Crassard, « L'Arabie du Sud antique vue de l'intérieur : », Chroniques yéménites [en línia], 14/2007, en línia des de 18 de març de 2009, Consultat 31 d'octobre de 2010. URL
Viccionari
# Gerry van der Linden

Gertrude Maria Johanna Catharina o Gerry van der Linden (Eindhoven, 25 de novembre de 1952) fou una escriptora neerlandesa.
Nascuda a Eindhoven. Van der Linden va publicar la seva primera col·lecció de poesia De Aantekening el 1978. Es va traslladar als Estats Units el 1979, residint entre les ciutats de Nova York i San Francisco durant quatre anys. Després del seu retorn als Països Baixos, va publicar el seu segon llibre de poesia Val op de rand el 1990.
Van der Linden és professora de poesia i escriptura creativa a l'Escola de Amsterdam d'Escriptura. Va treballar per al PEN Club Internacional dels Països Baixos. Els seus poemes han aparegut en la traducció a diverses antologies i publicacions a Bulgària, Anglaterra, França, Alemanya, Indonèsia, Macedònia i Eslovènia.

## Selecció d'obres

* Enveloppen, novel·la (1992)
* Aan mijn veren hand, poesia (1993)
* Wind, novel·la (1995)
* Zandloper, poesia (1997)
* Dolk, novel·la (2000)
* Uitweg, poesia (2001)
* Goed volk, poesia (2004)
* Glazen Jas (2007)

## Referències

* 1 2 «Linden, Gerry van der» (en neerlandès). Digitale Bibliotheek voor de Nederlandse Letteren. [Consulta: 13 abril 2016].
* 1 2 «Gerry van der Linden». Poetry International Rotterdam. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 13 abril 2016].
# El pescador i la seva muller

El pescador i la seva muller és un conte d'origen alemany recollit pels germans Grimm que narra com un desig pot tornar-se en contra de qui el demana.

## Llengua

Conté elements del baix alemany - parlat al nord, zona de mar - almenys el títol i el refrany d'invocació al peix. Però en total és intel·ligible per a qualsevol parlant natiu d'alemany.

## Argument

Un pescador molt pobre va trobar un dia un príncep encantat en forma de peix (un "Butt" en alemany, vol dir un peix pla: rèmol, halibut, bòtid, excloent aquells que no es pescaven al nord d'Alemanya). Compadit de la seva sort, l'home el va alliberar. Quan va tornar a casa, la seva muller el renyà, dient-li que hauria d'haver-li demanat una contrapartida. L'endemà, el pesador va tornar a treballar i va invocar el peix, per demanar-li una casa millor per a la seva dona. El desig li fou concedit. En uns dies, la dona volia més i instà el seu marit perquè tornés a parlar amb el peix i li demanés un castell. Ell s'hi resistí però finalment va accedir malgrat els presagis negatius en forma de tempestes. Després de tenir el castell, la dona va voler tenir poder, i per això demanà, en dies consecutius, ser rei, emperador, i papa. Cada dia, el mar i el cel eren més amenaçadors quan el pescador baixa a la platja a trobar-se amb el peix i explicar-li el nou desig de la seva muller. Finalment la dona va obligar el pescador que demanés al peix que volia ser igual a Déu. Quan el peix aparegué i sentí el nou desig, tornà a la dona al seu estat inicial en una pobra cabana.

## Anàlisi

El conte narra com l'hibris és castigada, tal com passa en molts altres relats (corresponents al número 555 en la Classificació Aarne-Thompson), i en les fonts mitològiques que els sustenten. Quan hom demana un desig excessiu o vol igualar-se a la divinitat, li sobrevé la desgràcia, en aquest cas la pèrdua de tot l'aconseguit. La font de la història pot haver estat un relat de Les mil i una nits on un pescador ambiciós és igualment castigat.
El pescador treballa en un mar que fa de frontera entre el món real i un de màgic, element habitual del conte de fades, tal com el pas de la pobresa a la riquesa dels protagonistes (encara que aquí s'inverteixi en el darrer moment) o les repeticions d'episodis similars en acumulació.
El pescador és presentat com un personatge positiu: s'acontenta amb el que té, mostra compassió pel peix encantat, mira de fer pensar la seva dona. Però alhora és feble i per això és vençut per la dona, personatge negatiu de la història, qui no solament mostra una gran ambició, sinó que és colèrica i demana coses que no li pertoquen (com ser rei i no pas reina). El temor del pescador, doncs, fa que demani els desitjos malgrats els presagis negatius del cel, que es va enfosquint i tornant salvatge.

## Referències

* ↑ Cirlot, J. E. Jack Sage, trans. A Dictionary of Symbols, 2nd ed. New York: Philosophical Library, 1962.
* ↑ «Edició anotada a Sur la Lune». Arxivat de l'original el 2013-04-13. [Consulta: 1r abril 2013].
# L'actriu Maria Guerrero com «La dama boba»

L'actriu Maria Guerrero com «La dama boba» és una obra de 1906 del pintor valencià Joaquim Sorolla i Bastida pintada a l'oli sobre llenç amb unes dimensions de 131 × 120,5 cm. Actualment es conserva en el Museu del Prado de Madrid.

## Història

El quadre va pertànyer als descendents de l'actriu María Guerrero fins al 27 de febrer de 1933, data en la qual Don Carlos Díaz de Mendoza, fill de l'actriu, ho va vendre al Museu d'Art Modern de Madrid per 15.000 pessetes. L'obra va romandre allí fins a la desaparició del museu l'any 1971, passant llavors a formar part de les col·leccions del Museu del Prado.
Encara que datat en 1906, en realitat Sorolla va compondre el quadre en 1897, en un format més petit, per ampliar-ho anys més tard afegint-li dues bandes horitzontals i canviant el seriós gest de l'actriu per un altre més alegre. També, en la cantonada superior esquerra del llenç, va incloure la nova data al costat de la inscripció: "Donya María de Guerrer de Mendoza, 1906".

## Descripció

En el quadre apareix l'actriu María Guerrero, amb 39 anys i al millor moment de la seva carrera, retratada com Finea, personatge principal de la comèdia de Lope de Vega, La dama babau. Sorolla, en l'angle inferior esquerre, li dedica el quadre: "A María Guerrero del seu amic [...]"
La roba, característica de l'època, serveix a Sorolla per rendir un tribut a Velazquez especialment apreciable en l'execució del guardainfante i en l'ambient de l'escena, un interior on es pot veure, al fons, al marit de l'actriu també vestit per a la comèdia.
La diversitat de colors, carmines, blancs i roses aplicats amb una pinzellada lliure, solta i empastada confereixen a la pintura una sorprenent modernitat el que, sens dubte, la col·loca entre les obres de més qualitat de Sorolla.

## Referències

* 1 2 «La actriz María Guerrero como «La dama boba»». Museo del Prado. Galería On-Line.

## Enllaços externs

* L'actriu María Guerrero com «La dama babau». Museu del Prado. Galeria On-line.
# Global Talent

Global Talent és un diari digital dedicat a temes d'investigació, innovació, tecnologia i economia. El seu director és Xavier Pujol Gebellí, conegut professional del periodisme científic. La publicació va aparèixer en el seu format digital el 14 de setembre de 2009 i s'edita en català, castellà i anglès. La revista és gratuïta i està impulsada per la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació (FCRI), amb el suport del Departament d'Innovació, Universitats i Empresa de la Generalitat de Catalunya (DIUE). Entre els seus objectius destaca el de "disseminar i divulgar la ciència més actual, explicar com el coneixement es tradueix en economia i promoure el debat social de les idees. Per assolir-lo, parteix del sistema de ciència i tecnologia català per situar-lo al context internacional".

## Referències

* ↑ Un nou portal recull tota la ciència que es fa a Catalunya Arxivat 2016-10-21 a Wayback Machine., BTV, 19 d'octubre de 2009
* ↑ Asesinan Global Talent
* ↑ Fusseu a Global Talent
* ↑ Ciencia para todos

## Enllaços externs

* Pàgina de Global Talent Arxivat 2016-12-28 a Wayback Machine.
# Dúbrava

«Dúbrava» té aquests significats:
* Dúbrava (Žilina), poble del districte de Liptovský Mikuláš, a la regió de Žilina, a Eslovàquia
* Dúbrava (Levoča), poble del districte de Levoča, a la regió de Prešov, a Eslovàquia
* Dúbrava (Snina), poble del districte de Snina, a la regió de Prešov, a Eslovàquia
* Dubrava (Lípetsk), poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Dubrava (Vladímir), poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Hilaira

Hilaira és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1884.
En són sinònims els gèneres Arctilaira Chamberlin, 1921 Soudinus Crosby & Bishop, 1936 i Utopiellum Strand, 1901

## Distribució

Es pot trobar a la zona holàrtica:Canadà, Sina, Groenlàndia, Irlanda, Japó, Mongòlia, Nepal, Noruega, Polònia, Rússia, Suïssa, Turquia, Gran Bretanya i els Estats Units.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Hilaira asiatica Eskov, 1987
* Hilaira banini Marusik & Tanasevitch, 2003
* Hilaira canaliculata (Emerton, 1915)
* Hilaira dapaensis Wunderlich, 1983
* Hilaira devitata Eskov, 1987
* Hilaira excisa (O. Pickard-Cambridge, 1871) (Espècie tipus)
* Hilaira gertschi Holm, 1960
* Hilaira gibbosa Tanasevitch, 1982
* Hilaira glacialis (Thorell, 1871)
* Hilaira herniosa (Thorell, 1875)
* Hilaira incondita (L. Koch, 1879)
* Hilaira jamalensis Eskov, 1981
* Hilaira marusiki Eskov, 1987
* Hilaira minuta Eskov, 1979
* Hilaira nivalis Holm, 1937
* Hilaira nubigena Hull, 1911
* Hilaira pelikena Eskov, 1987
* Hilaira pervicax Hull, 1908
* Hilaira proletaria (L. Koch, 1879)
* Hilaira sibirica Eskov, 1987
* Hilaira syrojeczkovskii Eskov, 1981
* Hilaira tuberculifera Sha & Zhu, 1995
* Hilaira vexatrix (O. Pickard-Cambridge, 1877)

## Referències

* ↑ Simon, E. Les arachnides de France. Tome cinquième, deuxième et troisième partie, 1884.
* ↑ Holm, Å. «On a collection of spiders from Alaska». Zoologiska Bidrag från Uppsala, vol. 33, 1960, pàg. 119.
* ↑ Marusik, Y. M. «A check-list of the spiders (Aranei) of Yakutia, Siberia». Arthropoda Selecta, vol. 2, 2, 1993, pàg. 68.
* ↑ Holm, Å. «Zur Kenntnis der Spinnenfauna des Torneträskgebietes». Arkiv för Zoologi, vol. 36, 1945, pàg. 28.
* 1 2 «Gen. Hilaira Simon, 1884». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
# Garra manipurensis

Garra manipurensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges . i-vii + 1-405.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Vishwanath, W. i C. Sarojnalini, 1988. A new cyprinid fish Garra manipurensis, from Manipur, India. Jap. J. Ichthyol. 35(2):124-126.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, India. 551 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El perro del hortelano (pel·lícula)

El perro del hortelano és la penúltima pel·lícula que va dirigir el 1996 Pilar Miró abans de la seva defunció. La pel·lícula està basada en la comèdia homònima escrita per Lope de Vega.

## Argument

Diana (Emma Suárez), comtessa de Belflor, és una jove perspicaç, impulsiva i intel·ligent. Està enamorada de Teodoro (Carmelo Gómez), el seu secretari, però comprova que aquest ja està compromès amb la dama Marcela (Ana Duato). Moguda per la gelosia i l'enveja, tot el seu afany se centra en separar als dos enamorats. Quan aconsegueix separar-los, el seu interès per Teodoro decau, i aquest cau en un gran estat de confusió, perquè no entén que espera d'ell la comtessa.

## Repartiment

* Emma Suárez... Diana, comtessa de Belflor
* Carmelo Gómez... Teodoro
* Fernando Conde... Tristán
* Ana Duato... Marcela
* Miguel Rellán… Fabio
* Juan Gea... Federico
* Ángel de Andrés López... Ricardo
* Maite Blasco... Anarda
* Rafael Alonso... Ludovico
* José Lifante... Octavio
* Blanca Portillo... Dorotea

## Palmarès cinematogràfic
### XI Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor pel·lícula | Millor pel·lícula | Candidata |
| Millor directora | Pilar Miró | Guanyadora |
| Millor actriu protagonista | Emma Suárez | Guanyadora |
| Millor actor protagonista | Carmelo Gómez | Candidat |
| Millor guió adaptat | Pilar Miró Rafael Pérez Sierra | Guanyadors |
| Millor música original | José Nieto | Candidat |
| Millor fotografia | Javier Aguirresarobe | Guanyador |
| Millor muntatge | Pablo González del Amo | Candidat |
| Millor direcció artística | Félix Murcia | Guanyador |
| Millor disseny de vestuari | Pedro Moreno | Guanyador |
| Millor maquillatge i perruqueria | Juan Pedro Hernández Esther Martín | Guanyadors |
| Millor so | Carlos Faruolo Ray Gillon Antonio Bloch | Candidats |

### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actor | Carmelo Gómez | Guanyador |
| Millor guió adaptat | Pilar Miró Rafael Pérez Sierra | Guanyadors |
* Va ser seleccionada per a la clausura de la secció Zabaltegui al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià de 1996.
* Ombú d'Or a la Millor Pel·lícula (Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata 1996).
* Dofí d'Or a la Millor Actriu (Emma Suárez) i a la Millor fotografia (Javier Aguirresarobe).

## Referències

* ↑ El perro del hortelano a españacultura.es
* ↑ ‘El perro del hortelano’, la última película de Pilar Miró, El País, 9 de juliol de 2015
* ↑ El perro del hortelano a Fotogramas
* ↑ El perro del hortelano, al web dels Premis Goya
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1996». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 30 març 2016].

## Enllaços externs

* El perro del hortelano, pel·lícula a Dailymotion
* El perro del hortelano a espinof.com
# Klattia

Klattia és un gènere de plantes atípic, ja que inclou plantes arbustives i llenyoses dins d'una família que característicament conté plantes herbàcies, com són les iridàcies. Juntament amb els gèneres relacionats Witsenia i Nivenia forma un grup de plantes conegudes com a "Iridàcies llenyoses". Klattia està format per només tres espècies oriündes d'Àfrica del Sud, concretament de la Província del Cap a Sud-àfrica. T El nom del gènere és un homenatge al botànic alemany Friedrich Wilhelm Klatt, que va avançar significativament el cos de coneixement de la família de les iridàcies al segle xix.

## Espècies

* Klattia flava (G.J.Lewis) Goldblatt - Grabouw
* Klattia partita Baker - Sud-oest de la província del Cap
* Klattia stokoei L.Guthrie - Kogelberg Mountains

## Referències

* 1 2 «Kew World Checklist of Selected Plant Families». Arxivat de l'original el 2020-08-28. [Consulta: 13 novembre 2018].
* ↑ Manning, John; Goldblatt, Peter The Iris Family: Natural History & Classification. Portland, Oregon: Timber Press, 2008, p. 108–110. ISBN 0-88192-897-6.

## Enllaços externs

* imatges de les tres espècies de Arxivat 2005-02-15 a Wayback Machine. Klattia Arxivat 2005-02-15 a Wayback Machine.
# Gobio feraeensis

Gobio feraeensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dúbravka (Eslovàquia)

* Per a altres significats, vegeu «Dubravka».
Dúbravka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. El 2017 tenia 674 habitants.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1409.
# Historias de la televisión

Historias de la televisión és una pel·lícula espanyola dirigida per José Luis Sáenz de Heredia en 1965.

## Argument

Inspirada en la pel·lícula del mateix director Historias de la radio, encara que sense aconseguir el seu grau de qualitat, narra les peripècies de Felipe i Katy. Felipe (Tony Leblanc) és el fill del guàrdia d'un zoològic i perpetu concursant televisiu. Katy (Concha Velasco) vol triomfar en el món de la música, però abans ha de donar-se a conèixer i aconseguir la popularitat. Tots dos es veuran enfrontats en un concurs de la tele.
En la pel·lícula pot sentir-se la famosíssima cançó La chica ye-yé, escrita per Luis Aguilé, interpretada per Concha Velasco.

## Repartiment

* Concha Velasco – Katy
* Tony Leblanc - Felipe Carrasco
* José Luis López Vázquez - Eladio
* Antonio Garisa - Don Marcelino
* Alfredo Landa - Antonio Parrondo y Carnicero, promès de Katy
* José Calvo - Ramón Valladares
* José Alfayate - Faustino Carrasco
* Manuel Alexandre – Tècnic de TV
* José Luis Coll - Afrodisio Rincón, participant en concurs de TV
* Paco Morán - Agustín Cañizo, concursant escaiolat
* Luchy Soto - Monja #2
* Rafaela Aparicio - Criada de Don Marcelino
* Gracita Morales - Esposa embarassada d'Eladio
* Guadalupe Muñoz Sampedro - Sogra d'Eladio
* Margot Cottens - Monja recepcionista de l'hospital
* Erasmo Pascual - Netejabotes
* Jesús Guzmán - Percussionista
* José María Caffarel - Directiu de Relojes Radiant

## Vegeu també

* Historias de la radio

## Referències

* ↑ Bentley, Bernard. A Companion to Spanish Cinema. Boydell & Brewer 2008. p. 129
* ↑ Concha Velasco cantant "La chica ye-yé a la pel·lícula a Youtube

## Enllaços externs

* La verdadera historia de "La chica ye-yé" al web del diari Libertad Digital.
# Garsa verda de Borneo

La garsa verda de Borneo (Cissa jefferyi) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos espesos de les muntanyes del nord de Borneo.

## Referències

* ↑ «Garsa verda de Borneo». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)