OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hydrothérapie fantastique

Hydrothérapie fantastique va ser un curtmetratge mut de comèdia francès del 1910 dirigit per Georges Méliès. La pel·lícula va ser estrenada per la Star Film Company de Méliès i està numerada 1476–1485 als seus catàlegs.
Méliès apareix a la pel·lícula com a hidroterapeuta. L'evidència fotogràfica suggereix que la pel·lícula era una nova versió d'una pel·lícula de Méliès no identificada de l'any 1900, de la qual sobreviuen dos fotogrames a la Cinémathèque Française. La banyera l'atrezzo va ser reutilitzat de la pel·lícula de 1907 de Méliès La Douche d'eau bouillante; els efectes especials de la pel·lícula es van treballar amb escamoteigs, maquinària escènica i pirotècnia.

## Referències

* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 276, ISBN 9782732437323
* ↑ Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 336–37, ISBN 2903053073

## Enllaços externs

* Hydrothérapie fantastique a Internet Movie Database (anglès)
# La gran evasió

La gran evasió (títol original en anglès] The Great Escape) és una film èpic estatunidenc sobre la Segona Guerra Mundial, basat en la fugida d'un grup de presoners de guerra de la Commonwealth d'un camp de presoners militars, protagonitzat per Steve McQueen, James Garner i Richard Attenborough.
La pel·lícula està basada en el llibre de Paul Brickhill, de 1950, The Great Escape, una narració en primera persona de la fugida massiva realitzada al Stalag Luft III situat a Sagan (avui Żagań a Polònia), a la província de la Baixa Silèsia, a l'Alemanya nazi. Els personatges es basen en persones reals, tot i que a vegades es componen de diverses persones en una. No obstant, molts dels detalls de la fugida real es van canviar a la pel·lícula, i el paper dels nord-americans tant en el planejament com en la fugida es va inventar. The Great Escape va ser produït per la companyia The Mirisch Company, publicada per United Artists, i produïda i dirigida per John Sturges. El guió va ser obra de James Clavell i W. R. Burnett i la banda sonora del compositor Elmer Bernstein.
La pel·lícula es va estrenar mundialment a l'Odeon Leicester Square del West End de Londres el 20 de juny de 1963.

## Context històric

El 1944, durant la Segona Guerra Mundial, sis-cents oficials anglesos i americans presoners van treballar durant un any per planificar i executar l'evasió d'un camp de presoners nazi. Fou la major evasió de la història militar. La pel·lícula relata aquella història real amb un repartiment de luxe. Entre els protagonistes hi apareixen els instigadors de la gran evasió: el cervell organitzador britànic, l'expert en túnels, l'especialista en falsificacions de documents, l'encarregat dels aprovisionaments i el de les bones idees.

## Argument

Durant la Segona Guerra Mundial, un oficial, presoner en un camp de concentració nazi, pretén organitzar una gran evasió en què es veuran implicats dos-cents cinquanta presos. Per dur a terme el seu pla comencen l'excavació d'un túnel. Però quan aquest ja està acabat els alemanys el descobreixen.

## Repartiment

* Steve McQueen: Capità Virgil Hilts
* James Garner: Capità Bob Hendley
* Richard Attenborough: Comandant Roger Bartlett
* James Donald: Coronel Ramsey
* Hannes Messemer: Comandant Von Luger
* James Coburn: Louis Sedgwick
* Charles Bronson: Tinent Daniel Wellinski
* Donald Pleasence: Colin Blythe
* David McCallum: Comandant Eric Ashley-Pitt
* Gordon Jackson: Sandy MacDonald
* Nigel Stock: Tinent Denis Cavendish
* John Leyton: Capità William Dickes
* Angus Lennie: Archibald Ives
* Robert Graf: Werner
* Jud Taylor: Goff
* Hans Reiser: Herr Kuhn, SS
* Harry Riebauer: Strachwitz
* William Russell: Sorren
* Robert Freitag: Capità Posen
* Ulrich Beiger: Preissen (Gestapo)
* George Mikell: Tinent SS Dietrich
* Lawrence Montaigne: Haynes
* Robert Desmond: Griff
* Til Kiwe: Frick
* Heinz Weiss:Kramer
* Tom Adams: Dai Nimmo
* Karl-Otto Alberty: oficial SS Steinach

## Referències

* ↑ «La gran evasió». esadir.cat.
* ↑ «The Great Escape, premiere». The Times [Londres], 20-06-1963, p. 2.
* ↑ « The great escape ». The New York Times.
# Maravichromis obtusus

Maravichromis obtusus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Malawi.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. 1991. Maravichromis. p. 252-257. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# José Antonio Alonso

José Antonio Alonso és el nom dels següents personatges:
* José Antonio Alonso Conesa (19??-), polític espanyol - alcalde de Cartagena (PSOE, 1991-1995);
* José Antonio Alonso García (1951-), polític espanyol - senador per Astúries (PSOE, 2000-2008);
* José Antonio Alonso Suárez (1960-2017), polític espanyol - ministre (PSOE, 2004-2008);
* José Antonio Alonso Vázquez (1961-), jugador de bàsquet basc;
* José Antonio Alonso Liste (1990-), pilot d'automobilisme espanyol.
# Joan Cristòbal i Farrés

Joan Cristòbal i Farrès (Llinars del Vallès, 1889 – Mataró, 2 de maig de 1967) fou organista i mestre de capella català.
Es formà a l'escolania de la basílica del Sant Esperit de Terrassa amb Marc Biosca i succeí Àngel Rodamilans en el magisteri de la basílica quan aquest entrà a Montserrat el 1923. Fundà l'agrupació coral Escola Polifònica i fou professor de l'Escola Municipal de Música de Terrassa entre 1925 i 1944; posteriorment fundà l'Acadèmia Rodamilans i dirigí la Coral Joventut Terrassenca. El 1955 es traslladà a Mataró on traspassà.

## Referències

* ↑ Freixas i Vivó, Josep. Musiquer terrassenc. 224 fitxes biogràfiques. Terrassa: L'àmfora, 2011.
# Kalanchoe gracilipes

Kalanchoe gracilipes és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta epifita perenne, totalment glabra, amb esveltes tiges flexuoses d'una base decumbent, prostrada, de 60 cm, amb arrels fibroses dels nodes inferiors.
Les fulles són verdes, peciolades, pecíol terete, de 6 a 22 mm, làmina oblonga, ovada a ovat-orbicular, de 1 a 3 cm de llarg i de 0,5 a 2 cm d'ample, punta obtusa, base cuneada, marges profundament crenats.
Les inflorescències amb corimbes de 2 a 6 flors, pedicels molt esvelts, de 12 a 20 mm.
Les flors són pèndules; calze verd; tub de 2 a 3 mm; sèpals ovats a semi-orbiculars, de 2,5 a 3,5 mm de llarg i de 3,5 a 4,5 mm d'ample; corol·la urceolada, de color vermell brillant, taronja-vermell, groc, groc-verd o rosa clar, tub 20 a 25 mm; pètals ovats a semi-orbiculars, obtusos, d'uns 4 mm de llarg i 6 mm d'ample; estams inclosos; anteres negres.
Aquesta atractiva espècie és un dels pocs epífits del gènere, que té la seva llar en boscos plujosos ombrívols amb una elevada humitat de l'aire.
És intermedi entre la secció Kalanchoe (estams inserits sobre la meitat del tub de la corol·la) i la secció Bryophyllum (calze, flors penjants) però pertany a aquesta última.

## Distribució

Planta endèmica de Madagascar central i oriental. Creix epífita a la selva tropical.

## Taxonomia

Kalanchoe gracilipes va ser descrita per Henri Ernest Baillon (Baill.) i publicada a Bulletin Mensuel de la Société Linnéenne de Paris. 469. 1885.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
gracilipes: epítet llatí que significa 'esvelt'.

### Sinonímia

* Kitchingia gracilipes Baker (1881) / Bryophyllum gracilipes (Baker) Eggli (1992)

## Referències

* ↑ «Kalanchoe gracilipes». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe gracilipes Baill.». International Plant Names Index.
# Hydrus

«Hydrus» té aquests significats:
* Astronomia: Hidra mascle és, en català, una constel·lació, Hydrus (la sep d'aigua) segons la denominació llatina de la Unió Astronòmica Internacional.
* Mitologia: La serp de la cabellera les Fúries, vegeu Hydrus (mitologia)
Viccionari
# Marina de Navasal

Marina Kunstmann Oettinger, més coneguda com a Marina de Navasal (Valdivia, 11 de maig de 1922-Machalí, 25 gener de 2016), va ser una periodista, presentadora de televisió i locutora de ràdio xilena d'ascendència alemanya.

## Biografia

Quarta filla del matrimoni d'Arturo Kunstmann Gerkens i Inés Oettinger. Es va casar amb el també periodista espanyol José María Navasal, per la qual cosa va començar a signar amb el cognom Navasal. El matrimoni va tenir dos fills, Joaquín i Ximena, tots dos periodistes.
Es va iniciar en el periodisme el 1945, en el diari Las Últimas Noticias, i posteriorment El Mercurio de Santiago. També va ser columnista en els diaris El Mercurio de Valparaíso i El Rancagüino. El 1955 va crear l'Agència Informativa Orbe al costat de Alfredo Valdés Loma, Andrés Aburto i el seu marit. Va ser columnista de les revistes Ecran, on va ser directora entre 1960 i 1964, i TV Guía.
En televisió va ser panelista del programa de televisió de Canal 13, Almorzando en el trece (1974-2000), i locutora de la ràdio Prat, tots dos al costat del seu marit José María. El 29 de juliol de 1981 va comentar en directe —al costat del seu marit— les noces reals entre Carles de Gal·les i Diana Spencer, més coneguda com a Lady Di, pel Canal 13.
El 1985 va guanyar el Premi Lenka Franulic, i el 1995 va rebre al costat del seu marit el Premi Orbe.
Va enviduar el 1999. Va morir el 25 de gener de 2016 a la seva llar, a Machalí.

## Referències

* 1 2 «Ascendència de la Família Kunstmann a Xile». genealog.cl. Arxivat de l'original el 2016-04-05. [Consulta: 24 maig 2011].
* 1 2 «Als 93 anys mor la periodista Marina de Navasal». La Tercera, 25-01-2016. Arxivat de l'original el 2016-01-25. [Consulta: 25 gener 2016].
* 1 2 «In memoriam José María Navasal». El Mercurio, 16-01-2009. [Consulta: 24 maig 2011].
* 1 2 «Als 93 anys mor la periodista Marina de Navasal». EMOL, 25-01-2016. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ «Va morir destacada periodista nacional Marina de Navasal». El Rancagüino, 25-01-2016. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ «Ecran (1930-1969)». Memòria Xilena. [Consulta: 24 maig 2011].
* ↑ «Revista TV Guía, 1965» (PDF). Memòria Xilena. [Consulta: 28 maig 2011].
* ↑ «RÀDIOS "SIAM" - "PRAT"». discotecaotonal.blogspot.com, 25-01-2008. [Consulta: 28 maig 2011].
* ↑ «Transmissions especials». nuestro.cl. [Consulta: 28 maig 2011].

## Enllaços externs

* Entrevista a Violeta Parra per Marina de Navasal (1954) Arxivat 2012-06-17 a Wayback Machine.
# Huracà Cindy

El nom de Cindy és utilitzat per anomenar a set ciclons tropicals a l'oceà Atlàntic.
* Huracà Cindy l'any 1959 - va causar un dany menor a Carolina del Sud.
* Huracà Cindy l'any 1963 - va causar un dany equivalent a dotze milions de dòlars i tres morts a Texas i Louisiana.
* Tempesta tropical Cindy l'any 1981 - format entre les Bermudes i Nova Escòcia i es mogué a l'est, però no va arribar a tocar terra.
* Tempesta tropical Cindy l'any 1987 - va estar a mar obert i es dissipà centenars de millor de les Açores.
* Tempesta tropical Cindy l'any 1993 - la depressió tropical Cindy que va travessar Martinique, matant a dues persones; sent una tempesta tropical, i va recalar a la República Dominicana, matant a dues persones més.
* Huracà Cindy l'any 1999 - va arribar fins a Categoria 4 però mai va tocar terra.
* Huracà Cindy l'any 2005- va recalar a prop de la gran illa de Louisiana com a huracà, amb un desbordament moderat i s'han comunicat alguns danys per tornados. Originalment va ser catalogat com a tempesta tropical però més tard augmentà fins a la categoria d'huracà.
# Joshua Kane Collingwood

Joshua Kane Collingwood (Wagga Wagga, Nova Gal·les del Sud, 17 de juliol del 1977) va ser un ciclista professional australià. En el seu palmarès destaca el campionat del món júnior en contrarellotge de 1995.

## Palmarès en ruta

* 1995
** Campió del món júnior en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Joan de Portugal

Joan de Portugal (en portuguès João Manuel, príncipe de Portugal; Évora, 1537 - Lisboa, 1554) fou infant i príncep de Portugal (1539-1554).

## Orígens familiars

Nasqué el 3 de juny de 1537 sent el vuitè fill del rei Joan III de Portugal i la seva esposa Caterina d'Habsburg. Per línia paterna era net de Manuel I de Portugal i la seva esposa Maria d'Aragó, i per línia materna dels reis Felip I de Castella i Joana I de Castella.

## Príncep hereu

El 1539 fou designat hereu del regne de Portugal pel seu pare, a la mort del seu germà Felip de Portugal, el qual havia estat fins aquell moment hereu del regne. Tot i aquesta designació Joan era un nen malaltís, probablement per les intenses i contínues unions entre els membres de les cases reials de Portugal i Castella.

## Núpcies i descendents

Es casà el 7 de desembre de 1552 a la ciutat castellana de Toro amb Joana d'Habsburg, filla del seu cosí Carles I de Castella i la seva tieta Isabel de Portugal. D'aquesta unió nasqué un únic fill pòstum:
* Sebastià I de Portugal (1554-1578), rei de Portugal
Joan de Portugal va morir el 2 de gener de 1554 a Lisboa per causa de la tuberculosi, a l'edat de setze anys. Aquest fou l'inici del declivi de la casa reial de Portugal que finalitzaria el 1580 amb l'ocupació castellana del Regne per part del rei Felip II de Castella.
# Georg Christoph Eimmart

Georg Christoph Eimmart (Ratisbona, 22 d'agost de 1638 - Nuremberg, 5 de gener de 1705), dibuixant i gravador alemany. Es va educar amb el seu pare, Georg Christoph Eimart el Vell (1603-1658), que també era gravador i pintor de retrats, paisatges, natura morta i temes històrics. Va estudiar a la Universitat de Jena del 1654 al 1658. Eimmart el Jove va residir a Nuremberg, on va morir el 1705. Va gravar algunes planxes per a l'Acadèmia de Sandrart i alguns petits aiguaforts de ruïnes, edificis i gerros, ornamentats amb figures, que tenen un mèrit considerable. També va ser matemàtic i astrònom i va publicar el 1701 Iconographia nova contemplationum de Sole.
La seva mare era Christine Banns (? -1654), filla d'un agent de duanes austríac, Damian Banns. El 20 d'abril de 1668 es va casar amb Maria Walther, filla del taxador Christian Walther. La seva filla Maria Clara Eimmart (1676-1707) també va ser dissenyadora i gravadora. Normalment treballava amb el seu pare. Es va casar amb l'astrònom J. H. Müller. Va establir el primer observatori astronòmic a Nuremberg.
El cràter lunar Eimmart rep el nom de Georg Christoph Eimmart el Jove.

## Referències

* ↑ The biographical encyclopedia of astronomers. New York, NY: Springer, 2007. ISBN 978-0-387-30400-7.
* ↑ «Steckbrief von Georg Christoph Eimmart; Astronomie in Nürnberg», 26-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-26 00:16:03. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Igiugig

Igiugig és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 53 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Igiugig tenia 53 habitants, 16 habitatges, i 13 famílies La densitat de població era d'1 habitant per km².
Dels 16 habitatges en un 43,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 25% dones solteres, i en un 18,8% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 43,4% tenia menys de 18 anys, un 1,9% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 5,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 76,7 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
Cap de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Igiugig». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Igiugig». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Huddersfield

Huddersfield és una ciutat pertanyent al Metropolitan Borough of Kirklees, al comtat de West Yorkshire, Anglaterra, prop de la confluència del riu Colne amb el riu Holme. Té una població de 146.000 habitants.
En aquesta ciutat van néixer personatges destacats com el compositor Arthur Eaglefield Hull o Harold Wilson, primer ministre britànic, i Billy Currie, teclista i violinista que es va destacar a Ultravox i Visage, i el compositor i organista, Albert Lister Peace (1844-1912).

## Referències

* ↑ «Denis Kilcommons: Huddersfield is the 11th biggest town in Britain» (en anglès). The Huddersfield Examiner, 04-06-2013. [Consulta: 6 desembre 2013].

## Bibliografia

* E.A. Hilary Haigh ed. (1992) Huddersfield: A Most Handsome Town - Aspects of the History and Culture of a West Yorkshire Town. Kirklees MC, Huddersfield, pp704.

## Enllaços externs

* Vistes aèries de la ciutat, abril 2007
* About Huddersfield
* Història de Huddersfield
# Joachim Streich

Joachim Streich (Wismar, 13 d'abril de 1951 - Leipzig, 16 d'abril de 2022) fou un futbolista de la República Democràtica Alemanya de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

Pel que fa a clubs, destacà a Hansa Rostock (1967-1975) i 1. FC Magdeburg (1975-1985). Jugà 378 parits de lliga, marcant el rècord de 229 gols. És el màxim golejador de la lliga de la RDA de tots els temps. També marcà 17 gols en 42 partits europeus. Els anys 1979 i 1983 fou nomenat futbolista de l'any de la República Democràtica Alemanya.
Entre 1969 i 1984 disputà 102 partits amb Alemanya de l'Est, marcant 53 gols. És el jugador que més partits ha disputat i gols ha marcat amb la selecció de la RDA. Participà en el Mundial de 1974 on marcà dos gols en quatre partits.
Un cop retirat fou entrenador dels clubs 1. FC Magdeburg, Eintracht Braunschweig i FSV Zwickau.

## Palmarès

1. FC Magdeburg
* Copa de la RDA de futbol: 3
** 1977-78, 1978-79, 1982-83
Selecció de la RDA
* Medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Estiu: 1
** 1972

## Referències

* ↑ Matthias Arnhold. «Joachim Streich - Matches and Goals in Oberliga». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 18-02-2006. [Consulta: 10 novembre 2008].
* ↑ Matthias Arnhold; Sorin Arotaritei. «East Germany - Topscorers». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 07-11-2008. [Consulta: 10 novembre 2008].
* ↑ «Rekordspieler» (en alemany). Deutscher Fußball-Bund e.V.. [Consulta: 10 novembre 2008].
* ↑ Matthias Arnhold. «East Germany - Record International Players». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 07-11-2008. [Consulta: 10 novembre 2008].
* ↑ «FIFA Player Statistics: Joachim Streich». FIFA. Arxivat de l'original el 2012-10-25. [Consulta: 10 novembre 2008].
Joachim Streich - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de la República Democràtica Alemanya – Copa del Món de Futbol 1974
1 Croy •
2 Kurbjuweit •
3 Bransch •
4 Weise •
5 Fritsche •
6 Schnuphase •
7 Pommerenke •
8 Löwe •
9 Ducke •
10 Kreische •
11 Streich (c) •
12 Wätzlich •
13 Lauck •
14 Sparwasser •
15 Vogel •
16 Irmscher •
17 Hamann •
18 Kische •
19 Seguin •
20 Hoffmann •
21 Blochwitz •
22 Friese •
Entrenador: Buschner :
# Georg C. Klaren

Georg C. Klaren (1900-1962) fou un guionista i director de cinema austríac. Va treballar en una sèrie de guions amb Herbert Juttke durant l'època del cinema mut i principis del sonor, inclosa la pel·lícula Mary (1931) d'Alfred Hitchcock. Després de la Segona Guerra Mundial, es va convertir en el principal dramaturg dels estudi estatals DEFA a l'Alemanya de l'Est.
De molt jove va escriure el llibret per a Der Zwerg d'Alexander von Zemlinsky.

## Referències

* ↑ McGilligan p.135

## Bibliografia

* McGilligan, Patrick. Alfred Hitchcock: A Life in Darkness and Light. HarperCollins, 2004.
# Iglesiarrubia

Iglesiarrubia és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 78 | 68 | 53 | 58 |
# L'Albir

L'Albir és el nucli de població més habitat del municipi de l'Alfàs del Pi, amb 18.394 habitants (2017). Està situat a la comarca de la Marina Baixa, província d'Alacant, al País Valencià. Està confinant amb la Serra Gelada i alhora amb Benidorm. La seua població viu pràcticament només del turisme de la zona. En l'Albir es troba la Platja de l'Albir, dotada de bandera blava, una platja exclusivament composta per pedres i grava. En aquesta zona també predominen els penya-segats i algun d'ells superen els 300 m de desnivell. L'Albir està a una mitjana de 76 m d'altitud, encara que la seua zona baixa és de 0 m (nivell de la mar), i la seua zona més alta supera els 160 m (Serra Gelada). L'Albir es troba a 2.5 km del centre de l'Alfàs del Pi i a 2 km d'Altea. Ha sofert un gran augment de població, com pràcticament tots els municipis de la zona. L'any 2010 tenia 9611 habitants, dels quals, 4801 són hòmens i 4810 són dones. També la localitat té un alt índex de població estrangera: s'estima que el 53% de la població de l'Albir no és d'origen espanyol. Per primera vegada l'Albir supera en l'INE de 2013 els 10000 habitants, sent 5011 hòmens i 5014 dones, ocorrent el contrari en l'INE de 2014 que torna a baixar d'aquesta xifra, concretament quedant-se en 9505 veïns.
* Gràfica d'evolució demogràfica de L'Albir entre 1900 i 2020
# Masia del Mig-ull

La Masia del Mig-ull és una masia situada al municipi de Castellnou de Seana a la comarca catalana del Pla d'Urgell.

## Referències

* ↑ «Masia del Mig-ull». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Hèrmies de Cúria

Hèrmies de Cúria (en llatí Hermeias o Hermias, en grec antic Ἑρμείας o Ἑρμίας fou un poeta iàmbic grec nadiu de Cúria a Xipre. Fou contemporani d'Alexandre el Gran. Solament alguns fragments de la seva producció s'han conservat mercès a Ateneu de Naucratis.

## Referències

* ↑ 1.Hermeias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 411