OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rafael Cortés Elvira

Rafael Cortés Elvira (Madrid, 1953) és un catedràtic i polític espanyol.

## Biografia

Doctor en Ciències Químiques per la Universitat Complutense de Madrid, el 1978 va iniciar la seva tasca docent impartint classe a la Facultat d'Informàtica de la Universitat Politècnica de la capital, de la qual arribà a ser Vicerector.
Militant del Partit Socialista Obrer Espanyol des de 1974, la dècada de 1980 va fer el salt a la política activa ocupant el càrrec de director del Gabinet del Conseller d'Educació de la Comunitat de Madrid en el Govern de Joaquín Leguina.
Entre el 24 d'octubre de 1987 i juliol de 1993 va ser Director General d'Esports en el Ministeri d'Educació i Ciència i entre 1993 i 1996, va ser Secretari d'Estat per a l'Esport. Després de la derrota del PSOE en les eleccions de 1996, va retornar al món acadèmic.
Des del 6 de novembre de 2003 és rector de la Universitat Camilo José Cela.

## Enllaços externs

* Bloc de Rafael Cortés Elvira Arxivat 2012-07-05 a Wayback Machine. (castellà)
* Entrevista al Diari ABC de 24 de juliol de 1993
* Biografia Arxivat 2009-12-14 a Wayback Machine. (castellà)
# Sevenum

Sevenum (limburguès Zaerem) és una població i antic municipi de la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 7.722 habitants repartits sobre una superfície de 48,66 km² (dels quals 0,64 km² corresponen a aigua). Limitava al nord amb Deurne i Horst aan de Maas i al sud amb Maasbree, Helden i Venlo.
L'1 de gener de 2010 es va unir a Horst aan de Maas.

## Centres de població

* Sevenum
* Kronenberg
* Evertsoord

## Administració

El consistori municipal consta de 13 membres, format des del 2006 per:
* CDA, 5 regidors
* Sevenum 2000, 5 regidors
* PKS, 2 regidors
* Nieuw Perspectief, 1 regidor

## Enllaços externs

* www.sevenum.nl Arxivat 2009-03-26 a Wayback Machine.
# Waterville (Kansas)

Waterville és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 681 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterville tenia 681 habitants, 292 habitatges, i 190 famílies. La densitat de població era de 525,9 habitants/km².
Dels 292 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 24,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.136 $ i la renda mediana per família de 38.472 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.107 $ mentre que les dones 18.000 $. La renda per capita de la població era de 18.833 $. Entorn del 8% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pseudopaludicola canga

Pseudopaludicola canga és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Silvano, D. 2004. Pseudopaludicola canga. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Recinte murat de Conesa

El Recinte murat és una obra del municipi de Conesa (Conca de Barberà). El poble té part de l'antic recinte del segle XIV amb els portals de Sant Antoni o Reial i el de Santa Maria. El clos és fet de carreus irregulars. Molt malmès per la construcció d'habitatges al voltant del seu perímetre. La seva conservació es deu a la delimitació natural de les rieres de Saladern que en forma de bifurcació envolten la població. És una obra declarada bé cultural d'interès nacional.

## Història

En la història de la vila de Conesa hi ha hagut dos emmurallats. El primer, del qual no en queda rastre, envoltava l'antiga Castlania o Castell, en el punt més alt de la població. L'actual clos pertany al segle xiv, amb la creixent importància de Conesa com a mercat. Tenia vuit torres i en un principi tenia un portal d'entrada, probablement el Reial (datat al segle xii per Miret i Sans i probablement pertanyent al primitiu clos).

## Referències

* 1 2 3 4 «Recinte murat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Recinte murat». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Senusret

Senusret, Sesostris, Senwosret o Senusert és el nom dels següents personatges:
* Senusret I.
* Senusret II, quart faraó de la dinastia XII d'Egipte
* Senusret III.
* Senusret IV, rei probablement de la dinastia XVI de l'Antic Egipte.
* Rei Sesostris, un rei d'Egipte segons Heròdot.
# Rafael Cotoner

Rafael Cotoner i d'Olesa (Palma, 1601 - Malta 1663) fou Gran Mestre de l'Orde de Malta, entre 1660 i 1663. Era fill de Marc Antoni Cotoner i de Santmartí. Va ingressar a l'orde el 1608 on va ostentar diversos càrrecs: comanador (1631), castellà de Malta (1640-42), capità d'una galera anomenada Sant Llorenç (1642-44), i batlle de Mallorca per acabar essent Gran Mestre. Va ajudar els venecians a recuperar Càndia del poder turc. En el camp artístic va encarregar al pintor Mattia Preti la decoració de les voltes de la cocatedral de Sant Joan. Va morir de pesta i fou enterrat a la capella de la llengua d'Aragó d'aquest temple, en una de les millors mostres del barroc a Malta. El va succeir en el mestratge de l'orde el seu germà Nicolau.

## Fonts

* «Rafael Cotoner». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sidi Moussa (Marroc)

Sidi Moussa (en àrab سيدي موسى, Sīdī Mūsà; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵎⵓⵙⴰ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.704 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# The Rounders (pel·lícula de 1914)

The Rounders és una pel·lícula muda de la Keystone escrita i dirigida per Charles Chaplin i protagonitzada per ell mateix i Roscoe Arbuckle, que tot i que ja havien intervingut conjuntament en altres pel·lícules, per primer cop són els dos protagonistes. Es va estrenar el 7 de setembre de 1914.

## Argument

Mr. Full i Mr. Fuller són dos troneres que tornen borratxos a les seves cases on els esperen les seves dones per començar una baralla. La senyora Fuller colpeja el seu marit i després aquest vol estrangular-la. La senyora Full escolta l'altercat a casa dels Fuller a través del passadís i envia al seu marit a investigar. Les dues dones comencen a discutir, mentre el senyor Full i el senyor Fuller aprofiten l'oportunitat per agafar els diners de les seves dones i fugir junts a un bar on també causen problemes. Quan les seves esposes els troben, escapen per l’estany amb un vaixell de rems que fa aigües. Sentint-se fora de l'abast de les seves dones i de les víctimes de l'enrenou que han causat, s'adormen, inconscients que l'aigua puja de nivell i finalment s’enfonsen.

## Repartiment

* Charlie Chaplin (Mr. Full)
* Roscoe Arbuckle (Mr. Fuller)
* Phyllis Allen (Mrs. Full)
* Minta Durfee (Mrs. Fuller)
* Al St. John (grum/cambrer)
* Charley Chase (comensal)
* Cecile Arnold (clienta de l’hotel)
* Dixie Chene (comensal)
* Jess Dandy (comensal)
* Gene Marsh (comensal)
* Wallace MacDonald (comensal)
* Edward F. Cline (client de l’hotel)
* Billy Gilbert (Porter amb cara negra)
* Edgar Kennedy (extra)
* Peggy Page (comensal)
* Ted Edwards (policia)
* William Hauber (cambrer)
* Harry Russell (cambrer)

## Referències

* ↑ Okuda, Ted; Maska, David. Charlie Chaplin at Keystone and Essanay: Dawn of the Tramp (en anglès). iUniverse, 2005-08, p. 60. ISBN 978-0-595-36598-2.
* ↑ Neibaur, James L. Early Charlie Chaplin: The Artist as Apprentice at Keystone Studios (en anglès). Scarecrow Press, 2012, p. 138. ISBN 978-0-8108-8242-3.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a YouTube
# Pseudopaludicola ceratophryes

Pseudopaludicola ceratophryes és una espècie de granota que viu al Brasil, Colòmbia i el Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rodríguez, L., Martinez, J.L., Azevedo-Ramos, C., Cisneros-Heredia, D., Monteza, J.I. & Hoogmoed, M. 2004. Pseudopaludicola ceratophryes. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Recinte fortificat del Voló

El Recinte fortificat del Voló és el recinte murat, fortificat, d'estil romànic del poble del Voló, a la comarca del Rosselló, Catalunya del Nord.
De traçat perfectament recognoscible en l'urbanisme del poble, estava situat envoltant el nucli vell del Voló, a la cellera on s'originà el poble.

## Història

El lloc del Voló és esmentat des del 976, any en què el comte de Besalú i Cerdanya, senyor del Vallespir, rebia en feu de mans de Minimilla, senyora de Sant Joan de Pladecorts, les possessions situades in Volone, a canvi de protecció. Al segle xi el lloc estava en mans dels Montesquiu, als quals fou confirmat el 1198 pel rei Pere II. Retornà a domini reial a principis del XIV, i fou infeudat a diversos senyors fins que a finals del mateix segle Guillem Jordà, de Perpinyà, i el seu fill Bernat en compraven el senyoriu a l'Infant Joan. Tanmateix, pocs anys després els fou expropiada i repartida entre la família Salavert, l'Hospital de Sant Joan i l'Almoina Comuna de Perpinyà. El darrer Salavert llegà en testament els seus béns a la comunitat de preveres de Sant Joan de Perpinyà, per la qual cosa el Voló passà, tot i que dividit, a poder eclesiàstic. Els rèdits que encara romanien en poder reial foren donats a Ramon de Perellós el 1442. Al segle xvi i XVII el senyoriu del Voló retornava a domini reial, situació que es perllongà fins a la Revolució Francesa, tot i que poc abans de la Revolució el rei Lluís XV de França en concedia el domini a Josep Candy-Joly i a Antoni-Bartomeu Tabaries.

## Característiques

Tot i que l'urbanisme i els noms dels carrers permeten de reconèixer perfectament el traçat del recinte fortificat, n'han quedat poques restes visibles in situ. La que roman més visible és una torre situada al sud-est de la cellera del Voló, a la Baixada dels Marges del Tec. És una torre de planta rectangular que formava part de la muralla del poble. Conserva dos murs i part del tercer, fins a una alçada de 10 metres, amb dues llargues espitlleres a llevant i una a migdia. És construïda amb còdols de riu, grossos i lligats amb morter, que tenen tendència a formar filades regulars. Les cantonades presenten carreus grossos, ben escairats i polits. Al costat sud hi ha un tram de muralla, de fins a quatre metres d'alçada, amb un aparell semblant al de la torre. Probablement són datables al segle xiii o XIV.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «El Voló». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere. «El Voló: Recinte fortificat del Voló». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ El recinte fortificat del Voló en els ortofotomapes de l'IGN
# Afula

Afula (en hebreu: עפולה) (en àrab: العفولة) és una ciutat en el Districte del Nord d'Israel, també coneguda com la capital de la Vall de Jizreel. D'acord amb l'Oficina Central d'Estadístiques d'Israel (OCEI) el 2008 Afula tenia una població de 39.700 habitants.

## Demografia

D'acord amb les xifres de l'OCEI, el 2001 les ètnies de la ciutat estaven conformades en un 99,4% per jueus i un 0,6% per àrabs. En 2001 es trobaven establerts en la ciutat 262 immigrants. Hi havia en aquest any 18.500 homes i 19.900 dones. La població de la ciutat comprenia un 34,3% de 19 anys o menys, 15,8% entre 20 i 29 anys, 17,5% entre 30 i 44, 16,9% de 45 a 59, 4% de 60 a 64, i 11,5% de 65 anys a més. El creixement de població en el 2001 va ser de 0,9%.

## Geografia

* Altitud: 78 metres.
* Latitud: 32º 36' 39"
* Longitud: 35º 17' 30"

## Ingressos anuals

Segons l'OCEI, en el 2000, a la ciutat hi havia 13.762 treballadors assalariats i 887 empleats. El salari mig mensual en el 2000 per a un treballador assalariat en la ciutat era de 4.723 NIS. Hi havia 962 persones aturades que rebien beneficis socials i 3.938 que reben un ingrés per garanties.

## Educació

Segons l'OCEI, hi ha 24 escoles i 8.688 estudiants a la ciutat. Existeixen també 16 escoles elementals amb 3.814 estudiants, i 12 instituts amb 4.874 estudiants. El 52,3% de la població tenia un certificat de matrícula el 2001.

## Ciutats Agermanades

* Santa Fe, Argentina

## Enllaços externs

* Pàgina web (hebreu)
# Sergei Kornilenko

Sergei Kornilenko (Vítsiebsk, 14 de juny de 1983) és un futbolista belarús de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de Belarús.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo Minsk, Dniprò, FC Zenit i Blackpool.

## Referències

* ↑ «Men's Olympic Football Tournament London 2012 – List of Players» (PDF) p. 1. FIFA, 13-07-2012. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2012. [Consulta: 14 juliol 2012].
* ↑ "Kornilenko coup" Arxivat 7 February 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. – Blackpool F.C.'s official website, 4 February 2011
* ↑ Sergei Kornilenko a National-Football-Teams.com (anglès)
# Rafael Mayoral Perales

Rafael Mayoral Perales (Madrid, 26 de març de 1974) és un polític i advocat espanyol, actual secretari de Relació amb la Societat Civil i Moviments Socials i diputat de Podemos.

## Biografia

Després d'acabar la carrera de Dret, es va implicar en l'assessorament jurídic a col·lectius en situació de vulnerabilitat econòmica i social. Amb l'aparició del Moviment 15-M, es va convertir en assessor de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) de Madrid. Per les activitats que realitzà en aquesta associació (paralització de desnonaments, querelles a entitats bancàries, redacció del recurs d'inconstitucionalitat contra la Llei Antidesnonaments, etc.), va rebre l'any 2013, juntament amb la llavors activista Ada Colau, el premi Defensors de Drets atorgat per Periodismo Humano.
Inicialment militant del Partit Comunista d'Espanya (PCE) i d'Esquerra Unida a la Comunitat de Madrid, va ser membre del seu Consell Polític Federal l'any 2008. Com a membre del Partit Comunista de Madrid va ser membre de la seva Comissió Permanent, i candidat a la secretaria general de la branca madrilenya de la UJCE l'any 1998. Integrant del Front Cívic "Somos Mayoría", al novembre de 2014 va ser triat membre del Consell Ciutadà de Podemos, i va passar a formar part del Consell de Coordinació, al costat de Pablo Iglesias. Col·laborador habitual del programa La Tuerka, des de la seva elecció va aparèixer en nombroses tertúlies polítiques defensant el programa del seu partit.
L'any 2015, va ser triat en primàries obertes com a candidat de Podemos per Madrid per al Congrés dels diputats, resultant electe en les eleccions generals del 20 de desembre del mateix any com a diputat en les Corts Generals i reelegit el 26 de juny de 2016 després de la curta legislatura en què no es va poder formar govern.

## Referències

* ↑ , 26-03-2013.
* ↑ Pérez-Lanzac, Carmen. «"El desahucio es un problema colectivo"». elpais.com, 06-07-2011. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Periodismo Humano otorga los “Premios Defensores de Derechos 2013” para celebrar su tercer aniversario». Periodismo Humano. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ Siete 'ministros en la sombra' de Iglesias provienen de la órbita comunista, Voz Populi, 25 de febrero de 2017.
* ↑ «Los 62 de Podemos». elpais.com, 16-11-2014. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ Sanz, S. «Pablo Iglesias prepara su 'guardia de corps' con el fichaje de dos portavoces antidesahucios». Vozpópuli (diario digital), 16-10-2014. Arxivat de l'original el 2014-11-09. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Rafael Mayoral». Recopilator.com, 23-12-2014. Arxivat de l'original el 7 d'abril de 2015. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «"Somos Mayoría" designa a Rafael Mayoral como su abogado en el caso Nóos». Europa Press, 12-03-2014. [Consulta: 3 abril 2015].
# Sidi Moussa El Majdoub

Sidi Moussa El Majdoub (en àrab سيدي موسى المجدوب, Sīdī Mūsà al-Majdūb; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵎⵓⵙⴰ ⴰⵎⵊⴷⵓⴱ) és una comuna rural de la prefectura de Mohammédia, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 20.330 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# The Royal Family of Broadway

The Royal Family of Broadway és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George Cukor i Cyril Gardner, estrenada el 1930.

## Argument

Una pel·lícula sobre teatre i sobre Broadway, que explica la història - amb noms canviats - la saga de la família escènica estatunidenca, a través de la sàtira sobre la família Barrymore. La pel·lícula va suposar el debut de Fredric March, un jove actor de teatre, que interpreta el personatge del que vol ser John Barrymore, i per la qual Mark va ser nominat a l'Oscar al millor actor.

## Repartiment

* Ina Claire: Julie Cavendish
* Fredric March: Tony Cavendish
* Mary Brian: Gwen Cavendish
* Henrietta Crosman: Fanny Cavendish

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1931: Oscar al millor actor per Fredric March
# Puig Socarrat

El Puig Socarrat és una muntanya rocosa de 590,1 m alt del terme comunal d'Arboçols, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. És a prop i al nord del poble de Marcèvol.

## Referències

* ↑ El Puig Socarrat en els ortofotomapes de l'IGN
# Ramón París García

Ramón París García (Caracas, 21 de maig de 1969) és un Il·lustrador, dissenyador i animador autodidacte; És fill de Ramón París Aldana, poeta i guerriller del Frente Simón Bolívar, creat a principis de l'any 1962 a Veneçuela. Ramón París García, va estudiar a Caracas la carrera de Comunicació Social i fou en aquesta època que també es va iniciar com a il·lustrador. L'any 2003 va viatjar a Barcelona per estudiar animació en 3D a la Universitat Pompeu Fabra. Ciutat on finalment s'establí professionalment.
És dins el món del llibre infantil on ha tingut més reconeixement. Els seus àlbums han estat premiats diverses vegades: La Caimana (2019), escrit i dibuixat en col·laboració amb María Eugenia Manrique, va rebre el Premi White Ravens 2019 de la International Youth Library i el premi al millor llibre infantil i juvenil del Banco del Libro (Veneçuela).
Duermevela (2017), escrit per Juan Muñoz-Tebar, va rebre el premi “Los mejores libros para niños y jóvenes" del Banco del libro(Veneçuela), 2018”; el premi IBBY de mèxic (International Board on Books for a Young Children) el mateix any 2018. Així com el premi “Favorit de l'audiència, 2017” a la Fira del Llibre Infantil de Bolonya.
Altres àlbums il·lustrats en la seva bibliografia són: Zoo Ilógico (2019) en col·laboració amb Raúl Romero; El Arbol de la vida (2018), en col·laboració amb Clarita Ruíz; Estaba la rana (2015); La Lectura Poliédrica (2015), en col·laboració amb Jesus Ballaz i Francisco Rincón; Un Perro en Casa (2012) en col·laboració amb Daniel Nesquens; Un Abuelo, sí! (2011) en col·laboració amb Nelson Ramos Castro

## Referències

* ↑ «Ramón París» (en castellà). Datos.bne.es: El portal de datos bibliográficos de la Biblioteca Nacional de España. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ Araujo, Elisabeth. «Ramón París, ilustrador: Siempre hay espacio para la paciencia y los sueños» (en castellà). Actualy.es, 08-03-2017. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «The White Ravens: A Selection of International Children's and Youth Literature» (en alemany). International Youth Library (Múnic). [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Ganadores infantiles 2018» (en castellà). Banco del Libro (Venezuela). [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «Bologna Children's Book Fair» (en italià). Bologna Fiere. [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ Hernández, Diajanida. «Ramón París: un ilustrador también es un narrador» (en castellà). Colofón, Revista Literaria, 20-06-2018. [Consulta: 3 maig 2020].

## Enllaços externs

* Ramón París
* Ediciones Ekaré
# Abutilon

Abutilon és un gènere de plantes amb flor de la família de les malvàcies.

## Particularitats

El gènere inclou plantes anuals o perennes. Algunes són males herbes.

## Taxonomia

* A. abutiloides (Jacq.) Garcke
* A. albescens Miq.
* A. auritum (Wall. ex Link) Sweet
* A. bedfordianum (Hook.) A. St.-Hil.
* A. berlandieri Gray ex S. Watson
* A. bidentatum A. Rich.
* A. buchii Urb.
* A. darwinii Hook.f.
* A. eremitopetalum Caum
* A. fruticosum Guill. i Perr.
* A. giganteum (Jacq.) Sweet
* A. grandiflorum G. Don
* A. grandifolium (Willd.) Sweet
* A. greveanum (Baill.) Hochr.
* A. hirtum (Lam.) Sweet
* A. hulseanum Torr. ex A. Gray
* A. hypoleucum A. Gray
* A. incanum (Link) Sweet
* A. indicum (L.) Sweet
* A. insigne Planch.
* A. julianae Endl.
* A. lauraster Hochr.
* A. leonardi Urb.
* A. leucopetalum (F. Muell.) F. Muell. ex Benth.
* A. longicuspe Hochst. ex A. Rich.
* A. malacum S. Watson
* A. mauritianum (Jacq.) Medik.
* A. megapotamicum A. St.-Hil. i Naudin
* A. menziesii Seem. Koʻoloaʻula
* A. mollicomum (Willd.) Sweet
* A. mollissimum
* A. niveum Griseb.
* A. ochsenii Phil.
* A. palmeri A. Gray
* A. parishii A. Watson
* A. parvulum A. Gray
* A. pauciflorum A. St.-Hil.
* A. permolle (Willd.) Sweet
* A. pictum (Gillies ex Hook.) Walp. (syn. A. striatum)
* A. purpurascens (Link) K. Schum.
* A. reflexum (Juss. ex Cav.) Sweet
* A. ramiflorum A. St.-Hil.
* A. reventum S. Watson
* A. sachetianum Fosberg
* A. sandwicense (O. Deg.) Christoph.
* A. sellowianum (Klotzsch) Regel
* A. theophrasti Medik. (syn. A. avicennae) - Campaneta, soja borda
* A. thurberi A. Gray
* A. thyrsodendron Griseb.
* A. trisulcatum (Jacq.) Britton i Millsp.
* A. venosum Lem.
* A. virginianum Krapov.
* A. vitifolium
* A. wrightii A. Gray

## Híbrids

* Abutilon x hybridum (parentatge desconegut).
* Abutilon x milleri (A. megapotamicum x A. pictum).
* Abutilon x suntense (A. ochsenii x A. vitifolium).

## Referències

* ↑ Davis, K. Renner, C. Sprague, L. Dyer, D. Mutch (2005). Integrated Weed Management. MSU
* ↑ Britton i Millspaugh, p. 265–266
# Sergio Santamaría Santigosa

Sergio Santamaría Santigosa (Còrdova, 2 de juliol 1967) és un advocat i polític espanyol, diputat al Parlament de Catalunya en la X legislatura.

## Biografia

És llicenciat en Dret per la Universitat Nacional d'Educació a Distància (UNED), amb especialització en jurisdicció de menors i en violència de gènere. Està adscrit al torn d'ofici de la jurisdicció civil i penal des de 1995 i en l'actualitat exerceix com a advocat.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 va ser escollit diputat del Partit Popular de Catalunya per la circumscripció de Girona. A les eleccions municipals de 2015 va ser candidat a l'alcaldia de Salt (Gironès) pel PP, però no va resultar escollit regidor.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015 forma part de la llista del PP per Girona com a número 2 darrere de Josep Enric Millo.

## Referències

* 1 2 «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2015-05-29. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ Diputats del PP per Girona Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web del PP
* ↑ «El PPC se la pega en Salt».
* ↑ «El PPC presenta un equip renovat on 6 dels 10 primers candidats són noves incorporacions.». Arxivat de l'original el 2015-09-03. [Consulta: 8 setembre 2015].