OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ernest Wanko

Ernest Wanko (Nkongsamba i Bafoussam, 4 d'abril de 1934 - Douala, 17 de març de 2015) és un atleta francès, nascut al Camerun, especialista en el salt de llargada i les curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en el salt de llargada del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, rere l'hongarès Ödön Földessy i el polonès Zbigniew Iwański. Va guanyar el campionat nacional de llargada de 1954.
Entre el 1963 i el 1972 fou el primer president del Comitè Olímpic del Camerun.

## Millors marques

* Salt de llargada. 7,41 metres (1957)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «- Championnats de France». [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «La Présidence» (en francès). [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 16 juny 2020].
# Castell de Censà

El Castell de Censà va ser una fortificació medieval que protegia el poble de Censà, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Les seves restes són al nord del poble, dalt d'un turó al costat nord-oest del poble (a les memòries arqueològiques consta que és a la parcel·la cadastral B - 282).

## Història

El castell apareix esmentat en un document de mitjan segle xiii, quan es fa constar que pertany a Santa Maria de Cornellà de Conflent (castrum de Sansiano, 1263), i se'l cita en la documentació fins a finals del XIV. Estava situat en un lloc estratègic de la frontera, que el permetia vigilar la vall de Cabrils (Aiguatèbia i Talau, Oleta) i servir de torre de senyals. Les epidèmies de pesta del 1438 delmaren Censà, i a finals del segle xv les ocupacions d'hugonots que fugien de la repressió religiosa, i la repressió de les tropes franceses, acabaren d'enderrocar el poble amb castell i església. Quan hom emprengué la reconstrucció i repoblament de Censà a partir del 1562 sembla que les pedres del castell s'utilitzaren en la construcció de les cases, fent desaparèixer de forma efectiva les restes de la fortificació.

## Restes del castell

A partir de la memòria oral, l'arqueòleg Georges Castellvi l'any 1985 excavà un indret de Censà, vora uns murs de pedra dalt d'un turó amb bones vistes, on s'afirmava que hi havia hagut el castell, i hi trobà proves del fossat defensiu, restes de ceràmica i rocam procedent de l'aterrament de l'edificació.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «140 - Sansà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Censà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ponsich, Pere; Castellví, Jordi; Gendre. «Censà: Castell de Censà». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.

## Enllaços externs

* Descripció, plànols i fotografies, per Georges Castellvi i Claude Gendre Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)

## Referències

* ↑ Lloc on era el castell de Censà en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Sansa».
# E005

* No s'ha de confondre amb E05.
La ruta europea E005 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Guza (Uzbekistan) i finalitza a Samarcanda (Uzbekistan). Té una longitud de 54 km. Té una orientació de nord a sud.
# El fogueral

El fogueral és un drama en tres actes, original d'Ambrosi Carrion, estrenat la nit del 29 d'agost de 1925, al Teatre Barcelona de Barcelona.

## Repartiment de l'estrena

* Jaume d'Oriana, senyor del Fogueral: Enric Guitart
* Marcel, el seu fill gran, l'hereu: Josep Clapera
* Aureli, el fill petit, l'estudiant: Pius Daví
* Sara, muller de Marcel: Maria Vila
* Carlota d'Oriana: Francesca Lliteras
* L'escorçó, confident del senyor: Manuel Valencia
* Borinot: Joaquim Viñas
* Verònica, dida de Marcel: Maria Morera
* L'eixut, mossos de la casa: Eduard Serrahima
* Direcció artística de Pius Daví

## Referències

* ↑ «Ambrosi Carrion i Juan». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 24 abril 2022].
* ↑ «Biblioteca». Museu Arxiu de Santa Maria de Mataró. [Consulta: 24 abril 2022].

## Bibliografia

* La Escena Catalana. Any VIII (segona època) Barcelona, 5 de setembre de 1925. Núm. 184.
# Estany de Thau

L'Estany de Thau (en occità Estanh de Taur, en francès Etang de Thau) és l'estany, o més aviat la llacuna d'aigua salabrosa més gran del Llenguadoc, amb un volum d'aigua de 340 milions de metres cúbics. La temperatura de l'aigua varia entre 7 i 24 °C. Té una superfície d'unes 7.500 hectàrees i una fondària mitjana de cinc metres. La llargària màxima és de 21 km i la màxima fondària és de 32 m que es troba al punt anomenat en occità Trauc de la Bisa.
La seva grandària i la seva fondària la distingeixen dels altres estanys de la regió, s'expliquen per la geomorfologia de la zona; hi ha un sinclinal d'un plegament en el qual la muntanya de la Gardiòla, al nord-est, n'és l'anticlinal. Les ciutats de Seta i Agde són als seus extrems est i oest. A l'est hi ha la reserva natural de Banhàs (en francès:étang et marais du Bagnas) que és una reserva ornitològica protegida.Com aprofitament econòmic s'hi crien ostres i musclos
L'estany de Taur està separat del mar Mediterrani per un cordó litoral de sorra que uneix el volcà d'Agde i el Puig de Sant Clar (en occità Puòg de Sant Clar). Comunica amb el mar pel grau de les Quilhas a Seta i pel grau de Pissa-Sauma a Massilhan. Rep l'aigua del Canal de les dues mars o Canal del Migdia, que a través d'aquest estany es comunica amb el port de Seta i des d'aquí al Roine amb el Canal del Roine a Seta.

## Notes i referències

* ↑ Forum des Observateurs et Gestionnaires des Etangs Méditerranéens (FOGEM Arxivat 2008-12-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa tècnica Arxivat 2012-08-07 a Wayback Machine.
* Musée de l'étang de Thau Arxivat 2012-06-11 a Wayback Machine.
* Fiche bilan du Forum des Observateurs et Gestionnaires des Etangs Méditerranéens Arxivat 2006-12-01 a Wayback Machine. PDF
# Dissociació per transferència d'electrons

La dissociació per transferència d'electrons (en anglès electron-transfer dissociation, o ETD) és un mètode de fragmentació molecular en fase gas utilitzat en espectrometria de masses en tàndem i desenvolupat per Joshua Coon i Donald Hunt a la Universitat de Virgínia.

## Principis bàsics

Aquesta tècnica, similar a la dissociació per captura d'electrons, indueix la fragmentació de molècules amb múltiples càrreges positives (catió), mitjançant la transferència d'electrons des d'un reactiu de tipus anió.
La dissociació per transferència d'electrons s'utilitza extensivament per a la caracterització de polímers i biomolècules, com ara les proteïnes i pèptids, i és especialment indicada per a l'anàlisi de modificacions post-traduccionals, ja que la transferència d'un electró genera la fragmentació del pèptids en ions de tipus c i z, deixant les modificacions intactes.

## Vegeu també

* Dissociació per captura d'electrons

## Referències

* ↑ Dass, Chhabil. Fundamentals of Contemporary Mass Spectrometry. Hoboken, New Jersey: John Wiley & Sons., 2007, p. 128. ISBN 978-0-470-11848-1.
* 1 2 Coon, Joshua J.,; Syka, John E.P.; Shabanowitz, Jeffrey; Hunt, Donald F. «Tandem Mass Spectrometry for Peptide and Protein Sequence Analysis». BioTechniques, 01-04-2005. Arxivat de l'original el 13 de maig 2016. PMID: 15884666 [Consulta: 15 abril 2016]. Arxivat 13 de maig 2016 a Wayback Machine.
* ↑ Hart-Smith, Gene «A review of electron-capture and electron-transfer dissociation tandem mass spectrometry in polymer chemistry». Analytica Chimica Acta, 808, 15-01-2014, pàg. 44–55. DOI: 10.1016/j.aca.2013.09.033.
# El supersabio

El supersabio és una pel·lícula de comèdia mexicana de 1948 dirigida per Miguel M. Delgado i protagonitzada per Cantinflas, Perla Aguiar i Aurora Walker. Està doblada al català.

## Argument

Cantinflas és l'aprenent d'un reconegut científic, el professor Arquimides Monteagudo, però té ànima de poeta més que d'investigador seriós, i vol trobar la fórmula que aconsegueixi la immortalitat de les roses. No obstant això, després de la mort del Prof. Monteagudo, Cantinflas serà perseguit per un grup corporatiu ferotge, que vol robar la fórmula secreta d'un combustible més barat anomenat "carburex", perquè pensen que el nostre amic és l'únic que coneix la composició.

## Repartiment

* Cantinflas com Cantinflas
* Perla Aguiar com Marisa Miranda
* Carlos Martínez Baena com Profesor Arquímedes Monteagudo
* Alejandro Cobo com Octavio
* Aurora Walker com Angélica Montes
* Alfredo Varela com Pepe Montes

## Referències

* ↑ Standish & Bell, p. 133.
* ↑ «Cantinflas: El supersabio». esadir.cat. [Consulta: 25 febrer 2024].

## Bibliografia

* Standish, Peter; Bell, Steven M. Culture and Customs of Mexico. Greenwood Publishing Group, 2004.
# Castell de Catadau

Castell de Catadau és com es coneix la casa que està ubicada al carrer Marqués de Campo de l'esmentada localitat de la Ribera Alta al País Valencià).
Segons la Direcció General del Patrimoni Cultural de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esports, l'anomenat Castell de Catadau, malgrat estar declarat Bé d'Interès Cultural, amb el codi 46.20.093-001, no es troba registrat ni té nº d'anotació ministerial, sent la seva declaració genèrica.

## Descripció

Es tracta d'una casa construïda sobre les restes o bé d'una possible muralla, que havia de defensar la població de Catadau durant l'època medieval, o bé d'alguna torre o petita fortificació que s'hi situava. Les restes que s'han conservat són molt pocs, malgrat això pot distingir una part de mur construïda a base de maçoneria i argamassa. L'habitatge construït annexa a les restes del castell és de propietat privada i es troba en perfecte estat de conservació.

## Bibliografia

Aquest article pren com referència el text del BIC incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana així com la informació proporcionada pel mateix Ajuntament de Catadau.

## Referències

* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=65

## Enllaços externs

* Web oficial de Catadau
* Patronat provincial de turisme: mapa cultural de la província de València
# Cithaeron (aranya)

* Per a altres significats, vegeu «Cithaeron».
Cithaeron és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels citerònids (Cithaeronidae).

## Esepècies

Segons el World Spider Catalog de l'any 2017, hi ha set espècies descrites del gènere Cithaeron:
* Cithaeron contentum Jocqué & Russell-Smith, 2011$^{cg}$
* Cithaeron delimbatus Strand, 1906$^{icg}$
* Cithaeron dippenaarae Bosmans & Van Keer, 2015$^{cg}$
* Cithaeron indicus Platnick & Gajbe, 1994$^{icg}$
* Cithaeron jocqueorum Platnick, 1991$^{icg}$
* Cithaeron praedonius O. P.-Cambridge, 1872$^{icgb}$
* Cithaeron reimoseri Platnick, 1991$^{icg}$
Fonts de dades: i = ITIS, c = Catalogue of Life, g = GBIF, b = Bugguide.net

## Referències

* 1 2 «Cithaeron Report». [Consulta: 12 abril 2018].
* 1 2 «Browse Cithaeron». Arxivat de l'original el 2016-04-16. [Consulta: 12 abril 2018].
* 1 2 «Cithaeron». [Consulta: 12 abril 2018].
* 1 2 «Cithaeron Genus Information». [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ «Cithaeron Overview». [Consulta: 12 abril 2018].

## Bibliografia

* Adams, Richard J.; Manolis, Timothy D. Field Guide to the Spiders of California and the Pacific Coast States (California Natural History Guides). University of California Press, 2014. ISBN 978-0520276611.
* Bradley, Richard A.. Common Spiders of North America. University of California Press, 2012. ISBN 978-0520274884.
* Dean, D.A. «Catalogue of Texas spiders». ZooKeys, 570, 2016. DOI: 10.3897/zookeys.570.6095.
* Foelix, Rainer F.. Biology of Spiders. 3rd. Oxford University Press, 2010. ISBN 978-0199734825.
* Griswold, Charles E.; Audisio, Tracy; Ledford, Joel M. «An extraordinary new family of spiders from caves in the Pacific Northwest (Araneae, Trogloraptoridae, new family)». Zookeys, 215, 2012, pàg. 77–102. DOI: 10.3897/zookeys.215.3547. ISSN: 1313-2989.
* Jackman, John A.. A Field Guide to Spiders and Scorpions of Texas. Gulf Publishing, 2002. ISBN 978-0877192640.
* Spiders of North America: An Identification Manual. American Arachnological Society, 2005. ISBN 978-0977143900.
* Wheeler, W.C.; Coddington, J.A.; Crowley, L.M.; Dimitrov, D.; Goloboff, P.A.; Griswold, C.E.; Hormiga, G.; Prendini, L.; Ramírez, M.J. «The spider tree of life: phylogeny of Araneae based on target-gene analyses from an extensive taxon sampling». Cladistics, 33, 6, 2016, pàg. 576–616. DOI: 10.1111/cla.12182.

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Cithaeron Walckenaer, 1837 en la família Cithaeronidae +base de dades
# El cuc de seda

* Aquest article tracta sobre el llibre. Si cerqueu l'insecte, vegeu «Cuc de seda».
El cuc de seda és la segona novel·la detectivesca dins la sèrie Cormoran Strike, creada per l'escriptora escocesa Joanne Rowling sota el pseudònim de Robert Galbraith. Es publicà en anglès el 24 de juny del 2014 i en català el 18 de març del 2015.

## Referències

* ↑ «J.K. Rowling publicarà la seva segona novel·la sota el pseudònim de Robert Galbraith». El Periódico, 17-02-2014 [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «El nou misteri de J.K. Rowling». La Vanguardia, 15-03-2015 [Consulta: 15 març 2015].

## Enllaços externs

* Lloc web del pseudònim de l'autora (anglès)
# Dorsal de Gorda

La dorsal de Gorda és un límit divergent de plaques tectòniques situada prop a la costa d'Oregon i al nord del Cap de Mendocino de Califòrnia. S'estén des de la triple cruïlla de la falla de San Andreas i la falla de Mendocino cap al nord en direcció a un altre límit transformant, la falla de Blanco. Al seu est s'hi troba la placa de Gorda, que juntament amb les plaques de Juan de Fuca i de l'Explorador al seu nord, és el que queda de l'antigament vasta placa de Farallon, que ha estat subduïda en gran manera sota la placa nord-americana. Al seu cantó oest s'hi troba la placa del Pacífic.
# Dubois

«Dubois, Du Bois o DuBois» té aquests significats:
* Toponímia:
** DuBois, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Dubois (Idaho)
** Dubois (Wyoming)
** Du Bois (Illinois)
** Du Bois (Nebraska)
* Biografies:
** Charles-Victor Dubois (Lessines, Hainaut, 1832 - Ixelles, 1869), organista belga
** Jean-Antoine Dubois (Sant Remèsi, Ardecha, 1765 - París, 1848), missioner francès a l'Índia
** Pierre Dubois, publicista francès actiu en els primers anys del segle XIV
** Stéphanie Dubois (1986, Laval, Quebec), tennista canadenca
** Théodore Dubois (Rosnay, Marne, 1837 – París, 1924), compositor i organista francès
# Cladonia portentosa

Cladonia portentosa és un liquen fruticós (com un menut arbust) de color tènue. Pertany a la família Cladoniaceae.

## Morfologia

C. portentosa forma mates compactes de fins a 6cm d'alt. Té moltes branques i l'angle del brancatge és més gran que en Cladonia rangiferina.

## Il·lustracions

Gilbert, O. 2004.

## Referències

* ↑ Dobson, Frank S., Lichens: An Illustrated Guide to the British and Irish Species, Richmond Publishing, Slough, 5th edn 2005.
* ↑ Gilbert, O. 2007. Lichens Scottish Natural Heritage ISBN 1-85397-373-4
# Districte de Teplice

El districte de Teplice - (txec) Okres Teplice - és un districte de la regió d'Ústí nad Labem, a la República Txeca. La capital és Teplice.

## Llista de municipis

Bílina - Bořislav - Bystřany - Bžany - Dubí - Duchcov - Háj u Duchcova - Hostomice - Hrob - Hrobčice - Jeníkov - Kladruby - Košťany - Kostomlaty pod Milešovkou - Krupka - Lahošť - Ledvice - Lukov - Měrunice - Mikulov - Modlany - Moldava - Novosedlice - Ohníč - Osek - Proboštov - Rtyně nad Bílinou - Srbice - Světec - Teplice - Újezdeček - Zabrušany - Žalany - Žim

## Referències

* ↑ «Czech Republic: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Regionální statistiky» (en txec). Arxivat de l'original el 2022-01-25. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Cladonia furcata

Cladonia furcata és una espècie liquenitzada de fong dins la família Cladoniaceae. Pel que fa a la tolerància a la contaminació de l'aire té una sensibilitat intermèdia. Els extractes d'aquesta espècie s'ha demostrat que maten les cèl·lules de la leucèmia (in vitro) i poden tenir un valor en el tractament del càncer.

## Descripció

Com altres espècies del gènere Cladonia, el cos fructífer de C. furcata està fet d'un tal·lus aplanat i una tija secundària erecta que forma el tal·lus secundari, el qual està molt embrancat i pot fer fins a 10 cm.

## Hàbitat i distribució

C. furcata és més comuna en els boscos prop del litoral i a baixes i mitjanes altituds. Es pot veure creixent sobre la molsa, l'humus i el sòl, més rarment sobre fust podrida o a la base dels arbres. A Amèrica del Nord es troba des d'Alaska a Califòrnia, i és molt comú a la Cascade range occidental. També es troba a Euràsia incloent els Països Catalans

## Compostos bioactius

Els polisacàrids aïllats de C. furcata s'ha vist que indueixen l'apoptosi (mort de les cèl·lules) en la leucèmia humana. A més els polisacàrids de C. furcata disminueixen l'activitat de l'enzim telomerasa el qual permet a algunes cèl·lules canceroses evitar la mort; aquesta activitat suggereix una possible acció terapèutica en el tractament del càncer.

## Referències

* 1 2 3 Geiser L, McCune B.. Macrolichens of the Pacific Northwest. Corvallis: Oregon State University Press, 1997, p. 88. ISBN 0-87071-394-9.
* ↑ Stenroos S «Taxonomy and distribution of the lichen family Cladoniaceae in the Antarctic and peri-Antarctic regions». Cryptogamic Botany, 3, 4, 1993, pàg. 310–44.
* ↑ http://sironagatta.blogspot.com.es/2009/12/cladonia-mediterranea-la-molsa-blanca.html
* ↑ Lin X, Cai YJ, Li ZX, Liu ZL, Yin SF, Zhao JC «Cladonia furcata polysaccharide induced apoptosis in human leukemia K562 cells». Acta Pharmacologica Sinica, 22, 8, 2001, pàg. 716–20. PMID: 11749844.
* ↑ Lin X, Cai YJ, Li ZX, Chen Q, Liu ZL, Wang R «Structure determination, apoptosis induction, and telomerase inhibition of CFP-2, a novel lichenin from Cladonia furcata». Biochimica Biophysica Acta, 1622, 2, 2003, pàg. 99–108. DOI: 10.1016/S0304-4165(03)00131-4. PMID: 12880947.
# Dipodillus somalicus

Dipodillus somalicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Djibouti i Somàlia. Els seus hàbitats naturals són els deserts, les zones de sòl nu, les planes gravenques i els herbassars amb vegetació molt dispersa. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, somalicus, significa ‘somali’ en llatí.

## Referències

* ↑ Schlitter, D.; Granjon, L. Gerbillus somalicus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 26 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Clatskanie

Clatskanie és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2007 tenia 1.710 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clatskanie tenia 1.528 habitants, 608 habitatges, i 406 famílies. La densitat de població era de 491,6 habitants per km².
Dels 608 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.833$ i la renda mediana per família de 48.056$. Els homes tenien una renda mediana de 41.550$ mentre que les dones 24.286$. La renda per capita de la població era de 16.717$. Aproximadament l'11,1% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clatskanie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clatskanie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eleccions al Parlament de Navarra

Llista de les eleccions al Parlament de Navarra:
* Eleccions al Parlament de Navarra de 1979
* Eleccions al Parlament de Navarra de 1983
* Eleccions al Parlament de Navarra de 1987
* Eleccions al Parlament de Navarra de 1991
* Eleccions al Parlament de Navarra de 1995
* Eleccions al Parlament de Navarra de 1999
* Eleccions al Parlament de Navarra de 2003
* Eleccions al Parlament de Navarra de 2007
* Eleccions al Parlament de Navarra de 2011
* Eleccions al Parlament de Navarra de 2015
* Eleccions al Parlament de Navarra de 2019
* Eleccions al Parlament de Navarra de 2023
# Castenaso

Castenaso (en dialecte bolonyès: Castnès; llatí: Castrum Nasicae) és una ciutat i comune de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emília-Romanya. Està situat uns 12 km de Bolonya, la capital d'Emília-Romanya.
L'1 de gener de 2018 tenia 15.363 habitants.
Limita amb els municipis de Bologna, Budrio, Granarolo dell'Emilia, Ozzano dell'Emilia i San Lazzaro di Savena.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Castenaso - Lloc web oficial
# Diario del Alto Aragón

El Diario del Alto Aragón és un diari diari que s'edita a la ciutat d'Osca. La major part de la seva informació fa referència a la província, però compta a més amb informació sobre Aragó, Espanya, el món i els esports.

## Història

Va ser fundat el 1985. El seu primer número va aparèixer el 28 de setembre d'aquest any, tot i que els seus predecessors es remunten al 1875, quan va sortir publicat El Diario de Huesca. Posteriorment, i en aquests casos a la mateixa seu física, es van editar El Pueblo (1932-1936) i Nueva España, periòdic franquista fundat el 1936 i subhastat el 1984 en dissoldre's l'organització Medios de Comunicación Social del Estado.
El seu director des de l'1 de maig del 1984 fins al 10 de març del 2011 fou Antonio Angulo Araguás. El va succeïr Javier García Antón.
Disposa d'edició digital i d'una hemeroteca sobre el diari provincial des del 1875, amb les capçaleres Diario de Huesca, Pueblo, Nueva España i Diario del Alto Aragón.

## Referències

* ↑ DIARIO DEL ALTOARAGÓN Info-empresas.net
# Estat lliure de Txukotka

L'Estat lliure de Txukotka fou un estat creat pels russos blancs a Txukotka, a l'extrem oriental de Sibèria (Rússia), que va existir des de l'octubre de 1921 fins a l'abril de 1922.

## Història

L'octubre de 1921, rebels antibolxevics provinents de Vladivostok (dels destacaments de Bíritx i Botxkariov) van constituir l'anomenat Estat lliure de Txukotka.
Aquest estat va utilitzar una bandera de tres franges horitzontals: blanca, groga i blava.
L'estat va subsistir fins que a l'abril de 1922 el territori va passar a la República de l'Extrem Orient i després a la Unió Soviètica.