OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfredo Lopes Cabral

Alfredo Lopes Cabral (Guinea Bissau, 1946) és un polític i diplomàtic de Guinea Bissau i funcionari de les Nacions Unides.
De 1983 a 1986, Cabral va ser ambaixador de Guinea Bissau a Algèria, Tunísia i l'Orient Mitjà. De 1986 a 1990 va ser el Representant Permanent de Guinea-Bissau a la Seu de les Nacions Unides i alhora l'ambaixador de Guinea Bissau als Estats Units. També va ser ambaixador de Guinea Bissau a l'ONU entre 1996 i 1999. En 1996 i 1997, Cabral va representar a Guinea Bissau en el Consell de Seguretat de les Nacions Unides i hi va exercir el càrrec de president al setembre de 1996. Cabral va ser nomenat per al seu tercer mandat com a representant de Guinea Bissau a l'ONU el 2003.
Des de 1987 fins a1996, Cabral va ser ambaixador de Guinea Bissau als Estats Units, Canadà i Mèxic.
De 1999 a 2001, Cabral va ser el Representant Especial del Secretari General de les Nacions Unides a Haití i va ser cap de la Missió de Policia Civil de les Nacions Unides a Haití (MIPONUH) i més tard la seva successora, la Missió Civil Internacional de Suport a Haití (MICAH).

## Referències

* ↑ SECRETARY-GENERAL APPOINTS ALFREDO LOPES CABRAL AS HIS NEXT REPRESENTATIVE AND HEAD OF UNITED NATIONS CIVILIAN POLICE MISSION IN HAITI, un.org
* ↑ NEW PERMANENT REPRESENTATIVE OF GUINEA-BISSAU PRESENTS CREDENTIALS
# Balistes willughbeii

Balistes willughbeii és un peix teleosti de la família dels balístids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 13,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes centrals del Pacífic oriental.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Bezoziórnoie

Bezoziórnoie (en rus: Безозёрное) és un poble de l'óblast de l'Amur, a Rússia, que el 2018 tenia 409 habitants, pertany al districte de Bureiski.
# AngoSat 1

AngoSat 1 és un satèl·lit de comunicacions d'òrbita geoestacionària operat per Angosat i construït per l'empresa russa RSC Energia. És el primer satèl·lit de comunicacions d'Angola. El projecte va néixer a partir d'un acord de 2009 entre els governs d'Angola i Rússia i el treball va començar el 2012. Es va suposar que la nau espacial es llançaria amb el satèl·lit Energia 100 en un Zenit-3SL amb SeaLaunch el 2016, tot i que les tensions polítiques seguides per l'annexió de Crimea a Rússia i els problemes legals de SeaLaunch fan que l'ús del llançador ucraïnès fos incert. En conseqüència, el llançament es va traslladar per primera vegada a una configuració Angara A5/Blok DM-03, i finalment a una versió Zenit-3F que està programada per al seu llançament des del cosmòdrom de Baikonur el setembre de 2017. El satèl·lit ha estat finançat per Rosoboronexport amb un préstec de 286,2 milions d'euros.

## Carrega útil

La càrrega útil d'AngoSat 1 està composta per 16 transponders banda C i 6 banda K$_u$.

## Referències

* ↑ Pietrobon, Steven. «Russian Launch Manifest», 19-05-2017.
* ↑ «AngoSat 1». [Consulta: 20 maig 2017].
* ↑ «Lançamento de satélite angolano volta a ser adiado, agora para 2017» (en portuguès). Radio Voz da Rusia, 12-04-2014. Arxivat de l'original el 2015-11-19.
* ↑ «Angola: U.S.$300 Million Invested in Angosat-1 Project». Angola PRESS, 21-02-2016.
* ↑ «Angosat 1». Satbeams. [Consulta: 19 juliol 2016].

## Enllaços externs

* SATBEAMS page
* Angosat official page Arxivat 2016-11-19 a Wayback Machine.
# Adams (Tennessee)

Adams és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 566 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Adams tenia 566 habitants, 203 habitatges, i 158 famílies. La densitat de població era de 89,2 habitants/km².
Dels 203 habitatges en un 41,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,1% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 21,7% no eren unitats familiars. En el 17,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.500 $ i la renda mediana per família de 40.179 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.932 $ mentre que les dones 21.190 $. La renda per capita de la població era de 15.067 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Adams». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Adams». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bessa

Bessa (en grec antic Βήσσα) era el nom de una antiga ciutat grega de la Lòcrida que Homer menciona al "Catàleg de les naus" de la Ilíada.
En temps d'Estrabó, Bessa ja no existia i el lloc on possiblement estava situada s'havia convertit en un bosc. Afegeix que el seu nom Βήσσα, amb doble sigma, significa que és un lloc boscós, un congost muntanyenc, i que es diferència d'una altra ciutat a l'Àtica, anomenada Βήσα, amb una sola sigma.

## Notes

* ↑ segons Esteve de Bizanci s.v.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, II, 532
* ↑ Estrabó. Geografia, IX, 4,5
# Angelats (Sora)

Angelats és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El cos principal d'habitatge de la casa està format per un edifici de planta rectangular i teulat a doble vessant. Els murs estan fets de pedra irregulars i molt de morter. A la part davantera de la casa s'hi va afegir un cos que sembla ampliar l'habitatge per la part dreta i avança el teulat fent dos porxos superposats a la part del davant. En un dels pilars que aguanta susdit teulat duu la data de 1703. A la part posterior de la casa també s'hi ha afegit un cos avançat, a la part esquerra, que amplia l'habitatge.

## Història

El mas d'Angelats apareix documentat en el primer document que dona una visió global de la parròquia de Sora. El document és la venda del delme de Sora que feu l'any 1338 en Marc de Sant Agustí a Pere de Sala. En aquest hi consten tots els masos de la parròquia estricte de Sora i entre ells el mas Angelats. El mas Angelats havia format part de la finca de Viladevall. Desaparegut en la despoblació del segle xiv es conserva el topònim que encara avui conserva la construcció refeta el segle xviii.

## Referències

* 1 2 «Angelats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Balneari Blancafort

El Balneari Blancafort és un balneari del municipi de la Garriga (Vallès Oriental). L'edifici està inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici civil. Es tracta d'una important reforma i ampliació d'un antic edifici. Planta en "U", de planta baixa i dos pisos. El pati està obert i orientat a migdia, al llarg de llur perímetre es desenvolupa una galeria d'arcs de mig punt i carpanell, limitada per una balustrada de pedra artificial. Façanes planes a excepció de la del carrer Banys, de la que sobresurten balconades a quasi la totalitat de les obertures.

## Història

S'han fet reformes en diverses ocasions però sense alterar l'estructura exterior del conjunt. Les aigües del Balneari Blancafort es van declarar d'utilitat pública el 12 de setembre de 1860.
El Balneari Blancafort ha vist desfilar per la casa les més eminents personalitats de cada moment: Jaume Balmes, el bisbe Torras i Bages, Jacint Verdaguer, el canonge Collell, Santiago Rusiñol, Adrià Gual, Francesc Cambó, etc.

## Referències

* 1 2 3 4 «Balneari Blancafort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Bezonvaux

Bezonvaux és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 no tenia cap habitant.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bezonvaux era de 0 persones.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bezonvaux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bezonvaux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Antianorèctic

Antianorèctic és aquell fàrmac que estimula l'apetit. També s'anomena orexigen. Com a antianorèctic més característic cal destacar la ciproheptadina del grup de les amines psicotòniques, tot i que en els infants el seu efecte pot inhibir la secreció de l'hormona del creixement (somatotropina). Com estimulant de la gana sol ser indicat en persones de molt baix pes relacionat amb l'anorèxia nerviosa.
# Angela Wigger

Angela Wigger (Dierikon, 1 de febrer de 1975) és una economista política suïssa i professora de la Universitat Radboud dels Països Baixos.
Del 2003 al 2007 va treballar al departament de Ciències Polítiques de la Universitat Lliure d'Amsterdam, on va obtenir el seu doctorat. La seva tesi es titulava «Competició per a la competitivitat. La política de transformació del règim de competència de la UE».
La seva recerca se centra a analitzar la crisi financera global, les respostes a la crisi i els reptes polítics a aquestes respostes des d'una perspectiva materialista històrica. Els punts focals són la geopolítica de la política industrial i antimonopoli, els intents de relocalització industrial, el fetitxe de la «competitivitat», la devaluació interna i l'acumulació liderada pel deute a l'era del capitalisme rendista.
Angela Wigger ha dut a terme una àmplia investigació sobre la reestructuració capitalista de l'Europa de la postguerra, les relacions industrials i la neoliberalització de la regulació de la competència de la Unió Europea i els processos de financiarització.

## Obra publicada

* The Politics of European Competition Regulation. A Critical Political Economy Perspective (2011), amb H. Buch-Hansen. New York and London: Routledge/RIPE Series in Global Political Economy.

## Referències

* ↑ «Vox, Independent Magazine Radboud Universiteit, 3-11-2011». Arxivat de l'original el 2015-02-23. [Consulta: 23 febrer 2015].
* ↑ «Green European Journal, 27-01-2015». Arxivat de l'original el 2015-02-23. [Consulta: 23 febrer 2015].
* ↑ «Agroreuzen worden titanen, monopolies bedreigen de voedselzekerheid» (en neerlandès). [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ «[Analysis Bayer-Monsanto merger could harm EU food sector]» (en anglès), 19-09-2017. [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ Presse. «Ny rapport: EU stopper ikke virksomheders mega-fusioner» (en danès), 29-06-2017. [Consulta: 13 setembre 2023].
# Battle Royal

Una Battle Royal (Batalla Reial en català) és un tipus de combat de la lluita lliure professional on un nombrós grup de lluitadors es van eliminant entre ells llançant-se per sobre de la tercera corda fins que només en queda un al ring, el guanyador. La Battle Royal més habitual és la que hi participen 30 lluitadors.
# Bartłomiej Matysiak

Bartłomiej Matysiak (11 de setembre de 1984) és un ciclista polonès, ja retirat, professional del 2006 al 2017. Durant la seva carrera esportiva va córrer als equips Legia, CCC Polsat Polkowice i Team Hurom. En el seu palmarès destaca el Campionat nacional en ruta de 2014. Aquell mateix any va rebre la Creu al Mèrit de Bronze.

## Palmarès

* 2006
** 1r al Bałtyk-Karkonosze Tour i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la FBD Insurance Rás
* 2008
** 1r a la Puchar Ministra Obrony Narodowej
* 2009
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
* 2010
** 1r a la Puchar Ministra Obrony Narodowej
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Memorial Józef Grundmann i Jerzy Wizowski
* 2013
** 1r a la Puchar Ministra Obrony Narodowej
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Estònia
* 2014
** Campió de Polònia en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Małopolski Wyścig Górski
** Vencedor d'una etapa al Memorial Józef Grundmann i Jerzy Wizowski
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Szlakiem walk Major Hubal

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 140è de la classificació general

## Referències

* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Bartlomiej MATYSIAK» (en italià). [Consulta: 22 gener 2023].
* ↑ "To podziękowanie nie tylko od prezydenta, ale od całej Polski"

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Beatriu Gómez Franquet

Beatriu Gómez Franquet (Barcelona, 6 de maig de 1987) és una esportista catalana. Ha competit en patinatge de velocitat sobre gel i de velocitat en línia. Posteriorment s'ha dedicat al ciclisme. És filla del també patinador sobre gel Antonio Gómez.
En el patinatge va estar competint en alt nivell fins a l'any 2008. En la velocitat en línia va guanyar diversos campionats estatals i un campionat d'Europa. També va batre diversos records estatals en velocitat sobre gel.
En ciclisme va participar en els Jocs Paralímpics de Rio de 2016 fent de pilot del tàndem amb ciclista paralímpica Josefa Benítez. El 2017 fitxa per l'equip professional Lointek.

## Palmarès

* 2017
** 1 a la Volta a Burgos femenina

## Referències

* ↑ «Beatriu Gómez Franquet». enciclopèdia.cat. [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ «Barcelona a Rio, els nostres esportistes olímpics: Beatriu Gómez». barcelona.cat. [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ «El equipo femenino Lointek se refuerza con Ziortza Isasi y Beatriu Gómez». correodeldeporte.com, 07-12-2016 [Consulta: 16 setembre 2017]. Arxivat 16 de setembre 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-09-16. [Consulta: 16 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a speedskatingbase.eu
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Barbut verd de clatell daurat

El barbut verd de clatell daurat (Psilopogon pulcherrimus) és una espècie d'ocell de la família dels megalèmids (Megalaimidae) que habita els boscos de les muntanyes del nord de Borneo.
# Acetat de neril

L'acetat de neril és un compost orgànic que es troba en els olis essencials dels cítrics. Químicament, és l'èster acetat del nerol. En aromes i perfumeria s'utilitza per aportar notes florals i afruitades.

## Referències

* ↑ PubChem. «Neryl acetate» (en anglès). [Consulta: 13 octubre 2022].

## Vegeu també

* Acetat de geranil
# Battle Creek (Iowa)

Battle Creek és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 743 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Battle Creek tenia 743 habitants, 325 habitatges, i 195 famílies. La densitat de població era de 573,7 habitants per km².
Dels 325 habitatges en un 21,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,8% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 18,8% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 31,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.029 $ i la renda mediana per família de 39.479 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.400 $ mentre que les dones 19.931 $. La renda per capita de la població era de 16.106 $. Entorn del 3% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Battle Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Battle Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Antiarrítmic

Un antiarítmic és un fàrmac que modifica la velocitat i el ritme dels batecs del cor, i restaura el ritme sinusal normal. Entre aquests cal destacar la quinidina, la lidocaïna, la procaïnamida i el propanolol i derivats.

## Classes d'antiarrítmics

* Antiarrítmics de la Classe I són bàsicament els que actuen blocant els canals del sodi del corrent ràpid d'entrada que despolaritza la cèl·lula miocardíaca a l'inici del potencial d'acció. Redueix la velocitat de conducció i l'excitabilitat cardíaques. A la vegada, els antiarítmics de classe I es poden subdividir en tres grups segons el temps que tarden a dissociar-se dels canals del sodi:
* Antiarítmics IA presenten una velocitat de dissociació intermèdia.
* Antiarítmics IB, velocitat de dissociació més ràpida.
* Antiarítmics IC, amb velocitat de dissociació més lenta.
* Antiarrítmics de la Classe II o beta-blocants. El més característic és el propanolol.
* Antiarrítmics de la Classe III. Bloquen els canals de potassi prologant la repolarització. L'exemple més representatiu és l'amiodarona
* Antiarrítmics de la Classe IV són els blocants dels canal de calci amb efecte lent com el diltiazem.
* Antiarrítmics de la Classe V, inclouen la digoxina i l'adenosina. Augmenten l'activitat del nervi vague en l'acció del sistema nerviós central de manera que decreix la conducció dels impulsos elèctrics.
# Antoni Fuster

Antoni Fuster (Catalunya, segona meitat del segle xiv - primera meitat del segle xv) va ser un frare dominic català.
És venerat com a beat al si de l'Orde dels Predicadors, tot i no haver estat beatificat oficialment. Gairebé no hi ha notícies de la seva vida. Va ingressar a la convent de l'Orde de Sant Domènec. Va ésser un dels primers deixebles de Vicent Ferrer i consta que l'acompanyava en els seus viatges en 1403. Per encàrrec del rei Martí I l'Humà, en 1409 va pacificar, amb els canonges Bernat Despujol, Berenguer Despruners i Jaume Roca, els bàndols que a la ciutat de Vic enfrontaven Guillem i Francesc de Malla contra Guillem de Savassona i altres partidaris. Per això fou anomenat «l'Àngel de la Pau» i era venerat a Vic. Antoni de Bofarull el cita com a personatge a la novel·la La orfaneta de Menargues.

## Bibliografia

* Francesc Vidal i Micó. Vida del valenciano Apóstol de la Europa S. Vicente Ferre. Librería Española y Estrangera de Juan Mariana, Editor, 1857, p. 498.
* Matthew Bunson, Margaret Bunson, Stephen Bunson. Our Sunday Visitor's encyclopedia of saints. Huntington, Indiana: Our Sunday Visitor Publishing, 2003, p. 105.
# Acetat de geranil

L'acetat de geranil és un compost orgànic natural classificat com a monoterpè. És un líquid incolor amb una agradable aroma floral i rosa afruitada. El seu líquid condensat té un color lleugerament groc. L'acetat de geranil és insoluble en aigua, però soluble en alguns dissolvents orgànics com l'alcohol i el petroli.

## Obtenció

L'acetat de geranil es troba de manera natural en més de 60 olis essencials, com la palmarosa, el neroli, el gerani o el coriandre. Es pot obtenir per destil·lació fraccionada d'olis essencials.
L'acetat de geranil és un èster que es pot preparar semi-sintèticament mitjançant la condensació de geraniol amb àcid acètic.

## Usos

L'acetat de geranil s'utilitza principalment com a component de perfums per a cremes i sabons i com a ingredient aromatitzant. S'utilitza especialment en formulacions de roses, lavanda i gerani on es desitja una aroma dolça afruitat o cítrica.

## Seguretat

Està designat per l'Administració d'Aliments i Fàrmacs dels Estats Units com a generalment reconegut com a segur (GRAS).

## Vegeu també

* Acetat de neril
# Bandera de la província d'Anvers

La bandera de la província d'Anvers està formada per 24 quadrats, disposats en 6 columnes per 4 files, en què els colors es distribueixen diagonalment, així començant pel quadrat inferior esquerra i cap al superior dret, els colors són blanc, blau, groc i vermell, a partir d'aquest es repeteix la sèrie fins a acabar amb l'últim quadrat en blanc. La ràtio és 2:3. El disseny fou adoptat pel consell provincial el 18 d'octubre de 1996 i aprovat pel govern flamenc el 7 de gener de 1997.
Els colors de la bandera es deriven dels colors de les ciutats d'Anvers (vermell i blanc), Mechelen (groc i vermell) i Turnhout (blanc i blau). Aquestes són les ciutats més importants i capitals dels tres districtes de la província.
* Bandera d'Anvers
* Bandera de Mechelen
* Bandera de Turnhout

## Història
### Bandera de 1928

La província d'Anvers va adoptar l'octubre de 1928 pel Consell de noblesa (Raad van Adel) una bandera formada per tres franges verticals groga, vermella i blanca. Aquest disseny tingué dos inconvenients: no va ser reconegut institucionalment i no representava correctament a la ciutat de Turnhout. El gener de 1997 es va canviar, afegint-hi el color blau.
* Bandera del període 1928-1977.

## Referències

* 1 2 «Antwerp (Province, Belgium)» (en anglès). Flags of the World. [Consulta: 24 maig 2016].
# Blue spark

Blue Spark és un quadre de l'autor americà James Rosenquist, pertany a l'estil art pop. El quadre està fet amb la técnica oli sobre llenç, compost per una canya de pescar de bambú, sedal, ham i estructura, amb mesures de 122 x 154 x 44 cm.
L'obra es compon de dos llenços ajuntats entre si, amb elements que trenquen la concepció bidimensional de l'obra. L'autor utilitza elements que creen tensions entre els diferents materials de diferents qualitats i materials, la funció dels quals és expandir la línia de la pintura, que alhora ho converteix en fragments.
El quadre està format per un rectangle que representa una quarta part de l'obra, col·locat a l'angle superior dret. L'element que més destaca és la canya de pescar de bambú, la qual mara una paràbola davant del llenç. Aquesta canya apareix des de l'extrem inferior esquerre fins a l'extrem inferior dret. La corda alça dues teles que produeixen una ombra reial sobre tres dits femenins, dels quals en destaquen les ungles brillants. El rectangle suporta una tensió reial, és a dir, la força de la canya és la que tira d'ell i sembla que està penetrant-hi.
Per acabar, els colors utilitzats en aquesta obra són els colors càlids i rosacis, que fan referència al cos humà.

## Referències

* 1 2 3 Institut Valencià d'Art Modern. 50 obras maestras de la Colección del IVAM: 1950-2000. Rocío Robles Tardío. València: Institut Valencià d'Art Modern, 2019. ISBN 978-84-482-6416-1. OCLC 1241664690.
# Blat picat

El blat picat, blat escairat o blat molinat és un guisat típic de les comarques de la Safor, el Comtat, i la Marina Alta de València. A Catalunya també és típic al Berguedà i al Solsonès. Consisteix en una espècie d'olla amb diferents productes de carns, verdures i cigrons però que incorpora blat en comptes d'arròs. El nom és degut al fet que després de posar el blat en remull tota la nit cal picar-lo amb un morter per a separar el gra de la pell que el recobrix.

## Vegeu també

* Olla de blat

## Referències

* ↑ Colom, Jaume Fàbrega i. Cuina i cultura del gust al País Valencià: El patrimoni culinari. Universidad de Alicante, 2019-04-01, p. 51. ISBN 978-84-9717-656-9.