OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Campionat del Món de Ral·lis Cross-Country 2014

La temporada de 2014 del Campionat del Món de Ral·lis Cross-Country, anomenat oficialment FIM Cross-Country Rallies World Championship, fou la 12a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El català Marc Coma va recuperar el títol després d'haver-lo perdut la temporada anterior a causa d'una lesió, assegurant el títol en l'última prova guanyant en el Ral·li de Marroc OiLybia.
Aquest any desapareix el campionat de motos de més de 450 cc.

## Proves

Font:
| | Prova | Dates | Guanyador motos | Guanyador quads |
| 1 | 4-10 abril | Abu Dhabi Desert Challenge | Paulo Gonçalves (Honda) | Rafal Sonik (Yamaha) |
| 2 | 20-25 abril | Sealine Cross-Country Rally | Joan Barreda (Honda) | Mohammed Abu Issa (Honda) |
| 3 | 18-25 maig | Rallye des Pharaons | Juan Carlos Salvatierra (Speedbrain) | Rafal Sonik (Yamaha) |
| 4 | 7-12 juny | Sardegna Rally Race | Alessandro Botturi (Husqvarna) | Rafal Sonik (Yamaha) |
| 5 | 21-20 agost | Ral·li dos Sertoes | Marc Coma (KTM) | Robert Nahas (Honda) |
| 6 | 3-9 octubre | OiLibya Rally | Marc Coma (KTM) | Rafal Sonik (Yamaha) |

## Classificació

| Posició | 1r | 2n | 3r | 4t | 5è | 6è | 7è | 8è | 9è | 10è | 11è | 12è | 13è | 14è | resta |
| Punts | 20 | 17 | 15 | 13 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
* Els participants en el Ral·li del Marroc tenien 10 punts extres.

### Motos

| Pos | Pilot | Moto | Punts |
| 1 | Marc Coma | KTM | 101 |
| 2 | Paulo Gonçalves | Honda | 71 |
| 3 | Joan Barreda | Honda | 68 |
| 4 | Hélder Rodrigues | Honda | 62 |
| 5 | Jordi Viladoms | KTM | 57 |
| 6 | Ruben Faria | KTM | 45 |
| 7 | Sam Sunderland | KTM | 37 |
| 8 | Jakub Piatek | KTM | 29 |
| 9 | Santosh Chunchungguppes | KTM | 25 |
| 10 | Juan Carlos Salvatierra | Speedbrain / Beta | 21 |
| 16 | Juan Pedrero | Sherco | 17 |
| 18 | Laia Sanz | Honda | 16 |
| 19 | Gerard Farrés | Gas Gas | 15 |
| 62 | Armand Monleon | KTM | 8 |

### Quads

| Pos | Pilot | Moto | Punts |
| 1 | Rafal Sonik | Yamaha | 124 |
| 2 | Camelia Liparoti | Yamaha | 49 |
| 3 | Eduardo Marcos | Can Am | 44 |
| 4 | Mohammed Abu Issa | Honda | 35 |
| 5 | Covadonga Fernández | Can Am | 25 |
| 6 | Robert Nahas | Honda | 20 |
| 7 | Alexandre Jonchere | Honda | 17 |
| = | Sergei Kariakin | E ATV | 17 |
| 9 | Antonio Rosa-Neto | Yamaha | 15 |
| = | Sthephan Martoud | Honda | 15 |
| = | Antonio Dalla Valle | SMC | 15 |

## Referències

* ↑ «Coma winner and champion | News | Cross-Country Rallies | World Championships | Sport» (en anglès). FIM. Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 13 octubre 2014].
* ↑ «Events | Cross-Country Rallies | World Championships | Sport» (en anglès). FIM. Arxivat de l'original el 2014-05-06. [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ «Còpia arxivada» (PDF) (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-04-21. [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ «Còpia arxivada» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-04-29. [Consulta: 28 abril 2014].
* ↑ «FIM Cross-Country Rallies World Championship - Italy» (en anglès). FIM. Arxivat de l'original el 2014-08-29.
# Deutscher Basketball Bund

La Deutscher Basketball Bund (Federació Alemanya de Bàsquet), també coneguda per les seves sigles DBB, és l'organització encarregada de regular tots els aspectes relatius a l'organització del bàsquet a Alemanya.
Entre les seves atribucions hi ha la d'organitzar la BBL, màxima competició de bàsquet del país teutó, així com la de gestionar tot allò relacionat amb les diferents categories de la Selecció nacional alemanya.
Va ser fundada el 1934, el mateix any en què es va afiliar a la FIBA. La seva seu es troba a la ciutat de Hagen (Rin del Nord-Westfàlia).
La temporada 2003/04 comptava amb un total de 2000 clubs inscrits i unes 197.500 fitxes de jugadors federats (tant masculins com femenins).

## Enllaços externs

* Deutscher Basketball Bund - Lloc web oficial (alemany)
* «Fitxa de la Federació al web oficial de la FIBA» (en anglès). fiba.com. Arxivat de l'original el 2009-12-02. [Consulta: 3 agost 2012].
# Dècada del 2040

La Dècada del 2040 s'iniciarà l'1 gener de 2040 i finalitzarà el 31 desembre de 2049.

## Prediccions notables i altres esdeveniments

* Possible missió tripulada a Cal·listo, una lluna de Júpiter.

### 2042

* El 20 d'abril, un eclipsi solar esdevindrà al sud-est d'Amèrica.

### 2045

* Una predicció (de Ray Kurzweil) d'aparicions de la singularitat tecnològica a alguns llocs l'any 2045.
* El 12 d'agost, un eclipsi solar tindrà lloc als Estats Units, podrà ser vist a la zona compresa des de Califòrnia a Florida.

### 2049

* Possible resposta al senyal que uns científics ucraïnesos havien enviat a Gliese 581 c l'any 2008, que suposadament hauria d'haver arribat a aquest planeta el 2029.

## Esdeveniments ficticis

* A la pel·lícula Terminator: Dark Fate és el 2042 quan Legió envia un Terminator al passat a matar Daniela Ramos.
* El 2045 s'ambienta la pel·lícula estatunidenca Ready Player One.
* El 2045 s'ambienta la sèrie de televisió espanyola La valla.
* El 2048 estan ambientats esdeveniments de la pel·lícula L'home bicentenari
* El 2049 s'ambienta l'acció de la pel·lícula Blade Runner 2049.

## Referències

* ↑ «High Power MPD Nuclear Electric Propulsion (NEP) for Artificial Gravity HOPE Missions to Callisto» (en anglès). NASA, 01-12-2003. Arxivat de l'original el 2012-03-05. [Consulta: 13 juny 2024].
# Charo Zarzalejos Nieto

Charo Zarzalejos Nieto (Bilbao, País Basc, 1952) és una periodista basca.

## Biografia

És filla de José Antonio Zarzalejos Altares, que va ser vocat del jurat d'ètica periodística del Ministeri d'Informació i Turisme en els anys 60, fiscal del Tribunal Suprem i exvocal del Consell General del Poder Judicial (CGPJ). Charo Zarzalejos es va llicenciar en dret a la Universitat de Deusto, però ha dedicat la seva trajectòria professional al món del periodisme. Està especialitzada en política basca i l'anàlisi parlamentària. Els seus inicis professionals se situen en l'àmbit de la premsa escrita. Va començar a treballar a La Gaceta del Norte de Bilbao. Va ser una de les poques periodistes que va viure en primera persona el cop d'estat de Tejero, estant a l'interior de l'hemicicle cobrint la informació parlamentària el 1981. A més de treballar en premsa escrita, ha treballat per a diversos programes de TVE com Los desayunos de TVE o 59 segundos, en la desapareguda CNN+, així com a Telemadrid, ETB, Castilla-La Mancha TV i altres cadenes de televisió autonòmiques. També ha col·laborat en diverses emissores de ràdio com EiTB, la SER o Punto Radio.
Està casada amb el també periodista Antonio Petit Caro i és mare de quatre fills. El seu germà José Antonio Zarzalejos va ser director del diari ABC i secretari general de Vocento. També és germana de seria secretari general de presidència durant l'etapa de José María Aznar, Javier Zarzalejos.

## Referències

* ↑ Charo Zarzalejos, periodista.
* ↑ Charo Zarzalejos Nieto.
# Carl Skottsberg

Carl Johan Fredrik Skottsberg (* 1 de desembre de 1880, Karlshamn - 14 de juny de 1963, Goteborg), fou un botànic i explorador suec de l'Antàrtida.

## Biografia

Skottsberg va néixer a Karlshamn, va fer els seus estudis acadèmics a la Universitat d'Upsala i va rebre el seu doctorat i reconeixement per a la docència l'any 1907. Va participar en la l'expedició sueca a l'Antàrtida de 1901 a 1903, i fou el director de l'expedició sueca Magallànica a la Patagònia, (1907-1909) que va anar a Punta Arenas i a les illes Malvines.
Va ser el conservador del Museu de Botànica de la Universitat d'Upsala de 1909 a 1914, però va deixar aquest treball i va marxar a Goteborg l'any 1915, i on l'any 1919, va ser designat professor i director del Jardí Botànic de Goteborg.
Entre 1916 i 1917, dirigeix una nova expedició a Xile, a l'illa de Pasqua on descriu l'espècie en vies d'extinció Sophora toromiro i de nou a l'arxipèlag xilè de Juan Fernández, l'illa principal del qual es coneix més sota el nom d'illa Robinson Crusoe on descriu l'espècie actualment extinta Santalum fernandezianum. A l'estudi d'aquestes illes s'associa especialment el nom de Skottsberg.
Skottsberg fa també 4 estades a Hawaii. President de la Reial Acadèmia de les Ciències de Suècia el 1949. Membre del Royal Society de Londres i President del 7º congrés internacional de botànica el 1950. Premiat amb la Linnean Medal de la Linnean Society of London l'any 1959.
Han estat dedicades en el seu honor diverses espècies de plantes, en la família de les Cactaceae, Trichocereus skottsbergii i Pterocactus skottsbergii.
Un llac porta també el seu nom en el parc natural xilè Torres del Paine.

## Obres

* The Natural History of Juan Fernandez and Easter Island tres volums, publicats entre 1920 i 1956.
* La Patagonia Salvaje, edició en espanyol de The Wilds of Patagonia, exploracions realitzades entre octubre de 1907 i maig de 1909.
A més apareix com a membre de:
* C. J. F. Skottsberg & I. Skottsberg
* L. M. Cranwell & C. J. F. Skottsberg
* L. M. Cranwell, O. H. Selling & C. J. F. Skottsberg
* T. G. Trobi & C. J. F. Skottsberg

## Referències

* Nordisk familjebok, vol. 25 (1917), col. 1180, and vol. 38 (Suppl., 1926), col. 368

## Enllaços externs

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Dieta europea

La dieta europea o espanyola seria la dieta pròpia d'Europa, a grans trets i front a dietes com l'asiàtica o la d'Amèrica. Europa és un continent al qual hi abonden els petits països de cultures antigues diferents, cada un dels quals té almenys una gastronomia pròpia, sinó la d'altres regions culturals que el componen. Algunes d'aquestes, a més, estan relacionades amb altres asiàtiques (per exemple Turquia, per la seva geografia i relacions comercials, pel substrat otomà i la seva relació amb Mongòlia, etc.), africana (per exemple, els països de l'arc mediterrani amb els nord-africans), americana (intercanvi de productes, exportació d'alguns elements d'algunes dietes europees a Amèrica, per immigració i colonització, i a la inversa, al segle xx, per la globalització del mercat econòmic, etc.).
Tradicionalment se sol dividir la dieta europea en grans subgrups, que fan sobretot referència a grans regions geogràfiques: la dieta mediterrània és la dels països del sud, amb un gran contacte cultural amb la Mar Mediterrània (se sol incloure Portugal); la dieta atlàntica és la dels països banyats per l'oceà atlàntic, de cultura germànica, saxona, viquinga; la dieta continental és la dels pobles de l'Europa central i occidental que no estan banys pel mar; també se solen considerar grans zones les del mar del Nord, l'eslava, la balcànica (tot i que és una sub-zona de la mediterrània), etc.
Aquestes grans zones tenen en general una geografia i un clima que propicia un tipus d'agricultura, de ramaderia i d'estil de vida. Per exemple, el bou necessita abondants prats verds per a alimentar-se, cosa molt abondant a les zones atlàntiques però més difícil en un clima com el mediterrani. També hi influeixen les grans civilitzacions que hi han passat i que han anat formant un gust propi i han preferit unes certes maneres de cuinar. Per exemple, a la mediterrània el peix es cuina sempre en oli d'oliva, mentre que a l'atlàntic se sol preferir fer-ho amb mantega i no és rar barrejar-lo amb salses a base de làctics (llet, nata, formatge, etc.) i a la dieta continental el peix, quan hi és, ha de ser d'aigua dolça (amb l'excecpió del bacallà a la península Ibèrica i Occitània) però -quan es pot- es dona més importància a la caça i la pesca.
# Cuanhama

Cuanhama és un municipi de la província de Cunene. Té una extensió de 20.255 km² i 360.491 habitants. Comprèn les comunes d'Ondjiva, Môngua, Evale, Nehone i Chimpolo. Limita al nord amb el municipi de Cuvelai, a l'est amb el municipi de Menongue, al sud amb el municipi de Namacunde, i a l'oest amb el municipi d'Ombadja.

## Referències

* ↑ Cuanhama al web del cens d'Angola
# Distribució de Lévy

En teoria i estadística de probabilitats, la distribució de Lévy, anomenada després de Paul Lévy, és una distribució de probabilitat contínua per a una variable aleatòria no negativa. En espectroscòpia, aquesta distribució, amb la freqüència com a variable dependent, es coneix com a perfil de van der Waals. És un cas especial de la distribució gamma inversa. És una distribució estable.
La funció de densitat de probabilitat de la distribució de Lévy sobre el domini $x\geq \mu$ és
$f(x;\mu ,c)={\sqrt {\frac {c}{2\pi }}}~~{\frac {e^{-{\frac {c}{2(x-\mu )}}}}{(x-\mu )^{3/2}}}$
on $\mu$ és el paràmetre d'ubicació i $c$ és el paràmetre d'escala. La funció de distribució acumulada és
$F(x;\mu ,c)={\textrm {erfc}}\left({\sqrt {\frac {c}{2(x-\mu )}}}\right)=2-2\Phi \left({\sqrt {\frac {c}{(x-\mu )}}}\right)$
on ${\textrm {erfc}}(z)$ és la funció d'error complementària i $\Phi (x)$ és la funció de Laplace (CDF de la distribució normal estàndard). El paràmetre de canvi $\mu$ té l'efecte de desplaçar una quantitat la corba cap a la dreta $\mu$, i canviant el suport a l'interval [ $\mu$, $\infty$). Com totes les distribucions estables, la distribució de Levy té una forma estàndard f(x;0,1) que té la propietat següent:
$f(x;\mu ,c)dx=f(y;0,1)dy\,$
on y es defineix com
$y={\frac {x-\mu }{c}}\,$
La funció característica de la distribució de Lévy ve donada per
$\varphi (t;\mu ,c)=e^{i\mu t-{\sqrt {-2ict}}}.$

## Aplicacions

* La freqüència de les inversions geomagnètiques sembla seguir una distribució de Lévy.
* El temps de colpejar un sol punt, a distància $\alpha$ des del punt de partida, pel moviment brownià té la distribució de Lévy amb $c=\alpha ^{2}$. (Per a un moviment brownià amb deriva, aquest temps pot seguir una distribució gaussiana inversa, que té com a límit la distribució de Lévy.)
* La longitud del camí seguit per un fotó en un medi tèrbol segueix la distribució de Lévy.
* Un procés de Cauchy es pot definir com un moviment brownià subordinat a un procés associat a una distribució de Lévy.

## Referències

* ↑ «5.16: The Lévy Distribution» (en anglès). https://stats.libretexts.org,+05-05-2020.+[Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ «Lévy Distribution - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Lévy Distribution» (en anglès). https://mathworld.wolfram.com.+[Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ «Levy Distribution - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ Rogers, Geoffrey L. Journal of the Optical Society of America A, 25, 11, 2008, pàg. 2879–2883. Bibcode: 2008JOSAA..25.2879R. DOI: 10.1364/josaa.25.002879. PMID: 18978870.
* ↑ Applebaum, D.. «Lectures on Lévy processes and Stochastic calculus, Braunschweig; Lecture 2: Lévy processes» (en anglès) p. 37–53. University of Sheffield.
# Catedral de la Nativitat

«Catedral de la Nativitat» té aquests significats:
* Catedral de la Nativitat, a Bethlehem.
* Catedral de la Nativitat, al Caire.
* Catedral de la Nativitat, a Chișinău.
* Catedral de la Nativitat, a Riga.
* Catedral de la Nativitat, a Tiraspol.
* Catedral de la Nativitat, a Súzdal.

## Vegeu també

* Església de la Nativitat
# Dieta de tipus occidental

La dieta de tipus occidental és un patró dietètic modern que es caracteritza generalment per una ingesta elevada de aliments precuinats, cereals refinats, carn vermella, carn processada, beguda amb alt contingut en sucres, caramels i dolços, aliments fregits, productes animals produïts industrialment, mantega i altres productes lactis rics en greixos, ous, patates, blat de moro i baix consum de fruites, verdures, cereals integrals, productes animals criats en pastures, peix, fruites de closca i llavors.
L'anàlisi de patrons dietètics se centra en les dietes generals (com la dieta mediterrània) en lloc d'aliments o nutrients individuals. En comparació amb la "dieta de patró prudent", que té proporcions més altes de "fruites, verdures, cereals integrals, i aviram", la dieta del patró occidental s'associa amb un major risc de malaltia cardiovascular i obesitat.

## Referències

* ↑ Halton, Thomas L; Willett, Walter C; Liu, Simin; Manson, JoAnn E; Stampfer, Meir J; Hu, Frank B «Potato and french fry consumption and risk of type 2 diabetes in women». The American Journal of Clinical Nutrition, 83, 2, 2006, pàg. 284–90. DOI: 10.1093/ajcn/83.2.284. PMID: 16469985.
* ↑ Hu, Frank B «Dietary pattern analysis: a new direction in nutritional epidemiology». Curr Opin Lipidol, 13, 1, 01-02-2002, pàg. 3–9. DOI: 10.1097/00041433-200202000-00002. PMID: 11790957.
* ↑ Fung, Teresa T; Rimm, Eric B; Spiegelman, Donna; Rifai, Nader; Tofler, Geoffrey H; Willett, Walter C; Hu, Frank B «Association between dietary patterns and plasma biomarkers of obesity and cardiovascular disease risk». The American Journal of Clinical Nutrition, 73, 1, 01-01-2001, pàg. 61–7. DOI: 10.1093/ajcn/73.1.61. PMID: 11124751.
# Chinook (Washington)

Chinook és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 457 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chinook tenia 457 habitants, 210 habitatges, i 137 famílies. La densitat de població era de 173 habitants per km².
Dels 210 habitatges en un 20,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 20,6% entre 25 i 44, un 32,6% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.417 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.568 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 17.198 $. Aproximadament el 13,2% de les famílies i el 18,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chinook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chinook». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Edris Albert Hapgood

Edris Albert Hapgood, més conegut com a Eddie Hapgood, (Bristol, 24 de setembre de 1908 - Leamington Spa, 20 d'abril de 1973) fou un futbolista anglès dels anys 1920 i 1930 i posterior entrenador.

## Trajectòria

Després d'iniciar la seva carrera futbolística al Kettering Town de la Southern League, fou fitxat per l'Arsenal de Herbert Chapman l'any 1927 per £950 lliures. Romangué al club durant gairebé dues dècades. Fou capità de l'equip durant els anys trenta i en el seu palmarès va inscriure cinc lligues d'Anglaterra i dues copes. Disputà 440 partits amb el club i marcà dos gols.
També disputà 30 partits amb la selecció anglesa. Debutà enfront Itàlia a Roma el 13 de maig de 1930, partit acabat amb empat a 1 gol. També fou capità de l'equip nacional durant 21 partits, essent el primer el partit conegut com la Batalla de Highbury el 14 de novembre de 1934, també enfront Itàlia.
La Segona Guerra Mundial tallà la carrera de Hapgood quan tot just tenia al voltant de la trentena d'anys. Serví a la Royal Air Force i disputà diversos partits amistosos. Després de la guerra esdevingué entrenador, dirigint clubs com Blackburn Rovers, Watford FC i Bath City.

## Referències

* ↑ Holley, Duncan; Chalk, Gary. The Alphabet of the Saints. ACL & Polar Publishing, 1992, p. 391. ISBN 0-9514862-3-3.
* ↑ Glanville, Brian «Raising hell». Sportstar Weekly, 30-09-2006 [Consulta: 13 octubre 2011]. Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-09. [Consulta: 13 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Article de la Batalla de Highbury
* Article de la BBC (Football, fascism and England's Nazi salute)
* Eddie Hapgood a the National Portrait Gallery

## Bibliografia

* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.). Arsenal Who's Who. Independent UK Sports, 1995. ISBN 1-899429-03-4.
# Deori (Sagar)

Deori és una ciutat i municipi del districte de Sagar (o Saugor) a Madhya Pradesh, Índia. Està situada a 21° 24′ N, 79° 01′ E﻿ / ﻿21.40°N,79.02°E﻿ / 21.40; 79.02 i la seva població segons el cens del 2001 era de 23.812 habitants (el 1881 tenia 7.414 habitants). Antigament es va dir Ramgarh Ujargarh i de vegades és esmentada com Bara Deori. El seu nom deriva d'un temple. Celebra mercat el dimarts. Té un fort a l'oest de la ciutat.
La fortalesa fou edificada el 1713 per Durga Singh el fill d'Himmat Singh, sobirà gond de Gaurjhamar; el fort fou conquerit el 1741 per tropes marathes del peshwa. Sota el domini maratha la ciutat va prosperar. El 1767 el peshwa va cedir Deori i els Panch Mahals (les cinc comarques dependents) a Dhonda Dattatraya, un pandit maratha, que ho va rebre lliure de pagar cap mena de renda. El 1817 encara estava en mans del seu descendent Ramchandra Rao. El 1813 Zalim Singh, raja de Harhakota, va saquejar la ciutat i la va incendiar i van morir trenta mil persones; el 1817 el peshwa va cedir Sagar als britànics però el 1818 Deori i els Panch Mahals foren cedides a Sindhia de Gwalior i Ramchandra Rao va rebre un altre estat com a compensació. Sindhia va retornar l'administració (no la sobirania) als britànics el 1825. El 1857 un cap gond de Durjan Singh, que governava Singhpur i altres viles prop de Deori, es va apoderar del fort amb el suport d'una banda de rebels, però al cap d'un mes en fou expulsat per Safdar Husain, l'oficial al càrrec de la policia de Deori. El 1860 Gwalior va cedir la sobirania de Deori i els Panch Mahals al govern britànic.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Diagrama d'Amagat

El diagrama d'Amagat és un gràfic termodinàmic d'un fluid a temperatura constant de pV en funció de p, on p és la pressió i V el volum.
S'utilitza per veure la desviació que té un gas real respecte al comportament que tindria un gas ideal.
El nom del diagrama ve donat pel físic francès Émile Hilaire Amagat (1841-1915).