OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ratpenat escuat negre

El ratpenat escuat negre (Rhinophylla alethina) és una espècie de ratpenat que viu a Colòmbia i l'Equador. Actualment, la Llista Vermella de la UICN classifica l'espècie com a gairebé amenaçada.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de petites dimensions, amb la llargada del cap i del cos entre 47 i 60 mm, la llargada de l'avantbraç entre 32 i 36 mm, la llargada del peu entre 8 i 12 mm, la llargada de les orelles entre 12 i 18 mm i un pes de fins a 14 g.

### Aspecte

El pelatge és tou i llanut, i s'estén fins a les potes, peus i la base de l'avantbraç. La part dorsal és d'un color negrós, però més clar cap a la gropa, mentre que la part ventral varia entre el negre i un negre més marronós. Té el musell curt, les fosses nasals llargues, en forma de llança i negres. La porció anterior està unida amb el llavi superior. A la mandíbula hi ha una berruga rodona gran, rodejada per dues berrugues allargades inclinades. Les orelles estan separades, amb el marge anterior convex i el posterior còncau, la punta esmolada i el pavelló auricular triangular. El trague és esmolat amb el marge posterior rebaixat de vegades. No té cua, mentre que el patagi es redueix a una membrana llarga subtil a través de l'interior de les extremitats inferiors i amb l'altre marge enserrellat.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
* ↑ «Ratpenat escuat negre» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 24 juliol 2012].
* ↑ Tirira, 2007.

## Bibliografia

* Tirira, Diego S. Ediciones Murciélago Blanco. Mamíferos del Ecuador: Guía de campo (en castellà), 2007. ISBN 9789978446515 [Consulta: 18 agost 2014].
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Ajië-Aro

Ajië-Aro és una àrea tradicional de Nova Caledònia al centre de Grande Terre, a cavall entre les Províncies del Nord i Sud, comprèn les comunes de Bourail, Houaïlou, Moindou i quatre tribus sobre les sis de Poya. Les llengües canac que s'hi parlen pertanyen al grup central, però cap d'elles amb més de 600 parlants, excepte l'ajië parlat a Houaïlou per més de 4.000 persones (és una de les quatre llengües en ensenyament).
# Resolució 1722 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1722 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 21 de novembre de 2006. Després de recordar les resolucions 1031 (1995), 1088 (1996), 1423 (2002), 1491 (2003), 1551 (2004), 1575 (2004) i 1639 (2005) sobre els conflictes a l'antiga Iugoslàvia, el Consell va estendre el mandat d'EUFOR Althea a Bòsnia i Hercegovina com a successor legal de la Força d'Estabilització (SFOR) per 12 mesos més.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va subratllar la importància de la plena implementació de l'acord de Dayton i va acollir les contribucions de la SFOR, l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa i altres organitzacions internacionals. La situació continuava constituint una amenaça per a la pau i la seguretat i el Consell estava decidit a promoure una solució pacífica del conflicte. A més, va acollir amb satisfacció l'augment de la participació de la Unió Europea a Bòsnia i Hercegovina i del procés d'adhesió de Bòsnia i Hercegovina a la Unió Europea.

### Actes

Actuant amb el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell recorda a les parts en l'acord de Dayton la seva responsabilitat d'aplicar l'acord. Va subratllar el paper de l'Alt Representant per a Bòsnia i Hercegovina per supervisar la seva implementació. També va concedir importància a la cooperació amb el Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia.
El Consell de Seguretat va felicitar els països participants en EUFOR i va ampliar la missió durant uns altres dotze mesos. També va autoritzar l'ús de mesures necessàries, incloent-hi l'ús de la força i la defensa pròpia, per assegurar el compliment dels acords, la seguretat i llibertat de moviment de l'EUFOR o del personal de l'OTAN. Tots els acords s'aplicaran a la missió de seguiment.
La resolució també va donar la benvinguda al desplegament de la Missió de Policia de la Unió Europea a Bòsnia i Hercegovina des de l'1 de gener de 2003, que havia reemplaçat la Missió de les Nacions Unides a Bòsnia i Hercegovina. Finalment, va demanar al Secretari General de les Nacions Unides Kofi Annan que informés sobre el progrés realitzat per les parts per a la implementació dels seus acords de pau.

## Referències

* ↑ «Security Council authorises European Union force in Bosnia and Herzegovina for further 12 months». United Nations, 21-11-2006.
* ↑ «Security Council extends European Union Force in Bosnia and Herzegovina for 1 year». United Nations News Centre, 21-11-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)
* Guerra de Bòsnia
* Acord de Dayton

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Roca Roia (Conca de Dalt)

La Roca Roia (Roca Roja, en el parlar local), és una cinglera del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, del Pallars Jussà. Es troba entre els pobles de Pessonada i d'Herba-savina.
És al nord i nord-oest del poble d'Herba-savina. D'ell arrenca cap al sud-est el Serrat de Resteria, i també forma part del Roc de la Feixa, del qual és l'extrem oriental. És a la part meridional del Serrat de l'Agranador.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# A Disappearing Number

A Disappearing Number és una obra de teatre de l'any 2007 co-escrita i ideada per the Complicite company i concebuda i dirigida pel dramaturg anglès Simon McBurney. L'obra està inspirada per la col·laboració que va tenir lloc durant la dècada del 1910 entre dos dels matemàtics més importants (de matemàtica pura) del segle XX: Srinivasa Ramanujan, un Brahmin pobre del sud d'India, i G.H. Hardy.
Va ser una coproducció entre la companyia Complicite (Companyia de teatre del Regne Unit), Ruhrfestspiele, Wiener Festwochen, Holland Festival i Theatre Royal Plymouth. A Disappearing Number es va estrenar a Plymouth, va estar de gira internacional i es va representar la tardor del 2007 al The Barbican Centre. Va ser dirigida per Simon McBurney amb música de Nitin Sawhney. La producció és de 110 minuts sense fer mitja part.

## Argument

Ramanujan atrau l'atenció de Hardy quan obté una demostració que la suma d'1 + 2 + 3 + ... és igual a menys un dotzè. Hardy s'adona que aquesta confusa presentació era una aplicació de la funció zeta de Riemann amb s = -1.
L'obra de teatre "fa un morfisme seductor a la matemàtica pura", segons el Financial Times, "especialment quan … els ritmes es difuminen en cants de seqüències de nombres que recorden el llibret de Philip Glass's Einstein On The Beach. Es pot escoltar la bellesa de les seqüències sense comprendre les normes que les regeixen.
L'obra té dos vessants de narrativa. L'espectacle tracta de la passió intel·lectual entre Hardy i Ramanujan, molt més intuïtiu, amb la història d'un home contemporani (inicialment interpretat per McBurney) i el seu professor associat de matemàtiques. Ella viatja a l'Índia on Ramanujan va viure i morir. El persegueix per apropar-se al seu fantasma. Mentrestant, 100 anys abans, Ramanujan viatja en direcció oposada, fent el viatge cap a Anglaterra, cosa que el mata. La partició (entesa com a concepte matemàtic) es posa en paral·lel amb la partició de l'Índia i el Pakistan d'una manera molt adequada, i les sèries divergents i convergents en matemàtiques esdevenen una metàfora de la diàspora india.

## Premis i nominacions

* 2007 Critics' Circle Theatre Award for Best New Play
* 2007 Evening Standard Award for Best Play
* 2007 Laurence Olivier Award for Best New Play

## Referències

* ↑ Marcus du Sautoy, The Music of the Primes

## Bibliografia

* McBurney, Simon. Oberon. A Disappearing Number. First edition, 2008. ISBN 9781840028300.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de A Disappearing Number Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine.
* A Disappearing Number a Barbican
# Val McDermid

Val McDermid (Kirkcaldy, 4 de juny de 1955) és una escriptora escocesa coneguda sobretot per la sèrie de novel·les d'intriga Wire in the Blood, protagonitzada pel doctor Tony Hill. McDermid s'ha declarat homosexual i es mostra a favor de la independència d'Escòcia.

## Biografia

McDermid va nàixer a Kirkcaldy, Fife, i va estudiar al St Hilda's College, d'Oxford, on va ser la primera alumna procedent d'una escola estatal d'Escòcia, la Kirkcaldy High School, on va ser presidenta de la Júnior Common Room. Després de graduar-se, es va dedicar al periodisme i va treballar breument com a dramaturga. El seu primer èxit com a novel·lista va ser Report for Murder: The First Lindsay Gordon Mystery (1987), el primer volum de la sèrie protagonitzada per Lindsay Gordon, el personatge amb què més s'identifica l'autora.
El 2011, la Universitat de Sunderland li va concedir un doctorat honorífic.

## Obra

Els protagonistes de les tres sèries de novel·les de McDermid més famoses són una periodista lesbiana, Lindsay Gordon; una investigadora privada, Kate Brannigan, i un psicòleg clínic, Tony Hill, qui sofreix una disfunció sexual. Cap d'elles no s'ha traduït encara al català.

## Referències

* ↑ Wroe, Nicholas «Val McDermid: a life in writing». The Guardian, 12-08-2011.
* ↑ «I never spook myself, says top Scots crime writer Val McDermid». Daily Record, 31-08-2016.
* ↑ «Queen of crime in stadium thriller». University of Sunderland News and Events, 14-07-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 15 juliol 2013].
# Ratpenat frugívor centurió

El ratpenat frugívor centurió (Ametrida centurio) és una espècie de ratpenat sud-americà que pertany al gènere monotípic Ametrida.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Altamura

Altamura és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la Ciutat metropolitana de Bari. L'any 2022 tenia 69.855 habitants.

## Fills il·lustres

* Angelo Ignannino (...?-1543) compositor i mestre de capella del renaixement italià.
* Luca De Samuele Cagnazzi, economista
* Saverio Mercadante (1795-1870), músic

## Referències

* ↑ «Altamura». A: Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia.
* ↑ «Popolazione residente al 1° gennaio» (en italià). Statistiche Istat. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ Colamonico, Carmelo; Martini, Ernesto. «Altamura». A: Enciclopedia Italiana (en italià), 1929.
# Resolució 172 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 172 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 26 de juliol de 1962, després d'examinar l'aplicació de Ruanda per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Ruanda fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1946 - 1965)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Sacramento Surge

Els Sacramento Surge van ser una franquícia de futbol americà que participà en la World League de futbol americà durant els anys 1991 i 1992. L'equip jugà al Hornet Stadium. Va guanyar la World Bowl l'any 1992. Amb la suspensió d'operacions de la competició de l'any 1992 l'equip va traspassar fronteres i ingressà a la Canadian Football League on canvià el nom pel de Sacramento Gold Miners.

## Referències

* ↑ «Sacramento Surge | The Football Database» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2021].
# Suriani Abdullah

Suriani Abdullah, de naixement Eng Ming Ching, (Sitiawan, Perak, Colònies de l'Estret, 23 de gener de 1924 - Sukhirin, Tailàndia, 20 de març de 2013) fou una política i escriptora comunista malaia, membre del comitè central del Partit Comunista de Malàisia. Fou l'autora de Rejimen Ke-10 dan Kemerdekaan ("10è Regiment i Independència"), el relat històric oficial del X Regiment de l'Exèrcit d'Alliberament Nacional del Poble Malai i Memoir Suriani Abdullah: Setengah Abad Perjuangan ("Les Memòries de Suriani Abdullah: una lluita de mig segle").
Suriani va néixer el 23 gener de 1924 a Sitiawan, Perak, Malàisia. Va assistir a l'Institut Nan Hwa, on va conèixer a altres comunistes com Tu Lung Shan o Chin Peng i es va radicalitzar políticament. L'any 1940, Suriani es va unir al Partit Comunista de Malàisia, clandestí, i va participar activament en la mobilització i organització de dones treballadores a la Vall de Kinta. Va ser elegida membre del Comitè Central el 1975.
Va viure a Chulaporn Village No. 12, Sukhirin, Tailàndia, amb el seu marit, Abdullah CD, amb la seva filla i la seva família fins a la seva mort el 20 de març de 2013.

## Referències

* ↑ «Suriani Abdullah (1924-2013) - Seorang pejuang kemerdekaan dan anti-imperialis» (en malai). Partisosialis.org. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 26 gener 2015].
* ↑ Abdullah, Suriani. Rejimen Ke-10 dan Kemerdekaan. Hong Kong: Nan Dao, 1999.
* 1 2 3 Wong, James Wing-on. "Les memòries de Makcik Suriani" Clare Street. 28 de març de 2006. Consulta 15 de març de 2013.
* ↑ Abdullah, Suriani. Memòria Suriani Abdullah.
* ↑ Wong, James Wing-on. Suriani, l'heroïna de la resistència. Malaysiakini. 29 de març de 2005. Consulta 15 de març de 2013.
* ↑ "Personatges i lletres de 'I Love Malaya'" I Love Malaya (2006). Dirs. Ho Choon Hiong, Chan Kah Mei, Christopher Len, Wang Eng Eng, Eunice Lau. Objectif Films.
# A Dictionary of the English Language

A Dictionary of the English Language va ser el títol del diccionari de l'anglès escrit per Samuel Johnson el 1755, considerat una de les obres de referència més importants de la llengua anglesa fins a l'aparició de l'Oxford English Dictionary. Entre les innovacions més importants hi havia el fet d'il·lustrar l'ús de cada paraula amb una cita literària que servia d'exemple i el fet d'incloure elements d'humor a les definicions. El corpus de termes cobria camps molt amplis, incloent tecnicismes, i estava acompanyat d'il·lustracions, però no contenia gairebé informació sobre etimologia o pronunciació dels mots. Quant a l'ortografia de cada paraula, Johnson defensava usualment la forma més conservadora, en línia amb la seva formació clàssica. L'èxit de l'obra va fer que fos considerada un model per a diccionaris posteriors, tant de l'anglès com d'altres idiomes.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of the English Language | work by Johnson» (en anglès). [Consulta: 15 octubre 2020].
# Vicenç d'Agen

Vicenç d'Agen (Agen?, s. III - c. 290) fou un diaca cristià gal·loromà, mort màrtir. Probablement, és un personatge llegendari creat a partir del sant Vicenç de Saragossa. És venerat com a sant a diverses confessions cristianes.

## Historicitat

De gran veneració al sud de França, el seu culte constituí una seriosa competència al de sant Vicenç de Saragossa, amb el que sovint es confonia. Amb el temps, el sant hispànic va acabar substituint la devoció al d'Agen en algunes esglésies franceses, fins i tot a Agen.
Autors com Marquise de Maillé sostenen que, en realitat, Vicenç d'Agen no va existir i que no és més que un desdoblament de Vicenç de Saragossa. Aquesta tesi ha estat recollida i acceptada per la majoria d'autors de la segona meitat del segle xx, com Jacques Zeiller. Altres, però, com Baudoin de Gaiffier o Yves Renouard, pensen que és probable que sigui així, però que, amb la documentació existent, és impossible demostrar-ho, i que només és una possibilitat.
La confusió vingué donada per l'arribada a l'església d'Agen, a mitjan segle vi, d'una relíquia de Sant Vicenç d'Osca. A partir d'aquest fet, s'elaborà la llegenda d'un màrtir local, i de la desaparició del seu cos durant les invasions dels gots, quedant-ne només la relíquia existent. Les mencions que fa Gregori de Tours a una basílica i una passio del 550 són, en realitat, corresponents al sant hispànic.

## Llegenda

La tradició explica que fou martiritzat en impedir un ritual pagà d'adoració al sol; mentre el feien, va fer el senyal de la creu i el foc de l'altar on es feien els sacrificis es va apagar. Fou detingut i condemnat a mort; després d'ésser torturat, i en no voler abjurar del cristianisme, fou decapitat.

## Veneració

Segons la tradició, a mitjan segle v, el seu cos fou trobat incorrupte i traslladat, enfortint-se'n la veneració. La Passio, datable al 550, es basa en la tradició oral. Gregori de Tours parla ja d'una basílica dedicada al sant, a Agen, i Venanci Fortunat diu que n'hi havia relíquies a Castrum Pompeiacum, l'actual Pompiey (Loire i Garona). La part principal fou a l'església de Santa Fe d'Agen, i fou traslladada a l'abadia de Conques. En tot cas, segons els historiadors totes aquestes mencions fan referència a la relíquia del sant hispànic, només, ja confosa, però, amb un sant gal.

## Bibliografia

* Marquise de Maillé. "Vincent d'Agen et saint Vincent de Saragosse: étude de la «Passio S. Vincentii Martyris»". Bulletin Hispanique, vol. 53 (1951), issue 53-2, p. 223.
* Baudouin de Gaiffier. "La Passion de S. Vincent d'Agen: extrait des Analecta Bollandiana, t. LXX", Bulletin Hispanique, Vol. 54 (1952), issue 54-2, p. 227-228
# Rasa del Sucre

La Rasa del Sucre és un torrent afluent per la dreta de la Canal de l'Embut, a la Vall de Lord

## Descripció

Neix a 275 metres a llevant del Portell de l'Ós i a uns 800 metres al nord-est del Puig de les Morreres (Serra de Querol). De direcció predominant SW-NE, s'escola entre el Serrat de la Bòfia (al nord) i la Serra de Querol (al sud). Bona part del seu curs ha estat terraplenat per a utilitzar-lo com a camí o pista d'esquí.

## Municipis que travessa

Tot el seu recorregut el realitza pel terme municipal de la Coma i la Pedra.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa del Sucre està integrada per un total de 12 cursos fluvials dels quals 4 són subsidiaris de 1r nivell de subsidiarietat, 6 ho són de 2n nivell i 1 ho és de 3r nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 10.674 m.

## Referències

* 1 2 3 4 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Mapa de l'ICC, Escala 1:50.000
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 9′ 24.36″ N, 1° 32′ 16.75″ E﻿ / ﻿42.1567667°N,1.5379861°E﻿ / 42.1567667; 1.5379861
* ↑ Segons el web de la Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya la longitud d'aquest corrent fluvial és 2.993 m.
* ↑ Aquestes són les coordenades obtingudes mitjançant l'aplicatiu que incorpora el mapa digital de l'ICC. Segons l'aplicatiu del web de la Xarxa de rius de Catalunya, les coordenades de l'origen d'aquest corrent fluvial són 42° 9′ 45.97″ N, 1° 33′ 31.26″ E﻿ / ﻿42.1627694°N,1.5586833°E﻿ / 42.1627694; 1.5586833
* ↑ Emprant l'eina de mesura de longituds del mapa digital de l'ICC a escala 1:5000, hom troba que la longitud d'aquest corrent fluvial és de 588 m.
# Andròstenes de Corint

Andròstenes de Corint (en llatí Androsthenes, en grec antic Ἀνδρόσθενης) fou un militar de la ciutat de Corint.
L'any 198 aC va defensar la ciutat contra l'atac dels romans, i va ser derrotat el 197 aC per la Lliga Aquea, segons Titus Livi (Ab Urbe Condita XXXII, 23; XXXIII, 14,15).

## Referències

* ↑ 3.Androsthenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 177
# Resolució 1728 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1728 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de desembre de 2006. Després de reafirmar totes les resolucions sobre el conflicte de Xipre, en particular la Resolució 1251 (1999), el Consell va prorrogar el mandat de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) durant sis mesos fins al 15 de juny de 2007.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va demanar a Xipre i Xipre del Nord que abordessin amb urgència la qüestió humanitària de les persones desaparegudes. Va assenyalar la valoració de Secretari General Kofi Annan que la situació de seguretat era estable i la situació al llarg de la Línia Verda era de tranquil·litat.
Es va instar a ambdues parts a abstenir-se d'accions que augmentessin la tensió. Els membres del Consell van valorar el treball del Secretari General Adjunt Ibrahim Gambari per tal de concloure un acord sobre els principis d'una federació bi-federal i bi-comunal per a una solució al conflicte. També va donar la benvinguda als creuaments de grecoxipriotes al nord i de turcoxipriotes al sud i l'obertura de punts de creuament addicionals, inclòs el carrer Ledra.
Hi havia preocupació que les oportunitats de debat públic sobre el futur de l'illa s'havien tornat menors, i la resolució va reafirmar la responsabilitat del Consell d'aconseguir un acord integral del conflicte. A més, es va acollir el progrés de desminatge a la zona de Nicòsia juntament amb els esforços de la UNFICYP per estendre el desminatge als camps de mines de les Forces Turques.
La resolució va donar la benvinguda als esforços de les contribucions de Grècia i Xipre a l'operació de manteniment de la pau i els esforços relacionats amb la prevenció del VIH/SIDA en la missió de manteniment de la pau.

### Actes

L'extensió del mandat de la UNFICYP, la resolució va elogiar els esforços de les Nacions Unides a Xipre durant els últims deu anys, donant suport als darrers esforços de la UNFICYP per implementar la política d'explotació sexual. Va instar al costat turcoxipriota a restaurar l'statu quo militar que existia a Strovilia abans del 30 de juny del 2000.
El Consell va donar suport a les converses bimensionals i va demanar al Secretari General que informés abans de l'1 de juny de 2007 sobre els progressos realitzats.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of Cyprus force until 15 June 2007». United Nations, 15-12-2006.
* ↑ Onasanya, Angelicus-M B Dba. Ibrahim Agboola Gambari. Xlibris Corporation, 2010, p. 61. ISBN 978-1-4535-3211-9. Plantilla:Self-published inline
* ↑ «Security Council hails outgoing UN leader’s efforts on Cyprus, extends mission there». United Nations News Centre, 15-12-2006.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 - 2008)
* Pla Annan per Xipre
* Invasió turca de Xipre

## Enllaços externs

* «Text de la Resolució» (pdf). Nacions Unides.
# Stephen South

Stephen South va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 19 de febrer del 1952 a Harrow, Middlesex, Anglaterra.

## A la F1

Stephen South va debutar a la quarta cursa de la temporada 1980 (la 31a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 30 de març del 1980 el G.P. de l'oest dels Estats Units al circuit de Long Beach.
Va participar en una única cursa puntuable pel campionat de la F1 en substitució del lesionat Alain Prost, no aconseguint classificar-se per disputar la cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.
La seva carrera es va veure troncada quan va perdre part d'una cama en un accident disputant una cursa al campionat Can Am.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Posició | Punts |
| 1980 | Marlboro Team McLaren | McLaren | Cosworth | ARG | BRA | SUD | O.USA NVQ | BEL | MON | FRA | GBR | ALE | AUT | HOL | ITA | CAN | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 (0) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |