OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Pere de Castellnou d'Oluges

Sant Pere de Castellnou d'Oluges és l'església parroquial de Castellnou d'Oluges, al municipi de Cervera (Segarra), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya

## Descripció

Església feta de paredat de pedres mal col·locades i de diferents mides. A l'interior de l'edifici es veu primerament el cor sota d'un arc carpanell. Presenta una nau central amb capelles laterals, en dues d'elles hi ha dos sarcòfags gòtics:
1- Caixa que descansa sobre dos blocs de pedra. La part frontal està ricament esculpida amb una mena de figures trilobades emmarcades en motllures llises. La tapa reprodueix els mateixos motius que la caixa, però a més té l'escut nobiliari i la figura d'un castell.
2- Caixa de pedra en la qual es poden veure dos escuts nobiliaris, dins els quals hi ha la imatge d'un castell amb tres torres, la central més alta que les laterals i amb tres portes corresponents a la zona central, que queden separades per panys de paret. Entre els dos escuts de la caixa hi ha un relleu rodó. A la tapa hi ha tres escuts idèntics als dos laterals de la caixa.
El sostre presenta volta d'aresta, amb claus que se situen a l'encreuament dels nervis. Els murs laterals presenten contraforts i petites obertures. A la capçalera, al costat dret, hi ha el campanar de planta quadrada amb quatre obertures. La porta d'accés a l'església és rectangular i ve situada al fons d'un llindar botzinat format per un sistema de motllures cadascuna de les quals presenta una triple incisió que limita dos cordons, el superior dels quals és més ample que l'inferior. A la llinda observem una motllura amb relleu que es recolza en dues mènsules amb decoració anàloga a la de la resta de la porta. A sobre d'aquesta hi ha un frontó limitat sobre un arc rebaixat que descansa en dues cartel·les. Al centre, dos lleons sostenen l'escut de la família que devia ajudar en la construcció de l'església. A l'esquerra hi ha l'escut d'un castell amb dues torres i a l'altre costat un amb una creu damunt una bola. Per damunt de tota l'estructura hi ha un escut romboïdal amb un motiu recurrent: un castell amb tres torres.

## Notícies històriques

L'església parroquial de Sant Pere, refeta al s. XVI, conserva dos sarcòfags de pedra de les famílies Oluja i Castellnou. No en queda res del retaule que obrà durant el primer terç del s. XVI el pintor Joan Pau Guardiola, dit “lo Mut”. Les referències heràldiques de la façana són una característica especial del poble de Castellnou d'Oluges.

## Referències

* 1 2 3 4 «Església parroquial de Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 abril 2016].
# Polla de Makira

La polla de Makira o polla de l'illa de San Cristóbal (Gallinula silvestris) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita (o habitava) els boscos de l'illa de Makira, a les Salomó.

## Taxonomia

Antany ubicada al gènere Pareudiastes, actualment és classificada a Gallinula.

## Referències

* ↑ «Polla de Makira». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Paul Keating

Paul Keating (Bankstown, 18 de gener de 1944) és un polític australià que va arribar a ser Primer ministre d'Austràlia.
Va créixer al suburbi de Bankstown, a Sydney. En els anys 1960 va formar part del grup de rock The Ramrods. Va estudiar a escoles catòliques, però va deixar els seus estudis abans d'ingressar a la universitat, i ingressà en un sindicat i després a les Joventuts del Partit Laborista. Com a Cap del Govern va destacar pels seus molts assoliments legislatius i per la seva inesperada victòria en les eleccions de 1993. No obstant això, durant el seu segon mandat les seves polítiques no van aconseguir atraure un electorat cada cop més descontent amb el compromís amb Àsia i preocupat pels problemes econòmics. Keating va ser derrotat en les eleccions de 1996.

## Referències

* ↑ Corporation, Curriculum. «Civics | Paul Keating» (en anglès), 14-06-2005. Arxivat de l'original el 2013-05-11. [Consulta: 23 desembre 2017].

## Enllaços externs

* «Paul Keating». Australia's Prime Ministers. National Archives of Australia. Arxivat de l'original el 2016-01-07. [Consulta: 27 desembre 2013].
* «Prime Ministers of Australia: Paul Keating». National Museum of Australia. Arxivat de l'original el 2018-04-08. [Consulta: 27 desembre 2013].
* http://john.curtin.edu.au/events/speeches/keating2009.html Arxivat 2010-07-07 a Wayback Machine.
* http://aso.gov.au/titles/spoken-word/keating-speech-redfern-address/
* http://www.keating.org.au/ Arxivat 2012-02-29 a Wayback Machine.
# Medalla dels Vols Distingits

La Medalla dels Vols Distingits (anglès: Distinguished Flying Medal) és una condecoració britànica i, per extensió, dels països de la Commonwealth, creada el 3 de juny de 1918 pel rei Jordi V, i era atorgada per accions valentia o devoció al deure mentre volava en servei actiu contra l'enemic.
Era l'equivalent a la Creu dels Vols Distingits, però aquesta s'atorgava als sots-oficials i tropa, se situava entre la Medalla Militar (Regne Unit) i la Medalla de la Força Aèria. Els receptors podien lluir el post-nominal DFM.
El 1993 va quedar derogada, i des de llavors la Creu dels Vols Distingits ha passat a atorgar-se a tots els rangs.
La segona concessió s'indicava mitjançant una barra. Durant la I Guerra Mundial, se n'atorgaren 105 i 2 barres; durant la II Guerra Mundial, se n'atorgaren 6.637 amb 60 barres. Unes 165 van ser concedides a pilots de països fora de la Commonwealth.
Una segona barra només ha estat concedida al Sergent de Vol Donald Kingaby (després Comandant d'Ala), DSO, AFC, DFM amb Dues Barres, DFC(US), Creu de Guerra, 21 victòries Aèries).

## Disseny

Una medalla oval, de 41mm d'alt i 35mm d'ample. L'anvers mostra l'efígie del monarca regnant. Al revers apareix la deessa Atena alada, amb un falcó que alça el vol a la mà dreta, sota la qual apareix la inscripció "FOR COURAGE" (Al Coratge).
S'uneix a la cinta mitjançant dues ales obertes, al mig de les quals hi ha una bomba.
El galó té 32mm d'ample, i consisteix en franges alternes en violat i blau, inclinades 45 graus a l'esquerra (fins al 1919 les franges eren horitzontals). El galó és com el de la Creu dels Vols Distingits, però les franges són més estretes.
Les condecoracions posteriors s'indiquen mitjançant una barra amb una àliga al centre.
# Serrat de la Plana (Pinell de Solsonès)

* Aquest article tracta sobre el Serrat de la Plana de Pinell de Solsonès. Vegeu-ne altres significats a «Serrat de la Plana (Santa Maria d'Oló)».
El Serrat de la Plana és una muntanya de 803 metres que es troba al municipi de Pinell de Solsonès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mas de Sant Josep

El Mas de Sant Josep és una obra de la Selva del Camp (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Mas format per la conjunció de diversos edificis. El principal, de façana arrebossada, presenta coberta de teula a dues vessants. La porta principal, desplaçada de l'eix de la façana, originàriament era d'arc rodó, i esdevingué d'arc carpanell degut a un afegitó posterior. El segon edifici en importància, situat en angle recte respecte a l'anterior, té coberta a una sola vessant. Ambdós són obra de pedra i argamassa. A la banda de la riera del mas hi ha recolzada sobre l'edifici principal, una petita cambra o magatzem arrebossat de blanc que té la porta d'entrada en arc carpanell, amb una espadanya d'arc molt apuntat, en la qual falta la campana.

## Història

El Mas de Sant Josep degut al nom dels propietaris originals, la família Sant Josep de la Selva, que li varen donar el nom de "Sant Josep de la Muntanya" per diferenciar-lo d'un altre que era al Camp, segons relata Eufemià Fort. Hauria format part de l'antic i extens terme municipal de l'Albiol.

## Referències

* 1 2 «Mas de Sant Josep». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# San Giovanni Valdarno

San Giovanni Valdarno és un municipi situat al territori de la província d'Arezzo, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Limita amb els municipis de Castelfranco Piandiscò, Cavriglia, Figline e Incisa Valdarno, Montevarchi i Terranuova Bracciolini.
Pertanyen al municipi de San Giovanni Valdarno les frazioni de Badiola I, Badiola II, Vacchereccia i Vacchereccia Fattoria.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
* Palazzo D'Arnolfo
* Església de Sta. Maria
# Polla de les Filipines

La polla de les Filipines (Amaurornis olivacea) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita terrenys humits de les Filipines, fora de Palawan i l'arxipèlag de Sulu.

## Referències

* ↑ «Polla de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
# Perico Sambeat

Perico Sambeat (València, 1962) és un músic saxofonista de jazz valencià.
Es va iniciar en la música amb només sis anys, i va començar a tocar el saxòfon de forma autodidacta. Amb una forta base clàssica, va prosseguir els seus estudis en l'escola Taller de Músics de Barcelona, on va tenir mestres de la talla de Zé Eduardo. En 1991 es va traslladar a Nova York i va ingressar en la New School of New York.

## Premis

* Millor saxofonista per votació popular (2001) de l'Associació de Músics de Jazz de València
* Millor saxofonista per votació popular (1994 i 2000) per l'Associació de Músics de Jazz de Catalunya
* El disc Flamenco Big Band de Perico Sambeat va rebre al febrer de 2009 el premi de la revista JAÇ per votació popular al Millor disc de l'any 2008.
* L'any 2011 va rebre el guardó Jazzterrasman del 30è Festival de Jazz de Terrassa.

## Discografia destacada

* 1991 - "Perico Sambeat" - EGT
* 1992 - "Punto de partida" (Perico Sambeat Quintet) - EGT
* 1992 - "Uptown Dance" (Perico Sambeat i Mike Mossman Quintet) - EGT
* 1993 - "New York – Barcelona crossing Vol.1" - Fresh Sound
* 1993 - "New York – Barcelona crossing Vol.2" - Fresh Sound
* 1993 - "Dual Force" (Perico Sambeat Quintet) - Ronnie Scott's Jazz house
* 1995 - "Ademuz" - Fresh Sound
* 1997 - "Jindungo" (Perico Sambeat i Bruce Barth Quartet) - Fresh Sound
* 1997 - "Discantus" (Perico Sambeat i el Cor de Cambra Lluis Vich – Seris
* 1998 - "Some ther Spring" (Perico Sambeat i Bruce Barth) – Satchmo SJR
* 2000 - "Perico" - Lola Records
* 2000 - "Cruce de Caminos" (Perico Sambeat i Gerardo Nuñez) – Resistencia
* 2005 - "Friendship" - ACT
* 2006 - "Ziribuye" (Perico Sambeat Sextet) – Contrabaix
* 2007 - "Colina-Miralta-Sambeat" - Contrabaix
* 2008 - "Flamenco Big Band" - Verve

## Referències

* 1 2 3 «Perico Sambeat, 'míster Jazzterrasman'». Enderrock, 31-03-2011 [Consulta: 29 desembre 2011].
* ↑ «Jazz a Catalunya». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: abril 2013].
* ↑ «Perico Sambeat» (en castellà). Klinik Producciones. [Consulta: 6 juliol 2014].

## Vegeu també

* Raynald Colom

## Enllaços externs

* Perico Sambeat - Lloc web oficial
* Perico Sambeat Critica música-discos. El País.
# Moab

* Per a altres significats, vegeu «Moab (desambiguació)».
Al Gènesi, capítol dinou, Moab (hebreu: מוֹאָב בן-הָרָן, Môāb ben Lot‎; àrab: مؤاب بن لوط, Muʾāb ibn Lūṭ) és el fill de la relació entre Lot i la seva pròpia filla gran, així Lot era el seu pare i el seu avi. Moab era germà de Benammí, que Lot havia tingut amb una altra filla.
Al mateix capítol s'explica que Lot, després de la destrucció per Déu de Sodoma i Gomorra, va refugiar-se a les muntanyes amb les seves dues filles. La gran li va dir a la petita: "El nostre pare ja és vell, però no tenim altre home. Embriaguem-lo i ens fiquem al llit amb ell a veure si tenim descendència". La gran s'hi va allitar, sense que el pare se n'adonés. Al dia següent ho va fer la filla petita després d'emborratxar-lo també, sense que el pare ho advertís. Les dues filles van tenir descendència.

## Referències

* ↑ Gènesi. 19:37
* ↑ Gènesi. 19:30-38
# Megil d'Acragant

Megil o Megel (en grec antic: Μέγιλλος o Μέγελλος, llatí: Megillus o Megellus) fou un colonitzador d'Acragant natural d'Èlea, que sota el patrocini de Timoleont va recolonitzar la ciutat, cap al 338 aC, juntament amb els ciutadans que encara quedaven. Aquest va ser el primer assaig de repoblar i restaurar la ciutat després de ser destruïda pels cartaginesos l'any 406 aC, com informa Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Megillus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1009
# Serra de Gramar

La Serra de Gramar és una serra situada als municipis de Mediona i Sant Quintí de Mediona a la comarca de l'Alt Penedès, amb una elevació màxima de 346,0 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Marjal i Estany d'Almenara

La marjal d'Almenara és un espai natural protegit dins del Catàleg de Zones Humides de la Comunitat Valenciana, pertany al grup denominat albuferes i marjals litorals. Té 1.550 hectàrees, pertany a la Xarxa Natura 2000 com a LIC.
Aquesta zona humida se situa a les comarques de la Plana Baixa i el Camp de Morvedre. La marjal comprèn part dels termes municipals de Xilxes, la Llosa, Almenara, Sagunt, Benavites i Quartell.
Dins dels límits del Paratge es pot trobar una gran varietat d'hàbitats, característics del paisatge costaner mediterrani, on es troben els típics de muntanya amb els dels aiguamolls. Entre els hàbitats presents dins del Paratge cal destacar els següents inclosos en la Directiva Hàbitats 92/43/CEE:
* Estany natural amb vegetació hidrofítica.
* Torberes calcàries del Cladium mariscus.
* Pasturatges salins mediterranis.
* Estepes salines mediterrànies.
* Matoll termomediterrani.
* Prats humits mediterranis.

## Vegeu també

* Llista d'espais naturals del País Valencià

## Referències

* ↑ «ACORD de 10 de setembre de 2002, del Govern Valencià, d'aprovació del Catàleg de Zones Humides de la Comunitat Valenciana», 16-09-2002. Arxivat de l'original el 2015-02-22. [Consulta: 31 desembre 2018].
* 1 2 «Marjal d'Almenara - Generalitat Valenciana». [Consulta: 31 desembre 2018].
# San Giovanni al Natisone

San Giovanni al Natisone (friülà San Zuan dal Nadison) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 6.038 habitants. Limita amb els municipis de Chiopris-Viscone, Cormons (GO), Corno di Rosazzo, Manzano i Trivignano Udinese. Comprèn les fraccions de Bolzano (Bolzan), Dolegnano, Medeuzza (Midiuze) i Villanova del Judrio (Vilegnove dal Judri).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Attilio Ninino | Llista cívica |
# Picot cuacurt d'Indonèsia

El picot cuacurt d'Indonèsia (Hemicircus sordidus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de la Península Malaia, Borneo, Sumatra i altres petites iles properes.
Ha estat considerada una subespècie de Hemicircus concretus però recentment ha estat classificada com una espècie diferent.

## Referències

* ↑ H Winkler i D.A. Christie (2017). Woodpeckers (Picidae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona
# Picot blau

El picot blau (Melanerpes cruentatus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita boscos i zones pantanoses d'Amèrica del Sud, des de l'est de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana cap al sud fins a l'est de l'Equador i del Perú, nord i est de Bolívia i Estat de l'Amazones (Brasil).

## Referències

* ↑ Picot blau al Termcat Rev. 18/11/2012
# Mercat de la Carn

El Mercat de la Carn és un edifici del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local. El mercat va ser construït el 1882, al lloc on el 1873 s'havia enderrocat el Teatre Vell (realitzat el 1817, amb una capacitat per unes sis-centes persones). Aquest Teatre Municipal ocupava part de la Plaça de l'Oli, i en fer-se el mercat, es va recuperar aquest espai.

## Descripció

El Mercat de la Carn està situat a la Plaça de l'Oli, cantonada amb la Plaça de la Vall del Castell. És un edifici públic entre mitgeres format per planta baixa sota coberta de teula àrab. Les finestres són d'arc rebaixat i els portals d'entrada d'arc de mig punt. La composició és simètrica i el llenguatge emprat en l'obra és l'eclèctic. Es fa ús del maó vist.

## Referències

* 1 2 «Mercat de la Carn». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# Megophrys

Megophrys és un gènere d'amfibis anurs de la família Megophryidae distribuïts per la regió indomalàia.

## Taxonomia

Se reconocen las 57 siguientes según ASW:
* Megophrys aceras Boulenger, 1903
* Megophrys acuta Wang, Li & Jin, 2014
* Megophrys ancrae Mahony, Teeling & Biju, 2013
* Megophrys auralensis Ohler, Swan & Daltry, 2002
* Megophrys baluensis (Boulenger, 1899)
* Megophrys baolongensis Ye, Fei & Xie, 2007
* Megophrys binchuanensis Ye & Fei, 1995
* Megophrys binlingensis Jiang, Fei & Ye, 2009
* Megophrys boettgeri (Boulenger, 1899)
* Megophrys brachykolos Inger & Romer, 1961
* Megophrys caudoprocta Shen, 1994
* Megophrys cheni (Wang & Liu, 2014)
* Megophrys damrei Mahony, 2011
* Megophrys daweimontis Rao & Yang, 1997
* Megophrys dringi Inger, Stuebing & Tan, 1995
* Megophrys gigantica Liu, Hu & Yang, 1960
* Megophrys glandulosa Fei, Ye & Huang, 1990
* Megophrys huangshanensis Fei & Ye, 2005
* Megophrys jingdongensis Fei & Ye, 1983
* Megophrys jinggangensis (Wang, 2012)
* Megophrys kobayashii Malkmus & Matsui, 1997
* Megophrys kuatunensis Pope, 1929
* Megophrys latidactyla Orlov, Poyarkov & Nguyen, 2015
* Megophrys lekaguli Stuart, Chuaynkern, Chan-ard & Inger, 2006
* Megophrys ligayae Taylor, 1920
* Megophrys lini (Wang & Yang, 2014)
* Megophrys longipes Boulenger, 1886
* Megophrys major Boulenger, 1908
* Megophrys mangshanensis Fei & Ye, 1990
* Megophrys medogensis Fei, Ye & Huang, 1983
* Megophrys megacephala Mahony, Sengupta, Kamei & Biju, 2011
* Megophrys minor Stejneger, 1926
* Megophrys montana Kuhl & Van Hasselt, 1822
* Megophrys nankiangensis Liu & Hu, 1966
* Megophrys nasuta (Schlegel, 1858)
* Megophrys obesa Wang, Li & Zhao, 2014
* Megophrys omeimontis Liu, 1950
* Megophrys oropedion Mahony, Teeling & Biju, 2013
* Megophrys pachyproctus Huang, 1981
* Megophrys palpebralespinosa Bourret, 1937
* Megophrys parallela Inger & Iskandar, 2005
* Megophrys parva (Boulenger, 1893)
* Megophrys robusta Boulenger, 1908
* Megophrys sangzhiensis Jiang, Ye & Fei, 2008
* Megophrys serchhipii (Mathew & Sen, 2007)
* Megophrys shapingensis Liu, 1950
* Megophrys shuichengensis Tian, Gu & Sun, 2000
* Megophrys spinata Liu & Hu, 1973
* Megophrys stejnegeri Taylor, 1920
* Megophrys takensis Mahony, 2011
* Megophrys tuberogranulatus Shen, Mo & Li, 2010
* Megophrys vegrandis Mahony, Teeling, Biju, 2013
* Megophrys wawuensis Fei, Jiang & Zheng, 2001
* Megophrys wuliangshanensis Ye & Fei, 1995
* Megophrys wushanensis Ye & Fei, 1995
* Megophrys zhangi Ye & Fei, 1992
* Megophrys zunhebotoensis (Mathew & Sen, 2007)

## Referències

* ↑ Amphibian Species of the World
* ↑ Orlov, N. L., N. A. Poyarkov, Jr. & T. T. Nguyen. 2015. Taxonomic notes on Megophrys frogs (Megophryidae: Anura) of Vietnam, with description of a new species. Russian Journal of Herpetology 22: 206–218.
# Sidi Daoud

Sidi Daoud (en àrab سيدي داود, Sīdī Dāwud; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⴷⴰⵡⴷ) és una comuna rural de la província de Moulay Yaâcoub, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.771 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Marjaliza

Marjaliza és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Retuerta del Bullaque al sud i oest a la província de Ciudad Real i Mazarambroz i Orgaz al nord i Los Yébenes a l'est, a la de Toledo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 326 | 328 | 323 | 325 | 305 | 309 | 305 | 302 | 308 | 302 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Francisco Jesús Gamarra Pedraza | Independent | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Francisco Jesús Gamarra Pedraza | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Luis Montero Gamarra | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Luis Montero Gamarra | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Luis Montero Gamarra | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Luis Montero Gamarra | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Ángel Gamarra Gamarra | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Ángel Gamarra Gamarra | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Picot d'orelles vermelles

El picot d'orelles vermelles (Blythipicus pyrrhotis) és una espècie d'ocell de la família dels pícids. Habita la selva humida a les muntanyes entre 1000 i 2150 m, al nord-est de l'Índia, sud-est de la Xina, Myanmar, nord-oest de Tailàndia, Laos, Cambodja, Vietnam i Malaca.
# Picot de Mombasa

El picot de Mombasa (Campethera mombassica) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva i boscos del sud-est de Somàlia, costa de Kenya i nord-est de Tanzània.
# Rafael González Robles

Rafael González Robles, més conegut com a Rafa (Avilés, 25 d'octubre de 1970), és un futbolista asturià, ja retirat, que jugava com a porter.

## Trajectòria

Rafa va donar els seus primers passos a l'Avilés, l'equip de la seua ciutat natal, on va cridar l'atenció del Reial Oviedo, que el va incorporar. va estar quatre anys en l'equip ovetenc, on sempre va actuar com a porter suplent de Viti i Mora, i fins i tot com a tercer porter amb l'arribada de Cano.
La manca d'oportunitats el va portar al Màlaga CF, club que arriba al 1997. Tot i gaudir de minuts en la primera campanya, torna a la suplència quan els andalusos pugen a la primera divisió, que confien la porteria a Contreras.
El 2003 deixa el Málaga i fitxa per la Cultural Leonesa, on només passa un any abans de signar pel rival del seu antic equip, l'Sporting de Gijón. A El Molinón tampoc assoleix la titularitat i torna al Reial Oviedo, on amb prou feines apareix.
El 2005 es posa a prova amb equips britànics com el Hearts of Midlothian, l'Aston Villa i el Rangers FC, sense aconseguir cap contracte. Entrena amb FC Freetaila a Corfú fins que el 2006 el Coventry City FC l'ofereix un acord de quatre mesos. Quan s'acaba, Rafa es retira com futbolista i passa a l'Aston Villa, en qualitat d'entrenador de porters de la seua acadèmia.

## Selecció espanyola

Rafa va ser diverses vegades internacional sub-21 amb la selecció espanyola de futbol.

## Anecdotari

Tot i haver disputat vuit temporades a la màxima categoria del futbol espanyol, Rafa compta amb només 13 partits en primera divisió al seu haver.