OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Willow Lake

Willow Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 294 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Willow Lake tenia 294 habitants, 126 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 306,8 habitants per km².
Dels 126 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 37,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 23% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,3% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 21,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625 $ i la renda mediana per família de 34.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.250 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 13.585 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 20,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Willow Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Willow Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Budoros

Budoros (en grec antic Βούδορον) era un promontori a l'oest de l'illa de Salamina, a uns 5 km de Nisea, el port de Mègara. A la península hi havia una fortalesa que portava el mateix nom.
En l'intent que van fer els espartans l'any 429 aC per sorprendre el Pireu, van navegar primer des de Nisea fins a Budoros i van aconseguir prendre la fortalesa, però després d'assolar l'illa no es van veure amb prou forces per atacar el Pireu. En parlen Tucídides, Diodor de Sicília, Estrabó i Esteve de Bizanci.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Salamis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 gener 2021].
# Vyšný Hrušov

Vyšný Hrušov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1543.
# Bella joventut

Bella joventut (títol original en castellà: Hermosa juventud) és una pel·lícula franco-espanyola del 2014 dirigida per Jaime Rosales amb guió coescrit amb Enric Rufas, i on vol reflectir els problemes de la crisi econòmica en les relacions de parella. Fou seleccionada per competir a la secció Un Certain Regard del 67è Festival Internacional de Cinema de Canes on va obtenir una menció del Jurat Ecumènic. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Natalia i Carlos són una jove parella corrent d'un barri madrileny que treballen quan i en el que poden per sous miserables i poques perspectives. Un bon dia s'apunten en un desafiament valent als diners ràpids: 600 euros per una hora de rodatge d'una pel·lícula porno. Ella queda embarassada i, malgrat la precària situació, decideixen tenir el bebè. I poc després del part es produeix una separació temporal per poder anar a treballar a Alemanya.

## Repartiment

* Ingrid García-Jonsson - Natalia
* Carlos Rodríguez - Carlos
* Inma Nieto - Dolores
* Fernando Barona - Raúl

## Premis i nominacions

| Premi | Categoria | Nominat | Resultat |
| Festival de Canes | Menció del Jurat Ecumènic | Menció del Jurat Ecumènic | Nominat |
| II Premis Feroz | Millor drama | Millor drama | Nominat |
| II Premis Feroz | Millor guió | Jaime Rosales i Enric Rufas | Nominat |
| II Premis Feroz | Millor actriu principal | Ingrid García-Jonsson | Nominat |
| XXIX Premis Goya | Millor actriu revelació | Ingrid García Jonsson | Nominat |
| Premis Gaudí de 2015 | Millor pel·lícula en llengua no catalana | Millor pel·lícula en llengua no catalana | Nominat |
| Premis Gaudí de 2015 | Millor director | Jaime Rosales | Nominat |
| Premis Gaudí de 2015 | Millor guió | Jaime Rosales i Enric Rufas | Nominat |
| Premis Gaudí de 2015 | Millor protagonista femenina | Ingrid García Jonsson | Nominat |
| Premis Gaudí de 2015 | Millor fotografia | Pau Esteve Birba | Nominat |
| 59a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia | Millor actriu en pel·lícula espanyola | Ingrid García Jonsson | Guanyador |

## Referències

* ↑ «2014 Official Selection». Cannes. [Consulta: 18 abril 2014].
* ↑ «'Winter Sleep', 'Jauja', 'Love at First Fight' Take Cannes Fipresci Prizes». Variety. [Consulta: 23 maig 2014].
* ↑ «Bella joventut». Ésadir.cat. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Hermosa juventud» (en castellà). Fotogramas.es. [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Lista de nominados a los Premios Feroz 2015» (en castellà), 17-12-2014. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2014. [Consulta: 8 gener 2014].
* ↑ «Candidaturas - Hermosa juventud» (en castellà). Arxivat de l'original el 13 gener 2015. [Consulta: 13 gener 2014].
* ↑ Europa Press «La plataforma de cine Filmin, Premio Sant Jordi RNE de Cinematografía a la Industria». El Periódico. Europa Press [Barcelona], 30-03-2015 [Consulta: 3 setembre 2016].
# Badall

Un badall és l'acció incontrolada d'obrir la boca, amb separació molt àmplia de les mandíbules, per tal de realitzar una inspiració profunda seguida d'una espiració una mica més petita, amb tancament final. Quan es badalla, a més, s'estiren els músculs facials, s'inclina el cap endarrere, es tanquen els ulls, es produeix saliva, s'obren les trompes d'Eustaqui de l'orella mitjana i es fan altres accions, encara que imprecises, de tipus cardiovascular, neuromuscular i respiratori.
És una acció comuna entre els animals vertebrats. Els mamífers i la majoria dels animals que tenen columna vertebral badallen, incloent els peixos, les serps, les tortugues, els cocodrils i les aus. Els badalls és contagien de la mateixa forma que el rascar-se en tant que garanteix la supervivència de les persones físicament properes en el moment del badall.
Dins dels mamífers, els mascles són els que badallen més; a l'espècie humana ambdós sexes badallen amb la mateixa freqüència.
* Animals badallant
* Gamarús ratllat
* Foca menjacrancs
* Macaco japonès
* Poni
* Gat
* Lleó
* Tigre de Bengala
* Jaguar
# Can Badiella

Can Badiella és una masia de Terrassa (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.
Es troba al costat del torrent de la Betzuca i a l'inici del camí d'accés (a 300 metres de la masia i al costat de l'antic camí de Sant Quirze del Vallès a Matadepera) hi ha una notable creu de terme que marcava els límits entre els antics termes parroquials de Sant Pere de Terrassa i Sant Julià d'Altura.

## Creu de Can Badiella

A prop del mas s'hi troba la creu de Can Badiella, element que marcava els límits entre les parròquies de Sant Pere i Sant Julià.
Segons Joaquim Verdaguer:
"La Creu de can Badiella està situada a 300 metres d'aquesta masia, en el camí que va des de la carretera de Montcada a Can Sabater del Torrent, en l'encreuament que porta al mas. La creu marcava els límits de les parròquies de Sant Pere i de Sant Julià d'Altura. Aquest límit venia marcat pel camí de Sant Quirze del Vallès a Matadepera
La creu de terme sobre un bassament triple d'estructura circular. Dalt del fust un capitell ornamentat amb figures d'àngels esculpides. A sobre una creu grega esculpida en pedra amb dues cares diferenciades: al frontis la imatge del Sant Crist i, al dors la de la Mare de Déu i el nen. La creu sembla l'original i no està estudiada. Probablement va passar desapercebuda durant el conflicte de la Guerra Civil o va ser amagada.
Quan es va produir l'agregació del poble de Sant Pere a Terrassa i Sabadell la línia divisòria del camí de Sant Quirze del Vallès a Matadepera, que separava la parròquia de Sant Pere amb la de Sant Julià d'altura, va ser desplaçada cap a l'est, pel camí que va de Sant Quirze a Sant Julià d'altura. Es per això que can Badiella i la creu de terme quedaren situades en el terme de Terrassa."

## Referències

* ↑ «Can Badiella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 juliol 2015].
* ↑ «Masies». Arxiu municipal de Terrassa. Ajuntament de Terrassa. [Consulta: 6 setembre 2015].
* ↑ «Camí Vell Sant Quirze Matadepera». Ajuntament de Terrassa. Medi Ambient. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 setembre 2015].
* ↑ Verdaguer i Caballé, Joaquim. «La creu de can Badiella». [Consulta: 6 setembre 2015].
# Zeros i uns

Zeros i uns (títol original en anglès, Zeros and Ones) és una pel·lícula de thriller italoestatunidenc del 2021 escrita i dirigida per Abel Ferrara i protagonitzada per Ethan Hawke. S'ha doblat i subtitulat al català.
Es va estrenar al 74è Festival de Cinema de Locarno l'agost de 2021 i es va estrenar de forma limitada a les sales de cinema, i a la carta i a les plataformes digitals el 19 de novembre de 2021.

## Referències

* ↑ Bailey, Jason. «'Zeros and Ones,' 'Juliet, Naked' and More Streaming Gems». The New York Times, 25-01-2023. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ Welk, Brian. «Ethan Hawke to Star in Abel Ferrara's Thriller 'Zeros and Ones'». TheWrap, 09-11-2020. [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ McNary, Dave. «Ethan Hawke to Star in War Thriller 'Zeros and Ones'». Variety, 09-11-2020. [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ Galuppo, Mia. «AFM: Ethan Hawke to Star in War Thriller 'Zeros and Ones'». The Hollywood Reporter, 09-11-2020. [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ Zeros i uns a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Kiang, Jessica. «Golden Leopard Winner 'Vengeance is Mine, All Others Pay Cash' Heads Impressive Slate Of Locarno Award» (en anglès americà), 14-08-2021. [Consulta: 14 agost 2021].
# An Comunn Gàidhealach

An Comunn Gàidhealach, literalment L'Associació Gaèlica, és una organització d'Escòcia l'objectiu de la qual és promoure la llengua i cultura gaèliques, seguint els passos de la Gaelic Athletic Association d'Irlanda.
Fundada com un vehicle per a la preservació i desenvolupament de la llengua gaèlica escocesa, An Comunn Gàidhealach fomenta activament l'ensenyament, l'aprenentatge i l'ús del gaèlic escocès, així com el cultiu de la literatura, la història, la música i l'art.
An Comunn Gàidhealach va fundar i organitza el Royal National Mod (Gaèlic escocès: Am Mòd Nàiseanta Rìoghail), un popular festival de música, arts i cultura gaèlica Les seves oficines es troben a Inverness. La seva patrona és la Reina Isabel II.
La revista d'An Comunn Gàidhealach era coneguda originalment com a Deò-ghrèine, però va ser reanomenada An Gaidheal, i posteriorment Sruth.

## An Comunn Gàidhealach Ameireaganach

An Comunn Gàidhealach Ameireaganach ('La Societat Gaèlica Americana) és una organització lingüística i cultural semblant, que funciona gràcies a la tasca de voluntaris al Canadà i Estats Units.
Com el seu homòleg escocès, l'ACGA organitza un Mòd, així com diverses reunions regionals. El grup és força conegut per les seves activitats d'immersió lingüística gaèlica i per ser l'amfitrió de la Setmana de la Cançó i la Llengua Gaèliques que se celebra cada estiu.
L'ACGA ofereix serveis benèfics per mitjà del seu programa de beques, que proporciona finançament a 'organitzacions i individuals no lligats substancialment a l'ACGA amb el propòsit de fer avançar la llengua gaèlica. Antics destinataris d'aquestes ajudes són Sabhal Mòr Ostaig, l'escola gaèlica de l'illa de Skye i el Lewis Castle College a les Hèbrides Exteriors.
La revista d'An Comunn Gàidhealach Ameireaganach és An Naidheachd Againne, publicada des de Denver.
An Comunn Gàidhealach no s'ha de confondre amb Comunn na Gàidhlig.

## Referències

* ↑ «Gaelic Language Organizations». An Comunn Gàidhealach, Ameireaga. Arxivat de l'original el 2010-09-05. [Consulta: 6 abril 2010].(anglès)
* ↑ MacLeod, Murdo; Fiona Stewart. «"Mod 2002 - and 20,000 Gaels blow in for festival of music"». The Scotsman, 12-10-2002. [Consulta: 19 desembre 2006].(anglès)
* ↑ Acar, Frances; Johnson, Amy; Mac Aoidh, Micheal; editors of ANA «Mòd Naiseanta 2005». An Naidheachd Againne [[[Denver, Colorado]]], Vol. XXII, No. 3-4, Winter 2005-6, pàg. 1–8.
* ↑ «"Grants"». An Comunn Gàidhealach, Ameireaga. Arxivat de l'original el 2006-09-27. [Consulta: 24 desembre 2006].(gaèlic escocès)

## Enllaços externs

* Lloc web d'An Comunn Gàidhealach(anglès)(gaèlic escocès)
* Lloc web d'An Comunn Gàidhealach Ameireaganach(anglès)
# Budrio

Budrio (en dialecte bolonyès: Bûdri) és una ciutat i comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emília-Romanya, situat uns 15 km a l'est de Bolonya.
L'1 de gener de 2018 tenia 18.440 habitants.

## Història

L'àrea de Budrio era una colònia romana; el territori estava dividit entre legionaris veterans. No obstant això, la ciutat actual va ser fundada en els segles X-XI aC. L'església de San Lorenzo ja estava activa el 1146. Al segle xiv, el cardenal Gil de Albornoz la va reconstruir com un castell, del qual encara es conserven les dues grans torres (1376), mentre que de les muralles només en queda una petita secció.

## Llocs d'interès

* Castell de Bentivoglio (s. XVI).
* Villa Ranuzzi Cospi, a Bagnarola.
* Pinacoteca Domenico Inzaghi.
* Esglésies de San Domenico del Rosario, San Lorenzo i Santi Gervasio e Protasio.

## Ciutats agermanades

* Gyula, Hongria, des de 1965
* Eichenau, Alemanya, des de 1991

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Budrio - Lloc web oficial (italià)
# Wasco

* Per a altres significats, vegeu «Wasco (desambiguació)».
Els wasco són una tribu índia oregoniana, relacionada lingüísticament amb els shahaptians i amb els chinook. El seu nom prové de was'ko "bol o copa de banya" per la roca que hi havia vora la seva vila. També eren anomenats dalles o wascopums. Vivien als marges meridionals del riu Columbia, a la regió de Dalles, a Oregon. Avui viuen a la reserva de Warm Springs (Oregon). El 1960 n'hi havia 260 a Oregon. El 1970 augmentaren a 700, i el 1980 segons Asher, eren 750, dels quals només 10 parlaven la llengua pròpia. Constituïen la major divisió dels alts chinook, i absorbiren d'altres grups petits, i amb els wishrams constituïen la divisió East Chinook.Eren sedentaris i vivien de la pesca del salmó, encara que més endavant adoptaren l'agricultura.
El 1855 signaren amb altres tribus el Tractat de Wallawalla amb els EUA, pel qual s'establiren a la reserva de Warm Springs (Oregon).
# Bellach

Bellach és un municipi del cantó de Solothurn (Suïssa), situat al districte de Lebern.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Bellach en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Universitat (municipi)

La universitat (del llatí: universitas, -atis; traducció: "la totalitat") era la col·lectivitat, o el comú (en el sentit de referir-se al conjunt de les persones lliures habitants d'una vila, parròquia) formada pels caps de casa, revestida d'una certa personalitat pública premunicipal, a la qual eren reconeguts uns privilegis i la representació davant el senyor feudal—ja fos el mateix rei, un noble o un senyor eclesiàstic. No sempré el seu ús estava restringit a una vila o ciutat, també podia fer referència al comú d'un terme jurisdiccional, d'un territori (com per exemple una illa) o fins i tot un regne sencer (cas de Mallorca) quan s'extreia el sentit 'municipal' a un territori més gran, sovint quan els termes de les ciutats o viles acabaven incorporant aquests espais per conveniència. A principis del segle xiii ja es denominà universitas proborum hominum al conjunt de prohoms que personificaven i representaven a la totalitat dels habitants d'una vila o ciutat amb personalitat jurídica de tipus pre-municipal en virtut de la concessió i reconeixement d'un privilegi o franquesa. Les universitats gaudien d'una certa representació tant davant el poder reial, del poder senyorial, o davant de tercers. El desenvolupament municipal durant l'edat mitjana es consolidarà durant l'edat moderna, on la «universitat» és la designació pròpia en català assimilable, amb la justa prudència, als municipis actuals constituïts i organitzats en assemblees, consells i magistrats. En les zones rurals, els llocs i les parròquies s'organitzaven municipalment en comuns. Ambdues institucions de caràcter municipal, les universitats i els comuns, eren representants de la col·lectivitat i formaven la base del cos municipal.

## Vegeu també

* Universitat de la Ciutat i Regne de Mallorca
* Universitat d'Eivissa
* Vilamajor (universitat)
* Conseller en cap de Barcelona
* Recognoverunt Proceres
* Consell de Cent
* Jurats de Girona
* Jurats de la Ciutat i Regne de Mallorca
* Braç popular

## Referències

* ↑ «Universitat (municipi)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «Universitat (municipi)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Universitat (municipi)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# BJO

BJO té els següents significats:
* Barcelona Jazz Orquestra, big band de jazz de Barcelona
* British Journal of Ophthalmology, revista científica de referència en el camp de l'oftalmologia
# Cap de Govern del Principat d'Andorra

D'acord amb la Constitució d'Andorra de 1993, els caps d'estat del Principat d'Andorra són el bisbe d'Urgell i el president de França. Aquests coprínceps d'Andorra regnen, però no governen.
El 8 de gener de 1982 es va crear el càrrec de Cap de Govern del Principat d'Andorra. És el president del Govern d'Andorra i proposa les lleis al Consell General de les Valls. Després de la Constitució de 1993, aquest càrrec quedà plenament normalitzat.

## Vegeu també

* Llista dels Caps de Govern d'Andorra
* Llista dels ministres d'Andorra
# An Elastic Affair

An Elastic Affair (1930) és un curtmetratge, una comèdia, de 10 minuts dirigida per Alfred Hitchcock amb els actors Cyril Butcher (1909-1988) com "the Boy" i Aileen Despard (nascuda el 1909) com "the Girl"—els dos van guanyar una beca de la revista de cinema britànica Film Weekly.
Aquest film va ser estrenat el 19 de gener de 1930 en una cerimònia al London Palladium, actualment es considera una pel·lícula perduda (lost film).

## Referències

* ↑ «An Elastic Affair». British Film Institute. Arxivat de l'original el 2012-10-10. [Consulta: 26 agost 2015].
* ↑ Kerzoncuf, Alain «Alfred Hitchcock and The Fighting Generation». Senses of Cinema, 49, 01-02-2009. «The Fighting Generation (1944) is probably one of the last Hitchcockian opuses still to be uncovered, if we accept that productions such as The Mountain Eagle and An Elastic Affair have been lost forever.»
# Budmerice

Budmerice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.
# Wasahali

Wasahali és una pel·lícula catalana d'animació de l'any 2008, de la productora Fanàtik Visual, coproduïda amb Televisió de Catalunya i Movic Digital Entertainment. Amb la direcció de Marc Casanovas i Cristoph Kustler, és l'adaptació d'una obra teatral de l'autor Josep Vila titulada El camí de Wasahali.

## Referències

* ↑ Wasahali a CatalanFilms
* ↑ «Pàgina oficial de l'obra de teatre». Arxivat de l'original el 2011-04-08. [Consulta: 10 desembre 2010].
* ↑ El camí de Wasahali a NikitaDistribution

## Enllaços externs

* Wasahali Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web del Club Super3
* Wasahali a Xino-xano Produccions (castellà)
# Barranc del Doratori

El Barranc del Doratori és un barranc del terme de Castell de Mur, a l'antic terme de Mur.
Es forma a llevant de los Masos, des d'on davalla cap al sud-est i s'aboca en el barranc del Prat de la Font de Roca en uns 400 metres de recorregut. Tanmateix, les aigües d'aquest barranc no arriben del tot al seu final, ja que es perd en uns camps de conreu en el lloc on hi havia hagut uns petits estanys.
# Velocitat supersònica

Una velocitat és supersònica quan és major que la velocitat del so, és a dir, major que 1.225 km/h (a l'aire) al nivell del mar.
Molts avions de combat són supersònics, però hi ha hagut avions supersònics de passatgers, concretament el Tupolev Tu-144 i el Concorde. Tant aquests avions de passatgers com alguns caces moderns també són capaços de supercreuer, una condició de vol supersònic sostingut sense l'ús d'un postcremador. A causa de la seva capacitat de supercreuer durant diverses hores i la freqüència relativament alta de vol durant diverses dècades, el Concorde va passar més temps volant supersònicament que tots els altres avions combinats per un marge considerable. Des de l'últim vol de retirada del Concorde el 26 de novembre de 2003, no hi ha cap avió supersònic de passatgers en servei. Les velocitats majors a 5 vegades la velocitat del so són algunes vegades anomenades hipersòniques.
Un element aerodinàmic que apareix en el règim supersònic però que no es dona en velocitats subsòniques són les ones de xoc.

## Vegeu també

* Nombre de Mach
* Barrera del so

## Referències

* ↑ F. Anderson, David; Eberhardt, Scott. Understanding Flight. 2a edició. McGraw-Hill, 2010, p. 142. ISBN 978-0-07-162697-2.
# BJR

BJR fou una marca valenciana de motocicletes que fabricà l'empresa Construcciones Mécanicas Bautista Esplugues a Algemesí, Ribera Alta, entre 1942 i 1962.
Els germans Esplugues eren mecànics i, des del seu taller de la Plaça de l'Estació d'Algemesí, fabricaven motocicletes que abastaven les cilindrades de 50, 65, 100, 125 i 175 cc amb motor de dos temps. Inicialment les comercialitzaren sota la marca Baesal, adoptant després la definitiva BJR.
L'empresa produí també un prototipus de motocicleta amb motor de quatre temps de 175 cc i diversos motocarros.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 306. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ «La moto als Països Catalans». Fricandó motarra, 03-10-2008. [Consulta: 27 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Article sobre la BJR YZ-175 en una revista de l'època Arxivat 2017-01-15 a Wayback Machine. (castellà) imatge
# Can Batlle (Dosrius)

Can Batlle és un edifici de Dosrius (Maresme) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia gran formada per cinc cossos. A la planta baixa hi ha un portal d'entrada que és adovellat amb dovelles grans i de pedra; la resta d'obertures són de pedra granítica i ben conservades. La part del mig de la casa sobresurt un pis més per a les golfes i té coberta a dues aigües. Podríem dir que és del tipus basilical. Té una petita cornisa que envolta tota la casa. Algunes de les seves finestres són d'estil gòtic.

## Història

Aquesta masia, situada als afores del nucli urbà, va pertànyer als marquesos de Dosrius i està molt ben conservada. Actualment ja no és una masia pròpiament dita, sinó que és un restaurant.

## Referències

* 1 2 «Can Batlle». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].