OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alen Halilović

Alen Halilović (Dubrovnik, 18 de juny de 1996) és un futbolista croat que juga com a migcampista, actualment al Fortuna Sittard. És el jugador més jove que ha marcat un gol a la primera divisió croata, i també el debutant més jove amb la selecció de futbol de Croàcia. Va ser considerat el 2014 com a un dels joves talents més prometedors del futbol europeu.
El 27 de març de 2014, el FC Barcelona va arribar a un acord amb el Dinamo pel seu traspàs, amb un contracte de cinc anys amb el club per una suma inicial de 2,2 milions d'euros.
El 26 de maig de 2014, passa a formar part del FC Barcelona B, juntament amb el seu germà Dino Halilović, que formaria part del juvenil.

## Referències

* ↑ «Croatia – A. Halilović». Soccerway. [Consulta: 10 febrer 2014].
* ↑ «Halilovic, penedit: "Hauria d'haver escoltat el Barça"». Esport3, 22-03-2024 [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ «Halilovic arriba a Barcelona i firma com a nou jugador del Barça». 324.cat, 26-05-2014. [Consulta: 26 maig 2014].
* ↑ «Halilovic firma hasta 2019». Marca, 26-05-2014. [Consulta: 6 juny 2014].
# Almorrefa

Una almorrefa és un enorme art de pesca utilitzat per a la pesca de tonyines de petita grandària i espècies similars.
Es tracta d'un art de cèrcol amb una xarxa rectangular de 500 a 1.000 m de longitud per 100 d'alçada. Pot estar una mica embeguda en els extrems. Està proveïda de flotadors i ploms que la mantenen vertical. Cada 3 m aproximadament pengen de la ralinga inferior uns bucles amb sengles anelles de 10 cm de diàmetre, per les quals passa la gruixuda sàgola que igual que en les arts de cèrcol per a la pesca de la sardina i seitons, cenyeix l'art per la seva part inferior.
La seva maniobra s'ha de fer prenent tota mena de precaucions tant pels espantadissos que són les tonyines com per la facilitat que tenen per submergir-se. Per això s'utilitza amb freqüència en zones on el fons no arriba als 100 m amb fet que assegura que l'art toqui el fons i sigui més difícil que els peixos atrapats puguin escapar.
A Espanya aquest art s'empra sobretot en el mediterrani però s'utilitza també en altres països de tradició pesquera.

## Vegeu també

* Tarrafa
* Art de pesca
* Xarxa xinesa
# Altet (desambiguació)

«Altet» té aquests significats:
* Toponímia:
** Altet entitat de població de la ciutat de Tàrrega
** Puig-altet masia d'Aguilar de Segarra a la comarca del Bages
* Biografies:
** Benet Altet i Ruate (València, 1827 — 1893) poeta bilingüe que participà en diversos Jocs Florals
** Josep Altet i Font, promotor cultural català originari del Vendrell
** Xavier Barral i Altet (Barcelona, 1947) historiador de l'art català
# Aluminocopiapita

L'aluminocopiapita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la copiapita. Rep el nom en al·lusió a la seva composició, ja que conté alumini en substitució de ferro fèrric, i per la seva relació amb la copiapita.

## Característiques

L'aluminocopiapita és un sulfat de fórmula química (Al,Mg)Fe₄$^{3+}$(SO₄)₆(OH,O)₂·20H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. Els seus cristalls es troben en forma d'escales diminutes i eflorescències. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la l'aluminocopiapita pertany a «07.DB: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; octaedres aïllats i unitats finites» juntament amb els següents minerals: aubertita, magnesioaubertita, svyazhinita, khademita, rostita, jurbanita, minasragrita, ortominasragrita, anortominasragrita, bobjonesita, amarantita, hohmannita, metahohmannita, calciocopiapita, copiapita, cuprocopiapita, ferricopiapita, magnesiocopiapita i zincocopiapita.

## Formació i jaciments

Es tracta d'un mineral secundari típicament format per l'oxidació de la pirita en pissarres i carbó; pot ser un producte de reacció en fumaroles. Sol trobar-se associada a altres minerals com la pirita. Aquest mineral va ser descrit a partir de mostres de dues localitats nord-americanes diferents: Mosquito Fork (Southeast Fairbanks Census Area, Alaska) i Temple Mountain (Emery, Utah).
A dins dels territoris de parla catalana va ser trobada per primera vegada a la mina de Bescaran (Alt Urgell). També ha estat descrita a la pedrera Asland del Turó de Montcada (Montcada i Reixac, Barcelona) i a les mines d'Alum de La Vilella Alta, al Priorat (Tarragona).

## Referències

* ↑ «Aluminocopiapite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: September 2016» (en anglès). IMA-CNMNC. Arxivat de l'original el 28 d'octubre 2016. [Consulta: 11 gener 2017].
* 1 2 «Aluminocopiapite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ Mata i Perelló, Josep M. «Nota sobre la troballa de l'aluminocopiapita». Mineralogistes de Catalunya, 1, 10, 01-10-1980, pàg. 27 [Consulta: 29 novembre 2023].
# Ajuntament d'Horta de Sant Joan

L'Ajuntament d'Horta de Sant Joan és una obra del municipi d'Horta de Sant Joan (Terra Alta) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt d'estil renaixentista format per dos edificis contigus formant un angle i units per un cos que a la planta baixa defineix un porxo. Aquest porxo està format per arcs de mig punt sobre columnes i pilastres de tipologia diferent. La façana presenta els elements ordenats. Els dos pisos superiors són separats per cornises motllurades. El primer pis té finestres de llinda i brancals motllurats i una pintura mural al mig emmarcada per una motllura.
Al pis superior hi ha una galeria correguda de finestres més petites i d'arc de mig punt. La cornisa és conformada per lloses de pedra tot formant motllures esglaonades coronades per gàrgoles. L'interior és tot reformat.

## Història

S'hi han anat fent restauracions puntuals. Als anys 1990-1999 es va recuperar una finestra tapiada a la façana lateral i es van netejar les juntes dels carreus i els elements de pedra. Al pis superior s'hi troba instal·lat el Museu Local.

## Vegeu també

* Llista de monuments d'Horta de Sant Joan

## Referències

* 1 2 3 «Ajuntament d'Horta de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Enllaços externs

* «Ajuntament d'Horta de Sant Joan». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Alla Bahiants

Alla Mikolaivna Bahiants (en ucraïnès: Алла Миколаївна Багіянц) o també Alla Nikolàievna Baguiants (en rus: Алла Николаевна Багиянц), (Khàrkiv, 30 d'octubre de 1938) és una exciclista soviètica d'origen ucraïnès. Del seu palmarès destaca la medalla d'or al Campionat del Món de ciclisme en pista de 1968, en la prova de velocitat individual.

## Palmarès

* 1968
** Campiona del món de velocitat

## Referències

* ↑ «Cycling Museum - Alla BAGUIANTZ». [Consulta: 28 febrer 2022].
* ↑ «Track Cycling - Alla Baguinians (Soviet Union)». [Consulta: 28 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Adrastea (satèl·lit)

Adrastea és el segon satèl·lit de Júpiter per ordre de distància al planeta. Forma part del grup d'Amaltea. Va ser descobert en les fotografies preses per la sonda espacial Voyager 2 el 1979 i va rebre la designació provisional S/1979 J 1 (IAUC 3454) després de la publicació del descobriment en la revista Science (vol. 206, p. 951, 23 de novembre de 1979). El 1983 va prendre oficialment el nom de la nimfa Adrastea, que va rebre l'encàrrec de criar a Zeus. També es coneix amb el nom de Júpiter XV.
Va ser el primer satèl·lit a ser descobert a través de les imatges preses per una sonda espacial en lloc de ser trobada a partir de fotografies fetes amb un telescopi.
Adrastea es troba dins del principal anell de Júpiter i pot ser la font de part del seu material. La seva òrbita es troba dins del radi de l'òrbita síncrona del planeta, pel que les forces de marea causen un lent descens en la seva altura orbital. Encara que també es troba dins del límit de Roche de Júpiter, és prou petita perquè les forces de marea no provoquin la seva destrucció.

## Bibliografia

* «Jupiter's Ring-Moon System». A: Jupiter: The Planet, Satellites and Magnetosphere. Cambridge University Press, 2004, p. 241–262. ISBN 978-0-521-81808-7.
* Evans, M. W.; Porco, C. C.; Hamilton, D. P. «The Orbits of Metis and Adrastea: The Origin and Significance of their Inclinations». Bulletin of the American Astronomical Society, 34, 01-09-2002, pàg. 883. Bibcode: 2002DPS....34.2403E.
* Thomas, P. C.; Burns, J. A.; Rossier, L.; Simonelli, D.; Veverka, J.; Chapman, C. R.; Klaasen, K.; Johnson, T. V.; Belton, M. J. S. «The Small Inner Satellites of Jupiter». Icarus, 135, 1, 01-09-1998, pàg. 360–371. Bibcode: 1998Icar..135..360T. DOI: 10.1006/icar.1998.5976.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par.
# Akiapolaau

El akiapolaau (Hemignathus wilsoni) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Descripció

* Fa uns 14 cm de llarg. El bec està format per una mandíbula superior fina llarga i corbada i una inferior més curta i recta. Potes negres.
* Mascle amb parts superiors de color groc-verd i inferiors groc, amb tints taronja a la cara i part superior del pit. Cobertores caudals inferiors blanquinoses.
* Les femelles són més petites i pàl·lides que els mascles.

## Hàbitat i distribució

Boscos de les muntanyes de l'illa de Hawaii.

## Referències

* ↑ «Akiapolaau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Akialoa

Akialoa és un gènere d'ocells hawaians extingits, de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Classificació

Els quatre tàxons coneguts han estat considerats com una, dues, tres o quatre espècies, depenent l'autor. Aquestes espècies, ubicades generalment al gènere Hemignathus, han estat temptativament situades en Akialoa pel COI arran els treballs de Pratt 2005.
Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021), aquest gènere està format per 4 espècies:
* Akialoa obscura - akialoa de Hawaii.
* Akialoa ellisiana - akialoa d'Oahu.
* Akialoa stejnegeri - akialoa de Kauai.
* Akialoa lanaiensis - akialoa de Lanai.

## Referències

* ↑ PDF R.L. Pyle i P. Pyle. 2009. The Birds of the Hawaiian Islands: Occurrence, History, Distribution, and Status. B.P. Bishop Museum, Honolulu, HI, U.S.A. Version 1 (31 December 2009) Rev. 15/10/2013 (anglès)
* ↑ H. Douglas Pratt 2005. The Hawaiian Honeycreepers. Bird Families of the World Series. Oxford University Press, Oxford, UK, ISBN 0-19-854653-X
# Abarema levelii

Abarema levelii és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Abarema macradenia

Abarema macradenia és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Angela miranda

Angela miranda és una espècie de mantodeu de la família Mantidae que es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Texas A&M University.
# Abarema jupunba

Abarema jupunba és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Acanthopagrus palmaris

Acanthopagrus palmaris és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 40 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a les aigües costaneres i sovint entra als estuaris.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - 200 metres homes

Els 200 metres masculins va ser una de les proves d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va córrer el 31 d'agost de 1904, prenent-hi part 5 atletes de dues nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Archie Hahn | Nathaniel Cartmell | William Hogenson |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic (en segons) que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1904.
| Rècord del Món | 21,4" (*) | Jim Maybury | Chicago (USA) | 5 de juny de 1897 |
| Rècord olímpic | 22,2" (**) | Walter Tewksbury | París (FRA) | 22 de juliol de 1900 |
(*) no oficial, 220 iardes (= 201.17 m)
(**) Aquest rècord es va fer en un estadi amb una pista de 500 metres de circumferència.
Archie Hahn a la primea sèrie iguala el rècord olímpic. A la final el superarà, i farà un nou rècord olímpic, amb 21,6".

## Resultats
### Sèries

Els dos primers classificats de cada sèrie passen a la final.
Sèrie 1
| Posició | Atleta | Temps |
| 1 | Archie Hahn | 22,2" =OR |
| 2 | Nathaniel Cartmell | desconegut |
Sèrie 2
| Posició | Atleta | Temps |
| 1 | William Hogenson | 22,8" |
| 2 | Fay Moulton | desconegut |
| 3 | Bobby Kerr | desconegut |

### Final

| Posició | Atleta | Temps |
| | Archie Hahn | 21,6" OR |
| | Nathaniel Cartmell | 21,9" |
| | William Hogenson | desconegut |
| 4 | Fay Moulton | desconegut |
OR: Rècord Olímpic

## Referències

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. [Consulta: 13 desembre]. (polonès)
# Acanthopagrus chinshira

Acanthopagrus chinshira és una espècie de peix pertanyent a la família dels espàrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 20,4 cm de llargària màxima.
* 11 espines i 11 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 8 radis tous a l'anal.
* 24 vèrtebres.
* Aletes pèlviques i anal pàl·lides (grogues en vida).
* 4 fileres i mitja d'escates per damunt de la línia lateral.
* 46-49 escates (generalment, 47 o 48) a la línia lateral.
* 6 fileres d'escates a les galtes.
* A diferència d'altres espècies del mateix gènere, no presenta una taca difusa negra en l'origen de la línia lateral.

## Hàbitat

És un peix marí, pelàgic-nerític i de clima temperat. Els joves, de menys de 10 cm de longitud, romanen a prop de la costa des de finals de la primavera fins a mitjans d'estiu.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: Okinawa (el Japó), la costa nord-occidental de Taiwan i Hong Kong.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Peters, W. (C. H.), 1855. Uebersicht der in Mossambique beobachteten Fische. Arch. Naturgeschichte v. 21 (pts 2-3): 234-282.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kume, M. & Yoshino, T., 2008. Acanthopagrus chinshira, a New Sparid Fish (Perciformes: Sparidae) from the East Asia. Bulletin of the National Science Museum, Series A (Zoology), Supplement 2: 47-57.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kume, M. & Yoshino, T., 2008.
* ↑ Masuda, H., C. Araga i T. Yoshino, 1975. Coastal fishes of southern Japan. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 382 p.
* ↑ Iwatsuki, Y. i P. C. Heemstra, 2010. Taxonomic review of the Western Indian Ocean species of the genus Acanthopagrus (Peters, 1855) (Perciformes: Sparidae), with description of a new species from Oman. Copeia 2010(1):123-136.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Alcampo

Alcampo és la filial d'hipermercats a Espanya del Grup Auchan, també present a través de la cadena de supermercats Simply (abans Sabeco), la promotora immobiliària Immochan i la financera Accordfin.

## Història

La cadena de distribució alimentària va iniciar la seva activitat a Espanya el 1981 amb l'obertura d'un hipermercat a Utebo (Saragossa).
L'any 1996 Alcampo adquirí tots els hipermercats Jumbo del territori d'Espanya i Portugal.
El 2015 es va reorganitzar el grup, de manera que es van fusionar les filials Alcampo i Sabeco sota un mateix equip gestor i entitat jurídica, tant a Espanya com a nivell internacional. D'aquesta manera van quedar 3 branques diferenciades, tant a nivell de grup internacional com a nivell espanyol.
A principis de 2021 comptava amb 310 centres a Espanya, entre ells 62 hipermercats, 238 supermercats (114 de propis i 124 de franquiciats) i 53 gasolineres, a part del comerç electrònic. En aquest moment comptava amb una plantilla de 20.000 persones a Espanya.
El febrer de 2023, la seva empresa matriu francesa, Auchan Retail, va ser objecte d'una forta polèmica a Europa amb la publicació de les conclusions d'una investigació duta a terme per Le Monde i publicades el 18 de febrer del 2023, segons les quals durant la invasió russa d'Ucraïna, i malgrat totes les sancions europees i internacionals a Rússia, sota les quals la majoria de companyies occidentals van decidir abandonar el mercat rus, Auchan Retail per contra s'hi va mantenir i fou acusada de donar suport a l'exèrcit rus amb entrega d'aliments.
L'empresa va defensar-se assegurant que les acusacions eren infundades, i que s'havia limitat a assegurar les necessitats alimentàries bàsiques de la població i que van optar per no abandonar el seu personal al país i les seves famílies.

## Referències

* 1 2 «FIS - Proveedores - Detalles de Compañía» (en castellà). Sea Food Media. [Consulta: 18 febrer 2023].
* 1 2 «Alcampo celebra 40 años de su primer supermercado en España» (en castellà). elEconomista, 05-03-2021. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ Alimentación, Alimarket. «Auchan unifica la gestión de Alcampo y Supermercados Sabeco - Noticias de Alimentación en Alimarket» (en castellà). [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ «Alcampo factura 3.921 millones de euros en 2021 en España, un 12,8% menos» (en castellà), 30-06-2022. [Consulta: 18 febrer 2023].
* 1 2 «Les distributions troubles d’Auchan en Russie» (en francès). Le Monde.fr, 17-02-2023.
# Ali Kuli Khan

Ali Kuli Khan és el nom dels següents personatges:
* Ali Kuli Khan o Iesse de Kartli, rei i virrei de Geòrgia
* Ali Kuli Khan Qadjar, príncep qajar
* Ali Kuli Khan Shamlu, governador d'Herat
# Aliança Liberal (Espanya)

Aliança Liberal va ser un partit polític espanyol d'ideologia liberal i monàrquica sorgit de la unió d'Unió Liberal Espanyola, Partit Liberal i la Federació de Partits Demòcrates i Liberals promogut per Joaquín Satrústegui el 1976 i legalitzat en 1977. Satrústegui es va presentar les eleccions generals espanyoles de 1977 per al Senat formant la candidatura «Senadors per a la Democràcia» que va comptar amb el suport de sectors liberals, democratacristians i d'esquerres i va sortir escollit senador per Madrid. El partit va deixar d'existir el 1978.

## Referències

* ↑ «En la constitución de Alianza Liberal. Satrústegui propone una nueva alianza» (en castellà). Diario 16, 16-02-1977. [Consulta: 4 gener 2013].
* ↑ «Alianza Liberal Española» (en castellà). Fundacion Juan March. [Consulta: 4 gener 2013].
# Alemanya al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

El consorci públic alemany reprèn la mateixa fórmula que ja va emprar al 2010, quan va resultar escollida Lena per representar Alemanya a Oslo, guanyant el Festival.

## Organització

Les audicions d'aspirants pel concurs, de tipus talent show, es van dur a terme a Colònia, a partir del 29 de setembre de 2011. Els resums d'aquests càstings es van emetre tant a Das Erste (ARD) com al canal privat ProSieben, que seran les dues cadenes encarregades de produir les gales de la preselecció.
El format consta de cinc eliminatòries, uns quarts de final, una semifinal i una gran final, prevista pel 16 de febrer de 2012. Hi participaran un total de vint candidats.
El jurat del concurs està presidit per Thomas D, i compta amb Stefan Raab i Alina Süggeler com a altres membres.

## Candidats

Els candidats s'aniran presentant a les primeres eliminatòries de la preselecció.

## Resultats

* Gala 1: 12 de gener de 2012.
Qualificats:
1.Shelly Phillips - 15.5% 2.Roman Lob - 14.9% 3.Céline Huber - 14.7% 4.Leonie Burgmer - 14.7% 5.Katja Petri - 14.7%
No continuen:
6.Kai Notting - 14.5% 7.Jil Rock - 5.9% 8.Yasmin Gueroui - 2.4% 9.Salih Özcan - 1.7% 10.Jan Verweij - 1.0%
* Gala 2: 19 de gener de 2012.
Qualificats:
1.Rachel Scharmberg - 13.3% 2.Yana Gercke - 13.0% 3.Sebastian Dey - 12.7% 4.Umut Anil - 12.5% 5.Ornella de Santis - 12.3%
No continuen:
6.Vera Reissmüller - 12.3% 7.Andrew Fischer - 9.4% 8.Tina Sander - 7.1% 9.Jörg Müller-Lornsen - 4.0% 10.Polly Zeiler - 3.4%
* Eliminatòria 1: 26 de gener de 2012.
Eliminats:
* Rachel Scharnberg
* Leonie Burgmer

## Referències

* ↑ Busa, Alexandru:Germany starts the search for 2012 representative www.esctoday.com (anglès)
* ↑ Simon Storvik-Green. «Germany starts the search for its star for Baku». Unió Europea de Radiodifusió.
* ↑ Theofilos Toronidis:Germany: Unser Star Für Baku jury members revealed www.escdaily.com (anglès)

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Al-Miqdad ibn Amr

Al-Miqdad ibn Amr al-Bahraní (àrab: المقداد بن عمرو البهراني, al-Miqdād b. ʿAmr al-Bahrānī) o al-Miqdad ibn al-Àswad al-Kindí (àrab: المقداد بن الأسود الكندي, al-Miqdād b. al-Aswad al-Kindī) (regne de Kinda, c. 585 - Medina, ?) fou un company del profeta Muhàmmad, de la tribu Bahra, però nascut entre els Kinda, on el seu pare estava refugiat, vers el 585. La nisba al-Bahraní li ve justament d'aquella tribu, mentre al-Kindí prové de la segona.
Va fugir del territori Kinda per un conflicte i es va retirar a la Meca. Fou un dels set primers que va professar l'islam. Va combatre a la batalla de Badr. Ja mort el Profeta, se l'esmenta en relació a la conquesta de Homs i, més tard, també en relació a la conquesta d'Egipte. Mort el califa Úmar, va dirigir el cos electoral que va designar el seu successor, tot essent partidari d'Ali ibn Abi-Tàlib. Va morir a Medina.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "(al-)Miḳdād b. ʿAmr".

## Enllaços externs

* Informació sobre Al-Miqdad a www.hayaatussahaaba.wordpress.com (anglès)
# Antoni Fuster Banús

Antoni Fuster Banús (al registre civil consta com Antoni Fusté Banús, Reus 18 de maig de 1866 - 8 de març de 1950) conegut com a senyor Antonet, pare d'Antoni Fuster Valldeperes, era un pintor aquarel·lista català.
Va ser deixeble d'Aleix Clapés i Puig quan va tenir el seu taller a Reus i també alumne de Domènec Soberano i de Josep Tapiró i Baró. Va ser un aquarel·lista notable que va representar principalment paisatges de Reus i Tarragona i les marines de Salou. Va ser un dels primers socis de l'Agrupació d'Aquarel·listes de Catalunya. A la seva mort va deixar una col·lecció de dibuixos a la ploma dels carrers de Reus, que a més de ser peces d'art, són també una guia de com era la ciutat el primer terç del segle xx. Va fer diverses exposicions a Reus, Barcelona i Madrid. Va ser mestre d'alguns pintors reusencs, com ara Ceferí Olivé, Josep Cusiné i Francesc Torné. La ciutat de Reus li va dedicar un carrer.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 295-296.
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 119. ISBN 9788497916929.

## Enllaços externs

* Antoni Fusté i Banús. Col·lecció de pintura de Josep M. Domingo Blay