OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vernís del desert

El vernís del desert o vernís de la roca és una capa de color groc-taronja a negra que es troba en superfícies de roques exposades en ambients amb aridesa. El vernís desèrtic normalment té un gruix micromètric. Menys sovint se'n diu pàtina del desert.
El vernís del desert es forma només en roques físicament estables que no estan ja subjectes a precipitació meteorològica frequent, fracturació o abrasió eòlica. Aquest vernís està principalment compost per partícules d'argila junt amb òxids de ferro i manganès, dipositats al llarg dels eons per l'acció de bacteris residents. Aquests bacteris es protegeixen de la radiació ultravioleta amb partícules argiloses. Aquest procés es fa molt a poc a poc i tal vernís pot trigar deu mil anys a formar-se.

## Referències

* ↑ AA.VV.. Vocabulari de geologia (en català, anglès, castellà). Barcelona: Servei de Llengua Catalana de la Universitat de Barcelona, 2001, p. 86. ISBN 84-931001-9-6.
* ↑ Krinsley, David; Dorn, Ronald; Tovey, N. K. «Nanometer-Scale Layering in Rock Varnish: Implications for Genesis and Paleoenvironmental Interpretation» (en anglès). The Journal of Geology, 103, 1, 1995, pàg. 106-113.
* ↑ «Wüstenlack» (en alemany). Lexikon der Geowissenschaften. Spektrum Akademischer Verlag, 2000.
* ↑ Perry, R.S.; Adams, J.B. «Desert varnish: evidence for cyclic deposition of manganese» (en anglès). Nature, 276, 5687, 1978, pàg. 489-491.
* ↑ Chernicoff, Stanley; Whitney, Donna. Geology: An Introduction to Physical Geology (en anglès). 4a. Pearson Education, 2007., p. 585.
* ↑ Schaechter, Moselio; Ingraham, John L. I; Neidhardt, Frederick C. Microorganismes (en català, traduït de l'anglès per ricard guerrero i mercè piqueras). Barcelona: Reverté, 2008, p. 9. ISBN 9788429118605.
* ↑ Pedrós-Alió, Carles. «La vida en ambients extrems a la Terra i en altres planetes». A: Jaume Terradas (ed.). Aula d'Ecologia : cicle de conferències 2005. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, Servei de Publicacions, 2006, p. 83. ISBN 9788449024351.

## Enllaços externs

* «Desert Varnish» (en anglès). California Institute of Technology.
* Dorn, Ronald I. «Rock Varnish (desert varnish): An Internet Primer for Rock Art Research». Arizona State University. Arxivat de l'original el 2008-05-13. [Consulta: 31 agost 2017].
* Davis, Owen K. «Desert Varnish (rock varnish)». Introduction to quaternary ecology, 2007. Arxivat de l'original el 2010-04-09. [Consulta: 31 agost 2017].
* Britt, Robert Roy. «New Way Suggested to Search for Life on Mars» (en anglès). Space.com, 30-06-2006.
# Solianka

«Solianka» té aquests significats:
* Solianka (Astracan), localitat de l'óblast d'Astracan, a Rússia
* Solianka (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
* Solianka (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Óscar Sánchez Guarín

Óscar Eduardo Sánchez Guarín (Manizales, departament de Caldas, 14 de maig de 1985) és un ciclista colombià, professional des del 2006.

## Palmarès

* 2003
** Campió del Colòmbia júnior en ruta
* 2006
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Guatemala
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cundinamarca
* 2007
** 1r a la Volta a Colòmbia sub-23 i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Ronda de l'Isard d'Arieja
* 2012
** 1r a la Volta a Costa Rica i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa al Clásico RCN
* 2013
** 1r a la Volta a Guatemala i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Rio Grande do Sul
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Gila
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Michoacán

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# 12 d'Andròmeda

12 d'Andròmeda (12 Andromedae) és una estrella única de la constel·lació d'Andròmeda. Té una magnitud aparent de 5,30.

## Referències

* ↑ Eugenio Carretta «Abundances of light elements in metal-poor stars. I. Atmospheric parameters and a new T_eff_ scale» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1996, pàg. 191–203.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Stellar substructures in the solar neighbourhood. IV. Kinematic Group 1 in the Geneva-Copenhagen survey» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2015, pàg. 113–113. DOI: 10.1051/0004-6361/201425088.
* ↑ Mario Perinotto «A catalogue of stellar rotational velocities» (en anglès). Contributi dell'Osservatorio Astrofisica dell'Universita di Padova in Asiago, 1970, pàg. 1.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Eggleton, P. P.; Tokovinin, A. A. «A catalogue of multiplicity among bright stellar systems» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 2, 2008, pàg. 869–879. arXiv: 0806.2878. Bibcode: 2008MNRAS.389..869E. DOI: 10.1111/j.1365-2966.2008.13596.x.
# Associació de Veïns i Amics de Calella de Palafrugell

L'Associació de Veïns i Amics de Calella de Palafrugell és una entitat catalana fundada el 1961 amb el nom inicial d'Associació d'Amics de Calella. Organitza la Festa Major de la població i contribueix amb l'impuls de nombroses iniciatives, a la dinamització de la vida cultural i social, en estreta col·laboració amb l'Ajuntament de Palafrugell. El Govern de Catalunya li concedí la Creu de Sant Jordi el 2013.

## Referències

* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 25 personalitats i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 30-04-2013. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 2 abril 2014].
# Vahrn

Vahrn (italià Varna) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i vall d'Eisacktal. L'any 2007 tenia 3.994 habitants. Comprèn la fracció de Neustift (Novacella). Limita amb els municipis de Brixen, Klausen, Franzensfeste, Natz-Schabs, Sarntal i Feldthurns.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 87,86% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 11,17% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,97% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Josef Sigmund | SVP |
# Synodontis rukwaensis

Synodontis rukwaensis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir els 29 cm de llargària total. Viu a Tanzània a l'Àfrica.

## Referències

* ↑ Hilgendorf, Franz; Pappenheim, P. «Über die Fischfauna des Rukwa-Sees». Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin., 1903, 1903, pàg. 259–271. DOI: 10.5962/bhl.part.29868.
* 1 2 Sampang-Reyes, Arlene G.; Luna, Susan M. «Synodontis rukwaensis Hilgendorf & Pappenheim, 1903 Lake Rukwa squeaker» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Eschmeyer. «Eschmeyer's Catalog of Fishes:» (en anglès). California Academy of Sciences, 07-12-2020. [Consulta: 20 desembre 2020].

## Bibliografia

* Ferraris, Carl J. Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types (en anglès), 8 de març del 200 (Zootaxa, 1418). ISBN 978-1-86977-058-7. PDF (anglès)
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Museum National d'Histoire Naturalle, París, i Institut de Recherche pour le Développement, París. 815 p.
* Vigliotta, T.R., 2008. A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 157(1): 73-136.
# امارات.

امارات. (emarat, punycode: .xn--mgbaam7a8h) és l'escriptura Àrab internacionalitzada ccTld (codi territorial camp superior) per als Emirats Àrabs Units. Va entrar en funcionament el 5 de maig de 2010. El codi dels Emirats Àrabs Units ccTld en llatí és .ae.

## Referències

* ↑ Notícies de http://www.idnnews.com/?p=9602Idn Arxivat 2010-02-05 a Wayback Machine.
* ↑ Primer Idn ccTlds disponible, anunci d'Icann, 5 de maig 2010.
Dominis de primer nivell territorial :
Dominis de primer nivell internacionalitzats :
Alfabet ciríl·lic:
.бел (.bel, Belarús)
.қаз (.qaz, Kazakhstan)
.мкд (.mkd, Macedònia)
.мон (.mon, Mongòlia)
.рус (.rf, gent de parla russa)
.рф (.rus, Rússia)
.срб (.srb, Sèrbia)
.укр (.ukr, Ucraïna)
Alfabet àrab:
الجزائر. (al-Jazā'ir, Algèria)
مصر. (masr, Egipte)
بھارت. (bharat, Índia)
ایران. (Iran)
الاردن. (al-urdun, Jordània)
فلسطين. (filastin, Territoris Palestins)
پاکستان. (pakstan, Pakistan)
قطر. (qatar, Qatar)
السعودية. (al-saudiah, Aràbia Saudí)
سوريا. (sūryā, Síria)
تونس. (tunis, Tunísia)
امارات. (emarat, UAE)
عمان. (Oman)
مليسيا. (maleesya, Malàisia
المغرب. (almahgrib, Marroc)
سودان. (Sudan)
اليمن. (alyemen, Iemen)
Alfabets indis:
.বাংলা (bangla, Bangladesh)
.ভারত (bharôt, Índia)
.भारत (bharat, Índia)
.భారత్ (bharat, Índia)
.ભારત (bharat, Índia)
.ਭਾਰਤ (bharat, Índia)
.இந்தியா (inthiyaa, Índia)
.ලංකා (lanka, Sri Lanka)
.இலங்கை (ilangai, Sri Lanka)
.ไทย (thai, Tailàndia)
.சிங்கப்பூர் (cinkappūr, Singapur)
Caràcters xinesos:
.中国 (Zhōngguó, Xina)
.中國 (Zhōngguó, Xina)
.香港 (Hong Kong)
.台灣 (Taiwan)
.台湾 (Taiwan)
.新加坡 (Xīnjiāpō/Sin-ka-po, Singapur)
Altres alfabets i escriptures del món:
.გე (ge, Geòrgia)
.한국 (Hanguk, Corea del Sud) :
ccTLDs internacionalitzats proposats :
.бг (bg, Bulgària, rebutjat) .κπ (kp, Xipre) .ελ (el, Grècia, rebutjat) ישראל. (yisrael, Israel) .日本 (nippon, Japó) .ລາວ (lao, Laos) :
Altres dominis :
Reservats / sense assignarAssignats / sense úsEn fase de desaparició / Entrada a ISO 3166-1 esborradaRetirats / esborratsProposats
.bl .bq .eh .mf
.bv .gb .sj
.su
.bu .cs .dd .um .yu .zr .an .tp
.ct :
Vegeu també Dominis de primer nivell genèrics :
# Soli Deo Gloria (SDG)

Soli Deo Gloria (SDG) és una discogràfica anglesa fundada per John Eliot Gardiner l'any 2005, amb l'objectiu de publicar les cantates de Bach, gravades durant l'anomenat Bach Cantata Pilgrimage, BCP. El BCP fou un projecte del mateix Gardiner d'enregistrar totes les cantates religioses durant l'any 2000, en commemoració de 250è aniversari de la mort de Bach, seguint el calendari litúrgic en esglésies de diferents ciutats europees, i acabar-lo amb les gravacions dels dies de Nadal a l'església de Sant Bartomeu de Nova York. El projecte s'havia iniciat amb el segell Deutsche Grammophon, però s'interrompé perquè la marca alemanya només volia comercialitzar-ne unes quantes. A més d'un prestigiós grup de solistes, totes les gravacions s'han fet amb el Monteverdi Choir i l'English Baroque Soloists sota la direcció del mateix Gardiner. El nom del segell prové de la signatura que Bach posava en totes les cantates Soli Deo Gloria, només a la glòria de Déu, en expressió de la seva profunda devoció i del desig de servir a Déu a través de la música. El primer àlbum, Bach Cantatas, volum 1 (SDG101), que conté les corresponents a la festa de Sant Joan i al primer diumenge després de la Trinitat, aconseguí el premi al millor disc de l'any 2005, concedit per la revista Gramophone. L'últim, el número 28, conté les cantates per al dia de l'Ascensió, fou gravat el 10 de maig de 2012 a l'església de sant Gil de Londres, perquè s'hagué de repetir l'enregistrament de l'any 2000, per problemes tècnics. A partir de finals de 2013, SGD ofereix els 56 Cd's en un únic i elegant estoig, en què els 28 àlbums mantenen les portades tan evocadores amb les fotografies de Steve McCurry, que caracteritzen la col·lecció. Conté un CD amb unes àmplies notes explicatives del mateix Gardiner sobre els viatges i les peripècies dels dies de gravació, i el text, en alemany i anglès, de totes les cantates. Altres discos rellevants del segell són els titulats Camino de Santiago i Santiago a Capella amb obres religioses espanyoles, misses de Francisco Guerrero i de Tomás Luis de Victoria, franceses de Guillaume Dufay, i catalanes com el Llibre vermell de Montserrat. Cal destacar, també, el conjunt de discos dedicats a les simfonies de Brahms en col·laboració amb l'Orchestre Révolutionnaire et Romantique.

## Bibliografia

John Eliot Gardiner, Ruth Tatlow. “Introductoty notes to Bach Cantatas”. CDR, Monteverdi Productions, 2013.
* Web Monteverdi Choir Arxivat 2014-05-28 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-05-28 a Wayback Machine.
* Cantatafinder.com - cercador de cantates del Bach Cantata Pilgrimage
# Arecaïdina

Arecaïdina és un alcaloide bioactiu que es troba en les llavors de la palmera Areca catechu.

## Referències

* ↑ Voigt, V; Laug, L; Zebisch, K; Thondorf, I; Markwardt, F; Brandsch, M «Transport of the areca nut alkaloid arecaidine by the human proton-coupled amino acid transporter 1 (hPAT1)». The Journal of pharmacy and pharmacology, 65, 4, 2013, pàg. 582–90. DOI: 10.1111/jphp.12006. PMID: 23488788.
# Strépetov

Strépetov (en rus: Стрепетов) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 137 habitants, pertany al municipi de Volotxàievski.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-09-24.
# Veixil·les

Les veixil·les o vexil·les són una tipologia d'estendard religiós pròpia de Mallorca que conté els símbols de la Passió de Jesús brodats o pintats i que s'exhibeixen, en parella, a les esglésies durant la Setmana Santa, a més de sortir a la capçalera de les processons de Setmana Santa. Les primeres referències trobades daten de les visites pastorals fetes després del Concili de Trento, i tenien la funció didàctica de suport visual per ensenyar les escenes de la Passió. En general, fan uns dos metres d'alt per un i mig d'ample.
S'hi representen llanternes, torxes i armes dels soldats romans que acompanyaven a Judes (amb la mà parada per rebre les monedes d'or) quan anava a trair Jesús; una espasa amb una orella tallada, que recorda l'episodi de Pere i el criat Malc; el gall de la negació de Sant Pere; les llanderes amb què assotaren Jesús, la columna on va rebre els assots, els daus, i moltes altres icones que representen més escenes de la Passió.
Actualment, moltes de les veixil·les es troben en mal estat de conservació i per això han deixat de sortir a les processons de Setmana Santa i moltes vegades ni tan sols s'exposen. A l'església de Sant Nicolau de Palma foren restaurades el 2020 i exposades a l'església durant la Setmana Santa de 2021, durant la qual les processons estaven suspeses per causa de la pandèmia de coronavirus. A altres llocs com Sóller es troben en mal estat de conservació. A l'església de Santa Creu de Palma, on ja es documenten al segle xviii, també es conserven i s'exposen per Setmana Santa.

## Referències

* ↑ «Veixil·les». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Vexil·la». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
* ↑ «Passió i Setmana Santa, temps enrere». Bona Pau, 484, 01-06-1993, pàg. 2 [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ «Veixil·la». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum XVIII. Palma: Promomallorca, p. 102. ISBN 84-8661702-2.
* 1 2 Morell González, Josep A. «Vexil·les, les banderes de la passió de Crist». El Sóller, 11-04-2015, pàg. 9 [Consulta: 2 abril 2021].
* ↑ «Sant Nicolau luce sus restaurados estandartes de la Pasión de Cristo». Diario de Mallorca, 23-03-2021 [Consulta: 30 març 2021].
* ↑ «Una procesión triunfal». Crist de Santa Creu. Arxivat de l'original el 17 de maig de 2007. [Consulta: 11 abril 2021].

## Enllaços externs

* Memòria d'intervenció sobre les veixil·les de Sant Nicolau, text basat en Llompart, Gabriel «Estandartes mallorquines de pasión». Revista de dialectología y tradiciones populares, 21, 1965.
# Asturias (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Asturias, ubicada al carrer Uría, enfront l'estació conjunta Renfe-Feve, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de carbó i acer, és obra de José Noja Ortega, i està datada 1991.
La companyia ferroviària Renfe va encarregar el 1991 a l'escultor José Noja una obra que permetés adornar l'estació ferroviària d'Oviedo.
L'obra, de grans dimensions, tracta de ser un homenatge al Principat d'Astúries, per la qual cosa s'utilitza en ella elements característics de l'activitat industrial asturiana, com és el carbó.

## Referències

* 1 2 «Escultura «Asturias» - Turismo Asturias» (en castellà). Turismo Asturias, 05-07-2018.
* 1 2 «Escultura pública en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 14 novembre 2018].
* 1 2 3 «Ruta por el Oviedo más escultural... 32 figuras que te dejarán de piedra :) ¿TE ATREVES CON UN "SELFIE" DIFERENTE EN TODAS? - GUÍA TURISMO ASTURIAS» (en castellà). GUÍA TURISMO ASTURIAS.
# Arist

Arist és el nom dels següents personatges:
* Arist de Salamina, historiador grec
* Arist (filòsof), filòsof grec
# Síndrome de Kearns-Sayre

La síndrome de Kearns-Sayre és una malaltia mitocondrial.

## Clínica

* Retinitis pigmentària
* Oftalmoparèsia
* Trastorns de la conducció cardíaca
# Sospita

* Per a altres significats, vegeu «Sospita (pel·lícula)».
Suspició o Sospita és la tendència a negar la confiança en algú, en alguna cosa o en algun fet (p. ex.: Persones que sospiten posant dubtes sobre l'honestedat dels seus socis o suggerint un frau en les accions d'un contractista). També existeix la sospita com projecció psicològica. Una sospita absurda i persistent, s'associa amb idees com la gelosia. La sospita excesiva en la pròpia persecució, rep el nom de paranoia i és considerat com una malaltia mental (o almenys el seu símptoma). Alhora, a l'altre extrem, l'excés de confiança, també se li reconeixen qualitats negatives.

## Referències

* ↑ «Sospita». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Sospita». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# A Journey to the Center of the Mind

A Journey to the Center of the Mind (JCM) és una sèrie de llibres de James R. Fitzgerald, agent retirat de l'FBI, perfilador criminal i lingüista forense. La sèrie, publicada per Infinity Publishing entre 2014 i 2017, consta de tres volums que detallen cronològicament les circumstàncies de la vida i la carrera que van portar a la implicació de Jim Fitzgerald en la investigació UNABOM de l'FBI, que finalment va donar lloc a la detenció i el processament de Theodore Kaczinski, també conegut com a Theodore Kaczinski l'Unabomber.

## JCM Book I: The Coming-of-Age Years (2014)

El primer volum de la sèrie és un relat dels primers anys de Fitzgerald, des de la infància fins a la seva graduació a l'Acadèmia de Policia. El llibre descriu diverses relacions formatives i trobades amb amics (inclòs un futur assassí condemnat), infractors de la llei i policies, influències que el van posar en el camí cap a una carrera llarga i exitosa en l'aplicació de la llei.

## JCM Book II: The Police Officer Years (2017)

El segon llibre de la sèrie explica les experiències més significatives de Fitzgerald com a agent de policia al municipi de Bensalem, Pennsilvània, des de la seva primera nit de patrulla —un "judici amb foc" que va donar lloc a titulars— fins a la seva iniciació a la política del sistema legal. JCM II narra les investigacions, les detencions i els processaments que van conduir a la promoció de Fitzgerald a sergent i, finalment, al seu reclutament a l'Oficina Federal d'Investigacions.

## JCM Book III: The (First Ten) FBI Years (2017)

El tercer volum reprèn la història de la progressió de Fitzgerald en l'aplicació de la llei, començant amb el seu pas a l'Acadèmia de l'FBI a Quantico, Virgínia, abans de procedir a la seva primera assignació al molt respectat Joint Bank Robbery Task Force de la Divisió de Camp de Nova York, on la seva participació en les detencions de lladres, segrestadors, extorsionadors, assassins i pedòfils finalment van donar lloc a la promoció a Criminal Profiler al National Center for the Investigation of Violent Crime, que després donaria lloc a la Unitat d'Anàlisi de Comportament (BAU) de l'FBI. El llibre conclou amb el relat de la primera assignació de Fitzgerald com a perfilador amb el grup de treball de l'UNABOM a San Francisco, Califòrnia, on les seves habilitats en lingüística forense van ser fonamentals per a la detenció i el processament reeixit de l'Unabomber, Theodore Kaczynski, per resoldre el que havia estat la investigació més llarga i costosa de la història de l'FBI.

## Referències

* ↑ Davis, Pat. «The Historian's Spotlight - James Fitzgerald». FBI National Academy Associates. Arxivat de l'original el 22 febrer 2018. [Consulta: 16 juliol 2017].
* ↑ «FBI Profile: Suspect is educated and isolated». USA Today. [Consulta: 13 agost 2017].
# Baby Face Nelson

Lester Joseph Gillis (6 de desembre del 1908 – 27 de novembre del 1934), conegut pel pseudònim de George Nelson, fou un lladre de bancs i un assassí en la dècada de 1930.
Gillis va ser conegut com a Baby Face Nelson, un nom que va rebre per la seva aparença juvenil i baixa alçada. Sovint conegut pels criminals associats com "Jimmy", Associat amb John Paul chase el 1932, ambdós es va associar amb John Dillinger el 1934, ajudant-lo a escapar de la presó amb la famosa escapada de la "pistola de fusta", i més tard fou etiquetat amb els restants membres de la banda com l'enemic públic número u.
Nelson és responsable de l'assassinat de diverses persones, i ha estat objecte de diverses pel·lícules. Nelson va ser mort per agents de l'FBI, morint després d'un tiroteig que sovint es denomina com "La Batalla de Barrington".

## Referències

* ↑ Bryan Burrough. (2004) Public Enemies. The Penguin Press, pg.98 ISBN 1-59420-021-1.
* ↑ Flowers, R. Barri; Flowers, H. Loraine. Murders In The United States: Crimes, Killers And Victims Of The Twentieth Century (en anglès). McFarland, 2005, p.174-175. ISBN 0786420758.