OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pierre Cogan

Pierre Cogan (Auray, 10 de gener de 1914 - Auray, 5 de gener de 2013). va ser un ciclista francès que fou professional entre 1935 i 1951. Durant aquests anys aconseguí 20 victòries, destacant el Gran Premi de Plouay de 1936.
El seu germà Joseph també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 1935
** 1r del Circuit de Bocage Vendéen
* 1936
** 1r del Gran Premi de Plouay
** 1r de la Nantes-Saint Nazaire-Nantes
** 1r del Circuit de Bocage de Bressuire
** 1r del Circuit dels Deux Sèvres i una victòria d'etapa
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 1937
** 1r al Gran Premi de les Nacions
** 1r del Circuit de l'Aulne
** 1r del Premi d'Auch
** Vencedor d'una etapa del Circuit del Sud-oest
* 1938
** Campió de França militar
** 1r del Circuit de l'Aulne
** 1r del Premi de Valognes
* 1941
** 1r del Premi d'Andrezieux
* 1942
** 1r de la cursa de la cota de Mont-Faron
* 1943
** 1r de la Vichy-Limoges
* 1945
** 1r de la Saint Etienne-Montluçon
* 1946
** 1r del Circuit de les Landes de Lauvaux
* 1949
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré

### Resultats al Tour de França

* 1935. 11è de la classificació general
* 1936. 16è de la classificació general
* 1947. 12è de la classificació general
* 1948. Abandona (12a etapa)
* 1949. 10è de la classificació general
* 1950. 7è de la classificació general
* 1951. 19è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Mort du doyen», 05-01-2013. [Consulta: 13 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Palmarès de Pierre Cogan Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. (francès)
# Kimura

Kimura és el nom dels següents personatges:
* Arawa Kimura (Prefectura d'Hiroshima, 1931 - 2007), futbolista japonès
* Jiroemon Kimura, japonès persona més longeva de la història
* Kazushi Kimura (Prefectura d'Hiroshima, 1958), futbolista japonès
* Masahiko Kimura (Kumamoto, 1917 - 1993), judoka japonès que és àmpliament considerat com un dels millors judokes de tots els temps.
* Minori Kimura (1949 a la Prefectura de Saitama, Japó), artista manga japonesa
* Motoo Kimura (1924 - 1994), biòleg japonès conegut per la introducció de la teoria neutralista de l'evolució molecular en l'any 1968
* Takuya Kimura(1972), cantant i actor japonès
# Miranda do Douro

Miranda do Douro (en mirandès i cooficialment Miranda de l Douro) és un municipi portuguès, situat al districte de Bragança, a la regió del Nord i a la subregió de l'Alt Trás-os-Montes. L'any 2001 tenia 8.848 habitants.
Antigament va pertànyer al conventus d'Astorga, cosa que la va influir molt culturalment. Com a resultat encara s'hi parla el mirandès, un dialecte de l'asturlleonès, i hi ha retolació bilingüe als municipis fronterers de Sendim, Duas Igrejas i Aldeia Nova.

## Freguesies de Miranda do Douro

Llista de les freguesies de Miranda do Douro:
* Águas Vivas (Augas Bibas en mirandès)
* Atenor (Atanor en mirandès)
* Cicouro (Cicuiro en mirandès)
* Constantim (Constantin en mirandès)
* Duas Igrejas (Dues Eigreijas en mirandès)
* Genísio (Zenízio en mirandès)
* Ifanes (Infainç en mirandès)
* Malhadas
* Miranda do Douro (Miranda del Douro en mirandès)
* Palaçoulo (Palaçuôlo en mirandès)
* Paradela
* Picote (Picuôte en mirandès)
* Póvoa (Pruôba en mirandès)
* São Martinho de Angueira (San Martino en mirandès)
* Sendim (Sendin en mirandès)
* Silva
* Vila Chã de Braciosa (Bila Chana de Barceosa en Mirandès)

## Vegeu també

* Església de Miranda do Douro
# Mantiteu

Mantiteu (en llatí Mantitheus, en grec antic Μαντίθεος) fou un militar atenenc que segons Xenofont va ser fet presoner a Cària, probablement durant l'expedició fracassada de Melesandre per Cària i Lícia datada el 430 aC que descriu Tucídides, encara que no l'anomena.
Va romandre presoner fins al 411 aC, quan es va escapar de Sardes juntament amb Alcibíades, on el sàtrapa Tisafernes els tenia confinats.
L'any 408 aC va ser un dels ambaixadors enviats per Atenes a Darios II de Pèrsia. En el seu camí, el sàtrapa Farnabazos I el va detenir per haver ajudat als lacedemonis, i el va enviar a Cir el Jove. Van passar tres anys abans no el va deixar anar.

## Referències

* ↑ Mantitheus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 921
# Patinatge artístic als Jocs Olímpics d'estiu de 1908 - Individual masculí

La competició individual masculina va ser una de les quatre proves del programa de patinatge artístic disputades durant els Jocs Olímpics de Londres de 1908. La prova es va disputar el 28 i 29 d'octubre de 1908 al Prince's Skating Club de Knightsbridge i hi van prendre part 9 patinadors de 5 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Ulrich Salchow (SWE) | Richard Johansson (SWE) | Per Thorén (SWE) |

## Resultats

| Pos. | Patinador | Nació | Posicions | Punts Ordinals | Punts Totals |
| 1 | Ulrich Salchow | Suècia | 3 cops 1r | 7,0 | 1886,5 |
| 2 | Richard Johansson | Suècia | 3 cops 2n | 10,0 | 1826,0 |
| 3 | Per Thorén | Suècia | 4 cops 3r | 14,0 | 1787,0 |
| 4 | Keiller Greig | Regne Unit | 5 cops 4t | 19,0 | 1554,5 |
| 5 | Albert March | Regne Unit | 4 cops 6è | 29,0 | 1160,0 |
| 6 | Irving Brokaw | Estats Units | 3 cops 6è | 30,0 | 1201,0 |
| 7 | Horatio Torromé | Argentina | 3 cops 6è | 31,0 | 1144,5 |
| - | Henry Yglesias | Regne Unit | DNF | | |
| - | Nikolai Panin-Kolómenkin | Rússia | DNF | | |

## Jutges

Àrbitre:
* Herbert G. Fowler
Jutges:
* Henning Grenander
* Edvard Hörle
* Gustav Hügel
* Hermann Wendt
* Georg Sanders

## Referències

* Cook, Theodore Andrea. The Fourth Olympiad, Being the Official Report. Londres: British Olympic Association, 1908.
* De Wael, Herman. «Athletics 1908». Herman's Full Olympians, 2001. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2006. [Consulta: 15 juliol 2006].
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2009. [Consulta: 15 juliol 2006].
# Luigi Crocco

Luigi Crocco (Palerm, 2 de febrer de 1909 - Roma, 19 de novembre de 1986) va ser un físic i enginyer italià que va treballar en el camp de la mecànica dels fluids.
Era fill de Gaetano Crocco.

## Biografia

Luigi Crocco va defensar la seva tesi l'any 1936 a la Universitat de Roma La Sapienza.
A partir d'aquesta data va ensenyar disseny de motors d'avions en aquesta universitat, on va ser professor el 1939. Després va ocupar la càtedra Robert Goddard de propulsió i vol espacial a la Universitat de Princeton el 1952. Durant aquest període, va adquirir la ciutadania nord-americana. Va esdevenir director del Laboratori Aeronàutic Guggenheim. De tornada a Europa, va ser professor a la Facultat de Ciències de París i després a l'École Centrale de Paris.
Especialista en inestabilitats de combustió en propulsors, va ser consultor de l'ONERA i la NASA en el projecte Saturn V durant la seva carrera, així com de nombroses empreses aeronàutiques.
# Inferno

«Inferno» té aquests significats:
* Inferno (muntanya russa), muntanya russa d'acer 4D Zacspin a l'àrea de Roma del parc temàtic Terra Mítica a Benidorm
* Inferno (àlbum), setzè àlbum de la formació britànica de heavy metal i hard rock Motörhead
* Inferno (novel·la) de Dan Brown
* Inferno (pel·lícula del 1953), pel·lícula en 3D de 1953
* Inferno (pel·lícula del 1980), pel·lícula de terror de Dario Argento
* Inferno (pel·lícula del 1999), pel·lícula d'acció de John G. Avildsen
* Inferno (pel·lícula de 2016), basada en la novel·la de Dan Brown
# Jordi Bosch i Palacios

Jordi Bosch i Palacios (Mataró, 18 de desembre de 1956) és un actor català de teatre, cinema i televisió. És conegut popularment per les seves incomptables aparicions en sèries de TV3 com ara Nissaga de poder, Jet Lag, Majoria absoluta o La sagrada família, entre d'altres.

## Trajectòria

Va començar als catorze anys a la Sala Cabanyes de Mataró fent Els Pastorets, un muntatge emblemàtic de la ciutat. Als divuit va saltar a la Sala del Casal, dirigit per Carles Maicas. Poc després va fer teatre independent amb el Grup de Teatre Xaloc i ja als vint-i-dos va fer el pas cap al teatre professional. El primer que va fer va ser Travessa-deserts, l'any 1979. Des d'aquell moment, no ha deixat els escenaris, participant, entre moltes altres obres, dels muntatges Les noces de Fígaro (1989), L'hort dels cirerers (2000), Fuenteovejuna (2005), Els jugadors (2011-2012) i Infàmia (2017).
Durant els anys 1980 va continuar desenvolupant la seva carrera teatral, compaginant-la amb el cinema i la televisió. A principis de la dècada del 1990 va rebre diversos premis per l'obra Restauració, dirigida per Ariel García Valdés, entre els quals destaca el Premi de la Crítica Teatral de Barcelona. Cal destacar els seus altres treballs premiats com El barret de cascavells i El perquè de tot plegat.

## Referències

* ↑ Jordi Bosch Arxivat 2017-03-23 a Wayback Machine. a teatral.net
* ↑ «Emma Vilarasau i Jordi Bosch a TV3. Aquests són els fills artistes: Marc i Jordi». El Nacional, 13-01-2021. [Consulta: 13 agost 2024].
* 1 2 Boixadós, Adriana. «Entrevista». offtherecord.cat. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ Premis de Jordi Bosch Arxivat 2017-03-23 a Wayback Machine. a Mesala Films
* ↑ «Biografia» (en castellà). Mesala. [Consulta: 9 desembre 2020].
* ↑ «Jordi Bosch - Biografía de Jordi Bosch». [Consulta: 13 agost 2024].

## Enllaços externs

* Jordi Bosch i Palacios - Lloc web oficial
# Període de rotació

En astronomia, el període de rotació és el temps que tarda un cos celeste a completar una revolució sobre si mateix (al voltant del seu propi eix).
Per a objectes sòlids, com planetes rocosos i asteroides, el període de rotació és un valor únic. Però per a cossos gasosos o fluids com estrelles i planetes gegants gasosos el període de rotació varia entre l'equador i els pols. Aquest fenomen s'anomena rotació diferencial. Típicament, el període de rotació per a un gegant gasós (p. ex.: Júpiter) és el període de rotació intern, determinat per la rotació del seu camp magnètic.
No obstant això, la primera referència presa per l'ésser humà va ser el Sol, el moviment aparent del qual, originat en la rotació de la Terra, determina el dia i la nit, fent la impressió que el cel gira al voltant del planeta. En l'ús col·loquial del llenguatge, s'utilitza la paraula dia per a designar aquest fenomen, que en astronomia es refereix com a dia solar i correspon amb el temps solar.
Concretament, l'eix terrestre forma un angle de 23,5 graus respecte a la normal de l'eclíptica, fenomen denominat obliqüitat de l'eclíptica. Aquesta inclinació produeix els llargs mesos de llum i obscuritat en els pols geogràfics, a més de ser la causa de les estacions de l'any pel canvi de l'angle de la radiació solar.

## Períodes de rotació del Sol i els planetes del sistema solar

La taula següent mostra el temps que tarden el Sol i cada un dels planetes del sistema solar a completar una volta a l'entorn del seu eix de rotació. Per al cas dels planetes, els temps que es donen són en relació amb les estrelles fixes (i no en relació amb el Sol). És el que s'anomena període de rotació sideral o dia sideral i que és una mica més curt que el dia solar. Per exemple, per al cas de la Terra, es dona un temps de 23 hores 56 minuts 4 segons (no 24 hores 0 minuts 0 segons).
| Sol | 24,66 dies (equador), uns 35 dies prop dels pols |
| Mercuri | 58,6462 d (58 d 15,5088 h) |
| Venus | −243,0185 d |
| Terra | 0,997268 d (23,9344 h) (86.164 s) |
| Lluna | 27,321661 d (rotació síncrona) |
| Mart | 1,025957 d (24,622962 h) |
| Júpiter | 0,413538021 d (9 h 55 min 29,685 s) |
| Saturn | 0,444009259 2 d (10 h 39 min 22,40000 s) |
| Urà | −0,718333333 d (17 h 14 min 24,00000 s) |
| Neptú | 0,67125000 d (16 h 6 min 36,00000 s) |
| Plutó (nanoplaneta) | −6,387 d (6 d 9 h 17,6 min) |
Nota: períodes negatius indiquen sentit de rotació oposat al de la Terra.

## Vegeu també

* Moviments de la Terra.
* Rotació sincrònica.
* Moviment retrògrad.
* Període orbital.
# Kimmswick

Kimmswick és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kimmswick tenia 94 habitants, 35 habitatges, i 24 famílies. La densitat de població era de 453,7 habitants per km².
Dels 35 habitatges en un 22,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 17,1% dones solteres, i en un 28,6% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.688 $ i la renda mediana per família de 66.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.250 $ mentre que les dones 34.375 $. La renda per capita de la població era de 23.359 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kimmswick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kimmswick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Miner becut roquer

El miner becut roquer (Ochetorhynchus andaecola) és una espècie d'ocell en la família Furnariidae.
La hi troba a l'Argentina, Bolívia, i Xile. El seu hàbitat natural són les zones de matoll subtropicals o tropicals de gran altitud i prades subtropicals o tropicals de gran altitud.
# Manuel de Foronda y Aguilera

Manuel de Foronda y Aguilera (Àvila, 1840 – Madrid, 10 de novembre de 1920) fou un aristòcrata i historiador espanyol, membre de la Reial Acadèmia de la Història.
Fou membre de la junta directiva de la Reial Societat Geogràfica d'Espanya. El 24 de juny de 1916 va rebre del rei Alfons XIII el títol de marquès de Foronda. Simultàniament, el 2 de maig de 1916 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història, de la que en formava part com a corresponent des de 1904, i de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Ferran. Es casà amb María de los Dolores González-Bravo y Vallarino, i foren pares del polític i empresari Mariano de Foronda.

## Obres

* Cervantes viajero (1880)
* De Llanes a Covadonga : excursión geográfico pintoresca (1893)
* Estancias y viajes de Carlos V : (desde el día de su nacimiento hasta el de su muerte) (1895)
* Proyecto de reformas en la nomenclatura geográfica de España (1906)

## Referències

* ↑ Manuel de Foronda a geneall.net
* ↑ Conde de Foronda

## Enllaços externs

* Obres de Manuel de Foronda a la Biblioteca Digital Hispànica de la Biblioteca Nacional d'Espanya
* Obres del Marquès de Foronda a Cervantes Virtual
* Manuel de Foronda y Aguilera. Marqués de Foronda. Ensayo biográfico de Juan Pérez de Guzmán y Gallo
# Pastilles de Vichy

Vichy són uns caramels amb forma de pastilles octogonals i de color blanc, són una especialitat de Vichy, fabricades amb les sals minerals de la famosa aigua mineral d'aquell indret. Pesen 2,5 g i es comercialitzen amb tres sabors diferents: menta, llimona o anís. Foren inventades en 1825 pel químic Jean-Pierre-Joseph d'Arcet, membre de l'Acadèmia Francesa de les Ciències i de l'Acadèmia de Medicina, que va descobrir les propietats digestives de l'hidrogencarbonat de sodi, principal component mineral de les aigües de Vichy. Es tracta doncs de pastilles alcalines per a millorar la digestió.

## Referències

* ↑ Mallat, 1919, p. 270.
* ↑ Chambriard, 1999, p. 208.

## Bibliografia

* Mallat, Antonin. Les sels et les pastilles de Vichy, Lons-Le-Saunier, 1919.
* Chambriard, Pascal. Aux sources de Vichy. Naissance et développement d'un bassin thermal (XIXe-XXe siècles). Saint-Pourçain-sur-Sioule: Éditions Bleu Autour, 1999.
# Machine Head

Machine Head és una banda de groove metal formada el 12 d'octubre de 1991 a Oakland, Estat de Califòrnia per Robb Flynn i Adam Duce. És una de les bandes pioneres en la New Wave Of American Metall i una de les més famoses del subgènere musical.
El vocalista i guitarrista Robert Flynn va iniciar el projecte musical de Machine Head després d'abandonar les seves anteriors bandes Forbidden i Vio-lence. S'hi van unir Adam Duce, Logan Mader i Tony Constança. Encara que el primer àlbum de la banda, Burn My Eyes, va ser un gran èxit tant a Europa com als Estats Units, Machine Head aconseguiria l'èxit internacional amb els seus àlbums posteriors.
La banda va estar a punt de dissoldre's al 2002, després de negociar la finalització del seu contracte amb la discogràfica Roadrunner Rècords. Posteriorment, però, tornaren a signar amb la discogràfica i incorporaren a Phil Demmel com a guitarrista.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Burn My Eyes (1994)
* The More Things Change (1997)
* The Burning Xarxa (1999)
* Supercharger (2001)
* Through the Ashes of Empires (2004)
* The Blackening (2007)
* Unto the Locust (2011)
* Bloodstone & Diamonds (2014)
* Catharsis (2018)
* Øf Kingdøm and Crøwn (2022)
* EP
* Arrows In Words From the sky (2021)

### Àlbum en directe

* Hellalive - Gravat en la Brixton Academy de Londres el 8 de desembre de 2001 i llançat al març de 2003

### DVD en directe

* Elegies - Gravat en la Brixton Academy de Londres el 5 de desembre de 2004 i llançat a l'octubre de 2005

## Referències

* ↑ «Machine Head». Machinehead1.com. Arxivat de l'original el 16 d'octubre de 2011. [Consulta: 22 octubre 2011].
* ↑ «'New Wave Of American Heavy Metal' Book Documents Over 600 Bands». Blabbermouth.net. [Consulta: 27 abril 2008].
* ↑ Shoegazer ross. «LAMB OF GOD - Burn The Priest». Metal Express Radio. Arxivat de l'original el 17 de setembre de 2009. [Consulta: 6 maig 2008].
# Joaquín Poza Cobas

Joaquín Poza Cobas (Pontevedra, 1870 - Pontevedra, 20 d'agost de 1948) fou un periodista i polític gallec.

## Trajectòria

Era fill de Laureano Poza Estévez. Llibreter i impressor, a la seva impremta del carrer Michelena es van imprimir els Documentos, inscripciones, monumentos, extractos de manuscritos, tradiciones, noticias, etc. para la Historia de Pontevedra, de Casto Sampedro (1902), alguns números de la revista Nós, reglaments de societats obreres i periódics com El Amigo del Pueblo de Vigo. També tenia una llibreria a la plaça Indalecio Armesto.
Vinculat al moviment republicà de Pontevedra ja a finals del segle xix, en 1900 apareix com a administrador del periòdic La Unión Nacional portaveu del moviment republicà. Dirigent del Partit Radical des dels seus inicis, en 1904 fou un dels signataris de la convocatòria al míting que Alejandro Lerroux va fer a Pontevedra. També fou director dels periódics El Grito del Pueblo, òrgan del Partit Republicano, i La Libertad (en 1907 era el seu administrador i, des de 1908, director i propietari, i s'imprimia als seus tallers tipogràfics. Fou substituït pel seu fill Joaquín).
Fou un dels signataris del manifest dels republicans gallecs a la Junta Directiva de l'Aliança Republicana en 1928. Soci del Centre Republicà de Pontevedra, milità inicialment al Partit Republicà Radical Socialista, del que es va donar de baixa posteriorment. En 1935 ingressà a Unió Republicana.
Casat amb Pilar Juncal, germana de José Juncal Verdulla, entre els seus fills destacaren Joaquín, Hernán i Laureano Poza Juncal.

## Bibliografia

* Pereira Martínez, Carlos «A Familia Poza: Un exemplo de republicanismo e librepensamento en Pontevedra». Anuario Brigantino, 27, 2004 [Consulta: 28 agost 2012].
# Període del comerç Nanban

El Període del comerç Nanban (南蛮 贸易, nanban-boek lit. "El comerç amb els bàrbars del sud") és un període en la història del Japó que s'estén des de l'arribada dels primers europeus al Japó el 1543, fins a la seva total exclusió de l'arxipèlag el 1641, després de la promulgació del sakoku.

## Bibliografia

* Giving Up the Gun, Noel Perrin, David R. Godine Publisher, Boston. ISBN 0-87923-773-2
* Samurai, Mitsuo Kure, Tuttle publishing, Tokyo. ISBN 0-8048-3287-0
* The Origins of Japanese Trade Supremacy. Development and Technology in Asia from 1540 to the Pacific War, Christopher Howe, The University of Chicago Press. ISBN 0-226-35485-7

## Enllaços externs

* The Christian Century in Japan, Charles Boxer (anglès)
# Kimobetsu

Kimobetsu (喜茂別町, Kimobetsu-chō) és una vila japonesa del Districte d'Abuta, Subprefectura de Shiribeshi, a Hokkaidō. L'any 2008, la ciutat tenia aproximadament 2.580 habitants amb una densitat de població de 14 persones per km². I una superfície total de 189,51 km². El seu nom prové de la paraula ainu "kim-o-pet", que vol dir "El riu a la muntanya". La Ruta Nacional 230 i la 276 es creuen a Kimobetsu. El coll de Nakayama és a l'oest de la ciutat. Hi ha les muntanyes Yōteii i Shiribetsu i els rius Shiribetsu i Kimobetsu.

## Municipis veïns

* Subprefectura Shiribeshi
** Kyogoku
** Rusutsu
** Makkari
* Subprefectura Ishikari
** Minami-ku, Sapporo
* Subprefectura Iburi
** Date

## Història

* 1897 El poble Makkari se separà d'Abuta (ara és la ciutat Toyako).
* 1901 Kaributo (ara és la ciutat Niseko) se separà de Makkari.
* 1906 Makkari esdevé un poble de segona classe.
* 1910 Makkari es transferí de la Subprefectura Muroran (ara és la Subprefectura Iburi) a la Subprefectura Shiribeshi.
* 1917 Kimobetsu (ara és una ciutat) se separà de Makkari.
* 1946 Kimobetsu esdevé un poble de primera classe.
* 1952 Kimobetsu esdevé ciutat.

## Educació

* Instituts d'educació secundària
** Kimobetsu
* Escoles
** Kimobetsu
** Suzukawa

## Vegeu també

* Kazuya Tatekabe

## Referències

* ↑ History of Rusutsu

## Enllaços externs

* Kimobetsu - Lloc web oficial
# Mirinda

Mirinda és una beguda gasosa creada originalment a Espanya, però de distribució mundial, disponible en una gran varietat de gustos: taronja, aranja, poma, maduixa, pinya i raïm. El nom significa «admirable», en esperanto.
Mirinda va ser comprada al seu creador per l'empresa multinacional nord-americana PepsiCo, i competeix amb altres begudes amb sucre com ara Fanta, de The Coca-Cola Company, i Crush, de Schweppes Holdings Limited.

## Referències

* ↑ «Mirinda». PepsiCo, 31-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-03-31. [Consulta: 11 febrer 2020].
# Manuel de Fluvià i Borràs

Manuel de Fluvià i Borràs (Corró d'Avall, Vallès Oriental, 1866 - Barcelona, 22 d'octubre de 1898) fou un músic i cal·lígraf català.

## Biografia

Fou fill de Llorenç de Fluvià i d'Eleonor Borràs i germà de l'escriptor Pius de Fluvià i Borràs, que fou l'avi d'Armand de Fluvià i Escorsa, guardonat amb la Creu de Sant Jordi l'any 2000.
Fou cal·lígraf del capítol de la catedral de Barcelona (1883-1898) i professor de cal·ligrafia. Fou també professor de dibuix a l'Acadèmia Politècnica de Barcelona.
Va rebre la distinció de Cavaller de l'Orde d'Isabel la Catòlica.
Va morir a Barcelona víctima d'una malaltia d'Addison.

## Obres

Va compondre diverses peces musicals:
* La marxa Les vestales (1888), que fou premiada per l'Académie Lamartine, de París.
* El poema musical Manfred (1892).
* Obres menors per a piano, com ara la titulada La lluita, guanyadora d'un premi de l'Acadèmia Lamartine Noyers de França en un Concurs Internacional de Belles Arts (1888).
* Estudis.

## Referències

* 1 2 Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1898, número de registre 10893 del Jutjat de Gràcia.
* ↑ «Crónica local». El Diluvio, 21-06-1883, pàg. 4986 (2a del dia).
* ↑ «Anunci de l'Acadèmia Poltècnica». El Diluvio, 09-09-1894, pàg. 2.
* ↑ «Anunci de Manuel de Fluvià com a professor». El Diluvio, 15-10-1891, pàg. 8579 (19a del dia).
* ↑ «Crónica diaria». El Diluvio, 10-07-1888, pàg. 5788 (4a del dia).