OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sac lacrimal

El sac lacrimal és l'extrem superior dilatat del conducte nasolacrimal, i està allotjat en un solc profund format per l'os lacrimal i l'apòfisi frontal del maxil·lar. Connecta els canalicles lacrimals, que drenen les llàgrimes de la superfície de l'ull, i el conducte nasolacrimal, que transporta aquest líquid a la cavitat nasal. L'oclusió del sac lacrimal condueix a la dacriocistitis.

## Referències

* ↑ Dr. Johannes Sobotta. Sobotta's Atlas and Textbook of Human Anatomy, 1909.
* ↑ Sacks, Raymond; Naidoo, Yuresh. Endoscopic Dacryocystorhinostomy, 2019, p. 143–148.e1. DOI 10.1016/B978-0-323-47664-5.00017-1. ISBN 9780323476645. «Anatomia: El sac lacrimal s'estén aproximadament 10 mm per sobre de l'axil·la del cornet mitjà.»
* ↑ Remington, Lee Ann. «Ocular Adnexa and Lacrimal System». A: Clinical Anatomy and Physiology of the Visual System. Elsevier, 2012, p. 159–181. DOI 10.1016/b978-1-4377-1926-0.10009-8. ISBN 978-1-4377-1926-0. «El sac lacrimal es troba dins d'una fossa a la part anterior de la paret orbital medial. Aquesta fossa està formada per l'apòfisi frontal de l'os maxil·lar i l'os lacrimal. El sac està envoltat de fàscia, contínua amb la periòrbita, que va des de les crestes lacrimals anteriors a les posteriors.»
* ↑ Beare, Nicholas A.V.; Bastawrous, Andrew. «Ophthalmology in the Tropics and Sub-tropics». A: Manson's Tropical Infectious Diseases. Elsevier, 2014, p. 952–994.e1. DOI 10.1016/b978-0-7020-5101-2.00068-6. ISBN 978-0-7020-5101-2. «Les llàgrimes drenen al nas a través dels canalicles, el sac lacrimal i el conducte nasolacrimal. L'obstrucció del conducte nasolacrimal impedeix el drenatge del sac lacrimal, que pot provocar una infecció, provocant una inflor dolorosa al costat del nas per sota del cant medial. Això pot presentar-se com un ull crònic amb epífora i secreció, o com un abscés inflamat agudament. Això s'ha de tractar amb antibiòtics orals d'ampli espectre. El problema pot repetir-se tret que es restableixi el drenatge al nas.»
# Pabellón Universitario V Centenario

El Pabellón Universitario V Centenario és un recinte esportiu pertanyent a la Universitat d'Extremadura, situat en el campus d'aquesta institució a Càceres.

## Un pavelló ACB

El pavelló fou entre 1992 i 1999 la seu com a local de l'equip Cáceres Club Baloncesto, el qual arribà a disputar diverses temporades a l'elit del bàsquet estatal dins de la Lliga ACB. Després de la temporada 1998/99 l'equip es traslladà al més modern Pabellón Multiusos Ciudad de Cáceres. La decisió de jugar els partits dins de la universitat es degué principalment a l'exigència per part de l'ACB als equips de disputar els seus partits en pavellons de més de 5.000 espectadors.
En 1997 va acollir l'All Star de la Lliga ACB.
El V Centenari va ser a més l'escenari en el qual va fer el seu debut en l'ACB Pau Gasol. Va ser el 17 de gener de 1999 quan militava en les files del FC Barcelona.

## Referències

* ↑ elperiodicoextremadura.com El campus estrenará en febrero 5 pistas de pádel
* ↑ elperiodicoextremadura.com El Cáceres clausura once años de élite ante Unicaja
* ↑ elperiodicoextremadura.com Acoger la fase final copera, un sueño incumplido en Cáceres
* ↑ elmundo.es Alberto & Alberto
* ↑ elperiodicoextremadura.com El V Centenario también hizo historia
# Picot cuacurt de Java

El picot cuacurt de Java (Hemicircus concretus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de Java i altres petites iles properes. Ha estat considerada coespecífica amb Hemicircus sordidus però recentment ha estat classificada com una espècie diferent.

## Referències

* ↑ H Winkler i D.A. Christie (2017). Woodpeckers (Picidae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona
# Unió d'Artistes de l'Azerbaidjan

La Unió d'Artistes de l'Azerbaidjan (en àzeri: Azərbaycan Rəssamlar İttifaqı) és l'organització pública creativa dels artistes i els crítics d'art a l'Azerbaidjan.
La Unió d'Artistes de l'Azerbaidjan va ser establerta en 1932 a Bakú. Aquesta unió organitza exposicions i concursos d'artistes nacionals i estrangers a l'Azerbaidjan. Actualment existeix 1651 membres de la unió. En Nakhtxivan, Gandja i Shaki funciona les oficines regionals de la unió.
Actualment el president de la Unió d'Artistes de l'Azerbaidjan és el famós artista de l'Azerbaidjan, Farhad Khalilov. Aghali Ibrahimov és el secretari de la unió.

## Presidents

* Ismayil Akhundov (1940-1944)
* Nusrat Fatullyev (1944-1946)
* Mursal Najafov (1946-1947)
* Ismayil Akhundov (1947-1952)
* Baba Aliyev (1952-1953)
* Mammadagha Akhundov (1953-1961)
* Nadir Abdurrahmanov (1961-1970)
* Tokay Mammadov (1970-1972)
* Tahir Salahov (1972-1973)
* Yusif Huseynov (1973-1987)
* Farhad Khalilov (1987-actualitat)

## Referències

* ↑ «Art figures awarded in Baku» (en anglès). www.azernews.az, 10-01-2019 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Isa Mammadov presents his paintings» (en anglès). www.azernews.az, 23-02-2016 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Union of Artists of Azerbaijan starting "Week of fine arts"» (en anglès). www.report.az, 24-03-2018 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Exhibition by chairwoman of Nakhchivan Artists` Union opens at French Embassy» (en anglès). www.azertag.az, 24-10-2012 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «National artists’ "Travel from East to West" [PHOTO]» (en anglès). www.azernews.az, 21-02-2017 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «AN HONEST MAN: AZERBAIJANI NATIONAL TREASURE, THE ARTIST TAHIR SALAHOV» (en anglès). www.baku-magazine.com, 01-05-2018 [Consulta: 3 juliol 2021].

## Vegeu també

* Unió d'Escriptors de l'Azerbaidjan
* Unió de Compositors de l'Azerbaidjan
# Tumànovo

Tumànovo (en rus: Туманово) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 5 habitants. Pertany al districte de Makàrov.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Recinte emmurallat de Madremanya

El Recinte emmurallat de Madremanya és un conjunt de diversos elements que configuraren, en època medieval, un recinte emmurallat. La datació de tots els elements pervinguts correspon als segles XIII-XIV, els quals es troben en un estat mitjà de conservació.

## Descripció

Es conserven quatre portals, que formen part de passos coberts, i almenys les restes d'una torre. L'església, que era fortificada, encara conserva un matacà, recolzat sobre mènsules de rotlle amb tres nivells en degradació, que fou aprofitat com a torre de campanar. En un dels murs laterals, dalt de tot encara conserva una sèrie d'espitlleres fetes de dos blocs de pedra, actualment tapiades. L'absis, romànic, fou sobrealçat amb murs d'aparell irregular, amb diverses espitlleres per tot el voltant, i coronat per merlets, conferint-li una aparença de torre; quan aquesta fou coberta, els merlets es convertiren en finestres emmarcades per espitlleres. Tant l'absis com el sector de l'església proper a ell són lleugerament atalussats a la part inferior. Al sector N del nucli hi a un pas cobert que, un cop passat el portal, es veu clarament com formava part d'una torre del recinte emmurallat.
El portal és d'arc de mig punt, fet amb petites dovelles, i formava part d'una torre d'aparell menut i irregular que resta integrada en les construccions posteriors que la flanquegen. El pas és cobert per un embigat de fusta que fa uns 16 m de llargada i l'arc, a l'intradós, és rebaixat i en un dels costats conserva una imposta. Aquesta construcció faria uns 5 m de costat a l'interior. Els seus angles són fets de carreus de mida grossa i ben tallats. Des de davant de la torre, seguint pel carrer de la Processó, s'arriba a un segon pas cobert format per dos arcs apuntats adovellats i cobert per una volta que encara conserva restes d'encanyissat. El pas fa uns 8 m de llargada i els arcs formen un pas d'uns 2,5 m aproximadament.
Travessat aquest pas, el carrer que duu a l'església és format per un altre pas cobert; aquest consta de dos arcs apuntats, amb el sector inferior dels brancals ultrapassat i una llum de 3 m aproximadament. El pas cobert és de 5 m de llargada i la volta conserva restes d'encanyissat. Sembla correspondre a la part inferior del que fou una torre del recinte emmurallat. Al final d'aquest carrer, anomenat de Sant Esteve, està ubicat l'altre pas cobert que també conserva restes d'encanyissat i dos arcs rebaixats, conformats amb lloses disposades a plecs de llibre. Els laterals, a l'interior del pas, són irregulars, tot fent uns 3 m d'amplada x 5 m de llargada. Ran del portal que duu davant de l'església hi ha restes de murs que poden pertànyer al recinte emmurallat d'aquest sector.

## Referències

* 1 2 3 4 «Recinte Emmurallat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# Salassa

Salassa és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 35 quilòmetres al nord de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.850 habitants.
Salassa limita amb els següents municipis: Oglianico, Rivarolo Canavese, San Ponso, Valperga i Castellamonte.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 12 abril 2020].
# Paul-Joseph Caïtucoli

Paul-Jo Caitucoli (Arghjusta Muricciu, 23 d'abril del 1969) és un polític cors. És conseller general del cantó de Petreto-Bicchisano des de març de 2008 per la llista unitària PNC-Chjama Naziunale. Des d'aleshores ha esdevingut el primer nacionalista de la història de Còrsega a obtenir seient al Consell General
Va obtenir la seva victòria a la segona volta amb el 45,33% dels sufragis, amb més de 200 vots més que el segon.

## Enllaços externs

* Bloc de Paul-Jo Caitucoli Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
# Uhartehiri

Uhartehiri (en francès i oficialment Uhart-Mixe), és un municipi de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes de Donapaleu al nord, Ostankoa i Izura-Azme a l'oest, Arhantsusi i Pagola al sud, Lohitzüne-Oihergi i Larribarre-Sorhapürü a l'est

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 350 | 339 | 361 | 393 | 420 | 415 | 437 | 442 | 406 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 380 | 350 | 380 | 340 | 343 | 401 | 381 | 361 | 345 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 347 | 340 | 312 | 293 | 290 | 282 | 292 | 275 | 264 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 210 | 214 | 205 | 209 | 202 | 204 | 214 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Data d'elecció | Identitat |
| Les dades anteriors a 1989 són desconegudes. |||
| 1995 | Rose-Marie Pouchoulou |
| 2001 | Marie-Pierre Ithurbide |

## Personalitats cèlebres

* Gustave d'Uhart (1791-1860)
* Martial-Henri Berdoly (1844-1905), polític.
# Picot cendrós

El picot cendrós (Picus canus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita els boscos mixtos, zones amb més o menys arbres, boscos de bambú i medis humanitzats d'Euràsia temperada, des de França i el sud d'Escandinàvia, cap a l'est, a través del centre de Rússia i sud de Sibèria fins a Corea i nord del Japó i nord-est de la Xina.
Alguns autors consideren dins aquesta espècie el picot ferruginós i el picot de clatell negre.

## Referències

* ↑ Picot cendrós a CERCATERM Rev. 14/05/2012
# Txeburgólskaia

Txeburgólskaia - Чебургольская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al delta del riu Kuban. És a 24 km al nord de Poltàvskaia i a 92 al nord-oest de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta stanitsa el khútor de Prototskïie.
# Romanització (desambiguació)

«Romanització» té aquests significats:
* Lingüística: romanització, procés de transcripció d'un alfabet qualsevol a l'alfabet llatí.
* Història: romanització (història), procés amb el qual els romans van anar introduint-se en les seues colònies per més tard formar l'Imperi Romà.
Viccionari
# Pere I de Savoia

* Per a altres significats, vegeu «Pere I».
Pere I de Savoia (1048 - 9 de juliol de 1078) fou el comte de Savoia i Marquès de Torí entre 1060 i 1078.

## Orígens familiars

Va néixer el 1048 sent fill del comte Odó I de Savoia i Adelaida de Susa. Era net per línia paterna d'Humbert I de Savoia i Ancilla de Lenzbourg, i per línia materna d'Ulric Manfred I de Torí i Berta de Toscana.

## Ascens al tron comtal

A la mort del seu pare l'any 1060 fou nomenat comte de Savoia i marquès de Torí juntament amb el seu germà Amadeu, si bé el poder reial i efectiu sobre el comtat de Savoia estigué en mans de la seva mare, Adelaida de Susa.
A la seva mort, ocorreguda el 9 de juliol de 1078, fou succeït pel seu germà Amadeu II, amb el qual compartí govern.

## Núpcies i descendents

Va casar-se l'any 1064 amb Agnès de Poitou, filla del duc Pere Guillem IX d'Aquitània i Ermessenda de Longwy i vídua del rei Ramir I d'Aragó. D'aquesta unió van néixer:
* Agnès de Savoia (v 1066-1110), casada el 1080 amb Friedrich von Lützelburg, marquès de Susa.
* Àlix de Savoia (?-1111), casada el 1099 amb Bonifaci del Vasto, marquès de Saluzzo.
* Berta de Savoia (v 1075-1111), casada el 1097 amb el rei Pere I d'Aragó.
# Uspenka (Zaoziorni)

* Per a altres significats, vegeu «Úspenka».
Uspenka (en rus: Успенка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 799 habitants. Pertany al districte de Zaoziorni.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Podlužany (Trenčín)

* No s'ha de confondre amb Podlužany (Nitra).
Podlužany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1295.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Z histórie». [Consulta: 22 desembre 2021].
# Oppenheim

* No s'ha de confondre amb Oppenheimer.
«Oppenheim» té aquests significats:
# Tsamla

Tsamla (en rus: Цамла) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 15 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Regió de València

La Regió de València és una regió del País Valencià que ocupa el sector central de la plana litoral, constituïda per les conques baixes dels rius Palància, Túria i Xúquer. El paisatge, situat entre la Serralada Ibèrica i el golf de València, és característic d’agricultura de regadiu en bona part d'hortalisses, tarongers i arròs.

## Comarques

* L'Horta de València.
* La Ribera Alta.
* La Ribera Baixa.
* El Camp de Túria.
* El Camp de Morvedre.
Originàriament segons la proposta de 1970 de Joan Soler i Riber també incloïa La Costera, posteriorment inclosa a la Regió d'Alcoi-Gandia o Regió de Xàtiva.

## Referències

* ↑ «Regió de València». GEC. [Consulta: 1er març 2023].
* 1 2 3 4 5 6 Soler i Riber, 1970, p. 7.
* 1 2 3 4 5 Lluch, 1970, p. 14.

## Vegeu també

* Regions del País Valencià
* Comarques del Túria-Xúquer del País Valencià

## Bibliografia

* Soler i Riber, Joan. Nomenclator Geogràfic del País Valencià. Promocions Culturals, 1970.
* Soler i Riber, Joan. «La divisió comarcal del País Valencià». A: Ernest Lluch. L'estructura econòmica del País Valencià. 2. L'estel, 1970. ISBN V. 3399-1970.
# Saint-Esprit

Saint-Esprit és un municipi francès, situat a la regió de Martinica. El 2009 tenia 8.933 habitants. Es troba a la part centre-meridional de l'illa.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Eric Hayot | |

## Enllaços externs

* Comuna de St-Esprit al web de l'associació d'alcaldes de Martinica.
# Pere I de Segòvia

Pere (fl. 589) va ser un religiós hispà, conegut per ser el segon bisbe de Segòvia documentat.
Només es coneix d'ell que va assistir al III Concili de Toledo (589), celebrat per Recared. Pel que fa al seu antecessor, el primer bisbe de Segòvia documentat, és un prelat de nom desconegut que va dependre de la diòcesi de Palència. Per tant, l'ascens de Pere significa una diòcesi totalment independent de la seu palentina, bé en aquest moment o bé ja havia estat declarada així anteriorment, tot i que Enrique Flórez creu, doncs no està documentat, que aquest procés devia ser difícil a causa de la lentitud en les diligències administratives i de les reticències de Palència al respecte. Assistent, doncs, com a bisbe legítim de Segòvia al concili de Toledo, Pere signa per davant de quinze bisbes que confirmen les actes, això vol dir que tenia una antiguitat considerable en el càrrec, i significaria que el seu mandat s'hauria iniciat durant el regnat de Leovigild, rei de fe arriana perseguidor dels bisbes catòlics, que, no obstant això, no sembla que arribés a instal·lar cap bisbe arrià al bisbat segovià.

## Referències

* ↑ Flórez, 1860, p. 76-77.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: theatro geographico-histórico de la Iglesia de España (en castellà). Tom VIII. Madrid: Imprenta de José Rodríguez, 1860.
# Sit cuallarg falcat

El sit cuallarg falcat (Emberizoides herbicola) és un ocell de la família dels tràupid (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb herba alta, sabana, sembrats, localment en terres baixes i contraforts del sud-oest de Costa Rica i oest de Panamà; des de Colòmbia, Veneçuela i les Guaianes, cap al sud, a través de l'est i sud del Brasil fins l'extrem sud-est del Perú, nord i est de Bolívia, Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Sit cuallarg falcat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Universitat Wesleyana (Connecticut)

La Universitat Wesleyana (Wesleyan University) està localitzada en Middletown en l'estat de Connecticut, Estats Units. Va ser fundada en 1831 pels metodistes. Va començar amb 48 estudiants, el rector, tres professors i un tutor.
El seu nom ret homenatge a John Wesley, fundador del metodismo. No obstant això, els vincles amb aquest corrent religiós es van anar diluint i des de 1937, la Universitat ja no té cap vinculació amb aquest moviment. La Universitat té avui al voltant de 2.700 estudiants en programes de grau i uns 300 professors. És una universitat privada i independent amb alumnat mixt.

## Referències

* ↑ David B. Potts. Wesleyan University, 1831–1910: Collegiate Enterprise in New England. Wesleyan University Press, 30 març 1999, p. 22–. ISBN 978-0-8195-6360-6.
* ↑ «About Wesleyan: University History [Wesleyan University]», 30-03-2009. Arxivat de l'original el 2012-06-18. [Consulta: 11 març 2021].
# Podlàquia

* Per a altres significats, vegeu «Voivodat de Podlàquia».
La Podlàquia o Podlàsia (polonès Podlasie belarús Падляшша) és una regió històrica a la part oriental de Polònia i Belarús occidental. Està situada entre el riu Biebrza, al nord, i el seu perllongament natural vers el sud, la regió de la Polèsia.
El terme Podlàquia és utilitzat, tanmateix, per fer referència a la part polonesa de la regió. La part nord de Podlàquia està inclosa en el modern voivodat de Podlàquia
# Oppeano

Oppeano és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 90 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 20 quilòmetres al sud-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 10.291 habitants.
Oppeano limita amb els següents municipis: Bovolone, Isola della Scala, Palù, San Giovanni Lupatoto, Zevio, Buttapietra, Ronco all'Adige i Isola Rizza.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Tsanteleina

La Tsanteleina és una muntanya de 3.601 metres dels Alps de Graies, que es troba entre les regions de la Vall d'Aosta (Itàlia) i de l'Alta Savoia (França).

## SOUISA

Segons la definició de la SOIUSA, el cim té la següent classificació:
* Gran part: Alps occidentals
* Gran sector: Alps del nord-oest
* Secció: Alps de Graies
* Subsecció: Alps de la Grande Sassière i del Rutor
* Supergrup: Cadena de la Grande Sassière-Tsanteleina
* Grup: Grup de la Sassière-Tsanteleina
* Subgrup: Node de la Tsanteleina
* Codi: I/A-7.III-A.2.a

## Referències

* ↑ Alessandro Giorgetta. Club Alpino Italiano e Touring Club Italiano. {{{títol}}} (en italià), 1995, p. 102.
* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.

## Enllaços externs

* «Tsanteleina» (en anglès). SummitPost.org. [Consulta: 1r desembre 2014].
* «Tsanteleina» (en anglès). CamptoCamp. [Consulta: 1r desembre 2014].
# Rosa Maria Suñé i Colell

Rosa Maria Suñé i Colell (Manresa, 1944 - 1989) va ser un referent de l'assistència social a Catalunya. El 1966 es va diplomar com a assistent social a l'Escola de Formació Social Torres i Bages de Manresa.
Va treballar a Càritas Parroquial de Sant Vicenç de Castellet i també a Càritas Interparroquial de Manresa. Va ser la promotora i assistent social del Servei Municipal de Planificació Familiar de Manresa.
Va exercir com a coordinadora de l'equip directiu de l'Escola Formació Social Torras i Bages de la capital del Bages, de 1973 al 1979. També va ser professora a aquesta mateixa escola i a l'Escola d'Assistents Socials de Barcelona. A més, va ser la presidenta, durant dues legislatures, de l'Associació d'Assistents Socials de Manresa.

## Altres pioneres del treball social

* Teresa Majem Jordi
* Rosa Roca Soriano
* Nati Mir Rocafort

## Referències

* ↑ Calendari 2010 "Treball social, una genealogia femenina", de l'Institut Català de les Dones.
# Pericot

Pericot és el nom dels següents personatges:
* Lluís Pericot i Garcia (Girona, 1899 - Barcelona, 1978), arqueòleg i prehistoriador
* Jordi Pericot i Canaleta (el Masnou, 1931), artista.
* Santiago Pericot i Canaleta, Iago Pericot, (el Masnou, 1929), pintor, gravador i escenògraf.
# Sit crestat gris

El sit crestat gris (Coryphospingus pileatus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues àrides, bosc obert, matolls i vegetació secundària de les terres baixes al centre i nord-est de Colòmbia, nord de Veneçuela, incloent l'illa Margarita. Est i sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Sit crestat gris». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Urupski

Urupski - Урупский (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vall del riu Urup, afluent del Kuban, a 8 km al nord-est d'Otràdnaia i a 215 km al sud-est de Krasnodar. Pertany al poble de Blagodàrnoie.
# Picot de la pampa

El picot de la pampa (Colaptes campestroides) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita pastures, sabanes i terres de conreu del sud del Paraguai, sud-est del Brasil, Uruguai i nord de l'Argentina.