OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplochromis annectidens

Haplochromis annectidens és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Nabugabo (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Guilgameix i Aga

Guilgameix i Aga és un poema sumeri que data de finals del tercer mil·lenni abans de la nostra era. S'hi explica la lluita entre Aga, rei de Kix, la ciutat que dominava la Baixa Mesopotàmia, i Guilgameix, rei d'Uruk, el seu rival que rebutja el domini del regne de Kix. Aga va enviar missatgers a Uruk exigint que Guilgameix es posés a les seves ordres i es convertís en el seu vassall. El rei d'Uruk va convocar als ancians de la ciutat i als seus consellers. Els ancians proposaven la submissió mentre els consellers, més joves, decidien no fer cas de l'amenaça. Aga va assetjar la ciutat d'Uruk amb el seu exèrcit, però va trobar una forta resistència.
Guilgameix va derrotar l'enemic i va fer presoner al rei, però va recordar quan en un altre temps Aga el va acollir i li va donar hospitalitat, i decideix posar-lo en llibertat perquè era un rei bondadós.
Aga, com Guilgameix, sembla que va ser un rei històric, fill de Mebaragesi. La història els considera els dos últims reis de la Primera dinastia de Kix, al voltant del 2600 aC.

## Referències

* ↑ Clayton, Matt. Mitologia sumeria. Freehold (N.J.): Refora Pub., 2020, p. 74-75.
# Griva americana

La griva americana (Turdus migratorius) és un au migratòria de la família dels túrdids.

## Hàbitat i distribució

Es distribueix àmpliament a Amèrica del Nord des del nord del Canadà i Alaska. Passa l'hivern en els estats de Florida i Califòrnia (Estats Units); a Mèxic, Guatemala i Belize.

## Taxonomia

Alguns autors han considerat que la subespècie pròpia del sud de la Baixa Califòrnia és en realitat una espècie de ple dret:
* Turdus confinis Baird, SF, 1864 - griva de San Lucas.

## Referències

* ↑ griva americana«Griva americana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ griva de San Lucas«Griva americana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Griva cendrosa

La griva cendrosa (Geokichla cinerea) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes de Luzon i Mindoro, a les Filipines.

## Referències

* ↑ «Griva cendrosa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Guy Helminger

Guy Helminger (Esch-sur-Alzette, 20 de gener de 1963) és un escriptor luxemburguès, que ha escrit nombroses i reeixides novel·les i obres de teatre en alemany. Germà petit del també escriptor Nico Helminger, va néixer el 20 de gener de 1963 a Esch-sur-Alzette, al sud-oest de Luxemburg. Va estudiar literatura alemanya i filosofia a Luxemburg, Heidelberg i Colònia, on ha viscut des del 1985. Les seves obres literàries inclouen poesia, teatre i novel·la. La seva obra premiada Morgen ist Regen, traduïda a l'anglès com a "Venezuela", va ser posada en escena al London's Arcola Theatre el març del 2003.
El 2002 Helminger va ser premiat amb el Premi Servais per Rost, una col·lecció de relats breus.

## Principals obres

* "Neubrasilien", Frankfut-am-Main: Eichborn, 2010. pp. 315 ISBN 978-3-8218-6132-6 (alemany)
* "Morgen war schon", Frankfut-am-Main: Eichborn, 2007. pp. 331 ISBN 978-3-518-41918-2 (alemany)
* "Etwas fehlt immer", Frankfut-am-Main: Eichborn, 2007. pp. 268 ISBN 978-3-518-45919-5
* Manuel Andrack: "Die Ruhe der Schlammkröte", Kiepenheuer & Witsch: Cologne, 2007, ISBN 3-462-03784-6
* Penny Black (translator), "Venezuela", London: Oberon Books, 2003, pp. 63 ISBN 1-84002-365-1
* "Rost", Echternach: Editions Phi, 2001, pp. 136 ISBN 978-3-88865-202-8 (alemany)

## Referències

* ↑ "Helminger, Guy", Luxemburger Lexikon, Editions Guy Binsfeld, Luxembourg, 2006. (alemany)
* ↑ "Helminger, Guy" Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine., Centre national de literature. Retrieved 14 February 2011.
* ↑ "Venezuela by Guy Helminger", Arcola Theatre. Retrieved 14 February 2011.
# Grim Fandango

Grim Fandango és una aventura gràfica de la companyia LucasArts llançat l'any 1998 per a PC. Molts crítics l'han posicionat entre els millors d'aquest gènere i alguns fins i tot el consideren el darrer de l'edat d'or de les aventures gràfiques. El seu motor de joc (GrimE) va ser usat posteriorment per a la quarta entrega de la saga Monkey Island. El joc va ser creat sota les regnes de Tim Schafer i l'original disseny dels personatges va néixer de la mà del dibuixant José Guadalupe Posada.

## Ambientació

L'ambientació d'aquest joc és un dels elements més originals: Per una banda interaccionarem en uns escenaris inspirats en el cinema negre o les novel·les de Raymond Chandler i fins i tot de l'estereotipat Humphrey Bogart al film Casablanca. Per l'altra, haurem caigut de ple dins el món de després de la mort d'acord amb la mitologia mexicana.
Segons la tradició asteca de la zona de Mèxic, després de morir, les ànimes han de passar per set cels abans d'arribar al paradís. Doncs bé, aquest joc té lloc al món de la mort on totes les ànimes fan el seu viatge per aconseguir arribar al més enllà definitiu, tot i que moltes es perden pel camí o malbaraten els seus bitllets.

## Argument

El protagonista del joc és Manny Calavera, qui a causa del seu comportament en vida, ha de pagar treballant com a agent de viatges en aquest món de la mort, atorgant els bitllets que es mereixen els nouvinguts. Tot i això, Manny s'adona de certes irregularitats en el sistema i, com si es tractés de Phillip Marlow, comença a investigar per descobrir una trama de corrupció, crim i mentides. Tot sense que falti la femme fatal, Mercedes Colomar.
Durant el joc sempre és el dia de los muertos diada que encara avui se celebra a Mèxic. Grim Fandango s'estructura en quatre actes on cada acte té lloc un any més tard. Així que podríem dir que durant el joc també realitzem aquest últim viatge.

## Curiositats

Podem trobar un anunci del joc a la tercera entrega de la saga Monkey Island: «The curse of Monkey Island». Manny Calavera seu mort en un restaurant de l'illa Plunder.
Se sol dir que Manny apareix de públic a les grades del circuit de curses a la pel·lícula «L'amenaça fantasma» de la guerra de les galàxies. Tot i que només s'hi assembla.
Algunes cites mítiques:
«Love? Love Is for the Living»
«All people smoke. But all people are dead, think on it!»

## Dades Tècniques

El joc es va distribuir en 2 CDs, tot i que actualment existeixen versions modernitzades. Els requisits són Intel Pentium 133mhz, 32m de RAM, 20mb al disc dur i 2mb de memòria gràfica.

## Enllaços externs

* Grim Fandango.net
# Harry Dugald Keith Drew

Harry Dugald Keith Drew (HDK Drew) va ser un químic britànic actiu des de 1918 a 1949. Junt amb Gilbert T. Morgan va donar el seu nom als quelats. També va estudiar la quimioluminescència, els compostos del tel·luri, la química organometàl·lica i els polímers entre d'altres.

## Referències

* Google acadèmic
# Gustave Borgnis-Desbordes

Gustave Borgnis-Desbordes fou un militar francès nascut a Provins el 22 d'octubre de 1839 i nort a Hanoi el 18 de juliol de 1900. Va participar en la colonització francesa especialment al Territori de l'Alt Senegal i a Indoxina.
La seva família era de Morlaix i era net d'un diputat de Finistère i fill d'un politècnic; ell mateix va entrar a l'escola politècnica el 1859 i va seguir després els cursos de l'escola d'artilleria de Metz de 1861 a 1863, i després va entrar a l'artilleria de marina. Fou tinent el 1863 i va servir a Toulon fins al 1866. L'any següent fou ascendit a capità. Va servir a Cotxinxina de 1868 a 1871; després va servir a París com adjunt del general Frébault, inspector general permanent de l'artilleria de marina. Fou cap d'esquadró el 1876 i ascendit a tinent coronel el 1880. Fou llavors enviat al Senegal com a comandant superior del territori de l'Alt Senegal, que va dirigir tres anys en els quals va fer tres campanyes:
* Primera campanya de Borgnis-Desbordes
* Segona campanya de Borgnis-Desbordes
* Tercera campanya de Borgnis-Desbordes
El 31 de març de 1882 fou ascendit a coronel i va combatre després al Tonkin (1884-1886 i després 1888-1889) on va manar l'artilleria del cos expedicionari i va dirigir els combats de Cho-Moï i Cho-Chu. Fou nomenat general de brigada el 25 de juliol de 1886, i general de divisió el 24 de març de 1890. Fou després comandant en cap de les tropes franceses a Indoxina, posició en la qual va morir. Fou també Gran oficial de la Legió d'Honor.

## Vegeu també

* Fotos de la campanya al territori de l'Alt Senegal

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
* Les services de santé militaires français pendant la conquête du Tonkin et de l'Annam (1882-1896), Ed. NEP, 2005
# E007

* No s'ha de confondre amb E07.
La ruta europea E007 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Taixkent (Uzbekistan) i finalitza a Irkeshtam (Kirguizstan). Té una longitud de 600 km. Té una orientació de nord a sud.
# Hemer

Hemer és una ciutat de l'estat federat del Rin del Nord-Westfàlia, Alemanya. Situada en el nord-oest de Sauerland, prop de Dortmund i Hagen (Rin del Nord-Westfàlia), és un part del Märkischer Kreis. Hemer és conegut pel llac del Felsenmeer i l'empresa Grohe, que fabrica aixetes.

## Ciutats agermanades

* Steenwerck, França
* Beuvry, França
* Obervellach, Àustria
* Bretten, Alemanya
* Doberlug-Kirchheim, Alemanya
* Schelkowo, Rússia

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1910 | 1925 | 1933 | 1939 | 1946 | 1950 | 1956 | 1961 | 1965 | 1970 | 1975 | 1980 |
| 6334 | 7100 | 13701 | 14799 | 16638 | 18881 | 21753 | 22866 | 25086 | 24202 | 33496 | 32745 |
Evolució demogràfica :
| 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2009 |
| 31446 | 34412 | 35934 | 37156 | 37932 | 37441 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1910-1912 | Hermann Trump | |
| 1912-1919 | Heinrich Grünewald | |
| 1919–1929 | Fritz Clarfeld | DVP/DNVP |
| 1929–1933 | Otto Renzig | DVP |
| 1933–1934 | Rudolf Löbbecke | NSDAP |
| 1934–1945 | Wilhelm Langemann | independent, més tard NSDAP |
| 1945 | Josef Kleffner | Zentrum |
| 1945–1946 | Heinz Hoose | SPD |
| 1946–1948 | Hermann Arendt | SPD |
| 1948–1949 | Rudolf Maiworm | SPD |
| 1949–1952 | Josef Kleffner | CDU |
| 1952–1956 | Josef Hesse | Zentrum |
| 1956–1961 | Karl Bode | FDP |
| 1961–1969 | Fredi Camminadi | SPD |
| 1969–1974 | Hans Meyer | CDU |
| 1975 | Werner Beckmann | FDP, provisional |
| 1975–1987 | Hans Meyer | CDU |
| 1987–1994 | Klaus Burda | SPD |
| 1994–1995 | Doris Ebbing | CDU |
| 1995–2003 | Heinz Öhmann | CDU |
| 2003–2015 | Michael Esken | CDU |
| 2016– | Michael Heilmann | UWG |

## Enllaços externs

* Lloc web de Hemer
# Joan Nadal i Martínez

Joan Nadal i Martínez (Palma, Mallorca, 1881 - 1962) fou un tenor mallorquí.
Estudià amb Pau Coll Tomàs. Debutà el 1904 al Teatre Principal de Maó amb Cavalleria rusticana. Posteriorment estudià a Milà, i debutà a Cremona amb l'òpera Manon. Es presentà al Liceu de Barcelona el 1914, i hi estrenà Marianela, de Jaume Pahissa i Jo (1923), Goyescas, de Granados (1939), i Chopin, de Giacomo Orefice (1939). Entre 1916 i 1918 també actuà al Teatre de l'Òpera de Chicago, als Estats Units. També actuà al Teatre Reial de Madrid i al Teatre Líric de Palma. Com a professor de cant tingué com alumnes a Gabriel Aguilera Perelló, Magdalena Duran Canyelles i Joan Baptista Daviu Romaguera.

## Referències

* 1 2 «Joan Nadal i Martínez». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Diccionari del teatre a les Illes Balears. volum 1. 1a ed. Palma: Lleonard Muntaner, Editor, 2003-, p. 487. ISBN 84-95360-71-3.
# Elea

Elea (grec antic: Ἐλαία 'olivera', 'oliva') és un topònim grec corresponent a diverses ciutats i accidents geogràfics:
* Elea, antiga ciutat de la regió d'Eòlia, més tard esdevenguda port de Pèrgam
** Badia d'Elea, que acollia el port de la ciutat
* Elea, antiga ciutat de la regió de l'Epir, a la desembocadura de l'Aqueront
* Elea, port a l'antiga Etiòpia
* Elea, antiga ciutat de Bitínia
** Elea, illa de la Mar Negra del grup de les Demonisi
* Elea, antiga ciutat del Líban, al sud-est de Sidó
* Elea (cap de Creta), a prop de Palékastro, al nord-est de l'illa
* Elea (cap de Xipre), al nord-oest de l'illa
* Elea (riu), riu de Beòcia
# Guézakh

Guézakh (en rus: Гезах) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 9 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Gymnothorax sagmacephalus

Gymnothorax sagmacephalus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 53,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1795. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 9. i-ii + 1-192.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hudau

El Hudau és un riu d'Alemanya que neix a Bad Bramstedt de l'aiguabarreig de l'Schmalfelder Au amb l'Ohlau, a l'estat de Slesvig-Holstein. En confluir amb l'Osterau al mateix municipi forma el Bramau que desguassa a l'Stör, un afluent dret de l'Elba. És navegable amb canoa.
El nom prové d'un antic substantiu germànic hude que significa lloc protegit, petit atracador, magatzem riberenc i -au que significa aigua, rec, riu. Aquest -hude es torna a trobar en molts topònims, quasi sempre prop d'un riu: Buxtehude, Winterhude… a la zona costenca del mar del Nord (amb les variacions -ide en neerlandès i -hide, hythe en anglès). Hudau significaria doncs petit port fluvial.

## Referències

* ↑ «Steckbriefe der Ohlau und seiner Nebengewässer» (en alemany). Kaltenkirchen: Gewässerpflegeverband Ohlau, s.d.. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 29 abril 2015].
* ↑ von Schröder, Johannes; Biernatzki, Hermann. «Bramau». A: Topographie der Herzogthümer Holstein und Lauenburg, des Fürstenthums Lübeck und des Gebiets der freien und Hanse-Städte Hamburg und Lübeck (en alemany). Volum 1: A-H. Oldenburg: C. Fränckel, 1855, p. 250.
* ↑ Udolph, Jürgen. «5. -hude». A: Namenkundliche Studien zum Germanenproblem (en alemany). Volum 9 de Reallexikon der Germanischen Altertumskunde - . Berlín: Walter de Gruyter, 1994, p. 460-473, 465. ISBN 9783110884180. «die Hudau entsteht erst südlich von Bramstedt aus der Vereinigung der Schmalfelderau und Ohlau»
# Joana Maria Guasp i Mañé

Joana Maria Guasp i Mañé (Llucmajor, Mallorca, 1934) és una mestra mallorquina.
Com a mare d'un fill que patia una malaltia mental greu, va idear una institució per atendre les necessitats dels malalts mentals que no eren satisfetes per les entitats públiques. El seu objectiu era que les persones amb discapacitats derivades d'una malaltia mental poguessin trobar un lloc per desenvolupar la seva autonomia personal, laboral i social. L'any 1979 va fundar l'Associació per a la Rehabilitació del Malalt Psíquic (AREP), el 1980 el primer Centre de Rehabilitació psico-socio-laboral a Catalunya, el 1981 els primers Pisos Tutelats, seguidament dues Residències de tipus familiars, 3 Tallers Protegits, un Esplai que organitzava excursions, vacances, obres de teatre i una coral. També va organitzar Grups d'Autoajuda i de Teràpia familiar, per la qual cosa el 2005 va rebre la Creu de Sant Jordi. Actualment viu a Vilafranca del Penedès.

## Referències

* concessió de la Creu de Sant Jordi 2005
* FUNDACIÓ VIA-GUASP PER A LA REHABILITACIÓ DEL MALALT MENTAL Arxivat 2017-10-12 a Wayback Machine.
# Emilio Visconti Venosta

El marquès Emilio Visconti Venosta (Milà, 22 de gener de 1829 – Roma, 28 de novembre de 1914) fou un diplomàtic i polític italià, en repetides ocasions diputat i senador del Regne d'Itàlia en la 16a legislatura. Fou ministre d'afers estrangers en diverses ocasions, entre el 1863 i el 1901. El 1901 fou nomenat Cavaller de l'Orde Suprem de la Santíssima Anunciació, de l'Orde de la Corona d'Itàlia i de l'Orde de Sant Maurici i Sant Llàtzer.

## Referències

* ↑ «Visconti-Venosta, Emilio, Marquis». Encyclopædia Britannica, Volume 28, 1911.
# Friedrich Bergius

Friedrich Karl Rudolf Bergius (Breslau, Alemanya 1884 - Buenos Aires, Argentina 1949) fou un químic alemany guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1931.

## Biografia

Va néixer l'11 d'octubre de 1884 a Breslau, ciutat que en aquells moments formava part d'Alemanya però que avui en dia forma part de Polònia amb el nom de Wrocław. El 1903 inicià els seus estudis de química a la Universitat de Breslau on es llicencià el 1905, i el 1907 es doctorà a la Universitat de Leipzig.
Després de la derrota nazi a la Segona Guerra Mundial s'exilià del país, establint-se inicialment a Madrid i finalment a Buenos Aires, on morí el 30 de març de 1949.

## Recerca científica

Va contribuir de manera molt important al desenvolupament de l'Alemanya nazi en la indústria química de síntesi. Va crear un procediment per a produir carburants per hidrogenització del carbó a elevades temperatures i pressions.
El 1931 fou guardonat, juntament amb el químic alemany Carl Bosch, amb el Premi Nobel de Química pel descobriment i desenvolupament del mètode de síntesi química a alta pressió.

## Enllaços externs

* «Friedrich Bergius» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Hafelekarspitze

Hafelekarspitze és una muntanya de 2.334 msnm a la serra Nordkette, al nord d'Innsbruck (Tirol, Àustria).

## Localització

A l'oest del cim hi ha l'estació Hafelekar, la segona del telefèric Nordkettebahn, a una altitud de 2.269 m. Des d'allà es pot arribar fàcilment al cim de hafelekarspitze en pocs minuts per un camí pavimentat.
No gaire lluny hi ha també l'estació de mesures Hafelekar, un observatori de radiació còsmica de la Universitat d'Innsbruck, l'única del seu tipus a Àustria.

## Rutes

A l'estiu, Hafelekarspitze és un punt de partida d'excursions de muntanya, per exemple pel Goetheweg fins a Gleirschspitze, Mandlspitze, Gleirschtaler Brandjoch o Rumer Spitze. A l'extrem oriental del Goetheweg hi ha el refugi Pfeishütte, situat al nord de Rumer Spitze, que serveix de base per a la llarga ruta per Bande-Steig fins a Lafatscher Joch (2.081 msnm) i el refugi Hallerangerhaus. A l'oest queda la via ferrata d'Innsbruck.
A l'hivern, s'utilitza com a pista d'esquí no marcada ni preparada fins a Seegrube (1.905 msnm), el centre de la zona d'esquí de Nordkette.

## Referències

* ↑ «Innsbrucker Klettersteig» (en alemany). [Consulta: 28 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web del Nordkettebahn
# Gymnothorax saxicola

Gymnothorax saxicola és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Nova Jersey (Estats Units) fins al sud de Florida, l'est del Golf de Mèxic, Cuba i Belize.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Districte de Comas

Comas és un districte de la Província de Lima, Perú. Situat dins de l'àrea nord de la ciutat de Lima, és un dels districtes més populosos del país.

## Geografia

El districte té una superfície de 48,75 km². El seu centre administratiu està situat 140 metres sobre el nivell del mar.
Limita cap al nord amb Carabayllo, a l'est: San Juan de Lurigancho, al sud amb el districte d'Independencia i a l'oest amb Puente Piedra i Los Olivos.

## Demografia

Segons el cens de 2005, de l'INEI, el districte té 464.745 habitants, una densitat de població de 9.533,2 persones/km² i 100.950 cases.

## Història

Durant els seus primers anys d'existència, Comas era un pueblo joven. Comes té els seus començaments humils, com a resultat directe de les moltes invasions organitzades, per immigrants durant els anys 1970. La majoria d'aquests immigrants arriben de les regions de Junín i Huancavelica, a la sierra central del Perú.

## Pobresa

Comas solia ser un dels districtes més pobres a Lima, fins que no fa gaire es va anar convertint en un barri residencial de classe mitjana.

## Transport i comunicacions

Hi ha 3 carreteres principals que travessen el districte: Avinguda Túpac Amaru, Avinguda Universitaria i l'Autopista Chillón-Trapiche.

## Avui

L'economia de Comas, les infraestructures, i la societat civil ha augmentat a un ritme extremadament ràpid en la darrera dècada. Presumeix de classe mitjana i ha crescut des de l'etiqueta de pueblo joven en un passat no tan llunyà. Malgrat el progrés visible, encara es veuen pueblos jovenes creixent en el seu si.

## Altres dades

L'única escola d'aviació civil al Perú és localitzada a Comes, a l'Aeroclub de Collique .

## Vegeu també

* Organització política del Perú

## Enllaços externs

* (castellà) Municipalidad Distrital de Comas Arxivat 2020-06-07 a Wayback Machine.
* (castellà) ComasWeb Arxivat 2019-01-18 a Wayback Machine. – Portal del districte de Comas.
Viccionari