OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antípovka

Antípovka (en rus: Антиповка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 42 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# CD-RW

Un disc compacte regravable, conegut popularment com a CD-RW (sigles en anglès de Compact Disc Rewritable) és un suport digital òptic utilitzat per emmagatzemar qualsevol tipus d'informació. Aquest tipus de CD pot ser gravat múltiples vegades, ja que permet que les dades emmagatzemades siguin esborrades. Va ser desenvolupat conjuntament el 1996 per les empreses Sony i Philips, i es va començar a comercialitzar el 1997. Avui dia tecnologies com el DVD i altres han desplaçat en part aquesta forma d'emmagatzematge, encara que el seu ús segueix vigent. En el disc CD-RW la capa que conté la informació està formada per un aliatge de cristall de plata, indi, antimoni i tel·luri que presenta una interessant qualitat: si s'escalfa fins a certa temperatura, quan es refreda esdevé cristall, però si s'escalfa més amunt a una temperatura encara més elevada, quan es refreda queda amb una estructura amorfa. La superfície cristal·lina permet que la llum es reflecteixi bé (zona reflectant) mentre que les zones amb estructura amorfa absorbeixen la llum. Per això el CD-RW utilitza tres tipus de raig làser:
* Làser d'escriptura: S'usa per a escriure. Escalfa petites zones de la superfície perquè el material es torni amorf.
* Làser d'esborrat: S'usa per a esborrar. Té una intensitat menor que el d'escriptura amb el qual s'aconsegueix l'estat cristal·lí.
* Làser de lectura: S'usa per a llegir. Té menor intensitat que el d'esborrat. Es reflecteix en zones cristal·lines i es dispersa en les amorfes.

## Vegeu també

* CD-ROM
* CD-R
# Acajutla

Acajutla és un municipi d'El Salvador.
Està situat al sud-oest del departament de Sonsonate. Limitat al nord per Guaymango i Santo Domingo de Guzmán, a l'est per Sonsonate, al sud per l'oceà Pacífic i a l'oest per Jujutla. Té una població de 52.359 habitants segons cens del 2007 ocupant el lloc número 27 en població i està dividida en 9 cantons i 84 llogarets. Acajutla posseeix el principal port marítim d'El Salvador del que surt gran part de l'exportació de cafè, sucre i bàlsam.

## Història

El 8 de juny de 1524 es va lliurar la que ha estat qualificada com la batalla més sagnant de la conquesta. En les proximitats d'Acajutla, l'exèrcit pipil va ser completament aniquilat a mans de Pedro de Alvarado qui al seu torn era comandat per Hernán Cortés que anteriorment havia conquistat Mèxic i Guatemala. La victòria per als espanyols no va ser fàcil doncs en ella van perir molts soldats de l'armada espanyola i fins al propi Pedro d'Alvarado va resultar ferit a causa d'una fletxa a la cuixa esquerra llançada pel príncep Atonal, ferida que el va mantenir a la vora de la mort durant vuit mesos, deixant-lo coix per la resta de la seva vida.
Acajutla va esdevenir un important port colonial per a l'Imperi espanyol, aquest com a part del Regne de Guatemala el qual al seu torn estava subordinat al Virregnat de Nova Espanya. Després de completat el procés d'independència d'El Salvador, per a l'any 1838, l'economia nacional es va tornar altament depenent de la creixent exportació de cafè. El ràpid creixement d'aquesta lucrativa collita, va propiciar profunds canvis socioeconòmics a la regió i va atreure l'interès d'inversors estrangers i amos de plantacions locals. El desenvolupament de la infraestructura del port va ser considerada necessària per assegurar el transport de collites des de l'interior fins a ser carregades eficientment en els vaixells.

## Festes

Són movibles pel calendari litúrgic catòlic. Generalment se celebren entre l'última setmana de maig o la primera de juny, sota el patrocini de la Santíssima Trinitat

## Ciutats agermanades

* Santa Ana, El Salvador

## Referències

* ↑ «Historia de la Conquista de El Salvador.». Arxivat de l'original el 2007-09-28. [Consulta: 2 abril 2016].
* ↑ Alcaldía Municipal de Santa Ana Convenio de hermanamiento de municipios, consultat el 22 de desembre de 2008

## Enllaços externs

* Lloc web Oficial de Acajutla
* Alcaldia Municipal de Acajutla
* CEP Arxivat 2017-02-12 a Wayback Machine.
# Blau de Prússia

* Per a altres significats, vegeu «Blau de Prússia (novel·la)».
El blau de Prússia (en alemany Preußischblau) és un pigment blau fosc utilitzat en pintura.
No s'ha de confondre amb l'atzurita, un pigment antigament dit atzur d'Alemanya o blau d'aram que era no tan preat com el blau d'ultramar, a causa la seva alterabilitat que el feia ennegrir per oxidació.
Fou descobert accidentalment pel pintor Heinrich Diesbach a Berlín el 1704 o 1705.
La fórmula química del blau de Prússia és Fe₇(CN)$_{18}$(H₂O)$_x$, en què x varia de 14 a 18. És un ferrocianur fèrric que dona una coloració violada quan és dissolt en tartrat d'amoni.

## Altres usos

A part dels usos pictòrics, el blau de Prússia s'utilitza per a tractar les intoxicacions i les contaminacions de tal·li. També es fa servir en mecànica de l'automòbil per a verificar l'ajustament d'engranatges.

## Vegeu també

* Llista de colors

## Referències

* ↑ https://www.museunacional.cat/ca/blau-de-prussia
* ↑ «Prussian Blue Pigment - The Accidental Creation of Prussian Blue». Arxivat de l'original el 2008-10-05. [Consulta: 3 agost 2010].
# Via ciclista del Ter

La via ciclista del Ter és un projecte de via ciclable que dona continuïtat a la ruta del Ferro i del Carbó, existent entre Ripoll i Sant Joan de les Abadesses, fins a Setcases, amb 26 km de trams. Es preveu que, un cop completada, haurà comportat una inversió global entorn als 10 MEUR. A data setembre de 2024 hi ha diversos trams en servei i estan finalitzats els trams Sant Joan de les Abadesses - pont del Reixac; pont de Perella - Sant Pau Segúries; camí del càmping/Pont de les Rocasses -Camprodon i Camprodon-Llanars.
Es preveu que aquesta via enllaci també amb la ruta cicloturística transfronterera Pirinexus i amb la nova connexió en desenvolupament entre Sant Joan de les Abadesses i Olot, que donarà continuïtat a la Ruta del Carrilet.
El projecte de desenvolupament forma part de l’Estratègia Catalana de la Bicicleta 2025 i de les polítiques de promoció d’una mobilitat descarbonitzada i activa. L’ampliació de la xarxa de vies per a ciclistes –i també vianants– vol facilitar tant els desplaçaments de mobilitat quotidiana com respondre a les necessitats de lleure.

## Referències

* 1 2 3 «Entra en servei el nou tram de la via ciclista del Ter entre Llanars i Vilallonga de Ter». Govern de la Generalitat de Catalunya, 01-09-2024. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ NOTÍCIES, GIRONA. «Gironanotícies » Entra en servei el nou tram de la via ciclista del Ter entre Llanars i Vilallonga de Ter» (en spanish). [Consulta: 29 setembre 2024].
# Torrent de la Foranca

El Torrent de la Foranca o Rasa del Felipó és un afluent per l'esquerra del Torrent de Sant Martí que, ensems, ho és de l'Aigua de Valls, a la Vall de Lord.
Neix al vessant est de la Creu de Jovells, a uns 370 m del cim. De direcció preponderant cap a les 5 h del rellotge, deixa a la seva dreta les masies de Cal Felipó, Can Costa Nou i Can Sants Nou i desguassa al Torrent de Sant Martí després d'haver passat entre l'església de Sant Martí de la Corriu i la Rectoria de Sant Miquel. Realitza tot el seu recorregut dins del terme municipal de Guixers.
La xarxa hidrogràfica del Torrent de la Foranca, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Guixers, està constituïda per dotze cursos fluvials. D'aquests, set són tributaris de primer nivell de subsidiarietat i quatre ho són de segon nivell. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 6.559 m.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ «Torrent de la Foranca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Valor propedèutic de l'esperanto

S'han dut a terme experiments sobre el valor propedèutic de l'esperanto, és a dir, la hipòtesi del fet que qui ensenye esperanto a alumnes d'idiomes de primer any, abans que inicien els seus estudis en, per exemple, francés o anglés, fa que l'aprenentatge d'estos idiomes siga més efectiu. La investigació de Helmar Frank mostra que un any d'esperanto a l'escola, que genera una capacitat comunicativa equivalent a la de 6 anys d'instrucció en un idioma europeu, accelera i millora l'aprenentatge d'uns altres idiomes. El valor propedèutic de l'esperanto fou descrit per primera vegada per Antoni Grabowski en un article del 1908. Hi ha diversos estudis fets a Nova Zelanda, Massachusetts, New York, Alemanya, Itàlia i Austràlia. Els resultats d'aquests estudis són favorables i demostren que estudiar esperanto facilita l'adquisició posterior d'una altra llengua. Això sembla a causa del fet que és més fàcil aprendre altres llengües quan ja se n'ha aprés una segona i també perquè l'ús d'una llengua auxiliar com l'esperanto, gramaticalment senzilla i culturalment neutral, elimina obstacles que sorgeixen a l'hora d'aprendre una segona llengua. Williams estudià el cas d'un grup d'estudiants europeus d'ensenyament secundari que havent aprés esperanto durant un any i després francés durant tres, van acabar amb un millor domini del francés que no pas el grup de control, que havia estudiat francés durant tots quatre anys. Hom ha obtingut resultats similars amb altres combinacions de llengües, i també en casos d'aprenentatge de llengües durant dos anys, després de sis mesos d'estudiar esperanto.

## Notes

* ↑ Article a Enciklopedio de Esperanto, volum I, p.436, sobre el valor pedagògic de l'esperanto.
* ↑ Informe: Christian Rudmick, The Wellesley College Danish-Esperanto experiment.
* ↑ Edward Thorndike, Language Learning. Bureau of Publications of Teachers College, 1933. . Helen S. Eaton, "The Educational Value of an Artificial Language." The Modern Language Journal, #12, pp. 87-94 (1927). Arxivat 2009-07-03 a Wayback Machine.
* ↑ Actes de les reunions anuals del novembre a Paderborn "Laborkonferencoj: Interlingvistiko en Scienco kaj Klerigo" (Sessions de treball: Interlingüística a la Ciència i a l'Educació), que es poden demanar al Institute of Pedagogic Cybernetics de Paderborn. També en treballs de Frank, Lobin, Geisler, i Meder.
* ↑ Estudi Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine. Comissió per la llengua internacional (coneguda per Esperanto), Decret Interministerial 29 d'abril / 5 d'octubre 1993, Ministeri italià d'Instrucció Pública.
* ↑ [Estudi https://web.archive.org/web/20040215074307/] Pàgina web del projecte EKPAROLI de la Monash University
* ↑ Williams, N. (1965) 'A language teaching experiment', Canadian Modern Language Review 22.1: 26-28
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'[68ttp://www.education.monash.edu.au/projects/esperanto/ original] el 2004-02-15. [Consulta: 15 febrer 2004].
# António dos Santos França

António dos Santos França Ndalu (Mupa, Cunene, 8 d'abril de 1938) fou un futbolista, militar i polític d'Angola. És conegut popularment com "el general dels generals".

## Biografia

Va marxar d'Angola a Portugal el 1958 i va estudiar a Coïmbra. Aquell any començà a jugar a futbol professional i fou fitxat pel Sporting Clube de Portugal, club en el qual s'integrarà la Comissió del Centenari de l'honor. El 1960 va fitxar per l'Associação Académica de Coimbra, club que va deixar el 1962, després d'acabar els estudis.
Aquell mateix any es va adherir al MPLA. La persecució de la PIDE l'obligà a marxar de Portugal, i a unir-se als altres nacionalistes que lluiten contra l'opressió colonial. Va ser el primer angolès enviat a estudiar a Cuba. Va estudiar agronomia a l'Institut Superior de Ciències Agropecuàries de l'Havana (ISCAH). Va obtenir la ciutadania cubana com l'argentí Che Guevara i el dominicà Máximo Gómez. Com a ciutadà cubà, "Ndalu" va jugar a futbol amb la selecció cubana i van estudiar arts militars.
Va tornar a Angola poc abans de la independència i es va integrar a les Forces Armades Populars d'Alliberament d'Angola, del que en fou cap d'estat major de la IX Brigada que va lluitar contra el Front Nacional d'Alliberament d'Angola a la batalla de Quifangondo. Uns anys després fou nomenat secretari de cultura i d'esport. El desembre de 1981 José Eduardo dos Santos el va nomenar vice-ministre de Defensa, i el 1988 el president dos Santos el va fer general i cap d'estat major de les FAPLA. En febrer de 1991 fou nomenat vice-ministre de Defensa.
José Eduardo dos Santos li va confiar l'abril de 1989 encapçalar les converses secretes amb el règim de l'apartheid sud-africà i la delegació angolesa a la cimera de Gbadollite al Zaire, i també participà en els acords de Bicesse el maig de 1991 a Portugal entre el MPLA i UNITA.
En març de 1994 José Eduardo dos Santos el va nomenar conseller especial del President. En maig de 1995 el va nomenar ambaixador als Estats Units, càrrec que va deixar a petició pròpia en desembre de 2000. De retorn a Luanda es dedicà als negocis i fou membre del consell d'administració de De Beers Angola d'octubre de 2005 a març de 2010.
El març de 2012 fou citat pel procurador general de la República per un afer de tortures, actes de barbàrie i assassinats a la regió diamantífera de Lundas al Nord-Est de l'Angola. La denúncia finalment fou arxivada.

## Referències

* ↑ António França “Ndalu”, o general dos generais, club-K, 6 d'abril de 2010
* ↑ Antonio França Arxivat 2016-04-16 a Wayback Machine. a wikisporting
* ↑ França "Ndalu" destaca batalha de Kifangondo na proclamação da Independência, portalangop, novembre de 2012
* ↑ Fauvet, Paul; Mosse, Marcelo. Carlos Cardoso: Telling the Truth in Mozambique. 2003. Cape Town: Double Storey Books, p. 194–195. ISBN 978-1919930312.
* ↑ Polack, The Last Hot Battle of the Cold War: South Africa vs. Cuba in the Angolan Civil War, Casemate Publishers, 2013, 201.
* ↑ A queixa-crime arquivada pela justiça angolana, esquerda.net, 11 de desembre de 2012
# CCZ

CCZ té els següents significats:
* Centre Comunal Zonal, oficina municipal descentralitzada dels municipis de Montevideo (Uruguai)
* Zona de Tarifa de Congestió (del seu nom en anglès Congestion Charge Zone), zona on s'aplica el peatge de congestió del centre de Londres (Regne Unit)
# Vicente Guillot Fabián

Vicente Guillot Fabián (Aldaia, l'Horta Oest, 15 de juliol de 1941) és un exfutbolista valencià. Jugava d'extrem i quasi tota la seua carrera va transcórrer al València CF. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Biografia

Després de passar dos anys al CE Mestalla, filial de l'equip valencianista, el debut de Guillot en el primer planter de l'equip merengot es va produir durant una gira de pretemporada que l'equip va realitzar per diversos països d'Europa. Tan bon rendiment va oferir que l'entrenador va decidir donar-li l'oportunitat de debutar oficialment amb el primer equip.
En les vuit temporades en el primer planter valencianista, Guillot va ser un autèntic ídol, arribant a dividir l'afició en dos grans blocs, els waldistes, partidaris del davanter brasiler Waldo Machado, i els seus partidaris, coneguts com a guillotistes. Això no obstant, eren de característiques tan diferents que van formar una societat letal per als contraris.
Guillot era un jugador menut, ràpid, amb gran esprint i regat i capaç tant del millor com del pitjor a causa de la seua gran irregularitat. Aquesta va ser una època daurada del València CF, aconseguint dues Copes de Fires i una Copa del Rei.
Amb l'arribada de la dècada de 1970, l'arribada d'Alfredo Di Stéfano al càrrec d'entrenador del València CF va suposar la sortida de l'equip tant de Guillot com de Waldo, en una decisió que va ser molt criticada per l'afició. Aleshores, Guillot va fitxar per l'Elx CF, equip en el qual va disputar una temporada més a un nivell no gaire alt.

### Internacional

Va ser internacional amb la selecció espanyola en un total de sis partits, marcant quatre gols. Va debutar l'1 de novembre de 1962 front a Romania a Madrid.

## Clubs

* València CF - 1961-1970 - Primera divisió: 152 partits i 51 gols
* Elx CF - 1970-1971 - Primera divisió: 14 partits i 2 gols

## Palmarès
### Títols estatals

* 1 Copa del Rei - València CF – 1967

### Títols internacionals

* 2 Copes de Fires - València CF - 1962 i 1963

## Enllaços externs

* Guillot en www.lfp.es
# Argujillo

Argujillo és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 447 | 404 | 383 | 355 |
# Torrent de la Fontvella

El torrent de la Fontvella és un torrent dels termes municipals de Tremp (antic municipi de Tremp) i Talarn. Es forma dins del terme de Talarn, al nord-oest d'aquesta vila i al sud de l'Acadèmia General Bàsica de Suboficials, a ponent de Sant Sebastià. Els cursos d'aigua que el formen són el barranc dels Clops, que baixa del nord, i el barranc de les Maçanes, que a la capçalera rep la llau d'Irlassos. S'ajunten entre les partides de Clops, los Seixells i les Llagunes, i baixa cap a la plana del nord-oest de Tremp. Fa la volta pel nord i nord-est de la ciutat de Tremp, obrint el profund barranc on hi ha el pont de Sant Jaume, i s'aboca en la Noguera Pallaresa just al sud del Pont del Riu, al sud-est de les Hortes de Navarrot.

## Referències

* ↑ «Torrent de la Fontvella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
# Vilafranca Eagles

Els Vilafranca Eagles són un club català de futbol americà de la ciutat de Vilafranca del Penedès.
La història dels Eagles de Vilafranca es remunta a l'any 1988, quan van començar a entrenar a Moja, però no és fins al febrer del 1989 que el club es fundà oficialment i es va inscriure al Registre d'Entitats Esportives de la Generalitat (01-06-1989). El 1990 va participar per primer cop en una competició oficial. Als anys 90 fou un dels equips punters del futbol americà estatal, esdevenint campió d'Espanya dos cops.

## Palmarès

* 1 Supercopa catalana de futbol americà: 1996-97
* 2 Lliga espanyola de futbol americà: 1993, 1997
* 1 Dragons Bowl: 2000

## Referències

* ↑ «Llega la supercopa catalana» (en castellà). El Mundo Deportivo, 22-03-1989. [Consulta: 1r maig 2011].
* ↑ «Gran baile de debutantes» (en castellà). El Mundo Deportivo, 17-03-1990. [Consulta: 1r maig 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial
# António Óscar de Fragoso Carmona

António Óscar de Fragoso Carmona António Óscar de Fragoso Carmona (Lisboa, Portugal, 24 de novembre de 1869 - 18 d'abril de 1951) va ser un polític i militar portuguès, fill i net de militars, va ser l'onzè president de la República portuguesa (el primer sota la dictadura i el posterior Estat Nou).
Va morir a causa d'una broncopneumònia, encara en el càrrec, al seu domicili de Lisboa, Fou enterrat al Monestir dels Jerònims i posteriorment les seves restes foren traslladades al Panteó Nacional, també a la capital portuguesa.

## Referències

* ↑ «Óscar Carmona» (en portuguès de Portugal). Presidência da República Portuguesa. [Consulta: 28 maig 2022].
* ↑ «Óscar Carmona» (en portuguès de Portugal). Museu da Presidência da República. [Consulta: 28 maig 2022].
# Veľká Hradná

Veľká Hradná és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1329.
# Artèria coronària esquerra

L'artèria coronària esquerra (CE) té un tronc comú (TC) originat en l'ostium coronari aòrtic corresponent, tronc que es bifurca a poca distància del seu origen en:
* Artèria descendent anterior esquerra (DA), irriga la cara anterior i lateral del ventricle esquerre i també la paret interventricular per les seves branques septals. Amb les branques diagonals D1 i D2.
* Artèria circumflexa esquerra (CX), irriga la cara posterior del ventricle esquerre. D'aquesta:
** Artèria circumflexa marginal 1 (OM1)
** Artèria circumflexa marginal 2 (OM2)

## Referències

* ↑ www.my-ekg.com/

## Vegeu també

* Artèria coronària dreta
# Turó del Migdia

El Turó del Migdia, malgrat el seu nom, és una cinglera del municipi de Conca de Dalt, antigament del de Toralla i Serradell, en territori del poble de Serradell.
Està situat en el sector nord-occidental del terme, a ponent de Serradell. És a migdia de Santa Eulàlia, a l'esquerra del barranc dels Forats.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Vítsiebsk

Vítsiebsk (també anomenada Vítebsk) (en belarús Віцебск, en rus Витебск) és una ciutat del nord-est de Belarús, centre administratiu del vóblast de Vítsiebsk i del districte de Vítsiebsk. Segons el cens de 2004, la ciutat té 342.381 habitants.
La ciutat va ser fundada l'any 974 per Olga de Kíev, duquessa de la Rus de Kíev. Això la converteix en un dels assentaments més antics d'Europa de l'est. Els primers escrits sobre la ciudad són les cròniques de l'any 1021. Vítsiebsk va aparèixer al famós camí "de varegs a grecs" i va viure força esdeveniments gloriosos. Avui en dia, Vítsiebsk és un potent centre industrial, científic i cultural de la república de Belarús.
Durant segles, la ciutat va aconseguir mantenir un dels edificis més antics del país, l'Església de l'Anunciació. L'edifici, sostingut per sis pilars magnífics, fou construït als anys de la Rus de Kíev, el 1140. Reconstruit als segles xiv i xvii, fou restaurat el 1883 i destruït pel govern comunista el 1961. El 1992, ja desapareguda la Unió Soviètica, fou reconstruïda.
La vida cultural de Vítsiebsk continua florint. El Teatre Acadèmic Estatal de Iakúb el Kolàs és un dels més antics del país. La rodalia pintoresca de la ciutat i els seus carrers antics sempre han estat una atracció per a pintors i turistes.

## Fills il·lustres

* Nikolai Zaremba (1821-1879) compositor musical.
* Jorès Ivànovitx Alfiórov (1930-) físic, Premi Nobel de Física de l'any 2000.
* Grigory Gluckmann, artista plàstic.
* Anatoli Bogatiriov (1913-2003), compositor musical.

## Bibliografia

* "Shishanov V.A. музей современного искусства Museu d'Art Modern de Vítsiebsk Història de la creació i col·lecció (1918-1941). - Minsk: Medisont, 2007. - 144 p. (en rus). Arxivat 2008-10-30 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Notícies de Vítsiebsk Arxivat 2016-11-26 a Wayback Machine. (en belarús)
# Ca l'Anton (Valls)

Ca l'Anton és una obra de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat en la cantonada del carrer de la Font. Es tracta d'un edifici a diferents altures, conseqüència de l'annexió de construccions veïnes. La façana és de pedra i morter combinat amb l'ús del maó en algunes zones, i es caracteritza per una composició asimètrica, fruit de diverses reformes. Destaca el portal d'accés principal, en forma d'arc de mig punt adovellat amb els brancals d'una sola peça de pedra viva. Totes les obertures es troben amb el perfil emmarcat per una llisa arrebossada.

## Referències

* ↑ «Ca l'Anton». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# AirTanker Services

AirTanker, nom comercial d'AirTanker Services Limited, és una aerolínia xàrter britànica que duu a terme vols amb avions cisterna que estan a la reserva. El 2008, el Ministeri de Defensa del Regne Unit signà el contracte del Future Strategic Tanker Aircraft (FSTA) amb AirTanker per oferir a la Royal Air Force (RAF) serveis de transport aeri i abastament en vol. A més de donar suport a la RAF, Air Tanker és titular d'una llicència operativa de Tipus A de l'Autoritat d'Aviació Civil del Regne Unit per transportar passatgers, mercaderies i correu en aeronaus de 20 seients o més.

## Referències

* ↑ Type A Operating Licence Holders