OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Seguidor solar

Un seguidor solar és un aparell que segueix el Sol i que pot tenir diferents utilitats. La principal aplicació és l'obtenció d'energia solar, ja sigui posant-hi panells fotovoltaics plans o de concentració, ja sigui posant-hi miralls perquè concentrin la llum a un punt per l'obtenció d'energia a alta temperatura.

## Seguidors de dos eixos

Perquè el seguidor pugui seguir amb precisió, cal que tingui dos eixos. La precisió és requerida per les aplicacions que concentren la llum solar, però per als panells plans no és necessària gaire precisió.
Hi ha principalment dos sistemes de seguiment. Un és mitjançant un microcontrolador que calcula la posició del Sol i el fa seguir. Un altre sistema és, a més de l'electrònica de control, posant-hi una sonda que detecta la llum del Sol i el segueix.
En el cas que al seguidor hi hagi plaques fotovoltaiques planes, l'augment de rendiment respecte a plaques fixes en la inclinació òptima, és del 28 al 38% anual per a quasi tot arreu del món.

## Seguidors d'un eix

Per a aplicacions que no cal precisió com la dels panells fotovoltaics, els seguidors d'un eix poden servir tot i que l'energia que es capta és inferior.

### Eix polar

L'eix està en direcció nord-sud i aproximadament paral·lel a l'eix de la Terra. La plataforma va d'est a oest. L'augment de rendiment respecte panells fixes, és del 23 al 33%.

### Eix vertical

La inclinació dels panells no es mou i el seguidor va d'est a oest passant pel sud. L'augment de rendiment és inferior, entre el 18 i el 26%.
# Setge de Viena

Setge de Viena té aquests significats:
* Setge de Viena (1529) o primer setge de Viena, apogeu de la invasió de l'Imperi otomà a Europa central per les tropes turques manades pel soldà Solimà el Magnífic
* Setge de Viena (1683), ofensiva otomana contra la capital del Sacre Imperi, sota el comandament de Kara Mustafà
* Setge de Viena o Ofensiva de Viena, batalla de la Segona Guerra Mundial (abril 1945) que involucrà fonamentalment tropes soviètiques i del Tercer Reich
# Sulpicia de Gaius Pontinius

La lex Sulpicia de Gaius Pontinius va ser una antiga llei romana adoptada a proposta del pretor Servi Sulpici Galba. Ordenava que es donés l'imperium i els honors del triomf al procònsol Gai Pontini. Està datada a la meitat del segle i aC.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 152 [Consulta: 13 abril 2022].
# 379 aC

El 379 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del tribunat de Capitolí, Vulsó, Jul, Sextili, Albini, Antisti, Treboni i Erenuci (o, més rarament, any 375 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «379 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Leontiades, un polític del partit aristocràtic de Tebes s'havia apoderat del poder amb ajuda d'Esparta. Mentrestant els exiliats demòcrates Cefisòdor, Meneclides, Damòclides i Fil·lides dirigits per Pelòpides, van preparar un cop i es van presentar a la casa de Leontiades mentre Mel·ló i altres ho feien a la casa d'Àrquias, el tirà imposat per Esparta. Pelòpides i els seus van entrar amb dificultat i Leontiades va aconseguir matar a Cefisòdor, el primer en entrar, però després d'una obstinada lluita va morir a mans de Pelòpides.
* Pelòpides i Caró, un tebà que s'havia arriscat acollint a casa seva als exiliats abans de la mort de Leontiades, són nomenats beotarques.
* Polibiades, general espartà, dirigeix l'exèrcit després de la mort per unes febres del rei Agesípolis I, i ocupa la ciutat d'Olint.
* Cal·lístrat d'Afidnes, un orador i polític atenenc, va enviar una ambaixada a Tebes per alertar Leontiades d'un possible intent contra Cadmea per part dels exiliats sota el comandament de Pelòpides.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits tribuns amb potestat consular: Publi Manli Capitolí, Gneu Manli Vulsó, Luci Juli Jul, Gai Sextili, Marc Albini, Luci Antisti i Publi Treboni. Segons Titus Livi aquell any hi va aver tres tribuns patricis i tres de plebeus. Diodor de Sicília n'afegeix un altre a la llista, Gai Erenuci.
* Luci Juli Jul es va quedar a Roma, i el comandament de la campanya contra els volscs es va encarregar, a través d'un procediment extraordinari, a Publi Manli Capitolí i a Gneu Manli Vulsó, dos comandants encara inexperts. La campanya no va acabar amb una derrota completa gràcies al valor dels soldats romans.
* Túsculum, junt amb les ciutats de Gabínia i Labicum, va acusar Praeneste d'usurpació de terres i va demanar un veredicte de culpabilitat; però el Senat Romà va rebutjar les demandes de Túsculum i les altres ciutats, i va donar la raó a Praeneste. Això va fer canviar a Túsculum de bàndol.
* La ciutat de Praeneste s'aixeca contra Roma.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Pelòpides, IX, 61
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 4
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, V, 3
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 23
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, II, 4
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 3, 30
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XV, 51
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 3, 31
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 47
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 4
# Un dorado de Pancho Villa

Un dorado de Pancho Villa és una pel·lícula dramàtica mexicana del 1967 escrita i dirigida per Emilio Fernández Romo. Va formar part de la selecció oficial del 5è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Sinopsi

Després que Pancho Villa deposi les armes, un dels seus "dorados", el major Aurelio Pérez, torna al seu poble de naixement. Allí descobreix que la seva mare ha mort i que la seva promesa Amalia s'ha casat amb Gonzalo, el cacic del poble. Intenta refer la seva vida casant-se amb María Dolores. Tanmateix no pot evitar les velles rancúnies i s'enfronta al marit de la seva antiga promesa.

## Repartiment

* Emilio Fernández - Aurelio Pérez
* Maricruz Olivier - Amalia Espinosa
* Carlos López Moctezuma - Gonzalo de los Monteros
* Sonia Amelio - María Dolores
* José Eduardo Pérez- Comandante Pérez
* José Trinidad Villa
* Jorge Pérez Hernández
* Aurora Cortés
* Celia Viveros
* Margarita Cortés
* Leonor Gómez
* Margarito Luna
* Salvador Godínez

## Referències

* ↑ «5th Moscow International Film Festival (1967)». MIFF. Arxivat de l'original el 16 gener 2013. [Consulta: 9 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Un dorado de Pancho Villa a YouTube
# Seguili

La serra del Seguili (de l'àrab, Al-Sahila, plana, en aquest cas la serra plana), pertany a la comarca de la Marina Alta i està situada entre Benidoleig, que ocupa el vessant septentrional de la muntanya, i Alcalalí i la Llosa de Camatxo, que estan enclavades en el flanc meridional. És una serra d'escassa elevació, entre 388 i 411 m sobre el nivell del mar.

## El vessant nord

En el vessant nord del Seguili, dins del terme municipal de Benidoleig, hi ha la Cova de les Calaveres, on s'han trobat destrals, martells i puntes de pedra procedents del paleolític. A l'època ibèrica aquesta cavitat es va fer servir com a santuari. La llegenda conta que un rei moro que fugia del Cid s'hi va quedar atrapat amb tot el seu harem. Les calaveres a què al·ludeix el topònim són, segons la creença popular, les del malastruc monarca i les seues dones. La cova s'endinsa uns 400 metres en l'interior de la serra. El tram final està negat d'aigua, tot formant un petit estany denominat el Toll Blau. El Seguili i la Cova són dos llocs emblemàtics per a la gent de Benidoleig i, com a tals, apareixen representats en l'escut municipal d'aquesta localitat.

## El vessant sud
### Almassaleft

Almassaleft és el nom amb què és conegut el flanc de la serra del Seguili per on discorre la carretera comarcal que enllaça les poblacions de Benissa i Orba. Aquest paratge rep també la denominació històrica de Les Forques per ser el lloc on els criminals eren ajusticiats en l'època de l'antiga Baronia d'Alcalalí.

### Alxaraf

L'alt d'Alxaraf és la part més elevada del Seguili i la més pròxima a la població d'Alcalalí. També se'l coneix amb el nom de El Calvari, perquè al seu peu s'alcen les capelletes o estacions del Via Crucis. Des de principis de la dècada dels noranta del segle xx, aquest indret ha estat sotmés a una intensa activitat urbanística que l'ha convertit en una àmplia i moderna àrea residencial, on viuen majoritàriament ciutadans europeus de la 3a edat.
# Bernardo de Tortosa y Revel

Bernardo de Tortosa y Revel (Ceuta, 21 d'agost de 1720 - Paterna del Río, 27 de novembre de 1801) fou un militar espanyol, capità general de Mallorca a finals del segle xviii. Era fill del comandant de l'Artilleria de Ceuta i va ingressar com a cadet a l'exèrcit en 1734, i va ascendir a subtinent en 1744, a tinent en 1752, a capità en 1755, a tinent coronel en 1774 i a coronel en 1780. Com a coronel d'artilleria participà en la presa de Menorca i en el setge de Gibraltar (1779-1783). En 1789 fou ascendit a mariscal de camp i nomenat director de l'Acadèmia d'Artilleria de Segòvia, però deixà el càrrec quan fou nomenat capità general de Mallorca interí l'agost de 1790. Va arribar a les illes el 27 d'octubre de 1790, i va ocupar el càrrec fins al 4 de juliol de 1793. Aleshores fou destinat al Rosselló, on fou cap de l'artilleria de l'exèrcit espanyol en la Guerra Gran. En 1794 fou nomenat capità general de Castella la Vella, que va deixar el 28 d'abril de 1800 per motius de salut. Es va establir a Paterna del Río (província d'Almeria). on va morir el 27 de novembre de 1801.

## Referències

* ↑ Bernardo de Tortosa y Revel, Real Academia de la Historia
# Bollullos de la Mitación

Bollullos de la Mitación és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2006 tenia 7.084 habitants. La seva extensió superficial és de 63 km² i té una densitat de 112,4 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 20′ N, 6° 08′ O. Està situada a una altitud de 86 metres i a 17 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 4.950 | 5.012 | 5.012 | 5.009 | 5.156 | 5.341 | 5.567 | 6.062 | 6.639 | 7.084 |
# Setge de València (1364)

El Setge de València de 1364 fou un dels episodis de la Guerra dels dos Peres.

## Antecedents

El 1356 va esclatar la guerra dels Dos Peres entre les corones de Castella i Aragó, en la que es combinava la reclamació castellana de les comarques del Regne de Múrcia incorporades per Jaume el Just, i l'hegemonia peninsular.
Pere I de Castella, coneixedor dels pactes de Pere el Cerimoniós amb Carles II de Navarra i Enric de Castella, va incomplir la Pau de Morvedre i va penetrar el 1364 pel sud del regne de València, i apoderant-se d'Alacant, Elda, Gandia i altres castells, mantenint-se només Oriola, que pogué ser abastida pel Cerimoniós, va quedar en mans de la Corona d'Aragó, tot i que el sobirà aragonès hagué de tornar a Tortosa en no poder mantenir les tropes.

## El setge

Pere I de Castella va arribar fins i tot l'horta de València, assetjant la ciutat, que aconseguia ser escassament abastida per les sis galeres d'Olf de Pròixida. A finals d'abril va poder reunir 3.000 cavallers i 16.000 infants a Castelló i el 27 d'abril va sortir de Borriana,
Amb l'atac per terra de Pere el Cerimoniós el 28 d'abril, protegits per la flota d'Olf de Pròixida, els castellans es van retirar a Morvedre.

## Conseqüències

Es produeix entre els dos monarques un intercanvi de cartes de desafiament, però mai no va arribar a produir-se, ja que Pere el Cerimoniós exigia que Pere I de Castella acudís al camp d'El Grau, mentre el castellà el citava davant els murs de Morvedre.
La flota castellana va intentar atacar la catalana que estava estacionada a Cullera, però un temporal va evitar l'atac i va malmetre l'estol atacant, però el monarca castellà va prendre Oriola el 7 de juny de 1365 i deixant a Morvedre 800 genets i nombrosos infants, va marxar a Terol, però finalment Morvedre fou recuperada el 14 de setembre i la guarnició va passar al bàndol d'Enric de Castella, i poc més tard es recuperaria Sogorb, amb tot el Regne de València en amunt. mentre Oriola va quedar assetjada.

## Referències

* ↑ Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum V. Edicions Pàtria, 1920, p. 344.
* 1 2 Cárcel Ortí, María Milagros. Un formulari i un registre del bisbe de València en Jaume d'Aragó (segle XIV). Universitat de València, 2005, p.197. ISBN 843706046X.
* 1 2 3 Ferrer i Mallol, Maria Teresa. Entre la paz y la guerra: la Corona catalono-aragonesa y Castilla en la Baja Edad Media (en castellà). CSIC, p.426. ISBN 8400083881.
* 1 2 Boix, Vicente. Crónica de la provincia de Valencia (en castellà). Rubio, 1867, p.58.
* ↑ Andrew Villalon, L. J.; Kagay, Donald J. The Hundred Years War: a wider focus. Brill, 2005, part 1, p.109. ISBN 9004139699.
* 1 2 Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum V. Edicions Pàtria, 1920, p. 345.
* ↑ Escrig, Joaquim. Cronologies històriques valencianes de Jaume I als nostres dies. Carena Editors, S.L., p.26. ISBN 8487398456.
# Sulpicia Sempronia

La lex Sulpicia Sempronia va ser una llei romana establerta a proposta dels cònsols Publi Semproni Sop i Publi Sulpici Saverrió l'any 304 aC. Aquesta llei prohibia dedicar un temple o altar sense permís previ del senat o de la majoria dels tribuns de la plebs.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 153.
# A Visit to the Seaside

A Visit to the Seaside (1908) va ser la primera pel·lícula filmada amb èxit amb el Kinemacolor. Amb una duració de 8 minuts la pel·lícula va ser dirigida per George Albert Smith. La pel·lícula filmada a Brighton, mostrava com persones feien activitats diàries. Té una alta importància històrica, ja que el Kinemacolor més tard influí i fou reemplaçat per el Technicolor. El Kinemacolor va ser utilitzat de 1916 a 1952.

## Estrena

Primer va ser projectada per a comerciants l'1 de maig de 1908. Les demostracions públiques es van fer entre Londres i Nova York. La primera projecció que el públic va veure de la pel·lícula es va donar en un programa de 21 curtmetratges posats al Palace Theatre de Londres. Als Estats Units es va veure per primer cop l'11 de desembre de 1909, en una exhibició que Smith i el seu col·laborador Charles Urban van fer al Madison Square Garden de Nova York.
Gràcies a aquest experiment, Smith va ser atorgat amb una Medalla de Plata per la Societat Reial d'Arts.

## Procés tècnic de filmació

Amb només dos colors filtrats (la versió predecessora d'Edward Raymond Turner feia servir tres) es fan servir per filmar els negatius de les imatges filmades, aquests dos es projecten després en positiu. Els colors són verd i vermell.
Com que filma en dos colors la càmera anirà el doble de ràpid, agafant 22 imatges per segon enlloc de 16. Una altra diferència seria que la rotació estarà agafada amb un filtre de color, aquest filtre està compost per un esquelet d'alumini amb quatre fragments. Dos fragments oberts, un fragment contenint el vermell, i el quart fragment fet amb el color verd.
Les exposicions es fan a través dels dos filtres, vermell i verd. Finalment, s'imprimirà el negatiu de manera ordinària.

## Referències

* ↑ Films By Genre
* ↑ Film Facts
* ↑ «A Visit to the Seaside (1908) - George Albert Smith». [Consulta: 22 agost 2018].
* ↑ «Kinemacolor in America» (en anglès). [Consulta: 18 desembre 2014].
* ↑ «Discover George Albert Smith» (en anglès), 15-02-2026. Arxivat de l'original el 2021-06-17. [Consulta: 18 desembre 2014].
* ↑ «Kinemacolor» (en anglès). [Consulta: 18 desembre 2014].
# Sarawa

Sarawa fou una plaça forta establerta pels hitites al regne vassall de Mira i Kuwaliya després de la seva conquesta d'Arzawa. S'ha suggerit que es podria trobar a les faldes septentrionals del mont Tmol, actualment conegut com a Bozdağlar.

## Referències

* ↑ Meriç, 2020, p. 159.

## Bibliografia

* Meriç, R. «The Arzawa Lands. The Historical Geography of İzmir and its Environs During. Late Bronze Age in the Light of New Archaeological Research» (en anglès). Türkiye Bilimler Akademisi Arkeoloji Dergisi, 2020, pàg. 151–177. DOI: 10.22520/tubaar.2020.27.009.
# Benamejí

Benamejí és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de la Subbética cordovesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 4.682 | 4.735 | 4.763 | 4.788 | 4.800 | 4.847 | 4.854 | 4.897 | 5.030 | 5.072 |

## Enllaços externs

* Benameji - Pàgina web actualtzada sobre Benamejí
* Ajuntament de Benamejí Arxivat 2016-10-31 a Wayback Machine.
* Sistema d'Información Multiterritorial d'Andalusia - Benameji
# Bombardeig de Peníscola

«Bombardeig de Peníscola» té aquests significats:
* Bombardeig de Peníscola (1812)
* Bombardeig de Peníscola (1937)
# Setsu Sawagata

Setsu Sawagata, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Setsu Sawagata va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Adalbert Franz Maria Béla von Ujj

Adalbert Franz Maria Béla von Ujj (Viena, 2 de juliol, 1873 - idem. 1 de febrer, 1942), fou un compositor austríac.
Amb 7 anys d'edat va quedar cec, i llavors va estudiar a Viena amb J. Oppels en l'Institut per a cecs. A Baden, on va viure i treballava com a acompanyant de teatre sense sou, sota la mà de H. M. Wallner a Baden, va ser promocionat per Karl Komzák. Les seves operetes creades abans de la Primera Guerra Mundial també es van representar a Alemanya. Al voltant de 1909/10 va treballar en l'obra de teoria de la música "El contrapunt al segle XX". Els amics d'E. Tautenhayn, Ujj també va treballar com a arranjador.

## Obra (selecció)

* Der Herr Professor (Viena, 1903), Theatre an der Wien;
* Kaisermanöver, (Maniobres Imperials, Viena, 1905) Carltheater;
* Die kleine Prinzässi (La petita princesa, Viena 1907);
* Drei Stunden Leben (Tres hores de vida, Viena 1909) Apollo Theatre;
* Der Türmer von St. Stephan (El administrador de Sant Esteve, Viena, 1912) Intimate Theatre Vienna;
* Teresita, que va compondre amb motiu de valsos de Emile Waldteufel (Viena, 1914);
* Der Bauerfeind, òpera, (Baden de Viena, 1897);
* Der Müller und sein Kind, òpera, (Graz, 1907).
* Der Bauernfeind, 1897 Baden;
* François Villon, no representada;
* Der Müller u. sein Kind, 1907 Graz;
* Singspiel Die Stellvertreterin, 1898 Baden;
* farsa Der Dumme hat's Glück, 1910 Raimundtheater;
* radio singspiele (Der letzte Einspänner) 1931,
* estrena de Der Herr Bürgermeister el 5 de setembre de 1936 Ràdio Viena);
* 2 bagatel·les per a quartet de corda, marxes, cançons, etc...

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 65, pàg. 841. (ISBN-84-239-4565-0)
* Ciència i art a l'Ostmark alemany 1938;
* F. Jansa, artistes sonors i músics alemanys en paraules i imatges 1911;
* E. Mann et al. (ed.), Alemanya, Àustria-Hongria i Suïssa músics en paraula i imatge 1 (1909/10);
* Ràdio Viena 28 d'agost de 1936;
* Riemann 1929; Kosch 5 (2004);
* Lang 1986; F-A 1936 i 2 (1978);
* R. Holzer, Die Wr. etapes suburbanes 1951, 398f;
* Stieger IV/1 (1982); pagès 1955;
* C. M. Gruber, Opera Premieres 3 (1978);
* WStLA (Col·lecció Biogràfica); Segons el Rollettmuseum Baden.
# Vaisakha

El vaishakha (वैशाख) o baisakha (Hindi: बैसाख) és un mes del calendari hindú. També és un mes dels calendaris nepalès (bikram Sambat) i bengalí (boishakh). En el calendari nacional de l'Índia, vaisakha és el segon mes de l'any, i comença el 2 de maig i acaba del 29 de maig. Als calendaris hindús, vaisakha pot començar en la lluna vermella o al voltant de la mateixa època de l'any, i és generalment el mes novè de l'any. Durant aquest més se celebra el festival de la collita de Biasakihz. En calendaris religiosos de tamil, vaisakha comença amb l'entrada de la lluna a l'Índia i és generalment el novè mes de l'any.
El Vaisakh Purnima se celebra com el dia del naixement de Siddharta Gautama.

## Vegeu també

* Vaisakhi
# Saratoga (pel·lícula)

* Per a altres significats, vegeu «Saratoga».
Saratoga és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jack Conway el 1937. És una pel·lícula rodada al voltant de la Cursa de Saratoga, una cèlebre carrera de cavalls que té lloc a Saratoga Springs. És l'última pel·lícula d'Harlow, que mor poc abans del final del rodatge. Es va contractar llavors una doble, filmada d'esquena per lligar el rodatge.

## Argument

Duc Bradley (Clark Gable) agafa el semental de l'avi Clayton (Lionel Barrymore). Carol Clayton (Jean Harlow) el truca des d'Anglaterra dient-li que es casarà amb Hartley Madison (Walter Pidgeon). Duke li explica al seu pare, Frank Clayton (Jonathan Hale), i a l'avi. Sense un duro, Frank ofereix Duke les accions de l'explotació familiar per pagar els seus deutes de joc. A les carreres, Duke es troba amb Hartley i Carol. Duke saluda Fritzi (Una Merkel) amb un petó. Durant una carrera, Frank té un atac i mor.
Carol demana Duke que li vengui la granja, però Duke li assegura que ell no executarà la hipoteca de l'avi. Es barallen sobre el seu matrimoni per diners. Fritzi li diu a Duke que el seu marit Jesse Kiffmeyer (Frank Morgan) és al·lèrgic als cavalls. Quan Jesse esternuda durant una subhasta, Duke ho considera una oferta, i Jesse acaba comprant un cavall que volia Fritzi. L'avi li diu a Duke que Carol ven el seu cavall, Moonray; Carol li diu a Duke que necessita diners per pagar-lo. Duke ofereix a Hartley fins a 14.000 dòlars però s'atura abans que Carol el deixi guanyar. Hartley demana a l'avi per entrenar Moonray.
Carol estudia els cavalls i ha guanyat diners de Duke. Tip O'Brien (Cliff Edwards) canta "The Horse With the Dreamy Eyes" amb Fritzi, Duke, i Rosetta (Hattie McDaniel), la criada de Carol. Carol és amistosa amb Duke fins que li demana que aconsegueixi que Hartley aposti. Duke visita Hartley i li diu que és per ajudar els nervis de Carol. Hartley truca el Dr. Bierd (George Zucco), que diu que Carol és emocional i s'haurà de casar aviat o no veure Hartley. Duke aconsegueix que Hartley aposti i guanya 6.000 dòlars.

## Repartiment

* Bert Roach: Passatger del tren
* Clark Gable: Duke Bradley
* Cliff Edwards: Tip O'Brien
* Frank Morgan: Jesse Kiffmeyer
* Frankie Darro: el joquei Dixie Gordon
* George Zucco: Dr. Harmsworth Beard
* Hattie McDaniel: Rosetta Washington
* Henry Stone: el joquei Hand-Riding Hurley
* Jonathan Hale: Frank Clayton
* Jean Harlow: Carol Clayton
* Lionel Barrymore: Avi Clayton
* Margaret Hamilton: Maizie
* Robert E. Hopkins
* Una Merkel: Fritzi Kiffmeyer
* Walter Pidgeon: Hartley Madison