OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tokyo Electric Power Company

La Companyia Elèctrica de Tokio (Tokyo Electric Power Company, en japonès 東京電力株式会社: Tōkyō Denryoku Kabushiki-kaisha, també coneguda com a Toden, 東電: Tōden, o TEPCO) és una companyia japonesa de producció, transmissió, i distribució d'electricitat, que subministra energia a la regió de Kantō. Aquesta àrea inclou el districte metropolità de Tokio, la Prefectura de Yamanashi, i la porció oriental de la Prefectura de Shizuoka.
TEPCO és la companyia elèctrica més gran del Japó, i la tercera més gran del món després d'Électricité de France i la alemana EON.
El 2011, immediatament després del terratrèmol i tsunami de Sendai de 2011, el govern japonès va declarar una emergència energètica atòmica i va evacuar milers de residents que viuen prop de la central nuclear de Fukushima Dai-ichi.

## Referències

* Report anual de 2006 Arxivat 2007-07-03 a Wayback Machine.. Tokyo Electric Power Company. 31 de març de 2005.
# Yves Makabu-Makalambay

Yves Makabu-Ma-Kalambay (nascut el 31 de gener de 1986) és un futbolista professional congolès que juga com a porter pel Wycombe Wanderers FC. Ma-Kalambay ha jugat prèviament per clubs com el Chelsea FC, Watford FC, Hibernian FC, Swansea City AFC i KV Mechelen.
Els seus pares són de la República Democràtica del Congo, però Ma-Kalambay va créixer a Brussel·les al mateix barri que companys com ara Vincent Kompany, Faris Haroun, Anthony Vanden Borre i Jeanvion Yulu-Matondo. Ma-Kalambay va representar Bèlgica als Jocs Olímpics de 2008, però des de llavors ha jugat per la República Democràtica del Congo com a internacional absolut.

## Referències

* ↑ «First team profiles: Yves Ma-Kalambay». Swansea City A.F.C. Arxivat de l'original el 2 de novembre 2010. [Consulta: 19 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Yves Makabu-Makalambay a soccerbase.com
* Yves Makabu-Makalambay a National-Football-Teams.com (anglès)
* 2008 Summer Olympics biography a Wayback Machine (archived 2008-08-10)
* Yves Makabu-Makalambay a FootballDatabase.eu
# Annegrit (cràter)

Annegrit és un petit cràter d'impacte pertanyent a la cara visible de la Lluna. Està situat sobre el Mare Imbrium, a nord del Mons La Hire i a l'est del cràter Caventou. Els seus veïns més propers són altres dos petits cràters, situats a nord-oest: Charles i Mavis.
* Localització d'Annegrit, Charles i Mavis (part superior de la imatge), al nord del Mons La Hire i a l'est de Caventou
* Rodalies d'Annegrit
El cràter té forma de copa. L'altura de la seva vora sobre el terreny circumdant és d'uns 40 m. Segons les seves característiques morfològiques, pertany a el tipus ALC (en referència a un representant típic d'aquesta classe, el cràter Albategnius C).
El nom procedeix d'una designació originalment no oficial continguda en la pàgina 40A1 / S1 de la sèrie de plànols del Lunar Topophotomap de la NASA, que va ser adoptada per la UAI el 1976.

## Referències

* ↑ «Topophotomap 40A1/S1» (en anglès).
* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# St. Regis (Montana)

St. Regis és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 315 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Regis tenia 315 habitants, 135 habitatges, i 73 famílies. La densitat de població era de 146,5 habitants per km².
Dels 135 habitatges en un 25,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,5% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 45,2% no eren unitats familiars. En el 38,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 27.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.250 $ mentre que les dones 14.844 $. La renda per capita de la població era de 14.137 $. Aproximadament el 18,2% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Regis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Regis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Camp aleatori condicional

Els camps aleatoris condicionals (amb acrònim anglès CRF) són una classe de mètodes de modelatge estadístic que s'apliquen sovint en el reconeixement de patrons i l'aprenentatge automàtic i s'utilitzen per a la predicció estructurada. Mentre que un classificador prediu una etiqueta per a una sola mostra sense tenir en compte les mostres "veïnes", un CRF pot tenir en compte el context. Per fer-ho, les prediccions es modelen com un model gràfic, que representa la presència de dependències entre les prediccions. El tipus de gràfic que s'utilitza depèn de l'aplicació. Per exemple, en el processament del llenguatge natural, els CRF de "cadena lineal" són populars, per als quals cada predicció depèn només dels seus veïns immediats. En el processament d'imatges, el gràfic normalment connecta ubicacions amb ubicacions properes i/o similars per garantir que rebin prediccions similars.
Altres exemples on s'utilitzen CRF són: etiquetatge o anàlisi de dades seqüencials per al processament del llenguatge natural o seqüències biològiques, etiquetatge de part de la parla, anàlisi superficial, reconeixement d'entitats anomenades, troballa de gens, pèptids crítics troballa de regions funcionals, i reconeixement d'objectes i segmentació d'imatges en visió per ordinador.
Els CRF són un tipus de model gràfic probabilístic no dirigit discriminatiu.
Lafferty, McCallum i Pereira defineixen un CRF sobre observacions ${\boldsymbol {X}}$ i variables aleatòries ${\boldsymbol {Y}}$ com segueix:
* $G=(V,E)$ és un gràfic de manera que ${\boldsymbol {Y}}=({\boldsymbol {Y}}_{v})_{v\in V}$, així que ${\boldsymbol {Y}}$ està indexat pels vèrtx de $G$.
* Llavors $({\boldsymbol {X}},{\boldsymbol {Y}})$ es un camp aleatori condicional on cada variable aleatòria ${\boldsymbol {Y}}_{v}$, condicionada a ${\boldsymbol {X}}$, obeeix la propietat de Markov respecte el gràfic; és a dir, la seva probabilitat només depèn dels veïns de G:$P({\boldsymbol {Y}}_{v}|{\boldsymbol {X}},\{{\boldsymbol {Y}}_{w}:w\neq v\})=P({\boldsymbol {Y}}_{v}|{\boldsymbol {X}},\{{\boldsymbol {Y}}_{w}:w\sim v\})$, on ${\mathit {w}}\sim v$ significa que $w$ i $v$ són veïns en $G$.
Això vol dir que un CRF és un model gràfic no dirigit els nodes del qual es poden dividir exactament en dos conjunts disjunts. ${\boldsymbol {X}}$ i ${\boldsymbol {Y}}$, les variables observades i de sortida, respectivament; la distribució condicional $p({\boldsymbol {Y}}|{\boldsymbol {X}})$ després es modela.

## Referències

* ↑ https://repository.upenn.edu/cgi/viewcontent.cgi?article=1162&context=cis_papers
* ↑ file:///home/rai/Downloads/1073445.1073473.pdf
* ↑ https://aclanthology.org/W04-1221.pdf
* ↑ Chang KY; Lin T-p; Shih L-Y; Wang C-K PLOS ONE, 10, 3, 2015, pàg. e0119490. Bibcode: 2015PLoSO..1019490C. DOI: 10.1371/journal.pone.0119490. PMC: 4372350. PMID: 25803302 [Consulta: free].
* ↑ https://www.researchgate.net/publication/281620302_UPGMpp_a_Software_Library_for_Contextual_Object_Recognition
# Xavier Bartolo i Moliné

Xavier Bartolo i Moliné nascut a Bellvís, El Pla d'Urgell, el 7 d'octubre de 1968 és un exfutbolista i entrenador de futbol català. Ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Format a la UE Lleida, s'incorpora al primer equip el 1991 després d'una temporada a la UE Fraga. Durant dos anys va ser davanter suplent amb els lleidatans, que va culminar amb l'històric ascens a primera divisió de 1993. El davanter aportaria fins a 8 gols en eixa campanya.
A la màxima categoria, la temporada 93/94, Bartolo va jugar 10 partits, sense marcar un gol. A l'any següent, de nou a Segona, va jugar 21 partits més amb el Lleida. Posteriorment, va militar al CD Leganés i al Gimnàstic de Tarragona, on va penjar les botes el 1998.
Després de la seua retirada, ha estat vinculat al món del futbol com a preparador físic d'equips com el mateix Nàstic de Tarragona, el CE Castelló o l'Hèrcules CF. El 2014 fitxa com a tal pel Club de Futbol Reus Deportiu, i el 2018 fou nomenat entrenador de l'equip de la capital del Baix Camp. El maig de 2019 s'anuncià el seu fitxatge com a entrenador del Gimnàstic de Tarragona.

## Enllaços externs

* Fitxa de Bartolo

## Referències

* ↑ «Javier Bartolo» (en castellà). Football Database.eu. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Xavi Bartolo será el nuevo entrenador del Reus» (en castellà). Sport. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «El Nàstic de Tarragona fa oficial el fitxatge de Xavi Bartolo com a nou entrenador». CCMA, 16-05-2019.
# Sussan Tahmasebi

Sussan Tahmasebi és una activista iraniana defensora dels drets de les dones i premiada per Human Rights Watch per aquesta tasca. Dirigeix FEMENA, una organització que promou els drets i la pau.

## Trajectòria

Tahmasebi va ser condemnada a dos anys de presó per difondre propaganda contra el govern després d'unes protestes que van tenir lloc el juny de 2006. Tahmasebi va apel·lar el judici i va ser posada en llibertat sota fiança. Ha estat arrestada en diferents ocasions juntament amb altres defensores dels drets de les dones. Va ser titllada d'amenaça contra la seguretat nacional, conspiració i desobediència. Se li va impedir viatjar entre els anys 2006 i 2009.
És co-fundadora de la Campanya Un Milió de Signatures de l'Iran que exigia un canvi de la llei per ser discriminatòria amb les dones. També és co-fundadora de la International Civil Society Action Network (ICAN).
El 2010 i 2011, Human Rights Watch va atorgar a Tahmasebi el Premi Extraordinari d'Activisme Alison Donis Forges per la seva tasca de defensa dels drets de les dones.

## Referències

* ↑ «Sussan Tahmasebi: “La igualdad de las mujeres en Irán solo será posible si finaliza el aislamiento”». .
* ↑ «Las iraníes se quitan el pañuelo para denunciar el 'hiyab' obligatorio». , 02-02-2018.
* ↑ «IRAN: WOMEN'S RIGHTS DEFENDERS DEFY REPRESSION: SUSSAN TAHMASEBI» (en anglès). www.amnesty.org. [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «Meet Sussan Tahmasebi, Iran - Nobel Women's Initiative» (en anglès). [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «Sussan Tahmasebi, Iran». Human Rights Watch, 08-10-2010. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «Iranian president criticised for all-male delegation to meet Swedes». The Guardian, 13-02-2017. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ «Iran jails women's rights activist for protests». Al Arabiya, 02-02-2009. [Consulta: 28 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la International Civil Society Action Network
* Twitter oficial de Sussan Tahmasebi
# Cambrai

Cambrai és un municipi francès, situat al departament del Nord i a la regió dels Alts de França. L'any 2017 tenia 32.558 habitants. Limita al nord-oest amb Tilloy-lez-Cambrai i Neuville-Saint-Rémy, al nord amb Ramillies, al nord-est amb Escaudœuvres, a l'oest amb Fontaine-Notre-Dame i Raillencourt-Sainte-Olle, a l'est amb Cauroir, al sud-oest amb Proville, al sud amb Niergnies i Rumilly-en-Cambrésis i al sud-est amb Awoingt.
Municipi del Cambrésis, vora el riu Escalda, o hi tenen llarga tradició les indústries tèxtils i alimentàries. Nucli comercial, posseeix un actiu port fluvial.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 15 427 | 13 799 | 15 608 | 15 851 | 17 646 | 17 848 | 20 141 | 20 648 | 21 344 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 21 405 | 22 557 | 22 207 | 22 897 | 22 079 | 23 448 | 23 881 | 24 122 | 25 250 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 26 586 | 27 832 | 28 077 | 26 023 | 29 193 | 28 542 | 29 655 | 26 129 | 29 567 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 32 897 | 37 532 | 39 049 | 35 272 | 33 092 | 33 738 | 32 594 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Història

Cambrai va ser molt castigat per les dues guerres mundials, però conserva la catedral del segle xviii i refeta al xix, l'església de Saint-Géry, del segle xviii, l'antiga porta del palau episcopal (1623) i un notable beffroi, del segle xv. En època romana s'anomenava Cameracum. Fou un bisbat des del segle vi i arquebisbat des del 1559. Els bisbes foren senyors, des del segle x, del comtat de Cambrai, erigit al segle xvi en ducat. Formà part dels Països Baixos sota dominació espanyola però per la pau de Nimega (1678) passà definitivament a França. Durant la Primera Guerra Mundial, fou ocupada pels alemanys, que en feren un dels punts forts de la línia Hindenburg.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1977 | Raymond Gernez | SFIO |
| 1977-1992 | Jacques Legendre | RPR |
| 1992- | François-Xavier Villain | UMP |

## Personatges il·lustres

* Louis Blériot, pioner de l'aviació
* Guillaume Dufay, músic
* René Dumont, enginyer agrònom i ecologista
* François Fénelon, va morir a Cambrai
# Xapovàlovka

Xapovàlovka (en rus: Шаповаловка) és un poble del krai de Khabàrovsk, a l'Extrem Orient de Rússia. El 2012 tenia 12 habitants. Pertany al districte rural de Lazó.

## Referències

* ↑ Закон Хабаровского края от 14.03.2005 № 264 «Об административных центрах сельских поселений и муниципальных районов Хабаровского края»
# Can Codina (Alella)

Can Codina és un edifici d'Alella (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil, construcció del qual consta de planta baixa i dos pisos. Els elements que formen la composició són de tipus clàssic, petites motllures que decoren la part superior e les finestres del primer pis i que recorden la forma triangular dels frontons.
Corona l'edifici, per sobre de la cornisa, una paret-barana amb un cos més elevat o frontó.
La planta baixa està formada per dues finestres i una porta central, mentre que al primer pis la porta és substituïda per un balcó. A la segona planta hi ha tres finestres quadrades.

## Història

Hi ha similitud entre aquest edifici i el de les bodegues Gispert, sobre tot en les motllures arran de cornisa i la coronació superior. Es podria tractar del mateix arquitecte.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Codina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Telescopi Liverpool

El Telescopi Liverpool és un telescopi ubicat a l'Observatori Roque de los Muchachos a La Palma (Iles Canàries) de 2 metres de diàmetre totalment robotitzat, cosa que permet controlar-lo a distància i també funcionar sense intervenció humana de forma automàtica, un cop donada una llista d'observacions a realitzar. És el major telescopi robòtic del món que s'utilitza principalment per a l'astronomia.
El telescopi fou construït per Telescopi Technologies Ltd i és propietat de Liverpool John Moores University amb el finançament operatiu de PPARC. Es tracta d'un telescopi del tipus Ritchey-Chrétien. Juntament amb el Telescopi Faulkes Nord i el Telescopi Faulkes Sud, el Telescopi Liverpool també està disponible per al seu ús pels nens en edat escolar en tot el món a través d'Internet. El Telescopi Liverpool és un dels principals actors de l'Heterogenis Telescopi Xarxes Consorci, una iniciativa de col·laboració entre els principals grups d'investigació en l'àmbit de telescopis robòtics que busca un estàndard per a la comunicació remota entre els telescopis, telescopis d'usuaris, i altres recursos científics.

## Referències

* ↑ «Robot telescope is world's largest» (en anglès). , 04-08-2003.

## Enllaços externs

* Liverpool Telescope homepage (anglès)
* The National Schools Observatory (anglès)
* The RoboNet Arxivat 2006-02-02 a Wayback Machine. RED Global para al control del telescopi a través d'internet
# Torre de les Bisaroques

La torre de les Bisaroques és un edifici d'Olot (Garrotxa) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

A dalt del volcà Bisaroques hi ha una torre de defensa que ens recorda les guerres carlines. Està ubicada dalt del puig. La seva situació és totalment ruïnosa, igual que les seves germanes situades als volcans Montolivet i Montsacopa. Va ser realitzada amb pedra volcànica i disposa de porta d'accés a la planta baixa i dos pisos superiors amb espitlleres. Té planta rectangular.

## Història

Olot es veu sotmesa durant el primer terç del segle xix a importants fets d'armes que condicionen fortament el desenvolupament normal de la ciutat: la Guerra de la Independència del 1808 i la primera Guerra Carlina, del 1833, fan de la ciutat objecte d'invasions, crema de convents i setges. Durant la primera carlinada es fortificaren els turons més remarcables que envoltaven la vila.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de les Bisaroques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Åmli

Åmli és un municipi situat al comtat d'Agder, Noruega. Té 1.847 habitants (2016) i la seva superfície és de 1,130.60 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 21 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Åmli - Lloc web oficial
# Anseïs de Carthage

Anseïs de Carthage és una Cançó de gesta del segle xiii. Es conserva en quatre manuscrits, tot i que alguns són fragmentaris. És una seqüela de la Chanson de Roland i es troba en el context de la Reconquesta d'Espanya Va ser escrita entre 1230 i 1250 i consta d'uns 11.000 decasíl·labs rimats. Es conserva una versió en prosa del conte en un manuscrit de finals del segle XV, amb el títol La cronique associée de Charlemaine très loable et Anseis icy coupplée .$^{:324}$ La primera edició impresa de la cançó és la de Johann Alton de 1892.

## Manuscrits

Un manuscrit complet de la cançó es troba a la Biblioteca Nacional de França, sota la referència fr. 1598; un altre manuscrit, que data del 1280 al 1300, es troba sota la referència fr. 793.
Al segle xx, es van trobar a Itàlia dos manuscrits de pergamí bifolium de la chanson, on els primers anys del segle XVII havien estat utilitzats com a enquadernacions per a altres documents; es creu que aquests, amb molts altres manuscrits medievals, es van originar a les biblioteques de la família d'Este, que poc abans havia traslladat la seva cort de Ferrara a Mòdena. Un bifolium va ser descobert per Monica Longobardi a Imola i es troba a la Biblioteca Comunale, la biblioteca municipal d'aquesta ciutat. L'altre es va incloure en un grup de documents transferits posteriorment de l'Archivio Notarile di Bologna, un arxiu legal, a l' Archivio di Stato o arxius estatals de Bolonya ; va ser descrit el 1931 per Vincenzo De Bartholomaeis, qui pot haver-lo eliminat dels arxius en aquell moment. Ara es considera perdut.

## Referències

* ↑ «Anseis de Carthage» (en anglès). The French of Italy Project. Fordham University Center for Medieval Studies. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ Alison Williams (2004). Review. Reviewed Work: Fantasy, Identity and Misrecognition in Medieval French Narrative by James R. Simpson. The Modern Language Review 99 (2): 485. doi:10.2307/3738785. De subscripció o mur de pagament(anglès)
* 1 2 Notice de titre textuel: Anseïs de Carthage, forme internationale. Paris: Bibliothèque Nationale de France. Accessed November 2019.(francès)
* ↑ Henry Martin (1885). Catalogue des manuscrits de la Bibliothèque de l'Arsenal. Paris: E. Plon, Nourrit.(francès)
* ↑ Johann Alton (1892). Anseïs von Kartago. Bibliothek der litterarishchen Vereins in Stuttgart, CXCIV. Tübingen: H. Laupp.
* ↑ Français 1598 (facsimile of the manuscript). Gallica. Paris: Bibliothèque Nationale de France. Accessed November 2019.
* ↑ Français 793. Paris: Bibliothèque Nationale de France. Accessed November 2019.(francès)
* ↑ Français 793 (facsimile of the manuscript). Gallica. Paris: Bibliothèque Nationale de France. Accessed November 2019.(francès)
* 1 2 Armando Antonelli (2012). Frammenti romanzi di provenienza estense. Annali Online di Ferrara - Lettere 1: 38–66. Accessed November 2019.(italià)

## Enllaços externs

* Georges Martin, La chute du royaume visigothique d'Espagne, Vol. 9, N⁰ 1, 1984.
# Cagnoncles

Cagnoncles és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 499 habitants. Limita al nord amb Escaudœuvres, a l'est amb Naves, al sud amb Rieux-en-Cambrésis i a l'oest amb Cauroir.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 700 | 738 | 826 | 796 | 799 | 838 | 860 | 813 | 805 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 811 | 861 | 822 | 866 | 862 | 837 | 811 | 823 | 818 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 786 | 755 | 710 | 620 | 625 | 602 | 590 | 599 | 548 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 584 | 555 | 526 | 468 | 492 | 465 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Edouard Sledz | |