OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Power Ball

Una Power Ball és un dispositiu giroscòpic dissenyat per a exercitar, especialment, el canell com fisioteràpia, o per a enfortir, en general, els diversos músculs de l'extremitat superior.
Està basat en el giroscopi creat l'any 1852 per Léon Foucault per demostrar la rotació de la Terra. Funciona gràcies al principi de la força centrífuga. La força del rotor que es troba en el seu interior va en funció de la velocitat amb la qual se li fa girar. En girar la Power Ball amb més intensitat, el rotor augmenta el nombre de revolucions, generant un soroll o xiulada cada vegada més agut en proporció a les revolucions. No necessita alimentació elèctrica ni bateries, i els díodes LED que s'inclouen en la majoria dels seus models s'il·luminen amb l'energia que el giroscopi genera.
Actualment es comercialitza, usant-se per a exercitar els músculs de la mà, avantbraç, bíceps, tríceps i muscle. És molt recomanable per a enfortir braços en diferents esports com el golf, tennis, o, també per a músics com guitarristes, baixistes, pianistes, etc
Existeixen diverses versions de NSD Power Ball amb l'opció d'incloure un velocímetre que mesura entre altres funcions les rpm. Les versions de la marca NSD Power Ball (existeixen d'altres empreses) són:
* Power Ball Gold
* Super Power Ball
* Power Ball Regular
* Power Ball Sound
* Power Ball Green Light
* Power Ball Amber Light
* Power Ball Blue Light
* Power Ball Techno
* Power Ball Signature
Altres empreses que comercialitzen aquest producte, a part de NSD Powerball, són:
* Powerball
* IronPower
* DynaBee
* IronPower
* Dynaflex Powerball
* DFX Powerball
* TanGOball

## Rànquing Mundial

En l'actualitat el rècord mundial de rpm amb la PowerBall l'ha aconseguit el grec Akis Kritsinelis amb 21.228 rpm, així com en diverses modalitats. 20.903 rpm en 90 segons i 31.816 rpm en combinat (una PowerBall a cada mà). En categoria femenina el rècord mundial el té l'espanyola M. J. Méndez Vázquez amb un rècord de 16.695 rpm. A Espanya el rècord el té el català Max Fernandez amb 19.021 rpm i en combinat el català Esteve Sans amb 28.509 rpm

## Vegeu també

* Giròscop

## Enllaços externs

* Powerball Espanya Arxivat 2012-10-25 a Wayback Machine.
# Pseudoblennius marmoratus

Pseudoblennius marmoratus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 11 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el sud del Japó i Corea del Sud.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Temminck C. J. & Schlegel H., 1850. See Temminck & Schlegel 1843. Pisces, Fauna Japonica Last part. 270-324.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Steindachner, F. & L. Döderlein, 1884. Beiträge zur Kenntniss der Fische Japan's. (III.). Denkschriften der Mathematisch-Naturwissenschaftlichen Classe der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften in Wien v. 49 (1. abth.): 171-212, Pls. 1-7.
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Arai, R. i A. Fujiki, 1978. Chromosomes of three species of cottid fishes from Japan. Bull. Natn. Sci. Mus., Ser.A. 4(3):233-239. Tòquio.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Vassíliev, V. P. «Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish» (en anglès). Journal of Ichthyology, 20, 3, 1980, pàg. 1–38. ISSN: 0032-9452.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ptolemeu, príncep de l'Epir

Ptolemeu, príncep de l'Epir (en grec antic Πτολεμαῖος "Ptolemâios") nascut a l'Epir l'any 295 aC i mort a Argos el 272 aC, va ser fill de Pirros rei de l'Epir i de la seva dona Antígona, fillastra de Ptolemeu I Soter, que probablement va morir al moment del part.
El 280 aC Pirros va anar a Itàlia i va deixar el govern del regne al seu fill. Del seu govern no es coneix res, però quan Pirros va tornar l'any 274 aC, va estar al costat del pare i va participar amb la conquesta de Còrcira i després participant en les dues victòries sobre Antígon Gònates. Després va seguir al seu pare a l'expedició al Peloponès l'any 272 aC i va destacar en l'atac a Esparta, però va morir quan anava cap a Argos al front de l'avantguarda, en una emboscada dirigida per l'espartà Àreu I.

## Referències

* ↑ 9.Ptolemaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 566
# Romain Saïss

Romain Ghanem Paul Saïss (26 de març de 1990) és un futbolista professional marroquí que juga de defensa o centrecampista pel Wolverhampton Wanderers FC i per l'equip nacional marroquí.

## Referències

Romain Saïss amb la selecció del Marroc - plantilles de navegació :
Selecció de futbol del Marroc – Copa del Món de futbol 2018
1 Bounou •
2 Achraf •
3 Mendyl •
4 Da Costa •
5 Benatia  •
6 Saïss •
7 Ziyech •
8 El Ahmadi •
9 El Kaabi •
10 Belhanda •
11 Fajr •
12 Munir •
13 Boutaïb •
14 Boussoufa •
15 Bennasser •
16 N. Amrabat •
17 Dirar •
18 Harit •
19 En-Nesyri •
20 Bouhaddouz •
21 S. Amrabatm •
22 Tagnaouti •
23 Carcela •
Seleccionador: Hervé Renard
Selecció de futbol del Marroc – Copa del Món de futbol 2022
1 Bounou •
2 Achraf •
3 Mazraoui •
4 Amrabat •
5 Aguerd •
6 Saïss  •
7 Ziyech •
8 Ounahi •
9 Hamdallah •
10 Zaroury •
11 Sabiri •
12 Munir •
13 Chair •
14 Aboukhlal •
15 Amallah •
16 Ezzalzouli •
17 Boufal •
18 El Yamiq •
19 En-Nesyri •
20 Dari •
21 Cheddira •
22 Tagnaouti •
23 El Khannous •
24 Benoun •
25 Attiyat Allah •
26 Jabrane •
Seleccionador: Regragui :
# Teresa Idel

Teresa Iquino Parra (València, 14 de maig de 1883 - Barcelona, 4 de novembre de 1969), de nom artístic Teresa Idel, va ser una cantant i actriu valenciana.
Teresa Iquino va néixer l'any 1883 a València, filla de Félix Iquino i de Maria Teresa Parra Mediamarca. Debutà en l'escena l'any 1907, a Borriana, actuant en un teatre d'estiu, en la companyia de l'actor Leopoldo Gil, on era primera tiple, al costat d'altres cantatrius valencianes, com Vicenta Bonastre i la tiple còmica Amparo Bori. D'aquí, passaria aquell mateix any, a l'inici de la temporada teatral, a la companyia de l'actor Patricio León, que actuà al teatre Ruzafa. Treballà per al cinema en diverses pel·lícules com a actriu secundària, entre les quals diversos llargmetratges dirigits pel seu fill, com ara Ni pobre, ni rico, sino todo lo contrario (1944), Fin de curso (1943) o Sinfonía del hogar (1947). També en companyies de sarsuela; havia actuat al Teatre Romea de Barcelona.
Va casar-se amb el compositor vallenc i director musical Ramon Ferrés i Musolas, a qui va conèixer mentre treballava en una companyia de sarsuela que girava per Catalunya. Hi va tenir dos fills: Teresa i qui després seria un conegut director de cinema, Ignasi Ferrés Iquino.
Teresa Idel va morir el 4 de novembre de 1969, a Barcelona, i fou enterrada al cementiri de Montjuïc.

## Filmografia

* Julieta y Romeo (1940)
* Alma de Dios (1941)
* El difunto es un vivo (1941)
* Boda accidentada (1942)
* La culpa del otro (1942)
* Un enredo de familia (1943)
* El hombre de los muñecos (1943)
* Viviendo al revés (1943)
* Fin de curso (1943)
* Una sombra en la ventana (1944)
* Ni pobre, ni rico, sino todo lo contrario (1944)
* El obstáculo (1945)
* Aquel viejo molino (1946)
* Borrasca de celos (1946)
* Sinfonía del hogar (1947)

## Referències

* 1 2 «Teresa Idel (1883-1969) - Find a Grave Memorial» (en anglès). [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «Teresa Idel». [Consulta: 11 febrer 2019].
* ↑ «Arza Pilili». Archivo digital histórico de espectáculos del Teatro Romea. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «FERRÉS, Ramon» (en castellà). Editorial de Música Boileau. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ «Teresa Idel - Edad | Biografía | Películas | Noticias | Filmografía | Premios» (en espanyol europeu). [Consulta: 27 març 2023].
# Scott Michael Foster

Scott Michael Foster (Winfield, Illinois, 4 de març de 1985) és un actor estatunidenc.

## Biografia

Foster va néixer a Winfield, Illinois. És l'únic noi de la família i té dues germanes. Va mudar-se a Highland Village Texas, on va començar a interessar-se per l'actuació. Va anar al Briarhill Middle School, i després later al Edward S. Marcus High School on ell es va involucrar en el teatre fins que es graduà el 2003. Toca la guitarra i és cantant en la seva banda d'indie rock Siren's Eye. Van publicar el seu primer EP a iTunes, titulat "Red Room" el 15 de desembre del 2009.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2005 | The Horrible Flowers | Billy | |
| 2009 | Teenage Dirtbag | Thayer Mangeres | |
| 2010 | Ashley's Ashes | Kern | |
| 2014 | The Pact 2 | Officer Meyer | |
| 2015 | Must Feed and Water | Alex | Curtmetratge |
| 2015 | My Dead Boyfriend | | |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2007 | The Game | Brandon | Episodi: "Hit Me With Your Best Shot" |
| 2007 | Women's Murder Club | Milo Bishop | Episodi: "Blind Dates and Bleeding Hearts" |
| 2007-2011 | Greek | John Paul "Cappie" Jones | Series regular, 74 episodis |
| 2008 | Quarterlife | Jed Berland | Paper recurrent, 3 episodis |
| 2011 | Parenthood | Gary | Episodis: "Taking the Leap" i "Slipping Away" |
| 2011 | Law & Order: Los Angeles | Roger | Episode: "Runyon Canyon" |
| 2011 | Melissa & Joey | George | Paper recurrent, 3 episodis |
| 2011 | Friends with Benefits | Daniel | Episodi: "The Benefit of Friends" |
| 2012 | Californication | Tyler | Paper recurrent, 10 episodis |
| 2012 | The River | Jonas | Paper recurrent, 5 episodis |
| 2012 | The Closer | Luke | Episodi: "Armed Response" |
| 2013 | Zero Hour | Arron Martin | 13 episodis |
| 2014 | Halt and Catch Fire | Hunt Whitmarsh | 7 episodis |
| 2014–present | Chasing Life | Leo Hendrie | Paper recurrent |
| 2014 | Once Upon a Time | Kristoff | Paper recurrent, 9 episodis |
| 2015 | Boom | Wick Briggs | Pilot |

## Referències

* ↑ «Leo Hendrie». ABC Family. [Consulta: 29 març 2015].
* ↑ «Scott Michael Foster». TVGuide.com. [Consulta: 29 març 2015].
* ↑ Official Siren's Eye Myspace
* ↑ http://www.nytimes.com/movies/movie/460141/Teenage-Dirtbag/overview
* ↑ «Greek's Scott Michael Foster Joins Parenthood». TVGuide.com. [Consulta: 16 febrer 2011].
* ↑ Adam Bryant. «Exclusive: Sopranos and Greek Stars to Make Trouble for Californication's Hank». TVGuide.com, 15-07-2011. [Consulta: 29 març 2015].
* ↑ Michael Ausiello. «Scoop: Greek’s Scott Michael Foster Joins ABC’s The River – TVLine - TVLine». TVLine. Arxivat de l'original el 2015-02-24. [Consulta: 29 març 2015].
* ↑ Liz Raftery. «Once Upon a Time Casts Two Frozen Characters». TVGuide.com, 01-07-2014. [Consulta: 29 març 2015].
* ↑ The Deadline Team. «ABC Pilots ‘Dr. Ken', ‘Boom’ & ‘Family Of The Year’ Add To Cast - Deadline». Deadline. [Consulta: 29 març 2015].
* ↑ Andy Swift. «Scott Michael Foster In ABC’s ‘Boom’ — 2015 Pilot Casting News - TVLine». TVLine. Arxivat de l'original el 2015-03-21. [Consulta: 29 març 2015].
# Projecte Cumulus

El Projecte Cumulus va ser una iniciativa dels anys 50 del Govern del Regne Unit per investigar la manipulació del clima, en particular a través d'experiments de sembra de núvols. Es coneixia internament, fent broma, com a Operation Witch Doctor (Operació Doctor Brúixa), el projecte va estar operatiu entre 1949 i 1952.

## Motivació

L'exèrcit estava interessat en controlar el temps per diverses raons, com es va detallar en l'acta d'una reunió del Ministeri de l'Aire que es va celebrar el 3 de novembre de 1953. Entre elles:
* "Aturar el moviment de l'enemic".
* "Incrementar el flux d'aigua en rius i corrents per obstaculitzar o aturar el creuament de l'enemic".
* "Fer desaparèixer la boira d'aeròdroms".

## Desastre de Lynmouth

El 16 d'agost de 1952 una inundació severa es va produir a la ciutat de Lynmouth, al nord de Devon. Nou polzades (229 mil·límetres) de pluja van caure en vint-i-quatre hores: "Noranta milions de tones d'aigua van ser escombrades avall l'estreta vall cap a Lynmouth" i el riu Est Lyn va augmentar ràpidament i es va desbordar. Trenta-cinc persones van morir i molts edificis i ponts es van averiar seriosament. Segons la BBC, "Nord Devon va experimentar 250 vegades la pluviositat d'agost normal el 1952."
Una teoria de conspiració ha circulat i diu que la inundació va ser causada per experiments de sembra de núvols duts a terme per la Força Aèria Reial. Tanmateix, tenint en compte que els experiments no van ser secrets, que els experiments de sembra de núvols eren a escala de núvols individuals, i que la totalitat del sud-oest de les Illes Britàniques va ser afectada per la pluja extrema en aquella època, la teoria ha estat rebutjada com "preposterous" (absurda) per l'escriptor meteorològic Philip Eden.

## Referències

* ↑ Vidal, John and Helen Weinstein, RAF rainmakers 'caused 1952 flood', The Guardian, 30 August 2001, retrieved 21 July 2007.
* ↑ 1952: Flood devastates Devon village, BBC
* ↑ Rain-making link to killer floods, BBC, 30 August 2001, retrieved 21 July 2007.
* ↑ Hilary Bradt; Janice Booth Slow Devon and Exmoor. Bradt Travel Guides, 11 maig 2010, p. 249. ISBN 978-1-84162-322-1.
* ↑ ; Weinstein, Helen «RAF rainmakers 'caused 1952 flood'». The Guardian. Guardian News and Media Limited, 30-08-2001 [Consulta: 12 juliol 2018].
* ↑ Eden, Philip. «"The day they made it rain" Lynmouth Flood man-made?». «Any meteorologist with a rudimentary knowledge of cloud seeding could explain why it is preposterous to blame the Lynmouth flood on such experiments.»

## Enllaços externs

* El 1952 Desastre d'Inundació en context Arxivat 2006-10-13 a Wayback Machine., Autoritat del Parc Nacional Exmoor
* "Temps Arxivat 2013-01-05 at Archive.is", Societat Meteorològica Reial, juliol 1952.
# Ptolemeu (fill de Chrysennos)

Ptolemeu (en llatí Ptolemaeus, en grec antic Πτολεμαίος) fill de Chrysennos era un alt oficial egipci al servei de Ptolemeu IV Filopàtor.
Després del 222 aC va ser amic de l'ex-rei espartà Cleòmenes III exiliat a Egipte, al que va visitar durant el seu confinament potser el 220 aC, i en una de les visites li va revelar accidentalment les veritables intencions del rei, el que va decidir a Cleòmenes a intentar una revolta l'any 219 aC. En el primer tumult, Ptolemeu va sortir del palau i va morir a mans de tres dels soldats rebels amics de Cleòmenes, segons diu Plutarc.

## Referències

* ↑ 12.Ptolemaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 566
Viccionari
# Romainmôtier

El Priorat de Romainmôtier és un antic priorat de l'Orde de Cluny que es troba al municipi suís de Romainmôtier-Envy al cantó de Vaud. El monestir va ser fundat per Romanus de Condat. Es troba en "l'inventari suís de significació cultural".

## Història

El primer monestir a Romainmôtier va ser construït al voltant de l'any 450 per Romanus de Condat. Romainmôtier vol dir Romanum monasterium. La vida de Romanus consta a l'obra de Gregori de Tours, "Liber vitae patrum", i en l'obra anònima "Vita Sanctorum Romani, Lupicini, Eugendi".
El primer monestir va decaure i va ser reconstruït pel Duc Chramnelenus (642).
Al segle IX Romainmôtier va tornar a estar en declivi. Sota l'abadia de Cluny, el priorat de Romainmôtier experimentà la seva tercera edat d'or.
L'església del monestir de Romainmôtier és un dels exemples més importants de l'arquitectura romànica a Suïssa.

## Referències

* 1 2 El text anterior incorpora fragments d'una publicació que està en domini públic: «Sts. Romanus». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton, 1913.
* ↑ «Kantonsliste A-Objekte» (en alemany). KGS Inventar. Federal Office of Civil Protection, 2009. Arxivat de l'original el 28 de juny 2010. [Consulta: 25 abril 2011].
* 1 2 Plantilla:HDS
# Teresa Jordà i Vitó

Teresa Jordà i Vitó (Terrassa, 2 d'abril de 1943) és una pintora aquarel·lista catalana.
Filla de l'artista Raimunda Vitó, el 1989 va llicenciar-se en Belles Arts, pintura i disseny per la Universitat de Barcelona i va cursar el Master Editorial per la mateixa universitat i Disseny Gràfic a Llotja. Posteriorment va estudiar a l'Escola Industrial d'Arts i Oficis de Terrassa.
És considerada una de les millors aquarel·listes abstractes de Catalunya i ha guanyat diversos premis nacionals i internacionals d'aquarel·la. També ha participat en diverses mostres col·lectives i individuals, entre les quals en exposicions individuals a Palma, Osca o Marbella, o bé a la I Biennale d'Aquarelle de Narbonne (França), a The Finnish Watercolour Society (Finlàndia), al Salón International des Arts Plástiques de Besiers (França) o a la Living Waters. Fibre Force (Hèlsinki). Ha impartit diversos cursos sobre aquarel·la i abstracció.
Jordà i Vitó és membre corresponent per Terrassa de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi.

## Premis: una selecció

* 2022: Premi Stylized & Abstract Aquarel·la Global Art Connection Watercolour Exposition France. Albi (França).
* 2021: 2n Premi al Concurs internacional d'aquarel·la Indonesia International Watercolor Online Competition and Exhibition, per l'obra El fil d'Ariadna.
* 2019: 1r Premi d'Aquarel·listes Avançats de Toledo.
* 2019: Premi a la Trajectòria Artística International Watercolor Biennale Pakistan.
* 2015: 1r Premi Vicenç Ballestar – ARTE21. AAC.
* 2011: Auszeichnung Watercolour Abstract de la Hahnemühle FineArt GmbH Dassel.
* 2010: 1r Premi XIV Simposi Nacional d'Aquarel·la. Palma.
* 2007: 1r Premi Internacional d'Aquarel·la Martínez Lozano. Llançà. Girona.
* 2005: Terrassenca de l'any. CSC Terrassa.
* 1997: 1r Premi Ceferino Olivé. Reus TR.
* 1995: 1r Premi Ricard Camí, Finalista. Fundació CET. Terrassa.
* 1994: Medalla d'Or Agrupació d'Aquarel·listes de Catalunya. BCN.
* 1992: Premi Criteri d'Art Ciutat de Terrassa.
* 1991: Medalla d'Honor BCN1990. Premi Ignasi Salvans. AAC. BCN.
* 1976: 1r Premi Nacional d'Aquarel·les. BCN.

## Referències

* ↑ «Bienal Internacional de Acuarela Caudete - TERESA JORDÁ VITO - España» (en castellà). [Consulta: 5 abril 2020].
* 1 2 3 4 «Qui és Teresa Jordà, Medalla de Terrassa al Mèrit Artístic». Món Terrassa, 11-11-2022. [Consulta: 25 febrer 2023].
* 1 2 «Teresa Jordà Vitó | Agrupació d'Aquarel·listes de Catalunya». Arxivat de l'original el 2021-06-24. [Consulta: 25 febrer 2023].
* ↑ «Jordà i Vitó, Teresa». Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. Arxivat de l'original el 2023-02-25. [Consulta: 25 febrer 2023].
* ↑ Boladeras, Mercè. «Teresa Jordà ingressa a la Reial Acadèmia de Sant Jordi». Diari de Terrassa, 21-04-2022. [Consulta: 28 abril 2022].
* ↑ «Teresa Jordà Vitó, artista visual i aquarel·lista terrassenca». Rosa Ma Masana, 16-07-2021. [Consulta: 25 febrer 2023].
# Teixidor de Clarke

El teixidor de Clarke (Ploceus golandi) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de la zona costanera de l'est de Kenya.

## Referències

* ↑ «Teixidor de Clarke». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Valentina Maslovska

Valentina Maslovska (Odessa, 30 de gener de 1937 - Palafrugell, 21 de maig de 2023), de casada Bolxova, fou una atleta ucraïnesa, especialista en curses de velocitat i de tanques, que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaquen dues medalles en els 4x100 metres al Campionat d'Europa d'atletisme, d'or el 1958, formant equip amb Vera Krepkina, Nina Polyakova i Linda Kepp, i de bronze el 1966, formant equip amb Vera Popkova, Lyudmila Samotyosova i Renate Laze. El 1967 guanyà dues medalles d'or al Campionat d'Europa en pista coberta. A nivell nacional va ser campiona de l'URSS dels 100 metres tanques de 1965 a 1967 i dels 60 metres en pista coberta el 1967.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Fou quarta en la prova del 4x100 metres, mentre en els 200 metres quedà eliminada en semifinals.
Va establir el rècord mundial en el relleu de 4x200 metres el 14 de juliol de 1963 i va millorar dues vegades els rècords de l'URSS del relleu de 4x100 metres.

## Millors marques

* 100 metres. 11.6" (1960)
* 200 metres. 23.8" (1962)
* 80 metres tanques. 10.8 (1960)

## Referències

* ↑ «European Championships (Women)». [Consulta: 18 agost 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org, p. 513-515 [Consulta: 20 juny 2020].
* 1 2 3 «Olympedia – Valentina Maslovskaya». [Consulta: 10 desembre 2021].
* ↑ «Soviet Championships». [Consulta: 10 desembre 2021].
* ↑ «Soviet Indoor Championships». [Consulta: 10 desembre 2021].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 300.
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. Zamość: GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 366. ISBN 978-83-62033-30-0.
# Selbjørn

Selbjørn és una illa del municipi d'Austevoll al comtat de Hordaland, a Noruega. La superfície de l'illa és de 25 km² (9.7 sq mi) la segona més gran del municipi (després de Huftarøy). La majoria de la població resideix al llarg de les costes nord i oriental de l'illa. El centre comercial de Selbjørn és el poble de Bekkjarvik, on està ubicada l'església.

## Etimologia

Selbjørn prové de la paraula noruega antiga Salbjǫrn que significa "l'os a la sella". El nom de l'illa va ser utilitzat per donar nom al fiord que s'estén al sud, el Selbjørnsfjorden.

## Geografia

L'illa s'estén al nord del Selbjørnsfjorden, al sud de l'arxipèlag Austevoll. L'illa veïna de Stolmen es troba a l'oest i l'illa de Huftarøy cap al nord-est.

### Kongsafjellet

El punt més elevat de l'illa és la muntanya Kongsafjellet de 185 metres (607 ft) d'altitud. La muntanya té una posició estratègica per a observar totes les rutes marítimes que venen i van cap a la mar del Nord, al llarg de les costes de les illes properes. La terra dels històrics reis vikings a Fitjar també es podia divisar des del turó, i per això i alguns descobriments arqueològics, és creu el rei Haakon el Bo va utilitzar el turó com a lloc d'exploració com a part dels seus sistemes de vigilància i seguretat.

## Comunicacions

Selbjørn està connectada a les illes veïnes de Stolmen i Huftarøy pel Pont Stolma en el costat oest de l'illa i el Pont Selbjørn en el costat nord-est. El municipi d'Austevoll no és connectat a la resta de Noruega per cap carretera, així que s'ha d'agafar un transbordador des de la part continental de Bergen a l'illa de Huftarøy o agafar un transbordador de l'illa gran de Stord a l'illa de Huftarøy. El transbordador de Bergen s'atura a Hufthammar al nord i tarda aproximadament 35 minuts per arribar a l'illa i el transbordador de Stord s'atura a Husavik i tarda uns 25 minuts. Un cop a Huftarøy, s'ha de circular pel Pont Selbjørn per accedir a l'illa de Selbjørn.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Selbjørn» (en noruec). [Consulta: 22 desembre 2014].
* ↑ Information on "Nordsjøløypa" from Hordaland fylkeskommune

## Enllaços externs

* The North Sea Tracks in Austevoll (anglès)
# Problemàtica ambiental de la indústria del clor

La indústria química del clor és criticada per moviment ecologista per diverses raons:
# Teodor de Samos (desambiguació)

Teodor de Samos és el nom dels següents personatges:
* Teodor de Samos, arquitecte i escultor del segle vi aC
* Teodor de Samos, pintor de l'antiga Grècia d'època desconeguda
# Teixidor de Finn

El teixidor de Finn (Ploceus megarhynchus) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb herba alta i matolls dels turons de l'Himàlaia al nord de l'Índia i Bhutan.

## Referències

* ↑ «Teixidor de Finn». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)