OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Creu de Torèn

La Santa Creu de Torèn és una antigam església parroquial, del poble de Torèn, pertanyent al municipi de Saorra, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. Està situada al seu extrem nord-oest del poble de Torèn a uns tres-cents metres del castell, amb el qual seria connectat per un subterrani que eix de la cripta.
És un edifici senzill, amb façana a ponent, absis a llevant, construït amb pedra local. Mesura aproximadament tretze metres per set. Les parets tenen un gruix d'1,30 m, el que és considerable per a un edifici tan menut. Consta d'una nau rectangular amb volta de canó prolongada per un absis semicircular, una mica més estret, obert en un cul de quatre del qual està separat per un arc apuntat. La façana de ponent està rematada per un campanar d'espadanya. És el segon campanar, hi ha traces d'un primer al punt d'unió de la nau amb l'absis. La teulada està coberta amb lloselles. L'entrada es fa per una obertura semicircular al mur de migjorn.
S'hi conserva una estàtua de la Mare de Déu de fusta de vern policromada, d'estil romànic però de facció al segle xiv, que hauria contingut una estella de la veracreu. Va ser robada el maig 1966 per dos antiquaris perpinyanesos i va ser retrobada un any després a Pau.
L'édifici era en un estat ruïnós fins que l'associació «Les amis de la chapelle de Thorrent», fundat el 1986 ha començat a mobilitzar-se per restaurar i organitzar-hi activitats.

## Referències

* 1 2 3 Ponsich, Pere; Ramos i Martínez, Maria-Lluïsa. «Santa Creu de Torèn (Saorra)». Catalunya romànica. Grup Enciclopèdia, 1995. [Consulta: 27 març 2023].
* ↑ Santa Creu de Torèn en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Claude, Élisabeth. «Chapelle de la Sainte-Croix [La capella de Santa Creu]» (en francès). Fondation de la sauvegarde de l'art français. [Consulta: 27 març 2023].
* 1 2 Subes, Marie-Pasquine; Mathon, Jean-Bernard. «123 Sahorre Vierge à l’Enfant, dite La Santa Creu». A: Vierges à l'Enfant médiévales de Catalogne. Perpinyà: Presses universitaires de Perpignan, 2013. ISBN 978-2-35412-185-3.
* ↑ «Présentation association : Les amis de la chapelle de thorrent» (en francès). Gralon. [Consulta: 27 març 2023].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Conf 137. La Santa Creu de Torèn». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Mallet, Géraldine. Eglises romanes oubliées du Roussillon [Esglésies romàniques oblidades del Rosselló]. Montpellier: Presses du Languedoc, 2003. ISBN 2-85998-244-2.
* Subes, Marie-Pasquine. Vierges à l'Enfant médiévales de Catalogne. Perpinyà: Presses universitaires de Perpignan, 2013. ISBN 978-2-35412-185-3.
# Prato (Ticino)

Prato és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Leventina.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
Viccionari
# Miss Trans Star International

Miss Trans Star International és un concurs de bellesa per a dones transgènere. Es va realitzar per primera vegada en 2010 a Barcelona, Catalunya. La guanyadora rep una corona i diners en efectiu. L'elecció va ser organitzada per Rincon Tranny en 2010 i per LadyJulia en 2012. En 2016, el concurs es va anomenar Miss Trans Star International.

## Guanyadores

| Any | Nom | Nació | Nombre de participants |
| 2018 | Kulchaya Tansiri | Tailàndia | 19 |
| 2017 | Biw Kanitnum | Tailàndia | 30 |
| 2016 | Rafaela Manfrini | Brasil | 28 |
| 2015 | Vanessa López | Xile | 25 |
| 2013 | Jade Gómez | Puerto Rico | 15 |
| 2012 | Lavine Holanda | Rússia | 16 |
| 2010 | Bruna Geneve | Suïssa | 16 |

## Referències

* ↑ «Miss Trans Star International Beauty Pageant 2017 - FACIALTEAM» 15-09-2017.[Consulta: 24 octubre 2017].
* ↑ La Brasilera Rafaela Manfrini és la nova Miss Trans Star Internacional El País 18 de Setembre de 2016.
* ↑ «Barcelona pageant celebrates transgender women». [Consulta: 24 octubre 2017].
* ↑ «MISS TRANS INTERNACIONAL - Participantes Edicion 2015». [Consulta: 24 octubre 2017].

## Enllaços externs

* www.misstransstarinternational.com/ (castellà)
# Modin

Modin (grec antic: Μωδεΐμ) va ser una ciutat de Palestina, residència de Mataties, besnet d'Asmoneu i pare de Judes Macabeu i dels seus germans. Judes Macabeu hi va ser enterrat. Aquí Mataties va matar de pròpia mà al jueu que va llegir l'edicte d'Antíoc Epífanes que imposava la religió grega i l'uniformisme après dels seus anys d'ostatge a Roma, religió que havia estat assumida pels dos darrers grans pontífexs jueus, Menelau i el seu germà petit Jàson, i havia fet sacrificis, destruint l'altar jueu. Després de la mort de Jonatan, Simó Macabeu hi va erigir un monument de marbre polit blanc a la tomba de Judes i del seu pare i va construir també set piràmides, una per cada membre de la família. Flavi Josep diu que era una vila propera a Lidda.

## Referències

* 1 2 Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XII, 8
* 1 2 1. Macabeus, 2, 1; 13, 27
# So Red the Rose

So Red the Rose és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 1935 dirigida per King Vidor i protagonitzada per Margaret Sullavan, Walter Connolly i Randolph Scott. El romanç de l'època de la Guerra Civil es basa en la novel·la homònima del 1934 de Stark Young.
La pel·lícula no va gaudir d'una gran popularitat a taquilla. Després d'aquesta pel·lícula, les pel·lícules de la Guerra Civil es van considerar verí de taquilla a Hollywood fins l'actuació de Bette Davis i Henry Fonda a Jezebel, que va ser un èxit. Això va ser seguit per la popularitat aclaparadora d' Allò que el vent s'endugué el 1939, una adaptació del best-seller homònim de Margaret Mitchell. El febrer de 2020, la pel·lícula es va projectar al 70è Festival Internacional de Cinema de Berlín, com a part d'una retrospectiva dedicada a la carrera de King Vidor.

## Trama

Durant la Guerra Civil Americana, Valette Bedford (Margaret Sullavan) espera pacientment que el seu marit Duncan Bedford (Randolph Scott), torni a casa, pregant perquè no quedi vídua.

## Repartiment

* Margaret Sullavan com a Valette Bedford
* Walter Connolly com a Malcolm Bedford
* Randolph Scott com a Duncan Bedford
* Janet Beecher com a Sally Bedford
* Elizabeth Patterson com a Mary
* Robert Cummings com a Archie Pendleton
* Harry Ellerbe com Edward Bedford
* Dickie Moore com a Middleton Bedford
* Charles Starrett com a George McGehee
* Johnny Downs com a caporal ianqui ferit
* Daniel L. Haynes com a William Veal
* Clarence Muse com a Cato
* James Burke com el Major Rushton
* Warner Richmond com a sergent confederat
* Alfred Delcambre com a Charles Tolliver
* Stanley Andrews com a capità de cavalleria (sense acreditar)
* Suzette Harbin com a Belle (sense acreditar)
* John Larkin com el company de Cato (sense acreditar)
* Lloyd Ingraham com a oficial (sense acreditar)
* Madame Sul-Te-Wan com a Esclava (sense acreditar)

## Referències

* ↑ «Berlinale 2020: Retrospective "King Vidor"». Berlinale. Arxivat de l'original el 28 de febrer 2020. [Consulta: 28 febrer 2020].

## Fonts

* Andre Sennwald, "King Vidor's Screen Version of the Stark Young Novel 'So Red the Rose' at the Paramount," The New York Times, November 28, 1935.
* Rodriguez, Junius P. Encyclopedia of Slave Resistance and Rebellion. Greenwood milestones in African American history. Westport, Conn: Greenwood Press, 2007. ISBN 0-313-33271-1

## Enllaços externs

* a discussion with Charles Woods - Slave Rebellion in the Movies
# Medalla dels Partisans

La Medalla dels Partisans (Медаль «Партизану Отечественной войны») va ser creada el 2 de febrer de 1943 per Stalin per ser atorgada a combatents partisans, comandants de destacaments de partisans i a organitzadors del moviment partisà durant la Gran Guerra Patriòtica pel valor, valentia personal i coratge en la tasca d'alliberar la Unió Soviètica darrera de les línies dels invasors alemanys.
Va ser instituïda pel Decret de la Presidència del Soviet Suprem de l'URSS del 2 de febrer de 1943 (Gaseta del Soviet Suprem de l'URSS n.6 de 1943) per distingir a tots aquells guerrillers que es distingissin en la seva lluita contra l'invasor alemany (decret publicat a la Gaseta del Soviet Suprem de la Unió Soviètica N. 6 de 1943). La seva posició es modificà en el decret de la Presidència del 26 de febrer de 1947, i la descripció, en el decret del 19 de juny de 1943.
La seva concessió era feta mitjançant decret de la Presidència del Soviet Suprem.
Penja a l'esquerra del pit i se situa després de la Medalla de la Distinció Laboral. Juntament amb la medalla s'atorgava un certificat acreditatiu.
Va ser la primera medalla soviètica que estava dividida en graus (la segona no apareixeria fins al 1974, la Medalla pel Servei Militar Distingit). La 1a classe seria la classe superior.
L'autor de la medalla va ser el pintor N.I. Moskalev, i el dibuix es va prendre del projecte cancel·lat de la medalla dels 25 anys de l'Exèrcit Roig.
El primer decret de la presidència atorgant la medalla va ser signat el 18 de novembre de 1943, i es concedia la de 1r grau en 34 ocasions i la de 2n grau en 36. Un dels primers partisans a rebre-la va ser V.I. Osipenko, del destacament "Peredovoi", que operava a les zones de Tula i Smolensk.
En total, la de 1a classe va ser atorgada en 56.883 ocasions, i la de 2a classe en 70.992 ocasions.

## Disseny

És una medalla rodona de 32 mm de diàmetre. L'anvers i el revers de les medalles són el mateix per totes dues. La diferència és que la 1a Classe és feta de plata i la 2a en llautó.
Les medalles contenen les imatges de perfil de Lenin i Stalin, mirant a l'esquerra. Al voltant hi ha la llegenda "ПАРТИЗАНУ ОТЕЧЕСТВЕННОЙ ВОЙНЫ" ("Al Partisà de la Guerra Patriòtica"). A sota de l'anvers hi ha una petita cinta amb les lletres "C.C.C.P." (URSS) dividides per una petita estrella. Al revers hi apareix la falç i el martell i hi ha la inscripció "ЗА НАШУ РОДИНУ" ("Per la nostra Pàtria Soviètica").
La medalla es suspèn sobre un galó pentagonal de seda de muaré verd clar de 24 mm d'ample, amb una franja central de 2 mm d'ample, vermella per la Primera Classe i blau cel amb la franja blava per la Segona.

## Vegeu també

* Insígnia de la Lluita Anti-Partisana
* Partisans Soviètics

## Referències

* A. ВОЛОДИ – H. НМЕРЛАЙ - MEDALS OF THE USSR ISBN 5-7062-0111-0 (en rus i anglès)
# Scheele

«Scheele» té aquests significats:
# Polla de Hodgen

La polla de Hodgen (Tribonyx hodgenorum) és un ocell extint de la família dels ràl·lids (Rallidae) que vivia a diversos hàbitats com ara el bosc obert i els prats al llarg dels rius, de Nova Zelanda. No estava capacitat per al vol.

## Referències

* A. Tennyson und P. Martinson: Extinct birds of New Zealand. Te Papa Press, 2006, ISBN 0-909010-21-8
* Trevor H. Worthy & Richard N. Holdaway: The Lost World of the Moa. Prehistoric Life of New Zealand. Indiana University Press, Bloomington 2002. ISBN 0-253-34034-9
* R. N. Holdaway, T. H. Worthy: A reappraisal of the late Quaternary fossil vertebrates of Pyramid Valley Swamp, North Canterbury, New Zealand. New Zealand Journal of Zoology, 1997, Vol. 24: 69-121 0301-4223/2401-069. (PDF fulltext Arxivat 2008-10-12 a Wayback Machine.)
* Richard N. Holdaway, Trevor H. Worthy, Alan J. T. Tennyson: A working list of breeding bird species of the New Zealand region at first human contact. New Zealand Journal of Zoology, 2001, Vol. 28: 119-187 PDF fulltext
* Walter E. Boles: A New Flightless Gallinule (Aves: Rallidae: Gallinula) from the Oligo-Miocene of Riversleigh, Northwestern Queensland, Australia. Records of the Australian Museum (2005) Vol. 57: 179?190. ISSN 0067-1975 PDF fulltext
* R. N. Holdaway : New Zealand's pre-human avifauna and its vulnerability 1989 PDF fulltext
* Olson, S. L. «More on the Name Rallus hodgenorum» (PDF). Notornis, 34, 2, pàg. 167–8. Arxivat de l'original el 2012-01-18 [Consulta: 19 desembre 2017].
# Rinorea abbreviata

Rinorea abbreviata és una espècie de planta que pertany a la família de les violàcies. És endèmica al Gabon.

## Descripció i distribució

Rinorea abbreviata és un petit arbre de fins a 8 m d'alçada. Les seves branques joves són glabres i arrodonides. El seu fruit no es veu, com el de la Rinorea keayi. Creix a l'Àfrica equatorial

## Referències

* 1 2 «Rinorea abbreviata». African Plant Database, 01-12-2007. [Consulta: 1r maig 2014].
* ↑ «Rinorea abbreviata». JSTOR Global Plants. [Consulta: 1r maig 2014].
# Miss You Love

Miss You Love és la cinquena cançó del tercer àlbum de Silverchair, Neon Ballroom, i es va llançar com el seu tercer senzill.
Daniel Johns va escriure la cançó quan es trobava immers en una greu depressió en la qual parla sobre el fet de no poder sentir cap emoció. En el videoclip es veu els membres del grup dins un cinema mirant una pel·lícula romàntica entre altres persones. El bateria del grup, Ben Gillies, va destacar que el rodatge havia estat estrany perquè per primera vegada no apareixien tocant cap instrument, simplement havien d'estar asseguts al cinema.

## Llista de cançons

CD Senzill AUS (MATTCD091)
* "Miss You Love"
* "Wasted"
* "Fix Me"
* "Minor Threat"
* "Ana's Song (live video)"
CD Senzill EU (6677682)
* "Miss You Love"
* "Wasted"
* "Fix Me"
* "Minor Threat"
"Wasted" i "Fix Me" són dues versions de la banda de punk rock Black Flag i "Minor Threat" ho és de la banda homònima.

## Enllaços externs

* Miss You Love a YouTube
# Schistura bairdi

Schistura bairdi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del Mekong al sud de Laos.

## Amenaces

Les seues principals amenaces són la construcció de grans preses i dics a Cambodja i Laos, la qual cosa comportaria un canvi en el cabal dels rius i una acceleració de la sedimentació.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1989. Zoogeography of the fishes from Indochinese inland waters with an annotated check-list. Bull. Zoöl. Mus. Univ. Amsterdam 12(1): 1-55.
* ↑ Menon, A. G. K., 1987. The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* ↑ Kottelat, M., 1990. Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Viet Nam. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic: 1-262.
* ↑ Baird, I. G., 2009. The Don Sahong Dam: Potential Impacts on Regional Fish Migrations, Livelihoods and Human Health. POLIS Project on Ecological Governance, University of Victoria.
* ↑ Baird, I. G., 2009. Best practices in compensation and resettlement for large dams: The case of the planned Lower Sesan 2 Hydropower Project in northeastern Cambodia. Rivers Coalition in Cambodia, Phnom Penh.
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Serra de Miralles

«Serra de Miralles» té aquests significats:
* Serra de Miralles (Bellprat), entre els municipis de Santa Maria de Miralles i Bellprat (l'Anoia)
* Serra de Miralles (Palafolls), entre els municipis de Palafolls i Santa Susanna (Maresme)
* Escola Serra de Miralles, centre d'ensenyament d'infantil i primària públic, a la població de Tordera (Maresme)
# Serra de Miralles (Bellprat)

La Serra de Miralles és una serra situada als municipis de Santa Maria de Miralles i Bellprat a la comarca de l'Anoia, amb una elevació màxima de 866 metres.
En aquesta serra hi ha senders de gran recorregut (GR) i senders de petit recorregut (SL), així com rutes a peu i en bicicleta tot terreny.
La serralada fou gairebé totalment afectada per l'incendi de Santa Coloma de Queralt de 2021.

## Referències

* ↑ «Mapa de la Serra de Miralles. Any 2011. Escala 1:20.000. Editorial Piolet». Arxivat de l'original el 2011-10-30. [Consulta: 27 octubre 2011].
* ↑ Palau, Òscar «De la cendra a la pluja». El Punt Avui, 27-07-2021 [Consulta: 2 agost 2021].
# Serrat de la Guerra

El Serrat de la Guerra és una serra situada als municipis de la Selva de Mar i el Port de la Selva a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 680,9 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Semiplotus cirrhosus

Semiplotus cirrhosus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Vishwanath, W. i L. Kosygin 2000 Fishes of the cyprinid genus Semiplotus Bleeker 1859, with description of a new species from Manipur, India. J., Bombay Nat. Hist. Soc. 97(1):92-102.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Selecció de futbol de Montenegro

La Selecció de futbol de Montenegro és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. La seva organització està a càrrec de l'Associació de Futbol de Montenegro, pertanyent a la UEFA des del 26 de gener de 2007.
El 3 de juny de 2006 Montenegro va declarar oficialment la seva independència. En conseqüència, la selecció de Sèrbia i Montenegro, on fins aquell moment jugaven els jugadors montenegrins, es va dissoldre a l'acabar la Copa del Món 2006 i es va formar la selecció de Montenegro.
Montenegro va disputar el seu primer partit el 24 de març de 2007, un amistós contra Hongria. La seua primera participació en un torneig oficial serà a la fase de classificació de la Copa del Món de Futbol 2010.

## Estadístiques

* Primer partit
| Montenegro | 2 – 1 | Hongria |
Podgorica, (Montenegro)
* Major victòria
| Montenegro | 2 – 1 | Hongria |
Podgorica, (Montenegro)
* Major derrota
Sense derrotes

## Participacions en la Copa del Món

* Des de 1930 a 1990 - Vegeu Iugoslàvia
* Des de 1994 a 2006 - Vegeu Sèrbia i Montenegro

## Participacions en l'Eurocopa

* Des de 1960 a 1992 - Vegeu Iugoslàvia
* Des de 1996 a 2004 - Vegeu Sèrbia i Montenegro
* 2008 - No hi participà
* 2012 a 2016 - No es classificà

## Enllaços externs

* Lloc web de l'Associació de Futbol de Montenegro Arxivat 2016-01-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Sent Martin de Lansuscla

Sent Martin de Lansuscla (en francès Saint-Martin-de-Lansuscle) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Serra de Gisclareny

La Serra de Gisclareny és una serra situada al municipi de Gisclareny (Berguedà), amb una elevació màxima de 1.547,9 metres. És majoritàriament una formació originària del Cretaci.

## Referències

* 1 2 Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* 1 2 «Serra de Gisclareny». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «L'entorn Físic» Arxivat 2013-04-16 a Wayback Machine., Web del municipi de Glsclareny
# Sidi Bouzineb

Sidi Bouzineb (àrab سيدي بوزينب) és una comuna rural de la província d'Al Hoceima de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 3.711 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Shidler

Shidler és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 520 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shidler tenia 520 habitants, 231 habitatges, i 148 famílies. La densitat de població era de 260,7 habitants per km².
Dels 231 habitatges en un 25,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.732 $ i la renda mediana per família de 35.156 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.932 $ mentre que les dones 17.143 $. La renda per capita de la població era de 16.245 $. Entorn de l'11% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shidler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shidler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Sent Lon

Sent Lon (occità Sent Leon) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana