OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cites d'amor

Cites d'amor (títol original en italià: Natale in casa d'appuntamento) és un pel·lícula italiana dirigida per Armando Nannuzzi, estrenada el 1976. Ha estat doblada al català.

## Argument

Nira dirigeix un bordell disfressat de galeria d'art, amb l'esperança de poder guanyar prou diners per retirar-se juntament amb el seu amant, Alberto. Però no compta amb les males passades del destí.

## Repartiment

* Ernest Borgnine: Max
* Françoise Fabian: Nira
* Corinne Cléry: Senine
* Silvia Dionisio: Rosana
* Robert Alda
* Carmen Scarpitta

## Referències

* ↑ esadir.cat. Cites d'amor. esadir.cat.
* ↑ «Natale in casa d'appuntamento». The New York Times.
# Dendrocignins

Els dendrocignins (Dendrocygninae) o ànecs arboris, són una subfamília dels anàtids (Anatidae). Alguns autors però, els han classificat com una família independent (Dendrocygnidae) o com una tribu (Dendrocygnini) dins de la subfamília dels anserins (Anserinae) (Terres & NAS, 1991).

## Distribució

Les diferents espècies estan distribuïdes per totes les zones tropicals i subtropicals del món. En general cada una d'elles està confinada a zones petites, però l'ànec arbori bicolor, es distribueix per les dues Amèriques, Àfrica oriental, Madagascar i Àsia meridional.

## Descripció

En general són ànecs petits, tenen potes i colls llargs i una postura erecta. Caminen hàbilment. Les ales són amples, el que les proporciona més habilitat per maniobrar que velocitat en el vol. No hi ha dimorfisme sexual.

## Comportament

El nom en anglès, "whistling ducks" (ànec xiulador) fa referència a les seves vocalitzacions. El nom català d'ànecs arboris, fa referència al costum de descansar sobre les rames dels arbres. Tenen capacitat per bussejar. Són molt gregaris, volant en grans esbarts des dels dormidors nocturns.

## Sistemàtica

S'han distingit nou espècies d'ànecs arboris, classificats en dos gèneres.
* Gènere Dendrocygna.
** Dendrocygna arborea - Ànec arbori de les Antilles.
** Dendrocygna arcuata - Ànec arbori de capell.
** Dendrocygna autumnalis - Ànec arbori de bec roig.
** Dendrocygna bicolor - Ànec arbori bicolor.
** Dendrocygna eytoni - Ànec arbori d'Eyton.
** Dendrocygna guttata - Ànec arbori clapejat.
** Dendrocygna javanica - Ànec arbori menut.
** Dendrocygna viduata - Ànec arbori de cara blanca.
* Gènere Thalassornis.
** Thalassornis leuconotus - Ànec cabusset.
Amb el gènere africà Thalassornis, s'ha fet de vegades una subfamília diferent (Thalassorninae). També s'han assenyalat similituds amb els Oxyurinae.

## Referències

* ↑ Referència Alan P. Peterson
* ↑ «Sibley». Arxivat de l'original el 2013-11-11. [Consulta: 7 novembre 2009].
# Clavell de pastor

El clavell de pastor, Dianthus hyssopifolius, és una espècie de planta herbàcia dins la família cariofil·làcia.

## Descripció

Planta vivaç. Fulles llargues, primes, toves. Flors solitàries, de 20-30 mm, pètals de color de rosa o blanc amb lacínies (com serrells) molt profunds. Emet una fragància agradable.

## Hàbitat

Pastures, matolls d'Euonymus europaeus, pinedes aclarides i a grans altituds. Indiferent al substrat.

## Distribució

Zona alpina de Suïssa, Itàlia, antiga Iugoslàvia, Albània, França, Península Ibèrica, incloent els Països Catalans.

## Taxonomia

Dianthus hyssopifolius va ser descrita per Linnaeus i publicat a Centuria I. Plantarum ... 11. 1755.

### Etimologia

Dianthus: és el nom del gènere prové del grec deos («déu») i anthos («flor»), i que va ser citada pel botànic grec antic Teofrast.
hyssopifolius: epítet específic llatí o que significa "com les fulles de l'Hyssopus".

### Sinònims

* Dianthus acuminatus Tausch
* Dianthus alpestris Sternb.
* Dianthus ambiguus Salisb.
* Dianthus condensatus Kil.
* Dianthus controversus Gaudin
* Dianthus eynensis Sennen
* Dianthus monspeliacus L.
* Dianthus monspessulanus L.
* Dianthus monspessulanus var. jacetanus P.Monts.
* Dianthus odoratissimus Vest ex Rchb.
* Dianthus oreades Balb. ex Nyman
* Dianthus plumosus DC. ex Spreng.
* Dianthus saxatilis Pers.
* Dianthus sprengelii G.Don
* Tunica arenaria Scop.

### subsp. gallicus (Pers.) M.Laínz i Muñoz Garm

* Dianthus gallicus Pers.
* Dianthus monspeliacus subsp. gallicus (Pers.) M.Laínz & Muñoz Garm

## Referències

* ↑ «Dianthus hyssopifolius». Flora Ibérica.
* ↑ Maza, M; Cartagena F. & Navarro L.M.. Guía de flores del Pirineo. Benasque:Barrabes, 2008. ISBN 978-84-95744-59-3.
* ↑ «Dianthus monspessulanus». GRIN USDA. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 15 abril 2013].
* ↑ «Clavell de pastor». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 18 diciembre 2012].
* ↑ En Epítetos Botánicos
* ↑ Clavell de pastor en PlantList
# El laberint roig

El laberint roig (títol original: Red Corner) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jon Avnet, estrenada el 1997 i doblada al català.

## Argument

Jack Moore és un ric advocat que treballa per a una cadena de televisió com a consultor, el seu negoci el va portar a Beijing, on després de passar una nit amb una dona, va ser despertat bruscament per la policia xinesa i la dona sense vida en un bassal de sang. Detingut, Jack Moore, ha de lluitar contra el sistema judicial de la Xina, que té molt poc de democràtic, per demostrar la seva innocència. Abandonat a la seva sort pel govern dels EUA, que no vol pertorbar les relacions entre els dos estats, l'única que creu en la seva innocència és Shen Yuelin, l'advocada d'ofici que el tribunal li ha assignat.

## Repartiment

* Richard Gere: Jack Moore
* Bai Ling: Shen Yuelin
* Bradley Whitford: Bob Ghery
* Byron Mann: Lin Dan
* James Hong: Lin Shou
* Tzi Ma: Li Cheng
* Peter Donat: David McAndrews

## Rebuda

A la seva estrena als Estats Units, Red Corner va rebre|ressenyes generalment negatives. En el portal Rotten Tomatoes, la pel·lícula va rebre un 32% de crítiques cinematogràfiques positives basades en 22 ressenyes, i un índex d'audiència d'un 49% basat en 7.795 ressenyes. Va dir que la pel·lícula, "Tan irrealista, tan ideada i tan descaradament 'Hollywood' que Gere no es pot imaginar si està obrint ulls al problema, o cap porta a la seva solució."
En la seva crítica a Los Angeles Times , Kenneth Turan descrivia Red corner com un "melodrama lent i sense interès que costa més per l'engany que està dient alguna cosa significativa. Però la seva història d'un home sol contra el sistema és gastada i els punts al voltant de l'estat de la justícia a la Xina són dificultats per una actitud que voreja la xenofòbia.

## Referències

* ↑ El laberint roig
* ↑ «Red Corner (1997)». Rotten Tomatoes.
* ↑ Film Journal International. Red Corner. (en anglès). Film Journal International.
* ↑ Turan, Kenneth «'Corner': A Heavy-Handed Battle With Justice in China». Los Angeles Times, 31-10-1997.
* El laberint roig a Goita què fan, ara!
# Catàleg d'Identificacions Estel·lars

El catàleg d'identificacions estel·lars (en anglès: Catalog of Stellar Identifications (CSI) és un catàleg d'estrelles que s'ha construït per facilitar la referència entre diversos catàlegs d'estrelles. Conté les designacions i dades principals d'aproximadament 440.000 estrelles (1983), i es va crear mitjançant la fusió del Catàleg SAO, el catàleg Henry Draper, el catàleg AGK2 / 3, el catàleg fotogràfic de Ciutat del Cap, el catàleg de la Zona del Cap., el catàleg de zones de Yale, el Catàleg de catàstrofes de les estrelles febles i el catàleg genera de Boss. Conté coordenades estel·lars, magnituds, tipus espectrals, moviments nets i referències creuades de designacions en els catàlegs anteriors. També conté referències creuades a molts altres catàlegs, com ara l'Index Catalogue of Visual Double Stars, que s'ha vinculat al CSI. El CSI va ser finalment integrat a la base de dades SIMBAD.

## Referències

* ↑ . SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. Bibcode: 1983BICDS..24..109E.
# Districte de Mueda

El Districte de Mueda és un districte de Moçambic, situat a la província de Cabo Delgado. Té una superfície 11.343 kilòmetres quadrats. En 2015 comptava amb una població de 128.510 habitants. Limita al nord amb Tanzània a través del riu Rovuma, a l'oest amb el districte de Mecula a la província de Niassa, al sud amb els districtes de Montepuez i Meluco i a l'est amb els districtes de Muidumbe, i Mocímboa da Praia i Nangade. Mueda és el centre principal dels macondes, una ètnia de Moçambic.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en cinc postos administrativos (Chapa, Imbuho, Mueda, Negomano e Ngapa), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Chapa:
** Chapa
* Posto Administrativo de Imbuho:
** Imbuhu, e
** Mamaua
* Posto Administrativo de Mueda:
** Lipelua,
** Litembo,
** Miula,
** Mpeme, e
** Vila de Mueda,
* Posto Administrativo de Negomano:
** Negomano,
* Posto Administrativo de Ngapa:
** Chipinga,
** Natsenge,
** Ngapa, e
** Nonge

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística
# Eleccions generals paraguaianes de 2023

Les eleccions generals paraguaianes de 2023 van tenir lloc el 30 d'abril del 2023 per a triar el president de la República del Paraguai. Va ser elegit Santiago Peña acompanyat de Pedro Alliana com a vicepresident.

## Referències

* ↑ «El 30 de abril de 2023 Paraguay elegirá a su nuevo presidente» (en castellà). Última Hora, 16-12-2021. [Consulta: 3 maig 2023].
* ↑ «Santiago Peña, del Partido Colorado, gana las elecciones presidenciales de Paraguay» (en castellà). La Vanguardia, 01-05-2023. [Consulta: 3 maig 2023].
# Dendrocoelopsis

Dendrocoelopsis és un gènere de triclàdide dendrocèlid que habita l'aigua dolça d'Europa, Amèrica del Nord i Àsia.

## Morfologia

Els Dendrocoelopsis es caracteritzen per presentar un penis amb una papil·la ben desenvolupada i el bulb penià és de construcció ordinària, no està constituït per dues capes musculars separades per una capa glandular. D'altra banda, els oviductes s'uneixen en un conducte terminal comú sense abraçar la base del canal de la bursa. No presenten adenodàctils.
Les espècies de Dendrocoelopsis presenten totes les transicions entre òrgans adhesius molt desenvolupats i l'absència d'aquests òrgans a l'extrem anterior del cos. La zona testicular pot acabar al nivell de l'aparell copulador o bé estendre's fins a l'extrem de la cua. Moltes espècies presenten diversos ulls mentre d'altres només tenen dos ulls o són cegues.

## Taxonomia

* D. alaskensis
* D. americana
* D. beauchampi
* D. bessoni
* D. brementi
* D. chattoni
* D. ezensis
* D. hyamanae
* D. ichikawai
* D. kishidae
* D. lactea
* D. oculata
* D. piriformis
* D. sinensis
* D. spinosipenis
* D. siufenhensis
* D. vaginata
* D. vandeli

## Referències

* ↑ Kenk, Roman «The fresh-water triclads (Turbellaria) of Alaska» (en anglès). Proceedings of the United States National museum, 103, 3322, 1953, pàg. 163-186.
* 1 2 Kenk, Roman «Freshwater triclads (Turbellaria) of North America, VI: The genus Dendrocoelopsis» (en anglès). Smithsonian Contricutions to Zoology, 138, 1973.
# EP

EP té els següents significats:
* Extended play, format d'enregistrament de duració entre el single i el llarga durada
* Europa Press, agència de notícies espanyola fundada el 1957
* Educació primària
* Enllumenat públic
# Catàleg d'Estrelles Dobles Washington

El Catàleg d'Estrelles Dobles Washington, conegut també per les seves sigles en anglès WDS (Washington Double Star Catalog), és un catàleg astronòmic d'estrelles dobles, mantengut a l'Observatori Naval dels Estats Units. Aquest catàleg conté les posicions, magnituds, el moviment propi i el tipus espectral i té (juliol de 2006) 102.387 entrades d'estrelles dobles. Aquest catàleg també inclou estrelles múltiples. En general, una estrella múltiple amb n components pot ser representada per entrades en el catàleg de n-1 parells d'estrelles.

## Història

La base de dades usada per construir el WDS fou produïda a l'Observatori Lick, on va ser usada per construir l'Índex del Catàleg d'Estrelles Dobles Visuals, publicat el 1963. L'any 1965, sota la iniciativa de Charles Worley, fou transferit a l'Observatori Naval. Fou augmentat amb un gran nombre de mesures, del Catàleg Hipparcos and Tycho, interferometria, i altres fonts.

## Enllaços externs

* El WDS a l'Observatori Naval dels Estats Units (arxivat) (anglès)
# Districte de Musanze

El districte de Musanze és un akarere (districte) de la província del Nord, a Ruanda. La seva capital és Muhoza.

## Geografia i turisme

Musanze és el districte més muntanyenc de Ruanda, que conté la major part del Parc Nacional dels Volcans, i la seva oficina central Kinigi. Cinc dels vuit volcans de les muntanyes Virunga (Karisimbi, Visoke, Sabyinyo, Gahinga i Muhabura) es troben dins dels límits del districte. També en aquest districte es troben la major part dels goril·les de muntanya de Ruanda, que la converteixen en la destinació turística més popular del país.
La capital de Musanze, Ruhengeri, és una de les ciutats més grans de Ruanda i serveix de centre per als turistes.

## Sectors

El districte de Musanze està dividit en 15 sectors (imirenge): Busogo, Cyuve, Gacaca, Gashaki, Gataraga, Kimonyi, Kinigi, Muhoza, Muko, Musanze, Nkotsi, Nyange, Remera, Rwaza i Shingiro.

## Referències

* Districtes de Ruanda a statoids
* Inzego.doc Arxivat 2018-05-17 a Wayback Machine. — Province, District and Sector information from MINALOC, the Rwanda ministry of local government.
* web del districte de Musanze
# Establiments de Jaca

Els Establiments de Jaca (en aragonès: Establimentz de Chaca / Establimentz de Jaca) són els documents en els quals s'aprovaven els establiments o observances de la ciutat de Jaca durant el segle xiii. Probablement foren redactats entre el 1220 i el 1238, sent novament renovats el 1336. Estan continguts en el Llibre de la Cadena de Jaca. Els escrits estan redactats en occità en la varietat dialectal gascona, amb algunes influències de l'aragonès i el català:

## Exemples

Els tres primers Establimentz:
1. Tot primerament devedaren che null homen habitador de Iacca, ni estrani, no porte contel, ni neguna altra arma entz en la villa de Iacca, ni en sas poblations, si no es entran et exin de Iacca con bon entendement.
2. Stabliren demas che tot homen de Iacca, ni habitador, qui portaria contel, ni nulla altra arma entz en la villa de Iacca, ni en sas poblations, si no es entran et exin de Iacca, a tantas vegadas quantas los iuratz las trobaran portan, a tantas vegadas done V solidos de Iacches als iurats de Iacca: los chals V solidos sian obs de la closon de la villa; et achestos V solidos demanden los iurats, els prengan
3. E si achel hom no podía los solidos aver o dar nols volia entro a cap de XV dias, chel metan los iuratz en la carter, e eston hy V dias.

## Referències

* ↑ Grafia SLA - Sociedat de Lingüistica Aragonesa
# Els Horts (Oriola)

Els Horts (en castellà i oficialment, Los Huertos) és un barri residencial dels afores de la localitat d'Oriola, a la comarca del Baix Segura, al País Valencià. Té 113 habitants i celebra les seues festes en honor de la Mare de Déu del Perpetu Socors al juny.

## Referències

* ↑ Página web del Instituto Nacional de Estadística español con los datos de referencia. Consultado el 29 de agosto de 2020.
# Castell de Vélez-Blanco

Castell de Vélez-Blanco (Almeria), s'aixeca sobre el cim gris d'un turó a més de mil metres d'altura.
Es tracta d'un sumptuós palau que fou construït sobre les ruïnes d'un castell romà i d'una alcassaba àrab de la que encara uns forts murs semi-enderrocats. La construcció és de carreus i la seva planta té forma d'hexàgon irregular. Els seus murs i torres estan coronats de merlets reials. En la seva decoració si troben elements d'evident inspiració espanyola, tals com escuts d'armes adossats a la façana, sostres de fusta i artesanats.
L'obra, que data del segle xvi, sofrí importants pèrdues a principis del segle xx, quan els seus propietaris decidiren vendre els elements arquitecturals de la part més rica del castell, a saber, el seu riquíssim pati renaixentista de marbre, una joia única d'arquitectura espanyola i italiana de principis de segle xvi.
Les estàtues, columnes, voltes, finestres i portes foren venudes a un decorador francès. Altres elements de l'interior es troben avui dia en el Museu Metropolità de Nova York i en col·leccions particulars estrangeres.

## Bibliografia

* SALVAT EDITORS S.A. Col·lecció Castillos de España, Diposit Legal B. 30,010 -1967.
# Edifici Apartsol

L'Edifici Apartsol és una obra del municipi de Roses (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.Situat a l'oest del nucli urbà de la població, a la zona coneguda com a Santa Margarida, a l'avinguda de Port Reig.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat plurifamiliar de planta rectangular, que consta de planta baixa més quatre plantes pis, amb la coberta plana. Interiorment, segueix la distribució de quatre apartaments per planta. De l'exterior destaquen les dues façanes més longitudinals. Les dues portes d'accés a l'edifici es troben a la façana nord, la qual es troba ordenada simètricament seguint els eixos verticals que marquen les obertures, les quals es troben agrupades en grups de dos. Les finestres d'obertura rectangular es troben cobertes amb lamel·les blanques, a manera de persianes, en canvi, les d'obertura quadrada presenten uns grans plafons de rajoles de ceràmica vidrada marró, per sota de línia dels ampits. La resta de parament de la façana deixa el ciment vist. Pel que fa a la façana sud, cal dir que està formada per les terrasses dels apartaments, les quals també es troben cobertes amb proteccions solars de lamel·les blanques.

## Història

L'edifici fou projectat per l'arquitecte Lluís Marés i Feliu i s'enquadra dintre de l'estil arquitectònic del brutalisme. Aquest estil típic de les dècades del 50 al 70 consisteix bàsicament, en construccions de grans edificis, com universitats, hospitals, administracions públiques, etc, on el material predominant és el ciment.
Els primers indicis d'aquesta arquitectura foren inspirats pels treballs de l'arquitecte suís Le Corbusier (en particular el seu edifici de la Unité d'Habitation) i el treball de Ludwig Mies van der Rohe. Els edificis estan composts de grans estructures en forma de bloc, elements geomètrics i simètrics, formes repetitives, i ciment sense decorar. A més, els elements estructurals de l'edificació mai no s'amaguen, fins i tot s'exageren i es ressalten.

## Referències

* 1 2 3 4 «Edifici Apartsol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Establiments Francesos del Golf de Guinea

Els Establiments Francesos del Golf de Guinea foren un domini colonial francès a l'Àfrica Occidental.
El tractat signat entre Louis-Édouard Bouet i el rei mpongwe Denis Rapontchombo, conegut com "el rei Denis", el 9 de febrer de 1839, marca el inici de la penetració francesa al territori que avui dia es Gabon; aleshores es va crear una posició militar a l'estuari del riu Komo i junt amb altres factories de la zona es va dir Establiments Francesos del Golf de Guinea. El governador fou Louis Édouard Bouët (nascut el 1808 i mort el 1871; des de 1844 va modificar el seu cognom a Bouët-Willaumez).
L'11 de juny de 1843 les factories i forts de la zona del Golf de Guinea van rebre una administració particular sota el nom d'Establiments Francesos del Gabon.

## Referències

* Worldstatesmen, Gabon, per Ben Cahoon.
# Elena Azpelicueta Román

Elena Azpelicueta Román (Barcelona, 25 de desembre de 1930) és una exnedadora catalana.
Competí amb el Club Natació Barcelona entre 1946 i 1955. Especialista en les proves de crol, braça i papallona, aconseguí setze campionats de Catalunya, destacant cinc títols consecutius en 200 m braça (1949-53). A nivell estatal, es proclamà campiona d'Espanya en setze ocasions. També guanyà la Copa Nadal de 1947 i la travessia al Port de Barcelona de 1952 i establí diverses plusmarques nacionals en 100 m i 200 m papallona així com en les proves de relleu. Entre d'altres reconeixements, el 1955 fou guardonada amb la placa d’honor de la Federació Espanyola de Natació i amb la medalla de plata al mèrit esportiu de la ciutat de Barcelona.

## Palmarès

* 16 campionats de Catalunya de natació
* 2 en 100 m lliures (1946, 1947)
* 2 en 400 m lliures (1946, 1947)
* 5 en 200 m braça (1949, 1950, 1951, 1952, 1953)
* 3 en 100 m papallona (1950, 1951, 1952)
* 1 en 3x100 m estils (1952)
* 3 en 4x100 m estils (1953, 1954, 1955)
* 16 campionats d'Espanya de natació
* 1 en 100 m lliures (1947)
* 3 en 400 m lliures (1946, 1947, 1949)
* 3 en 200 m braça (1950, 1951, 1952)
* 3 en 100 m papallona (1953, 1954, 1955)
* 1 en 4x100 m estils (1955)
* 5 en 4x100 m lliures (1946, 1947, 1948, 1949, 1950)

## Referències

* ↑ Estornés Lasa, Bernardo. «Azpelicueta, Elena». Auñamendi Entziklopedia. [Consulta: 3 juny 2024].
* ↑ «Elena Azpelicueta Román». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Chilhowee

Chilhowee és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 329 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chilhowee tenia 329 habitants, 142 habitatges, i 78 famílies. La densitat de població era de 334,3 habitants per km².
Dels 142 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 44,4% no eren unitats familiars. En el 39,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.688 $ i la renda mediana per família de 45.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 14.850 $. Entorn del 4,1% de les famílies i el 9,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chilhowee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chilhowee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].