OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nagaya Shinshiroku

Nagaya shinshiroku (長屋紳士録, Història de veïnat) és una pel·lícula japonesa escrita i dirigida per Yasujirō Ozu el 1947. Va ser la primer pel·lícula d'Ozu després de la Segona Guerra Mundial.

## Argument

Un home troba un nen orfe en un poble devastat per la guerra i el porta momentàniament amb ell, els dies següents intenta trobar una família a la qual confiar-lo però ningú pot acceptar aquesta responsabilitat. La vídua Tané, de mal tarannà, és l'única que pot tenir cura del nen i accepta a contracor. La relació entre ambdós no millora fins que el nen desapareix de casa, en aquell moment Tané s'adona que en el fons l'estimava.

## Repartiment

* Chōko Iida: Tané anomenada "Kayan", la vídua
* Hōhi Aoki: Kohei, el nen
* Eitarō Ozawa: el pare del nen
* Mitsuko Yoshikawa: Kikuko, amic de Tané
* Reikichi Kawamura: Tamekichi, l'artista veí
* Hideko Mimura: Yukiko, la filla de Tamekichi
* Takeshi Sakamoto: Kawayoshi, un veí
* Chishū Ryū: Tashiro, l'endeví
* Eiko Takamatsu: Tom
* Yoshino Tani: una mare
* Taiji Tonoyama: el fotògraf
* Seiji Nishimura: un veí

## Recepció

Nagaya Shinshiroku té un 100% d'aprovació a Rotten Tomatoes. Dave Kehr va argumentar que "Ozu desvia l'empenta sentimental del material agafant-ho tot a través del seu punt de vista passiu i profundament acceptant." Tim Purtell d' Entertainment Weekly va assignar a la pel·lícula una "B" i va escriure que, tot i que és lent, el treball "recompensa la paciència amb un sentiment ric que mai no és boig."

## Referències

* ↑ «Récit d'un propriétaire» (en francès). Centre national du cinéma et de l'image animée. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Record of a Tenement Gentleman (1947)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 30 gener 2017].
* ↑ Kehr, Dave «Record of a Tenement Gentleman». Chicago Reader [Consulta: 30 gener 2017].
* ↑ Purtell, Tim «Record of a Tenement Gentleman». Entertainment Weekly, 25-08-1995 [Consulta: 30 gener 2017].

## Enllaços externs

* Nagaya Shinshiroku a YouTube
# Pont de Williamsburg

El Pont de Williamsburg és un pont penjant de la ciutat de Nova York, que travessa l'East River, connectant Manhattan a l'alçada de Delancey Street amb Brooklyn, a nivell del barri de Williamsburg.
La construcció del pont va començar el 1896 i va ser inaugurat el 19 de desembre de 1906, amb un cost de 12 milions de dòlars. Fins a l'acabament del Bear Mountain Bridge, va ser el pont penjant més gran del món, amb una longitud de 2227 metres.

## Enllaços externs

* Williamsburg Bridge a Structurae
* Ponts a New York City DOT
# Nuffieldita

La nuffieldita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor del professor Edward Wilfrid Nuffield (Gretna, Manitoba, Canadà, 13 d'abril de 1914 - Vancouver, Colúmbia Britànica, Canadà, 10 de juny de 2006), mineralogista de la Universitat de Toronto, a Ontario (Canadà).

## Característiques

La nuffieldita és una sulfosal de fórmula química Cu$_{1.4}$Pb$_{2.4}$Bi$_{2.4}$Sb$_{0.2}$S₇. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3,5 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nuffieldita pertany a «02.JB: Sulfosals de l'arquetip PbS, derivats de la galena, amb Pb» juntament amb els següents minerals: diaforita, cosalita, freieslebenita, marrita, cannizzarita, wittita, junoïta, neyita, nordströmita, proudita, weibul·lita, felbertalita, rouxelita, angelaïta, cuproneyita, geocronita, jordanita, kirkiïta, tsugaruïta, pillaïta, zinkenita, scainiïta, pellouxita, chovanita, aschamalmita, bursaïta, eskimoïta, fizelyita, gustavita, lil·lianita, ourayita, ramdohrita, roshchinita, schirmerita, treasurita, uchucchacuaïta, ustarasita, vikingita, xilingolita, heyrovskýita, andorita IV, gratonita, marrucciïta, vurroïta i arsenquatrandorita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina de molibdè British Columbia, situada al mont Patsy, a la divisió minera de Skeena (Colúmbia Britànica, Canadà). A bada de la seva localitat tipus, també ha estat descrita en prop d'una quarantena de localitats arreu del planeta.

## Referències

* ↑ «Nuffieldite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 desembre 2019].
# Mendiculeia

Mediculeia fou una ciutat situada a l'interior de Lusitània, a la riba del Tagus (Tajo). El seu nom apareix en grec com Μενδικουληΐα i com Μενδηκουλία.

## Referències

* ↑ Smith, W. «Mendiculeia» (en anglès). Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854. [Consulta: 4 febrer 2021].
# Musanze (ciutat)

Musanze (antigament Ruhengeri) és el nom de la capital del Districte de Musanze, situat al nord-oest de Ruanda. Es troba a 1849 metres sobre el nivell del mar, prop del llac Bulera i del Parc Nacional dels Volcans. Musanze té una població de 86.685 la qual cosa la fa la ciutat més poblada de la Província del Nord. La ciutat és un lloc de pas en les rutes turístiques per anar a observar els goril·les de muntanya.

## Referències

* ↑ «Ruhengeri / Musanze « REDROCKS MUSANZE» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-07-03. [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ «Where is Musanze, Rwanda?» (en anglès). [Consulta: 21 juny 2017].
# Manuel Orts Cano

Manuel Orts Cano (Benidorm, 26 d'octubre de 1872 – Algorfa, 1924) fou un polític valencià, diputat i senador a Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era un dels principals terratinents valencians, amb terres a Finestrat, Alfàs del Pi i Benidorm. Era cunyat de Alfonso de Rojas y Pascual de Bonanza, i fou escollit alcalde de Benidorm pel Partit Conservador el 1899.
Pel mateix partit fou diputat provincial de Castelló pel districte de Cocentaina-Pego, president de la Diputació d'Alacant de 1914 a 1916, senador per Alacant el març de 1918 i diputat pel sector maurista del Partit Conservador a les eleccions generals espanyoles de 1919 pel districte d'Alacant.

## Referències

* ↑ Biografia al web de la Diputació d'Alacant
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Kadamba

«Kadamba» té aquests significats:
* Dinastia Kadamba o els kadambes, antic regne de la part septentrional del sud de l'Índia
** Kadambes de Banavasi, primera dinastia kadamba segles IV a VI, vassalla segles VI a X (capital a Halasi)
** Kadambes de Hangal, segona dinastia Kadamba segles X a XII
** Kadambes de Goa, dinastia kadamba a Goa i Konkan segles X a XIV
** Kadambes de Halasi, dinastia feudatària segles VI a X
** Kadambes de Bayalnadu (o Bayalnad, avui Wayanad), dinastia feudatària segles X a XII
** Kadambes de Bankapur, governadors dels kadambes de Banavasi, després de Hangal segles ? a XII
** Kadambes de Nagarkhanda, governadors dels kadambes de Banavasi, després de Hangal i dels kalachuris, segles ?-XII
** Kadambes de Uchchangi, reis de Banavasi, feudataris, segles X-XI
* Kadamba (Neolamarckia cadamba), arbre
* Kadamba o Shamsha, riu de Karnataka, afluent del Kaveri (Índia)
# Museu Etnogràfic Sicilià Giuseppe Pitrè

El Museu Etnogràfic Sicilià Giuseppe Pitrè, fundat el 1909 per l'erudit sicilià Giuseppe Pitrè, és una entitat pública de propietat de la Municipalitat de Palerm.
Compta amb dues seus: una a Viale Duca degli Abruzzi, al Parc del la Favorita, i l'altra a Via delle Pérgolas al Palazzo Tarallo,al barri de l'Albergheria.

## Història

La seu original constava de quatre sales en un edifici d'una vella escola a la Via Maqueda, el Col·legi de l'Assumpció, on, els objectes podrien ser ordenats d'accord amb el que era la idea de la creació del seu fundador. Després de la mort de Pitrè (1916), durant anys les col·leccions van romandre inaccessibles al públic, fins que, el 1935, Joseph Cocchiara va reorganitzar i va traslladar el museu a una de les dependències de la Casina Cinese al Parc de la Favorita.
En aquest lloc, les col·leccions van trobar el lloc adequat, amb una nova divisió de les troballes en seccions que compleixen amb els criteris de més major caràcter científic, amb respecte als ajusts que en el seu moment va desitjar el seu fundador, -però que mai es va materialitzar-. Cocchiara va oferir una guia àmplia per a aquest tipus de treball titulat: La vita e l'arte del popolo siciliano nel Museo Pitrè (La vida i l'art del poble sicilià al Museu Pitrè).
L'estructura consta d'un edifici, enfront d'un gran espai, dividit per una planta baixa que alberga les sales d'exposicions i un primer pis que ocupen les oficines i els magatzems. En el seu interior a la dreta es troba la taquilla i la informació. El museu està ubicat en un gran jardí que es pot visitar de franc. Està estructurat de la següent manera: en una part central de la plan ta baixa i dins d'una cruïlla de patis alineats amb trenta sales. Des de 2007 es va inaugurar la segona seu del museu, a l'històric Palazzo Tarallo, al barri de L'Albergheria, també de Palerm.
L'exposició permanent, exhibeix a la planta principal del palau, mobles del segle xviii, el teatre de titelles de l'Opera dei Pupi, la «sala de la memòria» dedicada a Giuseppe Pitrè, i part dels volums de la Biblioteca, en particular, els fons relatius a les tradicions populars, la història i l'arquitectura a Sicília.
* Entrada a la seu del Parc de la Favorita
* Bust de marbre de Giuseppe Pitrè a la Favorita
* Titella del teatre de l'Opera dei Pupi

## Referències

* 1 2 Arxivat 2010-12-04 a Wayback Machine. Arxivat 2010-12-04 a Wayback Machine. Arxivat 2010-12-04 a Wayback Machine. Arxivat 2010-12-04 a Wayback Machine. Seu de la Favorita, consultat el 7 d'agost de 2014 (italià).
* 1 2 Arxivat 2010-03-03 a Wayback Machine. Arxivat 2010-03-03 a Wayback Machine. Seu del Palazzo Tarallo consultat el 7 d'agost de 2014 (italià).

## Enllaços externs

* http://www.comune.palermo.it/comune/normative/regolamentomuseopitre.htm Arxivat 2012-11-28 a Wayback Machine.
* Video resttauració virtual (italià)
# Nikolai Ozolin

Nikolai Ozolin (Komarowo, 20 d'octubre de 1906 $^{(Julià)}$ - Moscou, 25 de juny de 2000) fou un atleta soviètic, especialista en el salt de perxa, que va competir entre les dècades de 1920 i 1940.
Fou el millor saltador de perxa de la dècada de 1930. Va millorar fins a deu vegades el rècord nacional i entre 1937 i 1939 va fer el mateix amb rècord d'Europa tres vegades però, com la Unió Soviètica en aquell moment no formava part de l'IAAF, els resultats dels atletes soviètics no eren tinguts en compte a l'hora d'establir els rècords mundials i europeus. El millor registre acabà sent de 4,30 metres el 31 de juliol de 1939.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en el salt de perxa al Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, rere el suec Allan Lindberg, i dotze campionats nacionals entre 1928 i 1946.
El 1935 es proclamà campió de la URSS en salt d'esquí.
Un cop retirat exercí d'entrenador i professor en teoria i metodologia de l'esport. El 1972 va obtenir el grau de doctor en ciències pedagògiques.

## Millors marques

* Salt de perxa. 4,30 metres (1939)

## Referències

* ↑ «ОЗОЛИН Николай Георгиевич | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ «Николай Озолин / Nikolay Ozolin» (en rus). peoples.ru. [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ Waśko, Janusz (1953-).. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 109. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ Zelichenka, B. B.; Matchstick, B.N.; Steinbach, B. L.. Atletisme: Enciclopèdia A-Z en 2 volums (en rus), 2013, p. 26-27. ISBN 978-5-904885-81-6.
* ↑ «ОЗОЛИН НИКОЛАЙ ГЕОРГИЕВИЧ» (en rus). [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 7 maig 2020].
# Maurits Lammertink

Maurits Lammertink (Enter, Wierden, 31 d'agost de 1990) és un ciclista neerlandès que competeix professionalment des del 2010. Actualment corre per l'equip Katusha-Alpecin.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa al Czech Cycling Tour
* 2012
** 1r a la Carpathia Couriers Path i vencedor d'una etapa
** 1r al Zuid Oost Drenthe Classic
* 2014
** 1r al Circuit de Valònia
** 1r a la Parel van de Veluwe
** Vencedor d'una etapa al Czech Cycling Tour
** Vencedor d'una etapa a la Dookoła Mazowsza
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí
* 2016
** 1r a la Volta a Luxemburg
* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2013. 155è de la classificació general
* 2018. 41è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2017. 75è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. No surt (8a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Nombre d'Euler

* Per altres significats, vegeu nombre e o llista de temes anomenats en honor de Leonhard Euler.
En teoria de nombres, els nombres d'Euler són una successió matemàtica E$_n$ d'enters definits pel desenvolupament en Sèrie de Taylor següent:
    ${\frac {1}{\cosh t}}={\frac {2}{e^{t}+e^{-t}}}=\sum _{n=0}^{\infty }{\frac {E_{n}}{n!}}\cdot t^{n}\!$
on cosh t és el cosinus hiperbòlic. Els Nombres d'Euler apareixen com un valor especial dels polinomis d'Euler.
Els Nombres d'Euler amb subíndex senar són tots zero. Els que tenen subíndex parell (successió A028296 a l'OEIS) tenen signes alternats. Alguns valors són:
    E$_0$ = 1
    E₂ = −1
    E₄ = 5
    E₆ = −61
    E₈ = 1 385
    E$_{10}$ = −50 521
    E₁₂ = 2 702 765
    E$_{14}$ = −199 360 981
    E$_{16}$ = 19 391 512 145
    E$_{18}$ = −2 404 879 675 441
Alguns autors reindexen la successió per ometre els nombres d'Euler senars amb valor zero, i/o converteixen tots els ssignes en positius. Aquest article s'adhereix a la convenció adoptada a dalt.
Els Nombres d'Euler apareixen en els desenvolupaments en sèrie de Taylor de la secant i la secant hiperbòlica. Aquesta última és la funció de la definició. També apareixen en combinatòria; vegeu permutació alternada.

## Aproximació asimptòtica

Els Nombres d'Euler augmenten bastant ràpidament per a subíndexs grans, tenen la fita inferior següent
    $|E_{2n}|>8{\sqrt {\frac {n}{\pi }}}\left({\frac {4n}{\pi e}}\right)^{2n}.$

## Vegeu també

* Nombre de Bernoulli
* Nombre de Bell

## Enllaços externs

* Euler number a MathWorld.
* The first 1000 Euler numbers deProjecte Gutenberg
* Successió Plantilla:OEIS2C a On-Line Encyclopedia of Integer Sequences
# Kaemwaset (djati de Ramsès IX)

Khaemwaset (Ḫˁj m W3st, "el que apareix a Tebes") va ser un alt oficial egipci durant la dinastia XX. Va ser djati del sud, governador de Tebes, i possiblement també Summe sacerdot de Ptah durant el regnat del faraó Ramsès IX.
És conegut principalment per ser el djati que va ordenar i va dirigir la investigació dels robatoris a les tombes reials que es van produir sota Ramsès IX.

## Biografia

Ahmose en jeroglífic :
Khaemwaset va ser el successor del djati Nebmarenakht l'any 14 de Ramsès IX. L'any 16 va ser informat d'algunes irregularitats a la necròpolis tebana i va decidir iniciar una investigació que finalment va portar al descobriment de diversos lladres de tombes. Aquesta història apareix al Papir Abbott, al Papir Amherst i al Papirs Mayer. No obstant això, en els papirs Mayer, una mica posteriors, el djati tornar a ser Nebmarenakht; sembla que per algunes raons desconegudes per a nosaltres, Nebmarenakht va ser de fet restaurat durant l'any 17 de Ramsés IX.
A més del papir Abbott i el papir d'Amherst, ambdós datats a l'any 16, Khaemwaset és conegut per la part superior d'una estàtua de granit que el representa, avui al Museu d'Antiguitats Egípcies del Caire (CG 42173 / JE 36650), i per uns pocs grafits tebans occidental (núms). 110, 111 i 113).

## Referències

* ↑ Kitchen, 1983, p. 523-524.
* 1 2 «Viziers» (en anglès). Ancient Egypt by Anneke Bart. Arxivat de l'original el 2016-07-19. [Consulta: 15 març 2024].
* ↑ Breasted, 1906, p. 499-556.
* ↑ Kitchen, 1969-1983, p. 523-524.

## Vegeu també

* Llista de djatis de l'antic Egipte.

## Bibliografia

* Breasted, James Henry. Ancient Records of Egypt (en anglès). vol. IV: The Twentieh to the Twenty-sixth Dynasties. Chicago: University of Chicago Press, 1906.
* Kitchen, Kenneth Anderson. Ramesside Inscriptions: Historical and Biographical (en anglès). vol. VI. B. H. Blackwell Ltd., 1969-1983.
# Los Chaves

Los Chaves és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 5.033 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Los Chaves tenia 5.033 habitants, 1.764 habitatges, i 1.365 famílies. La densitat de població era de 189,8 habitants per km².
Dels 1.764 habitatges en un 40,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,7% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 22,6% no eren unitats familiars. En el 17,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.228 $ i la renda mediana per família de 40.896 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.278 $ mentre que les dones 22.537 $. La renda per capita de la població era de 16.092 $. Aproximadament el 13,1% de les famílies i el 15,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Los Chaves». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Los Chaves». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nelsonophryne

Nelsonophryne és un gènere de granotes de la família Microhylidae que es troba a Costa Rica, Panamà, Colòmbia i l'Equador.

## Taxonomia

* Nelsonophryne aequatorialis (Peracca, 1904).
* Nelsonophryne aterrima (Günther, 1901).

## Referències

* IUCN (anglès)
# Primera divisió Catalana de Rugbi 2010-2011

El GEiEG va ser el campió de la Primera divisió Catalana de Rugbi 2010-2011 amb un total de 83 punts, 14 més que el segon classificat, el FC Barcelona B. El club gironí, però, no va aconseguir passar la primera eliminatòria d'ascens contra la Universitat d'Alacant. D'altra banda, el BUC B i el CR Tarragona van perdre la categoria i van descendir a Segona divisió catalana.

## Equips

| Equip | Ciutat |
| GEiEG | Girona |
| FC Barcelona B | Barcelona |
| Químic RC | Barcelona |
| Gòtics RC | Barcelona |
| CR Torroella-Senglars | Torroella de Montgrí |
| CR Sant Cugat B | Sant Cugat |
| INEF Lleida | Lleida |
| Castelldefels CRUC | Castelldefels |
| BUC B | Barcelona |
| CR Tarragona | Tarragona |

## Classificació

Classificació Primera Divisió Catalana 2010-2011 :
| Pos | Equip | Jug | V | E | D | PF | PC | +/- | Pts |
| 1 | GEiEG | 18 | 17 | 1 | 0 | 552 | 256 | 292 | 83 |
| 2 | FC Barcelona B | 18 | 15 | 1 | 2 | 710 | 205 | 505 | 69 |
| 3 | Químic RC | 18 | 13 | 0 | 5 | 570 | 350 | 220 | 65 |
| 4 | Gòtics RC | 18 | 10 | 0 | 8 | 373 | 291 | 82 | 48 |
| 5 | CR Torroella-Senglars | 18 | 8 | 1 | 9 | 401 | 354 | 47 | 45 |
| 6 | CR Sant Cugat B | 18 | 7 | 0 | 11 | 369 | 424 | -55 | 42 |
| 7 | INEF Lleida | 18 | 7 | 1 | 10 | 414 | 385 | 29 | 40 |
| 8 | Castelldefels CRUC | 18 | 7 | 0 | 11 | 291 | 364 | -73 | 37 |
| 9 | BUC B | 18 | 4 | 0 | 14 | 272 | 527 | -255 | 13 |
| 10 | CR Tarragona | 18 | 0 | 0 | 18 | 67 | 863 | -796 | -5 |
Llegenda:
* Pos = Posició
* Jug = Partits jugats
* V = Victòria (s'obtenen 4 punts)
* E = Empat (s'obtenen 2 punts)
* D = Derrota (s'obtenen 0 punts)
* PF = Punts a Favor (Total de punts aconseguits)
* PC = Punts en Contra (Total de punts encaixats)
* +/- = Diferència de Punts
* Pts = Punts totals

## Vegeu també

* Primera divisió Catalana de Rugbi

## Referències

* ↑ El GEiEG cau a Alacant i diu adéu a la fase d'ascens diaridegirona.cat

## Enllaços externs

* Federació Catalana de Rugby
# Meritxell (nom)

Meritxell o Maria de Meritxell, o informalment Meri o Txell, és un nom femení d'advocació mariana a la Mare de Déu de Meritxell. Originalment, els prenoms derivats d'advocacions marianes completaven el nom de Maria (Maria de) fins que han pres significat per si mateixos, i, lògicament, són femenins.

## Origen

Joan Coromines, a l'Onomasticon Cataloniae deriva Meritxell de l'ètim merig, apòcope de "mig dia". Aquest mot era usat pels pastors per a referir-se a les pastures que es trobaven en la vessant solana de la muntanya. El Santuari vell de Meritxell es troba en una vessant amb aquesta orientació sud. Seguint aquesta línia, altres hipòtesis diuen que prové del llatí meridien, és a dir "sol de migdia" o "petit migdia".
Una tercera hipòtesi la deriva del protobasc (llengua que al Baix Imperi Romà i fins a l'alta edat mitjana es parlava a Andorra com arreu dels Pirineus), com a fusió dels molts Mari i Etxea, i vindria a significar "casa de Mari" (Mari és la deessa principal de la religió basca precristiana). o Maria i Etxea, és a dir, "casa de Maria".

## Onomàstica

* 8 de setembre: Dia de les Verges Trobades, Diada de Meritxell a Andorra.

## Personatges famosos

* Meritxell Batet i Lamaña, advocada, política i diputada a les Corts espanyoles
* Meritxell Borràs i Solé, política, diputada al Parlament de Catalunya i Consellera de Governació i Relacions Institucionals
* Meritxell Cabezón i Arbat, advocada, política i diputada al Congrés dels Diputats d'Espanya
* Meritxell Cucurella-Jorba, poetessa i dramaturga
* Meritxell Falgueras i Febrer, periodista i sumiller
* Meritxell Gené i Poca, cantautora i mestra
* Meritxell Margarit i Torras, periodista i escriptora
* Meritxell Mateu i Pi, política i Presidenta del Consell General d'Andorra
* Meritxell Querol Brossa, química sabadellenca.
* Meritxell Roigé i Pedrola, política i diputada al Parlament de Catalunya
* Meritxell Ruiz i Isern, política i diputada al Parlament de Catalunya
* Meritxell Planella, periodista en RNE

## Toponímia

* Meritxell, nucli de població de Canillo (Andorra)
* Santuari de la Mare de Déu de Meritxell, a Canillo (Andorra)
* Santuari vell de Meritxell, a Canillo (Andorra)
* Avinguda de Meritxell, a Andorra la Vella (Andorra)

## Referències

* ↑ Col·lectiu, pàg. 72. «Llenguatge i cultura».
* ↑ Coromines, Joan. Onomasticon Cataloniae, Vol.5, 1996. ISBN ISBN 84-7256-844-X.
* ↑ «Mari» (en basc). Auñamendi Eusko Entziklopedia. [Consulta: 12 juliol 2022].
* ↑ «Especial Meritxell». El Periòdic d'Andorra, 07-09-2019. [Consulta: 7 maig 2020].
# Kaempferia

Kaempferia és un gènere de plantes de flors pertanyent a la família Zingiberaceae. Comprèn 106 espècies.

## Espècies seleccionades

* Kaempferia aethiopica
* Kaempferia albo-violacea
* Kaempferia andersoni
* Kaempferia angustifolia
* Kaempferia anomala
# Ma Ying-jeou

Ma Ying-jeou (en xinès tradicional: 馬英九, Mǎ Yīngjiǔ) (Hong Kong, 13 de juliol de 1950), és un advocat professor de dret, i també president de Taiwan (2008-2016). És també exalcalde de la ciutat de Taipei.
Ma va néixer a Hong-Kong (hospital Kwong Wah de Kowloon), llavors una colònia anglesa, de pares de Hunan. Quan ell tenia un any d'edat, la seva família, partidaris del partit nacionalista Kuomintang, van emigrar a Taiwan. Ma afirma que els seus pares ja havien estat a Taiwan quan ell va néixer i que el seu pare estava treballant Hong-Kong quan ell va néixer allí, encara que és poc clar a quin treball es referia. Conseqüentment, malgrat aquesta afirmació, se'l condidera generalment un xinès continental.
Va estudiar la llicenciatura de dret de la Universitat Nacional de Taiwan el 1972. Amb una beca del Kuomintang, va completar els seus estudis als Estats Units, i va fer un màster a la Universitat de Nova York i llavors el doctorat a la Universitat Harvard.
# Nelsonophryne aequatorialis

Nelsonophryne aequatorialis és una espècie de granota que viu a l'Equador.

## Referències

* Lynch, J. & Almandáriz, A. 2004. Nelsonophryne aequatorialis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 28 d'abril del 2008.