OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tore Sten

Tore Sten (Järvsö, 19 d'octubre de 1926 - 28 de desembre de 2009) fou un atleta suec, especialista en els curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1940 i 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 4x400 metres relleus del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, formant equip amb Folke Alnevik, Stig Lindgård i Sven-Erik Nolinge. El 1951 guanyà el campionat nacional dels 800 metres.

## Millors marques

* 400 metres. 48.5" (1946)
* 800 metres. 1' 51.0" (1949)

## Referències

* ↑ «Autografer Startsida». [Consulta: 11 maig 2020].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 11 maig 2020].
# Carl Jacob Löwig

Carl Jacob Löwig (alemany: Carl Löwig) (Bad Kreuznach, 17 de març de 1803 - Breslau, 27 de març de 1890) fou un químic alemany descobridor del brom independentment d'Antoine Jérôme Balard.
Löwig rebé el seu doctorat a la Universitat de Heidelberg la qual tesi fou dirigida per Leopold Gmelin. Durant la seva recerca sobre les sals minerals descobrí el brom en 1825, com un gas de color marró després de l'evolució de la sal va ser tractat amb clor. Després de treballar a la Universitat de Heidelberg i la Universitat de Zúric es convertí en el successor de Robert Wilhelm Bunsen a la Universitat de Breslau. Un dels seus alumnes més destacats fou Hans Heinrich Landolt.

## Referències

* ↑ Periodic Table (Basic) Speedy Study Guide. Speedy Publishing LLC, 4 de juliol de 2014, p. 1–. ISBN 978-1-63383-578-8.
# Vathmala

Vathmala o Bathmala ( [bam'malo] (potser de "vall dolenta", en francès Bethmale) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.
La vall dona nom a un formatge que s'hi elabora, el formatge Bethmale.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ [http://llengua.gencat.cat/permalink/26356740-5384-11e4-8f3f-000c29cdf219&ved=0CBoQFjAAahUKEwi6t_KpwfbGAhXMXhQKHbf9ADM&usg=AFQjCNF4ykyQAFbFjeZX3kwMeNKUuVGvCg&sig2=Ox_xrXsgXwDQft21sr4qXQ%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Casimir III

* Per a altres significats, vegeu «Casimir III de Pomerània».
Casimir III o Casimir el Gran —Kazimierz Wielki (polonès)— 1310 - 1370) fou rei de Polònia (1333-1370), era fill del rei Ladislau I el Breu i de Jadwiga de Gniezno i la Gran Polònia. Casimir és l'únic rei polonès dels dos que el reberen que ha mantingut el títol de "Gran" en la història polonesa (Boleslau I de Polònia també havia estat anomenat el Gran). Quan rebé la corona, els seus súbdits no reconeixien el seu títol anomenant-lo "rei de Cracòvia". Quan ell arribà, l'economia s'empitjorà per culpa de la guerra i el país s'anava despoblant. A la seva mort, deixava un país doblat en mida (principalment a través de l'addició de la Ucraïna d'avui, en aquell temps el Ducat d'Halicz), pròsper, ric i amb grans perspectives pel futur. Encara que se'l descriu com a rei pacífic als llibres infantils, de fet lluità victoriós en moltes guerres i estava a punt per començar-ne d'altres quan es va morir.
Entre 1340 i 1352 es van lliurar diverses guerres per la successió Galítsia-Volínia. Després que Bolesław Jerzy de Mazovia fos enverinat pels nobles rutens locals el 1340, tant Casimir III de Polònia i Gediminas, el gran duc de Lituània van reclamar el regne. Després d'un conflicte prolongat, Galítsia-Volínia es va dividir entre Polònia (Galítsia) i Lituània (Volínia) i en 1352 Casimir III el Gran obté Galítsia (amb Lviv, Hàlitx, Chełm, Lutsk i Belz), Podíl·lia i una part de Volínia, i la resta de Volínia, incloent Kiev, i Podlàquia esdevenen lituanes, i els governants lituans van assumir llavors el títol sobre Rutenia. Rutènia va deixar d'existir com a estat independent.
Nascut a Kowal, Casimir el Gran es casava primer amb Aldona de Lituània, la filla de Gediminas de Lituània. Després es casava amb Adelaida de Hessen, sent el començament de la seva carrera de marit bígam. Es divorciava d'Adelaida el 1356, es casava amb Cristina, es divorciava, i en quart lloc (quan com a mínim Adelaida i possiblement també Cristina encara eren vives) el 1365 es casava amb Jadwiga de Glogow i Sagan. Les seves filles foren Cunegunda (1357), que es casava amb Lluís VI el Romà, fill de Lluís IV de Baviera, i Elisabet, que es casava amb el Duc de Pomerània Bogislau V.
Les seves tres filles amb la seva quarta muller eren molt joves i de legitimitat dubtosa a causa de la bigàmia del seu pare. Per una desafortunada casualitat estadística, els 5 nens que engendrava amb la seva primera i quarta muller eren filles, i així era incapaç de produir un hereu mascle legítim al seu tron.
Quan Casimir, l'últim rei de la dinastia Piast de Polònia, moria el 1370, el seu nebot el rei Lluís I d'Hongria el succeïa convertint-se en rei de Polònia en la unió personal amb Hongria.

## Referències

* ↑ Ukraine: A History (en anglès). 3a. University of Toronto Press, 2000, p. 73. ISBN 0-8020-8390-0.
* ↑ Higgins, Sophia Elizabeth. Women of Europe in the Fifteenth and Sixteenth Centuries (en anglès). Volum 1. Hurst and Blackett, 1885, p. 300. ISBN 9780722217023.
# The Singles Collection: 2001−2011

The Singles Collection: 2001−2011 és una compilació de la banda virtual britànica Gorillaz, llançada el 28 de novembre de 2011. El disc agrupa tots els senzills publicats entre els anys 2001 i 2011, i estava disponible en quatre formats diferents: estàndard, deluxe, vinil 12" i box-set de 7".
Malgrat que l'àlbum conté la majoria de senzills publicats per Gorillaz entre els anys 2001 i 2011, el títol amaga diversos errors d'exactitud. En primer lloc, el primer senzill ("Tomorrow Comes Today") fou llançat l'any 2000 com un EP homònim mentre que l'últim senzill ("Doncamatic") es va llançar el 2010. Per altra banda, la cançó "Rhinestone Eyes" no es va llançar mai com a senzill oficialment, en canvi, els senzills "911" (2002) i "White Flag" (llançat pel Record Store Day de 2010) no estan inclosos en la compilació. Finalment, "Revolving Doors / Amarillo" va aparèixer en el llançament de The Fall l'any 2011, però tampoc apareix en la compilació malgrat que segons el títol hi hauria de ser inclòs.

## Llista de cançons
### Vinil 12"

Aquesta edició està formada per dos vinils de 12", ambdós de doble cara.

### Box set vinil 7"

Aquesta edició box set està formada per vuit vinils de 7", tots de doble cara.

## Referències

* ↑ «Gorillaz: Singles Collection 2001-2011: Includes Dvd (2011): CD». hmv.com. [Consulta: 15 juliol 2013].
* ↑ «Gorillaz: Singles Collection 2001-2011 (2011): LP». hmv.com. [Consulta: 23 març 2012].
* ↑ «Gorillaz: Singles Collection 2001-2011: 7 Inch Box Set. (2011): LP». hmv.com. [Consulta: 23 març 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial de The Singles Collection: 2001−2011 Arxivat 2013-07-03 a Wayback Machine.
# A temps complet

A temps complet (originalment en francès, À plein temps) és una pel·lícula dramàtica francesa del 2021 dirigida per Éric Gravel. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

La Julie és una dona que corre. Mare soltera que lluita per criar els seus dos fills pel seu compte, viu al camp i treballa a París, com a cambrera en un palau. Els dies d'aquesta dona estant filmats com un thriller, una cursa contra el rellotge: aconseguirà agafar el metro, arribarà puntualment a l'escola, arribarà tard a la feina? Tot esdevé un suspens.
Interessada en un canvi de feina, ha de travessar la ciutat per a una entrevista de feina, però una vaga de transport urbà aquell mateix dia complica encara més la seva tasca.

## Repartiment

* Laure Calamy: Julie
* Anne Suarez: Sylvie
* Geneviève Mnich: Madame Lusigny
* Nolan Arizmendi: Nolan
* Sasha Lemaitre Cremaschi: Chloé
* Cyril Gueï: Vincent
* Lucie Gallo: Jeanne Delacroix
* Agathe Dronne: Sophie
* Dana Fiaque: Amina
* Olivier Faliez: Paul, el traginer
* Cyril Masson: arrendador de cotxe
* Romain Ogerau: passatger

## Premis

* Festival de Cinema de Venècia 2021:
** Premi Orizzonti al millor director: Eric Gravel
** Premi Orizzonti a la millor actriu: Laure Calamy
* Fai Persona Lavoro Ambiente Foundation Award (en el marc del Festival de Cinema de Venècia 2021) :
** Menció especial al tema del treball.
* Tertio Millennio Film Fest 2021:
** Premi a la millor pel·lícula del jurat de qualitat
* Festival Internacional de Cinema d'Uruguai 2021
** Premi a la millor pel·lícula de l'Associació Uruguaiana de la Crítica
* Les Arcs Film Festival 2021
** Premi d'interpretació per a Laure Calamy
** Premi Cineuropa

## Referències

* 1 2 «A temps complet». FilminCAT. [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ «À plein temps». Goita què fan, ara!. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Léa Salamé. «Laure Calamy : "On a envie de raconter les femmes après 35 ans"» (en francès). France Inter, 16-03-2022. [Consulta: 19 març 2022].
* ↑ Maroussia Dubreuil «“A plein temps” : 24 heures chrono dans la vie d’une femme» (en francès). Le Monde, 16-03-2022.
* ↑ «Homepage» (en anglès americà). Tertio Millennio Film Fest. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Tertio Millennio 2021, i vincitori» (en italià). Cinematografo. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Festival - Cinemateca». cinemateca.org.uy. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Uruguayan Film Critics Association» (en anglès). Uruguayan Film Critics Association. [Consulta: 17 març 2022].
# Acord de Brioni

L'Acord de Brioni és un document signat a les illes Brioni (Brijuni), (prop de Pula, Croàcia) el 7 de juliol de 1991 pels representants de la República d'Eslovènia, República de Croàcia i de la República Federal Socialista de Iugoslàvia (SFRY) sota el patrocini polític de la Comunitat Europea. Amb aquest document, el SFRY aturava totes les hostilitats en territori eslovè, acabant així la Guerra d'Eslovènia mentre Eslovènia i Croàcia congelaven les activitats d'independència per un període de tres mesos.

## Participants en les negociacions

La delegació de la UE estava formada per ministres d'assumptes exteriors de tres països: Hans van den Broek (Països Baixos), Jacques Poos (Luxemburg) i João de Deus Pinheiro (Portugal).
La delegació iugoslava consistia en Ante Marković, president del govern federal; Petar Graanin, ministre de l'interior; Budimir Lonar, ministre d'afers exteriors; vicealmirall Stane Brovet, ajudant del ministre de defensa, i membres de la presidència col·lectiva del SFRY, sense els dos membres dels districtes autònoms de Sèrbia, però incloent-hi al Borislav Jović, llavors president del SFRY.
Eslovènia estava representada per Milan Kučan, president de la república; Lojze Peterle primer ministre; Dimitrij Rupel, ministre d'afers exteriors; Janez Drnovšek, llavors representant eslovè a la presidència iugoslava, i França Bučar, president del parlament eslovè.
Croàcia estava representat per Franjo Tuđman, president de la república.

## Referències

* ↑ Tomic, Mirjana «El acuerdo de Brioni». El País, 09-07-1991 [Consulta: 11 març 2014].
* ↑ Taibo, Carlos. «El primer conflicto bélico postyugoslavo: La guerra serbo-croata (1991)». A: La desintegración de Yugoslavia (en castellà). Madrid: Libros de la Catarata, 2000, p.51-57. ISBN 9788483191064 [Consulta: 11 març 2014].
* ↑ «Acord de Brioni». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Toreno

Toreno és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Comprèn els nuclis de San Pedro Mallo, Matarrosa del Sil, Santa Leocadia, Librán, Tombrio de Arriba, Tombrio de Abajo, Pardamaza, Santa Marina del Sil, Valdelaloba, Pradilla i Villar de las Traviesas

## Demografia

| Any | 1960 | 1970 | 1991 | 1996 | 2001 | 2006 |
| Població | 6.948 | 6.139 | 5.184 | 4.481 | 4.417 | 3.876 |
| Font: Institut Nacional d'Estadistíca |||||||

## Eleccions 2007

A les eleccions municipals del 27 de maig de 2007, el PP va obtenir 1.390 vots, el PSOE 1.091 i el MASS-UPL 208, aconseguint el PP 6 regidors i l'alcaldia del municipi i el PSOE 5 regidors.

## Personalitats de Toreno

* Miguel Martínez Fernández, alcalde de San Andrés del Rabanedo.
* Conrado Alonso Buitrón, ex-diputat i ex-senador socialista.
* José García Corral
* Manuel Orallo, ex-alcalde de Fabero
* José Manuel Buján Álvarez, Magistrat del Tribunal Superior de Justicia del Principat d'Astúries.
* Francisco González González, natural de Villaseca de Laciana. Catedràtic d'Història.

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ «Resultats electorals de les eleccions locals del 2007, Ministeri de l'Interior». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 11 octubre 2008].
# Vathypetro

La vila minoica de Vathypetro és un establiment minoic o petit palau, situat al lloc de Vathypetro, a uns 5 km al sud d'Archanes, al peu de la muntanya Iuktas al centre de Creta, a la via entre Cnossos (al nord) i Messara (al sud).
Es creu que era la residència d'un cap local (la teoria que fou la residència d'estiu del rei d'Archanes es considera actualment menys probable) i la seva arquitectura és semblant a la d'un petit palau amb un tall central, una petita capella (potser triple), un pòrtic de tres columnes, magatzems i cambres de treball. Es creu que la construcció mai no fou completada. Entre les coses interessants del lloc hi ha una premsa de vi a l'ala sud i una d'oli al pati.
La construcció va començar el 1580 aC i va durar 30 anys però només es va acabar l'ala oest; el mur interior de l'ala est tot just s'havia començat a construir quan l'edificació fou destruïda, probablement per un terratrèmol, i fou abandonada (vers el 1550 aC). Una part (el sud) fou reutilitzada seguidament com a lloc industrial (la part de la premsa de vi) però fou finalment destruïda vers el 1470 aC. Les restes de la rodalia foren destruïdes pel cultiu de vinyes.
S. Marinatos la va excavar el 1949-1953 i 1955-1956, i amb la intenció de fer un museu al mateix lloc alguns elements foren canviats de lloc o modificats. El lloc fou excavat també el 1979 per Joannis Sakellarakis. Les parets es van restaurar i després es van fer altres treballs de reparació fins al 1983. Una de les cambres allotja una exposició de poteria trobada al lloc.
# Torelli

* Per a altres significats, vegeu «Torelli (desambiguació)».
Torelli és el nom d'una família que va governar a Ferrara i després a Guastalla i Montechiarugolo, a Itàlia. L'ancestre de la família fou Ludolf de Saxònia anomenat el Brau. El seu besnet fou Enric l'alquimista, duc de Baviera, casat amb Hingilda Traversari, de la família de senyors de Ravenna, amb la que va tenir a Frederic il Taurello que tenia moltes possessions a Ferrara i va governar per designació de la comtessa Matilde de Toscana (1092), que es va casar amb Matilde di Ermengardi, de la família de Carlemany per la seva àvia Gaudalda. Va morir el 1117 deixant dos fills, Guiu I, podesta de Ferrara el 1118, anomenat Salinguerra, i Pere d'Ermengardi, ancestre dels Torelli de Bolonya. El seu fill Taurello I va governar a Ferrara i va morir el 1185 deixant un fill anomenat Salinguerra Torelli que del 1205 al 1230 va lluitar contra els Este per la possessió de Ferrara. El 1240 fou fet presoner i encarcerat fins a la seva mort el 1244. Dels seus fills, Pau, Bartomeu, Fraisinda i Jaume, el darrer va tenir un fill anomenat Salinguerra III tronc dels senyors de Guastalla. El seu descendent Guiu III, senyor de Guastalla des del 1406 i de Montechiarugolo des del 1407, el gran fou el primer comte de Guastalla el 1428.

## Senyors de Ferrara

* Frederic il Taurello 1092-1115
* Guiu I Salinguerra I 1118-?
* Taurello I ?-1195
* Salinguerra II Torelli 1205, 1209, 1222-1240

## Senyors de Guastalla

* Salinguerra III c. 1300
* Botacino c. 1325
* Taurello II c. 1350
* Guiu II Torelli c. 1375
* Marsili el poderós ?-1406
* Guiu III el Gran 1406-1449 (de Montechiarugolo 1407-1449), comte des el 1428
# Casa al carrer Major, 9 (Sant Pere Sallavinera)

La Casa al carrer Major, 9 és una obra de Sant Pere Sallavinera (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular construïda en pedra, arrebossada de manera que només destaquen les dovelles de pedra picada del balcó i finestres del pis i les de la porta d'entrada de mig punt.
La casa té pis i galeria visible per una petita finestra que destaca sota la teulada.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer Major, 9». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Ulysses (Nebraska)

Ulysses és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 276 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ulysses tenia 276 habitants, 107 habitatges, i 78 famílies. La densitat de població era de 532,8 habitants per km².
Dels 107 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.500 $ i la renda mediana per família de 39.306 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.321 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 14.022 $. Aproximadament el 4,9% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ulysses». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ulysses». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Castell de Castellonet de la Conquesta

El Castell de Castellonet de la Conquesta era una fortalesa situada al terme valencià del mateix nom. La seva única resta actual és un arc situat entre dos habitatges de la part baixa del poble, al costat del safareig municipal. Aquest arc, conegut com a Porta Albacar és bé d'interès cultural.

## Descripció

A inicis del segle xxi queda molt poc d'aquesta fortificació, que tingué tant simbolisme local que forma partedel seu nom. És possible que algunes parts del Palau dels Marquesos d'Almunia foren antics elements del castell. En els anys cinquanta del segle XX l'arc va ser desmuntat i reconstruït peça a peça, ampliant el seu ample per possibilitar el pas de vehicles de motor.

## Història

Castellonet de la Conquesta és de fundació cristiana. El castell es presumeix construït en els segles xv o XVI. El castell ha tingut diversos propietaris, com els Boix o els Santa Fe, acabant en mans dels marquesos de Vellisca.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=182. Data de consulta: 12 març 2024.
* ↑ http://www.castellonet.org/vcorp.html
* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=61
* 1 2 http://www.visitlasafor.com/es/valencia-conoce-la-safor/cultura/castillo-de-castellonet.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 Gran Enciclopèdia de la Comunitat Valenciana. Tom 4. Pàgina 184
* ↑ http://www.turisafor.com/elemento.php?aCodMensaje=12 Arxivat 2012-01-14 a Wayback Machine.
# Acestrorhynchus apurensis

Acestrorhynchus apurensis és una espècie de peix de la família dels acestrorrínquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: conca del riu Apure (Veneçuela).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & C. H. Kennedy, 1903. On a collection of fishes from Paraguay, with a synopsis of the American genera of cichlids. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 55: 497-537.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Toledo-Piza, M. i N. A. Menezes, 1996: Taxonomic redefinition of the species of Acestrorhynchus of the microlepis group with the description of Acestrorhynchus apurensis, a new species from Venezuela (Ostariophysi: Characiformes: Characidae). American Museum Novitates N. 3160: 1-23.
* ↑ Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia, 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p. 55-100. A: E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* López-Fernández, H. i K. O. Winemiller, 2003: Morphological variation in Acestrorhynchus microlepis and Acestrorhynchus falcatus (Characiformes: Acestrorhynchidae), reassessment of Acestrorhynchus apurensis and distribution of Acestrorhynchus in Venezuela. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 14 (n. 3): 193-208.
* Menezes, N. A., 1992: Redefinição taxonômica das espécies de Acestrorhynchus do grupo lacustris com a descrição de uma espécie (Osteichthyes, Characiformes, Characidae). Comunicações do Museu de Ciências de PUCRS. v. 5: 39-54.
* Menezes, N.A., 2003. Family Acestrorhynchidae (Acestrorhynchids). p. 231-233. A:: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Toledo-Piza, M., 2007: Phylogenetic relationships among Acestrorhynchus species (Ostariophysi: Characiformes: Acestrorhynchidae). Zoological Journal of the Linnean Society v. 151: 691-757.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Abdoulaye Méïté

Abdoulaye Méïté (francès: Abdoulaye Meïté) (19è districte de París, 6 d'octubre de 1980) és un exfutbolista ivorià de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Costa d'Ivori amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 2006.
Pel que fa a clubs, destacà a Bolton Wanderers FC i West Bromwich Albion FC.

## Referències

* ↑ «FIFA World Cup Germany 2006 – List of Players» (PDF). Fédération Internationale de Football Association (FIFA). Arxivat de l'original el 10 de juny 2019. [Consulta: 6 juny 2019].
* ↑ «Bolton 1–3 Arsenal (aet)». BBC Sport, 14-02-2007 [Consulta: 31 agost 2009].
* ↑ «Rabotnicki Kometal 1–1 Bolton». BBC Sport, 20-09-2007 [Consulta: 31 agost 2009].
* ↑ «West Brom take Meite from Bolton». BBC Sport, 10-08-2008 [Consulta: 21 gener 2019].
* ↑ «Abdoulaye Meite». West Bromwich Albion F.C., 12-08-2008. Arxivat de l'original el 20 novembre 2008.
# Torelli (desambiguació)

«Torelli» té aquests significats: