OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Música VIA

La música VIA era el nom que rebien els grups que interpretaven música pop o rock autoritzats per la censura de la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques a partir dels anys 60. La música occidental estava prohibida per ser considerada decadent, i per això les bandes havien d'obtenir autorització per tocar i compondre. Algunes de les bandes VIA de més renom foren Iveria, Pesniari, Poyushchiye Gitary, Tsvety, Vesyolye Rebyata, Ialla i Zemlyane.
Les lletres havien de ser apropiades per a la joventut i afins a la ideologia soviètica. Sovint se centraven en històries d'amor i alegria o exaltació patriòtica, per exemple cantant les excel·lències de la vida rural a les repúbliques o lloant un heroi del règim. Combinaven ritmes del pop clàssic amb influències de la música eslava tradicional. Eren el contrapunt musical a la música per a orquestra o els himnes marcials i les cançons de treballadors que fins aleshores eren la base de la música popular soviètica. Moltes de les cançons dels grups VIA provenien de membres de la Unió de Compositors Soviètics. Algunes bandes van publicar de forma clandestina versions alternatives dels seus èxits amb les lletres alterades per criticar el règim i indicar que s'havia de llegir amb doble sentit tota la lloança dels temes oficials. Aquestes cançons de protesta circulaven entre els fans o es cantaven en reunions de dissidents.
En les actuacions en directe s'havia de mantenir una conducta apropiada, sense gaires moviments en el ball. Els membres de la banda (de sis a deu components), havien de vestir amb uniformes militars, vestits regionals o roba de carrer, sense ornaments considerats excèntrics. No podien portar el cabell massa llarg, lluir tatuatges visibles o jaquetes de cuir. Les vestimentes tradicionals dels músics rock van ser prohibides, car incitaven a imitar els models occidentals. S'acusava aquestes bandes de rock de transmetre una ideologia burgesa, incitar al consumisme, ser poc estètiques i no celebrar la vida, a més d'un culte a l'individu contrari a l'esperit col·lectiu marxista. Es van fer, però, concessions a l'estètica del moviment hippie perquè anava explícitament contra les tesis capitalistes més acceptades.
La música VIA va gaudir d'enorme popularitat entre la dècada de 1960 i la dels 80, amb milions de discs venuts, gires en directe i promoció als mitjans de comunicació oficials. El públic que les seguia era majoritàriament jove, com passava a la seva contrapart occidental. A partir dels anys 80 la censura del règim es va relaxar i va començar a introduir-se massivament la música estrangera, que va desbancar en gran part els grups soviètics. Molts músics d'aquelles antigues bandes es van reciclar formant noves agrupacions més modernes o actuant en solitari.

## Referències

* ↑ Richmond, Sonya. A Musical Journey Through the Soviet Union. Progress Publishers, 1985 [Consulta: 29 setembre 2015].
# Tiroteig d'Oslo de 2022

El 25 de juny de 2022, dues persones van morir i altres 21 van resultar ferides en un tiroteig massiu en tres llocs d'Oslo, la capital de Noruega. L'atacant, d'origen iranià, fou detingut per la policia noruega.
La policia creu que els trets anaven dirigits a l'Orgull d'Oslo, l'esdeveniment local de l'Orgull LGBT organitzat per la branca d'Oslo de l'Organització Noruega per a la Diversitat Sexual i de Gènere. La policia està investigant el tiroteig com un acte de terrorisme islàmic.

## Referències

* 1 2 324cat. «Dos morts i 21 ferits en un tiroteig en un bar gai i una zona d'oci nocturn a Oslo», 25-06-2022. [Consulta: 25 juny 2022].
* ↑ «Oslo shooting: Norway attack being treated as Islamist terrorism, police say» (en anglès). BBC News, 25-06-2022 [Consulta: 25 juny 2022].
# Portada/efemèride juny 30

Jacob Israël de Haan
« 29 de juny · 30 de juny · 1 de juliol »
# Socialistes Democràtics d'Amèrica

Els Socialistes Democràtics d'Amèrica (DSA, en anglès: Democratic Socialists of America) constitueixen l'organització socialista (socialdemòcrata) més important dels Estats Units, i s'articula com una federació de partits i organitzacions socialistes, socialdemòcrates i laboristes.
Va ser fundat el 1982 com a resultat de la fusió entre el Comitè Organitzador del Socialisme Democràtic (Democratic Socialist Organizing Committee, principal hereu de l'extint Partit Socialista d'Amèrica) i el Nou Moviment Americà (New American Movement), aliança d'intel·lectuals progressistes amb arrels en els moviments de New Left dels anys 60 i 70 i en els partits esquerrans clàssics. Altres faccions de l'antic Partit Socialista d'Amèrica van desembocar en l'organització Socialdemòcrates USA (Social Democrats USA) i el Partit Socialista USA.

## Estructura, funcionament i adscripció

El DSA s'estructura principalment en agrupacions locals, que treballen en el seu àmbit amb organitzacions sindicals, associacions comunitàries i grups universitaris de l'entorn. Les activitats d'abast nacional són coordinades per l'oficina nacional del DSA, a Nova York. En 2006, el DSA comptava amb 24 agrupacions locals.
El partit edita la revista d'informació i anàlisi Democratic Left (Esquerra democràtica), de periodicitat trimestral. A més d'aquesta, diferents òrgans i membres del partit mantenen altres publicacions: la Comissió Religió i Socialisme del DSA publica el magazine Religious Socialism (Socialisme religiós), i diversos membres del partit actius en el moviment sindical van fundar el 2008 el blog Talking Union, dedicat a difondre i comentar qüestions i estratègies de caràcter sindical. La branca juvenil del DSA s'organitza en els Joves Socialistes Democràtics (Young Democratic Socialists, YDS). Internacionalment, el DSA està adscrit a la Internacional Socialista.
# Protogenia (filla de Calidó)

Segons la mitologia grega, Protogenia (en grec antic: Πρωτογένεια, 'nascuda la primera') va ser una filla de Calidó i d'Eòlia.
Unida amb Ares, fou mare d'Òxil.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Protogeneia». [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 187. ISBN 8429741461.
# Nicàtor oriental

El nicàtor oriental (Nicator gularis) és un ocell de la família dels nicatòrids (Nicatoridae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i matolls al sud de Somàlia i centre i sud-est de Kenya, cap al sud, a través de Tanzània, centre i est de Zàmbia, Malawi, Zimbabwe i Moçambic fins l'extrem oriental d l'Àfrica meridional.

## Referències

* ↑ «Nicàtor oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Notocirrhitus splendens

Notocirrhitus splendens és una espècie de peix pertanyent a la família dels cirrítids i l'única del gènere Notocirrhitus.

## Descripció

* Pot arribar a fer 20 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Austràlia (incloent-hi l'illa Norfolk i l'illa de Lord Howe) i les illes Kermadec (Nova Zelanda).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Burgess, W.E., H.R. Axelrod i R.E. Hunziker III, 1990. Dr. Burgess's Atlas der Meerwasser Aquarium Fische. Bede Verlag, Kollnburg, Alemanya.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Francis, M.P., 1993. Checklist of the coastal fishes of Lord Howe, Norfolk, and Kermadec Islands, Southwest Pacific Ocean. Pac. Sci. 47(2):136-170.
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Podisus maculiventris

Podisus maculiventris és una espècie d'hemípter heteròpter de la família Pentatomidae, originari d'Amèrica, que mesura entre 0,8 i 1,3 cm. Desprèn una olor quan se li molesta.

## Referències

* ↑ «IRMNG - Podisus maculiventris (Say, 1832)». [Consulta: 23 febrer 2022].
# Socialistes per la República

Socialistes per la República és un fòrum de reflexió cooperativa que té per objectiu construir la República Catalana des del socialisme social, el republicanisme d'esquerres i els drets humans. El col·lectiu va presentar el manifest fundacional el 5 de setembre de 2018 a l'Hospitalet de Llobregat. L'acte va comptar amb la intervenció d'Albert Alfaro, Marina Alonso, Joan Alginet, Toni Comín, Gabriel Fernández, Jordi Fortuny, Jordina Freixenet, Ernest Maragall, Elisenda Pérez, José Rodríguez i Marina Sánchez i la presència d'una seixantena de persones entre els quals hi havia Pere Almeda i Pere Aragonès.

## Referències

* ↑ Planes, Janira «El segell socialista se suma a l'independentisme». Nació Digital, 05-09-2018.

## Enllaços externs

* Socialistes per la República Arxivat 2018-09-06 a Wayback Machine.
# Natiaga

Natiaga fou un regne de la riba esquerra del Senegal, situat a mig camí entre Médine i Bafoulabé.
El 1855 sota Louis Faidherbe, el regne va signar un tractat amb França, però la presència francesa fou testimonial en els següents anys. El 21 de setembre de 1879 Joseph Gallieni va signar un tractat de protectorat amb els caps del regne de Logo, situat just al nord de Natiaga, i l'1 d'octubre de 1879 va signar un altre tractat amb el regne de Natiaga, que va quedar sota protectorat francès. El 1880 fou inclòs en el territori de l'Alt Senegal.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# Robins

Robins és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.806 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Robins tenia 1.806 habitants, 592 habitatges, i 520 famílies. La densitat de població era de 182,5 habitants/km².
Dels 592 habitatges en un 46,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 83,6% hi vivien parelles casades, en un 2,2% dones solteres, i en un 12% no eren unitats familiars. En el 9,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 5,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 74.211 $ i la renda mediana per família de 76.666 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.520 $ mentre que les dones 33.500 $. La renda per capita de la població era de 25.078 $. Entorn del 0,4% de les famílies i l'1,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Robins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Robins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Nukini

El nukini (Nukuini, Nuquini) és una llengua pano obsoleta del Brasil (Fleck 2013). És parlat a l'Amazònia brasilera, al municipi de Mâncio Lima, estat d'Acre. Els 425 nukinis només parlen portuguès. Tot i això, l’idioma s’ensenya a l'escola des del 2000.

## Referències

* ↑ FLECK, David W. Panoan languages and linguistics. Anthropological Papers of the American Museum of Natural History 99. New York: American Museum of Natural History, 2013.
* ↑ de Aguiar, 2007, art. cité

## Bibliografia

* (anglès) de Aguiar, Maria S., The Brazilian Panoan Languages, in Language Endangerment and Endangered Languages, Leo Wetzels (Éd.), Indigenous Languages of Latin America 5, Leyde, CNWS Publications, 2007 ISBN 978-90-5789-154-0
# Presó de Neumünster

La presó de Neumünster és un centre penitenciari d'Alemanya. Està situada al número 30 de la carretera de Boostedt, al centre de l'Estat federat alemany d'Slesvig-Holstein. Aquest recinte penitenciari té lloc per a 596 reclusos, sent la presó més gran de l'estat de Schleswig-Holstein. És una institució penitenciària per a penes de fins a cinc anys per a homes adults. A més és la institució de detenció preventiva del districte de Kiel.
La presó es va construir entre els anys 1901 i 1905. Els seus edificis formen part de la llista de monuments culturals protegits de Neumünster. Té un mur al voltant de 685 metres de llarg. El 2016 es va acabar la reforma de l'ala C (Haus C) per presoners condemnats. Tot i respectar l'arquitectura, es va modernitzar la protecció antiincendis. Cada pis té tres dutxes comunitàries, una cuina i una bugaderia. La reforma de l'ala B per a presoners provisionals va acabar-se el 2017.
El presoner més famós que ha tingut va ser l'escriptor Hans Fallada, que va documentar la seva experiència en la novel·la Wer einmal aus dem Blechnapf frißt (1932). L'ex-president de la Generalitat de Catalunya Carles Puigdemont també ingressà en aquest centre penitenciari el 25 de març de 2018 després de ser detingut per la policia alemanya a causa d'una ordre de detenció europea emesa per Pablo Llarena, magistrat del Tribunal Suprem d'Espanya. Se l'acusava dels delictes de rebel·lió, sedició i malversació. En fou alliberat el 6 d'abril, sota fiança, després que l'audiència territorial d'Schleswig-Holstein anunciés que descartava el delicte de rebel·lió de què l'acusaven les autoritats espanyoles, per manca de violència.
* Periodistes en espera de notícies
* Llaços grocs i altres protestes
* Protesta cívica contra l'empresonament de Puigdemont

## Referències

* ↑ Nitschke, Sabine «Sanierung mit Denkmalschutz (Reformes en un monument llistat)» (en alemany). Kieler Nachrichten, 02-02-2016.
* ↑ «JVA Neumünster Haus A» (en alemany). DHBT. Architekten GmbH, 2018. Arxivat de l'original el 2019-08-19. [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ NDR. «Hans Fallada - Der unbeugsame Autor» (en alemany). [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ Maldonado Alemán, Manuel. Literatura y Poder (en castellà). Bern; Oxford: P. Lang, 2005, p. 203. ISBN 9783039106837.
* ↑ Surroca, Bernat «Puigdemont, detingut i traslladat a la presó de Neumünster, al nord d'Alemanya». Nació Digital, 25-03-2018.
* ↑ «Puigdemont ha estat traslladat a la presó de Neumünster». El Punt Avui, 25-03-2018.
* ↑ «Puigdemont, en llibertat: «És el moment de fer política»». Nació Digital. [Consulta: 7 abril 2018].

## Bibliografia

* «Gerichts- und Gefängnisneubauten in Neumünster» (Edificis de jutjats i presons a Neumünster» (en alemany). Zentralblatt der Bauverwaltung, 12, 06-02-1907, pàg. 81-83. (Quatre Il·lustracions)

## Enllaços externs

* «Justizvollzugsanstalt Neumünster» (en alemany). Land de Slesvig-Holstein. Arxivat de l'original el 2018-08-09. [Consulta: 25 març 2018]. Web oficial amb informacions sobre les visites i els altres drets dels presoners.
# Sulpici Àsper

Sulpici Àsper va ser un militar romà del segle i. Formava part de la gens Sulpícia, d'origen plebeu.
Tenia el grau de centurió i va ser un dels conspiradors contra Neró l'any 65, en l'anomenada conspiració de Pisó. Aquesta conspiració va ser avortada i Sulpici Àsper condemnat a mort. Va acceptar el seu destí amb gran fermesa i dignitat.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals XV,49,50,68
# Psathyrella montgriensis

Psathyrella montgriensis és una espècie de fong del tipus psammòfila descobert al Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter el 2018. Els caràcters morfològics, així com les dades moleculars i filogenètiques suggereixen que és una nova espècie.

## Morfologia

Fa un bolet amb un barret cònic parabòlic de 5 a 15 mm, de color marró clar i peu amb un to marró grisenc.

## Hàbitat

Està adaptada a viure sobre substrats sorrencs com les platges i les dunes litorals. No s'ha descobert abans, perquè només surt en condicions ambientals i èpoques molt concretes i en indrets singulars.

## Referències

* ↑ Deschuyteneer, Daniel; Pérez De Gregorio, M. À.; Carbó, Joaquim; Roqué, C.; Torrent, À. «Psathyrella montgriensis, une espèce nouvelle en provenance d'Espagne» (pdf) (en francès). Bulletin de l'Association des Mycologues Francophones de Belgique, 2019.
* 1 2 Trillas, Joan «Troben un nou tipus de fong als parc del Montgrí». El Punt Avui, 20-08-2019.
* ↑ «Descobreixen un nou tipus de bolet al Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter». Ara, 19-08-2019.
# NGC 4526

NGC 4526 és una galàxia lenticular barrada vista gairebé de cantó a la constel·lació de la Verge, a 3º 10' al sud-oest de ρ Virginis. S'hi troba a uns 55 milions d'anys llum de distància de la Terra i forma part del Cúmul de la Verge, més en concret al subgrup Verge B -al que es creu pertany M49, la galàxia més brillant del cúmul-.
En ella s'han observat les supernoves SN 1969I i SN 1994D. Aquesta última, de tipus Ia, s'observa clarament en la imatge de la dreta obtinguda amb el Telescopi espacial Hubble, que també mostra el prominent disc de gas i pols que envolta el centre de la galàxia i en el qual hi ha certa activitat de formació estel·lar.

## Vegeu també

* Cúmul de Virgo
* Llista d'objectes NGC

## Referències

* ↑ Chengze Liu «The GALEX Ultraviolet Virgo Cluster Survey (GUViCS) III. The ultraviolet source catalogs» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-09-2014, pàg. 124–124. DOI: 10.1051/0004-6361/201322511.
* ↑ Po-Feng Wu «Cosmicflows-2: the data» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 05-09-2013, pàg. 86. DOI: 10.1088/0004-6256/146/4/86.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Afirmat a: The SDSS Photometric Catalog, Release 8. Autor: Jennifer K. Adelman-McCarthy. Pàgina: 0. Data de publicació: 2011.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.

## Enllaços externs

* Catàleg SEDS
* The SAURON project - XV. Modes of star formation in early-type galaxies and the evolution of the xarxa sequence
* GOLDmine Galaxy En línia Database Milano Network
* Notes for object NGC 4526 (NED)
# Nou Exèrcit del Poble

El Nou Exèrcit del Poble (sigles NPA) és una organització armada que forma l'ala militar del Partit Comunista de les Filipines, d'orientació maoista.
Fou fundat el 29 de març de 1969 (el mateix dia que el 1942 es va formar la resistència antijaponesa) però de fet fins a finals d'any no fou operatiu.
La fundació fou decidida pel líder del Partit Comunista, José Maria Sison, i aprovada pel Comitè Central del partit, que va encarregar el seu inici a l'antic comandant huk (Hukbalahap fou l'organització de resistència comunista contra els japonesos, que va romandre activa després del 1945 però era quasi desapareguda el 1969) Dante Buscayno, per lluitar contra la dictadura de Ferdinand Marcos. Al començament només hi eren 60 soldats amb 34 fusells. Amb la declaració de la llei marcial el 1972 milers d'estudiants es van incorporar al NPA.
Actualment domina algunes zones rurals a Luzon, les Visaies i Mindanao, però té menys importància que als anys vuitanta, quan va arribar a tenir vint-i-cinc mil guerrillers i guerrilleres permanentment en activitat. Els seus combatents actuals no superen els vuit mil.
Als anys noranta la caiguda de la Unió Soviètica i l'abandonament del comunisme per l'Estat xinès van portar a una seriosa crisi. Es va fer una important autocrítica (1992-1998) i es va reforçar el moviment amb la purga d'una part dels membres, alguns dels quals foren injustament acusats i van patir represàlies, mentre que altres van ser assassinats.
El 2002 el NPA fou inclòs dins la llista d'organitzacions terroristes dels Estats Units.
Un informe del 2003 explicà que hi havia constància de nenes soldat. Les nenes ex-soldat han explicat que vivien en igualtat amb els homes, rebent a més de l'adoctrinament filosòfic i polític, l'alfabetització (llegir i escriure). Les relacions sexuals estaven estrictament controlades de manera que si una dona volia tindre sexe amb algú havia de demanar autorització.

## Referències

* 1 2 García Sotelo, 2006, p. 36.
* ↑ Sison, Jose Maria. Declaration of the New People's Army". Foundation for resuming the Philippine revolution : selected writings, 1968 to 1972 (en anglès). International Network for Philippine Studies, 2013, p. 96. ISBN 978-1-62847-920-1.
* ↑ García Sotelo, 2006, p. 44.
* ↑ García Sotelo, 2006, p. 49.

## Bibliografia

* García Sotelo, Gilda M. Razones y sinrazones sobre las niñas soldados. 1e ed. Madrid: Sepha, 2006. ISBN 84-934837-4-5.
# Torrent del Tortuguer

El Torrent del Tortuguer és un afluent pel marge dret del Llobregat. Neix a una altitud de 457 metres a l'obaga de la Calcina a la Muntanya de Montserrat i, en passar pel disseminat del Solei de la Barraca, desemboca a la frontera entre Castellbell i Monistrol de Montserrat.

## Afluents

* Torrent de les Coves de Santa Cecília
* Torrent de l'Alba

## Referències

* ↑ «Torrent del Tortuguer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Sèrie de fotos: «Torrent del Tortuguer (Castellbell i el Vilar)». [Consulta: 18 juny 2020].
# Presó de Porlier

La presó de Porlier, oficialment Presó Provincial d'Homes número 1, va ser una presó que va funcionar a Madrid durant la Guerra Civil i la postguerra. Estava situada al carrer General Díaz Porlier, 54 (d'aquí el seu nom), en l'illa que formen aquest carrer, i les de Padilla, Torrijos (avui Conde de Peñalver) i Lista (avui José Ortega y Gasset), ocupant les instal·lacions del col·legi Calasanç. L'edifici existeix avui dia i segueix complint funcions educatives en mans dels pares escolapis.
Confiscat pel Govern després del començament de la Guerra Civil, al principi, el Consell Superior de Protecció de Menors del Ministeri de Justícia el va usar com a alberg per a nens abandonats, però fou transformat en presó l'agost de 1936. Des d'aquesta presó van sortir, durant novembre i desembre de 1936, diverses saques de presos els integrants dels quals van ser assassinats a Paracuellos de Jarama, uns episodis coneguts col·lectivament com a Matances de Paracuellos. Finalitzada la contesa, l'edifici va seguir sent una presó, ara albergant presos del bàndol perdedor. Va romandre oberta fins a 1944, quan va ser retornada als escolapis, que van reprendre la labor docent.
Després de la devolució, un grup d'antics presos del bàndol vencedor i alumnes van crear la Confraria del Diví Captiu el 10 de març de 1945, que des d'aquest any realitzen la Processó del Divino Cautivo, portant una imatge obra de Marià Benlliure des de la capella del col·legi.

## Bibliografia

* Cervera, Javier. Madrid en guerra. La ciudad clandestina, 1936-1939, segona edició, Alianza Editorial, Madrid, 2006, ISBN 84-206-4731-4. El primer tom de la tesi doctoral en la que es basa aquest llibre (Violencia política y acción clandestina: la retaguardia de Madrid en guerra, 1996) pot consultar-se online a la Biblioteca de la Universitat Complutense.

## Enllaços externs

* Imatge de la presó a l'Arxiu de la Cofraria del Divino Cautivo Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine..