OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ila Naga

Ila Naga o Illa Naga (Eluna o Elluna) fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 38 al 44. Era nebot de la reina Sivali a la que va succeir però fou enderrocat al cap de pocs mesos, retornat després d'un interregne de tres anys (35 a 38) i recuperant el poder que va conservar fins al 44.
En el seu primer any de regnat (any 35) va visitar el Tissa Wewa amb un gran nombre d'assistents (lambakannes) que es van quedar allí quan el rei va tornar; el rei, molest per la manca dels seus assistents, ple d'ira, els va castigar ordenant-los trepitjar la terra al costat del dipòsit per preparar una gran thupa (dagoba) que tenia intenció de construir i els va posar com a supervisors a membres de la casta inferior dels chandales. Això els va indignar i es van revoltar amb suport de la població, i van empresonar al rei al seu propi palau.
El rei va aconseguir escapar amb ajuda de la seva esposa, muntat en el seu elefant Mahatitha-Mantotte, per la porta del nord-oest. A partir d'aquí va poder arribar a l'Índia en un vaixell. Tres anys després va tornar amb un petit exèrcit reunit a l'Índia i va desembarcar a Sakarasobba (un port no gaire lluny de Hambantota). Se li van unir molta gent del districte que van reforçar el seu exèrcit i va retrobar al seu elefant (que en la seva absència s'havia quedat a la jungla) que instintivament el va anar a rebre i va mostrar gran alegria pel retrobament. Per assegurar la fidelitat de la població va fer reparar i engrandir el temple de Naga Maha Vihara (Tissamaharama) i els tancs d'aigua Tissa Wewa i Dura Wewa i finalment es va sentir prou fort per iniciar la campanya contra els lambakannes que al seu torn s'havien preparat per enfrontar-lo.
Van seguir una serie de combats no decisius; en el darrer combat, l'exèrcit reial va estar a punt de ser derrotat quan Ila Naga va tenir l'audàcia de sortir de la línia i carregar amb fúria amb el seu elefant, canviant el rumb de la batalla; va seguir una carnisseria i no va passar molt temps abans que Ila Naga entrés a la seva capital en triomf amb un gran nombre de lambakannes captius; va entrar al jardí del seu palau eufòric per haver recuperat el seu regne i va recordar el fet que el lambakannes havien estat els destructors de la seva antiga prosperitat i llavors va donar l'ordre als seus oficials de decapitar-los; però cedint a la intercessió de la seva mare va moderar el seu càstig i "només" els va fer tallar el nas i els peus perquè servissin com a exemple vivent del que passaria als que seguissin els seus passos. Com agraïment al seu fidel elefant, que l'havia esperat tres anys, li va concedir les rendes de tota la província on s'havia refugiat durant tres anys mentre esperava al seu amo.
Ila Naga va governar sis anys i va morir a Anuradhapura l'any 44. El va succeir el seu fill Candamukha Siva (Sanda Muhuna) .

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Knoppix

Knoppix és una distribució de Linux basada en Debian. A diferència d'altres distribucions, aquesta s'executa des del CD-ROM, sense instal·lar res. Aquesta distribució només permet utilitzar el programari que hi ha dins del CD, com és lògic.
Existeix també la versió MiniKnoppix, que tan sols ocupa 200 MB. Altres versions basades en Knoppix són CATix, Einam, distribuïda per la UPC, o K-DEMar (fins a la versió 4).

## Versions

Des de la versió 4.0 hi ha dos edicions: una en DVD i una altra en CD

## Knoppix en català

La gent de Softcatalà porta a terme la traducció i des de www.softcatala.org Arxivat 2005-12-07 a Wayback Machine. us podeu descarregar la versió catalana.

## Enllaços externs

* www.knoppix.org
# John McClelland

John McClelland (1805 - 1883) era un metge britànic que va treballar per a la Companyia Britànica de les Índies Orientals i que va mostrar un gran interés en biologia i geologia. Va descriure moltes espècies i diversos gèneres de peixos, entre d'altres el gènere de Schistura. Va ser el redactor en cap de la revista The Calcutta Journal of Natural History de 1841 a 1847.
El serpent venenós Sinomicrurus macclellandi va ser nomenat al seu honor.

## Obra destacada

* Indian Cyprinidae (eBook gratuït). tom 19 part 2. Bishop's College Press, 1839, p. 471.
* per a una bibliografia extensa vegeu: «McClelland, John». HathiTrust Digital Library.

## Referències

* ↑ Riddick, John F. Who was who in British India (en anglès). Westport: Greenwood Press, 1998. ISBN 0-313-29232-9.
* ↑ McClelland, John «Calcutta journal of natural history, and miscellany of the arts and sciences in India.». Hathi Trust Digital Library, 1840, pàg. 8 v..
* ↑ Beolens, Bo. «MacClelland». A: The eponym dictionary of reptiles (en anglès). Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2011, p. 164. ISBN 978-1-4214-0227-7.
# Guindola

Una guindola o cadira del nostramo (traducció de l'anglès bosun's chair) és un dispositiu consistent en una taula utilitzat per suspendre a una persona d'una corda per realitzar treballs, generalment en un vaixell, amb el qual els mariners poden treballar al costat del vaixell o en l'aparell, a les parts altes de la eixàrcia.
Originalment era tan sols una taula curta o una banda de lona gruixuda, encara que moltes cadires de contramestre modernes incorporen dispositius de seguretat similars als que es troben en els arnesos d'escalada, com clips de seguretat i cables addicionals.
Apart de les aplicacions nàutiques per a les que van ser desenvolupades, les guindoles també s'utilitzen per treballar penjat a certa altura en diverses indústries de manteniment. En la neteja comercial de finestres, el terme guindola descriu dispositius suspesos d'un cable, alguns equipats amb panells de seient per a vàries persones, com ara aparells de descens controlat únic (CDAs).
Als Estats Units la Bosun 's Chair s'ha convertit un esdeveniment de competició en algunes Sea Scout Regattas com l'Old Salt's Regatta i l'Ancient Mariner's Regatta.

## Descripció

Per poder realitzar reparacions o manteniment en l'aparell o al pal, se sol hissar un tripulant emprant una drissa subjecta al límit del pal. En els iots, actualment ja no s'usen seients de taules, sinó un seient de lona especial amb corretges o tires de lona. Aquests seients tenen a més pestanyes i butxaques per a eines i recanvis (vegeu fotografia).
El "seient" es penja de la part superior del pal mitjançant una drissa, a part cal assegurar-la amb un lligam contra el balanceig excessiu a la part inferior, per sota del centre de gravetat. Ha d'anar enganxat, a nivell de la cintura, a l'arnès del tripulant (si n'hi ha) per sostenir-lo i evitar que caigui.
Suspendre a un home del pal d'un vaixell amb una guindola, és un dels treballs amb més responsabilitat tant a la vela esportiva com en l'entorn professional. Es necessiten almenys dos homes, fins i tot quan es fan servir cabrestants. En els vaixells a motor, s'usa per reparar els cops i l'òxid de les parets laterals, la feina és més fàcil i pot usar-se un tauler llarg en el qual poden seure diversos operaris.

## Galeria

* Guindola de tauler llarga, capaç de suportar varis treballadors
* Guindola simple per pintar la superestructura d'un portacontenidors
* Contramaestre en una guindola, reajustant un backstay en el Prince William després d'una reparació menor.
* Mariner en una guindola al pal d'un veler, amb aparell de creu
* Una guindola per a netejar finestres connectada a un sistema de corda única

## Vegeu també

* Nostramo
* Llaç de guia
* Llaç de remolc

## Referències

* ↑ guindola a Optimot
* ↑ nostramo a Optimot
* ↑ «Guindola». Diccionario de la lengua española. Real Academia Española (castellà).
* ↑ Staging and Bosun's chair
* ↑ «History of the Bosun's Chair». Nick's Window Cleaning. [Consulta: 18 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Video de YouTube: Guindola
* Mark Gommers: An Analysis of Bowlines Bowline i variants.
* Video de YouTube: Guindola d'alumini
# La Bohème (pel·lícula de 2008)

La Bohème és una pel·lícula germanoaustríaca dirigida per Robert Dornhelm (director de War and Peace i nominat a un Oscar per The Children of Theatre Street, 1977) i estrenada l'any 2008. Amb aquest film, la soprano Anna Netrebko i el tenor Rolando Villazón, després d'haver conquerit els escenaris més prestigiosos de tot el món, debuten finalment a la pantalla gran. La pel·lícula, basada en l'òpera La Bohème, de Puccini, es va rodar a Viena.

## Argument

París, primera meitat del segle xix. Quatre amics comparteixen un àtic atrotinat. El grup el formen el poeta Rodolfo, l'artista Marcelo, un músic alegre anomenat Schaunard i el filòsof Colline, una mica rondinaire. Tots quatre són bohemis i pobres, però estan plens de passió i tenen moltes ganes de viure.
La Nit de Nadal decideixen anar-se'n al cafè Momus per celebrar-ho. Aquest fet canviarà la seva vida per sempre.

## Repartiment

* Anna Netrebko - Mimi (soprano)
* Rolando Villazón - Rodolfo, poeta (tenor)
* Nicole Cabeil - Musetta (soprano)
* George von Bergen: Marcello
* Boaz Daniel -
* Marcelle, pintor (baríton)
* Adrian Eröd: Schaunard
* Stéphane Degout -
* Schaunard, músic (baríton)
* Vitaly Kovalyov - Colline, filòsof (baix)
* Tiziano Bracci- (baix)
* Gerald Häussler
* Ioan Holender: Alcindoro
* Konrad Huber
# Inaltigin

Inaltigin o Yinaltigin (o Ahmad Inaltigin) (també Inaltegin o Yenaltegin) (mort 1035) fou un cap militar turc rebel contra el sultà gaznèvida Masud I ben Mahmud (1030-1041).
Fou tresorer en temps de Mahmud ben Sebuktegin i molt ben considerat per aquest sultà. Quan Masud I ben Mahmud va pujar al tron (1030) va fer neteja dels més propers del seu pare (el mahmudiani) i Ahmad fou obligat a entregar la gran fortuna que havia acumulat.
Encara que no tenia experiència militar fou nomenat (1031) comandant en cap de l'exèrcit a l'Índia al lloc del general Iryaruk, caigut recentment, amb l'encàrrec de recaptar el tribut dels prínceps indis/hindus. Però en revenja pel tractament que havia patit va començar a reclutar turcs de l'Àsia central i el 1033 es va revoltar. Masud va enviar una expedició, que Inaltigin va derrotar fàcilment i el general que la dirigia va morir (1034); llavors Masud va enviar a un indi de nom Telak, amb un exèrcit més fort. Telak va derrotar a Inaltigin en diversos xocs i finalment el rebel va fugir cap al Sind i es va ofegar quan provava de creuar l'Indus (1035).

## Bibliografia

* C. E. Bosworth, “Ahmad Inaltigin,” Encyclopædia Iranica, I/6, p. 647; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/ahmad-inaltigin-in-the-sources-usually-spelt-yenaltegin-or-erroneously-nialtegin-turkish-commander-and-rebel-under- (consultat el 12 de juny del 2016).
# Mehmed Zaim

Mehmed Zaim (1532 - després de 1578) fou un historiador otomà. Des dels onze anys va participar en diverses campanyes militars a Europa. En la campanya del 1554 a Pèrsia hi va participar com a secretari del governador de Síria Tekli Oghlu Mehemmed i el 1565 fou secretari del gran visir Sokollu Mehmed Pasha (1565-1579) i va escriure el relat de la mort de Selim II i la pujada al tron de Murat III el 1574. El 21 de març de 1577 va començar a escriure una obra històrica sobre els turcs i la va acabar el febrer de 1578, amb el títol Humayi djami al-tawarikh, en què copia a vegades altres autors, però des de 1543 relata fets que va viure com a testimoni directe, i fins al mateix febrer de 1578.

## Nota

* ↑ A l'Enciclopèdia de l'Islam, VI, 999, diu el 1555 però com que en aquesta data Sokollu Mehmet Paşa no era gran visir, es tractaria d'un error per 1565, si bé sembla indicar en un altre paràgraf que en realitat va ser secretari el 1570 al lloc de Feridun Ahmed Bey
# Inanició (informàtica)

En informàtica, inanició (starvation en anglès) és un problema relacionat amb els sistemes multitasca, on a un procés o a un fil d'execució se li denega sempre l'accés a un recurs compartit. Sense aquest recurs, la tasca a executar no pot ser mai finalitzada.
La inanició és una situació similar a l'interbloqueig, però les causes són diferents. En l'interbloqueig, dos processos o dos fils d'execució arriben a un punt mort quan cadascun d'ells necessita un recurs que és ocupat per l'altre. En canvi, en aquest cas, un o més processos estan esperant recursos ocupats per altres processos que no es troben necessàriament en cap punt mort.
Un cas d'inanició l'il·lustra perfectament la paradoxa coneguda com el sopar de filòsofs d'Edsger Dijkstra quan es dona el cas que tots els filòsofs agafen la forquilla al mateix temps.
La utilització de prioritats en molts sistemes operatius multitasca podria causar que processos d'alta prioritat s'estiguessin executant sempre i no permetessin l'execució de processos de baixa prioritat, causant inanició en aquests. És més, si un procés d'alta prioritat està pendent del resultat d'un procés de baixa prioritat que no s'executa mai, llavors aquest procés d'alta prioritat també experimenta inanició (aquesta situació es coneix com a inversió de prioritat). Per evitar aquestes situacions els planificadors moderns incorporen algorismes per assegurar que tots els processos reben un mínim de temps de CPU per executar-se.
Viccionari
# Journal of a Voyage to New South Wales

Journal of a Voyage to New South Wales (Diari d'un viatge a Nova Gal·les del Sud), és un llibre de l'any 1790 escrit per John White que va ser el primer a descriure la granota Litoria caerulea, la qual posteriorment va ser anomenada granota arborícola de White.
Conté 65 planxes d'il·lustracions d'animals no descrits, ocells, llangardaixos, serps, pinyes curioses d'arbres i altres produccions naturals".
Va ser imprès a Londres per J. Debrett el 1790. El llibre va tenir un gran èxit i aviat es va traduir a l'alemany, el suec i al francès.

## Referències

* ↑ «Galeria d'il·lustracions del llibre». Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 24 juny 2015].

## Enllaços externs

* Aquest llibre està disponible en línia al Projecte Gutenberg d'Austràlia.
# La Muela

La Muela és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Valdejalón. En el terme municipal d'aquest municipi s'hi situen nombrosos parcs eòlics que han esdevingut un motor econòmic per a la població.
# La Rochette

«La Rochette» té aquests significats:
* La Rochette (Alps de l'Alta Provença), municipi al departament dels Alps de l'Alta Provença (regió de Provença – Alps – Costa Blava, França)
* La Rochette (Alts Alps), municipi al departament dels Alts Alps (regió de Provença – Alps – Costa Blava, França)
* La Rochette (Ardèche), municipi al departament de l'Ardecha (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* La Rochette (Charente), municipi al departament del Charente (regió de la Nova Aquitània, França)
* La Rochette (Savoia), municipi al departament de la Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* La Rochette (Sena i Marne), municipi al departament de Sena i Marne (França)
* La Rochette-du-Buis, municipi al departament de la Droma (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Cantó de La Rochette, cantó al districte de Chambéry (departament de la Savoia, França)
* La Croix-de-la-Rochette, municipi al departament de la Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Saint-Médard-La-Rochette, municipi al departament de la Cruesa (regió de la Nova Aquitània, França)
* Thoré-la-Rochette, municipi al departament del Loir i Cher (França)
* Vaunaveys-la-Rochette, municipi al departament de la Droma (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
# Mehmed Salih Efendi

Mehmed Salih Efendi (? - 25 d'abril de 1762, any 1175 del calendari musulmà) fou Xaikh al-Islam de l'Imperi Otomà.
No se sap on va néixer però era d'una família de notables. De jove va ser protegit pel Xaikh al-Islam Yenişehirli Abdullah Efendi (1718-1730) durant el regnat d'Ahmet III, i es va casar amb una filla del seu protector. Va progressar en la seva carrera i fou cadi d'Alep després de 1730, exercint després el mateix càrrec a Sham (1735) i a Medina (1740), i finalment a Istanbul fins al 8 d'agost de 1747, sent anomenat altre cop el setembre de 1750, recomanat pel Xaikh al-Islam Murtada Efendi. El 30 de maig de 1754 fou enviat com a kadi asker d'Anatòlia fins al 22 de maig de 1755 i el 12 de novembre de 1755 fou nomenat kadi asker de Rumèlia. El 26 de gener de 1758 fou nomenat Xaikh al-Islam en substitució de Damad-zade Fayd Allah Efendi i va oficiar el matrimoni de Saliha Sultan (filla d'Ahmet III) amb el gran visir Koca Mehmed Ragıp Paşa. Va exercir les funcions fins al 30 de juny de 1759. El seu fill Ahmed Esad Efendi fou també Xaikh al-Islam.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VI, 996-997
# Inakadate

Inakadate (田舎館村; Inakadate-mura) és una vila del Japó situada a la prefectura d'Aomori.

## Referències

* ↑ «Aomori (Japan): Prefecture, Cities, Towns and Villages - Population Statistics, Charts and Map» (en anglès).
# Journal of the American Statistical Association

El Journal of the American Statistical Association (JASA) és la principal revista científica que publica l'American Statistical Association, el principal òrgan professional per als estadístics en els Estats Units. Es publica quatre vegades l'any.
L'any 2010 tenia un factor d'impacte de 2,063 el desè més alt en la categoria "Estadística i Probabilitat" del Journal Citation Reports.
En una enquesta entre estadístics del 2003, el Journal of the American Statistical Association va ocupar el primer lloc entre totes les revistes per "Aplicacions de l'Estadística" i el segon (després dels Annals of Statistics) dins l'àmbit "Estadística Matemàtica".
El predecessor d'aquesta revista va començar a publicar-se l'any 1888 amb el nom de Publications of the American Statistical Association. L'any 1912 es va convertir en Quarterly publications of the American Statistical Association i en JASA el 1922.

## Referències

* ↑ «Journal Citation Reports (Science Edition)». Arxivat de l'original el 31 d’octubre 2015. [Consulta: 1r febrer 2016].
* ↑ Vasilis, T.; Skordia, M «How Do Statisticians Perceive Statistics Journals?». The American Statistician, 57, (2), 2003, pàg. 115 - 123. DOI: 10.1198/0003130031414.
* ↑ «Journal of the American Statistical Association: Publication History». Taylor & Francis. [Consulta: 1r febrer 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web del Journal of the American Statistical Association Arxivat 2014-02-25 a Wayback Machine.
# Jordi Guillem de Hessen-Darmstadt

Jordi Guillem de Hessen-Darmstadt va néixer a Darmstadt l'11 de juliol de 1722 i va morir a la mateixa ciutat alemanya el 21 de juny de 1782. Va ser príncep de Hessen-Darmstadt i un dels avantpassats de moltes de les cases reials europees.
Jordi Guillem era el segon fill del landgravi Lluís VIII de Hessen-Darmstadt i de Carlota de Hanau-Lichtenberg. Des del 1738 fins a la seva mort va ser comandant de l'exèrcit del seu país. Va actuar com a assessor militar del seu pare, amb una forta rivalitat amb el seu germà gran Lluís IX de Hessen-Darmstadt.

## Matrimoni i fills

Jordi Guillem es va casar el 1748 amb Lluïsa Albertina de Leiningen-Dagsburg-Falkenburg (1729-1818) filla de Cristià Carles Reinhard de Leiningen-Dagsburg-Falkenburg i de Caterina Polyxena de Solms-Rodelheim. El matrimoni va tenir nou fills:
* Lluís Jordi (1749-1823)
* Jordi Frederic (1750)
* Frederica (1752-1782), casada amb el Gran Duc Carles II de Mecklenburg-Strelitz (1741-1816).
* Jordi Carles (1754-1830)
* Carlota Guillemina (1755-1785), casada amb el seu cunyat el Gran Duc Carles II, en morir la seva germana Frederica amb qui s'havia casat primer.
* Carles Guillem (1757-1797)
* Frederic Jordi (1759-1808)
* Lluïsa Enriqueta (1761-1829), casada amb Gran Duc Lluís I de Hessen-Darmstadt
* Augusta Guillemina de Hessen-Darmstadt (1765-1796), casada amb el rei Maximilià I de Baviera

## Enllaços externs

* http://www.geneall.net/D/per_page.php?id=5032
# Gondírevo

Gondírevo - Гондырево (rus) - és un poble de la República del Tatarstan, a Rússia. El 2010 tenia 91 habitants.

## Referències

* ↑ «Gondyrëvo». GeoNames. [Consulta: 18 agost 2013].
# La màquina de ballar

La màquina de ballar (versió original: La máquina de bailar) és una pel·lícula espanyola de 2006 dirigida per Óscar Aibar. Amb la participació de Santiago Segura que ocupa també la pantalla gran amb la comèdia sobre uns salons recreatius i la influència que produeix en certs joves, també participen joves com Jordi Vilches, Eduardo García acompanyants per actors famosos com José Corbacho, Benito Pocino i Chema Rodríguez. "La Máquina de Bailar" és la tercera pel·lícula que dirigeix Óscar Aibar.

## Argument

El local recreatiu Las Vegas és un vell saló esportiu del centre on els adolescents passen les tardes en un món de neons de colors i musiquetes estridents. Entre ells, Dani i la seva colla, un grup de xavals de Fuenlabrada, són els amos d'un singular videojoc: la màquina de ballar.
Dani treballa en un supermercat. Allà, un segurata amb pinta d'assassí en sèrie li té per un bon xaval. Tant, que li demana que es cuidi de la seva boa albina (una serp) durant el mes que passarà a l'estranger. I sens dubte Dani, a més de vigilar l'animal, utilitza el pis per organitzar una festa amb unes amigues i de passada enviar a la serp a l'altre barri en un desafortunat accident. A la colla no li queda cap altre remei que buscar un animal de recanvi, però l'únic que troben val molt car. No saben ni per on començar fins que descobreixen la convocatòria del primer concurs nacional de la màquina de ballar, que se celebrarà al Saló del Manga.
Per a guanyar cal competir a un alt nivell, i necessiten l'ajuda d'un expert coreògraf, algú que els guiï al complex món de les competicions de ball. Johnny, l'encarregat del Las Vegas, va ser un vell campió de a música disco. Finalment decideix ajudar-lo (que el recorden una mica a si mateix).
La colla haurà de superar a tots els equips que se'ls vagin posant per davant, fins i tot arribar a una gran final on Dani s'enfrontarà, res més i res menys, que al campió del món de la màquina de ballar, un jove malvat. La preparació es convertirà en alguna cosa més que un entrenament. Suposarà una superació dels conflictes tant dels nois com de Johnny, que es desprendrà del núvol negre que l'ha perseguit des que el 79 va perdre la final de La Juventud Baila.

## Repartiment

| Actor | Paper |
| Jordi Vilches | DANI |
| Santiago Segura | JOHNNY |
| Bárbara Muñoz | LARA |
| Eduardo García | ÓSCAR |
| Oskar Salcedo | JOSEMI |
| Chema Rodríguez | SALVA |
| Benito Pocino | GUTIÉRREZ |
| Jose Corbacho | FERNANDO |
| Josele Román | OLIVIA |

## Referències

* ↑ «LA MÁQUINA DE BAILAR». Allocine.

## Enllaços externs

* La máquina de bailar Arxivat 2011-02-03 a Wayback Machine. a Yahoo! Movies (castellà)
* La máquina de bailar a La Higuera (castellà)
# Isabel Juan Vilagrasa

Isabel Juan Vilagrasa (¿València?, mitjans segle XVII - ¿València?, Segle XVIII), filla de Jeroni Vilagrasa i vídua de Francisco Mestre, va ser una impressora valenciana.
Un llibre conegut imprés al seu nom és Escala Mistica, i Estimvlo de Amor Divinov on es llegeix «Amb llicència, a València, per Isabel Iuan Vilagrasa, al costat del molí de Rovella, Any 1675». Segons Serrano i Morales se suposa que per aquesta data va haver d'efectuar-se el matrimoni en segones núpcies d'Isabel Juan amb Francisco Mestre, amb qui utilitzaria de forma conjunta el colofó «Hereus de Jerónimo Villagrasa». Cap a 1681 se li va concedir a Isabel Juan el privilegi exclusiu d'imprimir i vendre les Doctrines Cristianes i altres llibres en un privilegi atorgat per Carles II a l'església de Sant Miquel en 11 d'abril de 1684 i durant 10 anys.

## Referències

* 1 2 Establés Susán, Sandra,. Diccionario de mujeres impresoras y libreras de España e Iberoamérica entre los siglos XV y XVII. 1a. edición. Prensas de la Universidad de Zaragoza, 2018. ISBN 978-84-17358-68-6. OCLC 1045014865.
* ↑ Serrano y Morales, José Enrique, 1851-1908.; Diccionario de las imprentas que han existido en Valencia.. Reseña histórica en forma de diccionario de las imprentas que han existido en Valencia desde la introducción del arte tipográfico en España hasta el año 1868. Ajuntament de Valencia, 2000. ISBN 84-95171-60-0. OCLC 48637502.
* ↑ Privilegio real, concedido al clero de San Miguel Arcangel de ... Valencia, para que pueda imprimir, y vender los Exercicios Espirituales ... privativamente en la Ciudad, y Reyno de Valencia ... s.n., s.a.].