OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crédin

Crédin (en bretó Kerzhin) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.418 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.490 | 1.511 | 1.466 | 1.393 | 1.375 | 1.368 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1815-1830 | Yves-Marie Jégorel | |
| 1830-1835 | Joseph Cobigo | |
| 1835-1989 | Yves-Marie Jégorel | |
| 1838-1840 | Jean-François Jouet | |
| 1840 - 1852 | | |
| 1852-1855 | Jean-François Jouet | |
| 1855-1857 | Mathurin Raulet | |
| 1857-1865 | Yves-Marie Jan | |
| 1865-1868 | Julien-Marie Legal | |
| 1868-1877 | Jules Fanneau de Lahorie | |
| 1877-1878 | Julien Legal | |
| 1878-1881 | Jean-François Jegorel | |
| 1883-1919 | Jean-Marie Jegorel | |
| 1919-1925 | Augustin Jegorel | |
| 1925-1945 | Vincent Guillo | |
| 1945-1961 | Léon Jegorel | |
| 1961-1989 | Vincent Guillo | |
| 1989- | Pierre Le Teste | Divers droite |
# Halkevi

Halkevi (Casa del poble, plural: Halkevleri, Cases del poble) foren uns centres culturals i socials fundats per Atatürk com a llocs de reunió i aprenentatge. Fundades formalment el 19 de febrer de 1932 van arribar a 379 al 1940 i a 478 el 1950. Van substituir a les Türk Ojaghi (Llars Turques), que tenien funcions similars sota el Comitè Unió i Progrés (1912-1918) i que van existir fins al 10 d'abril de 1930 quan foren formalment dissoltes.
Aquestes cases posseïen biblioteques, difonien l'ensenyament, fomentaven el teatre i altres aspectes culturals. Foren abolides el 8 d'agost de 1951 per la llei 530 i els seus béns confiscats; el règim militar establert el 1960 va intentar recuperar la institució (12 d'abril de 1961) amb el nom de Türk Kültür Dernekleri (Associacions Culturals Turques) rebatejada Halkevi (Halkevleri) el 21 d'abril de 1963, i foren abolides amb el cop d'estat de 1980, reobrint en 1987.

## Galeria d'imatges

* Atatürk visita a la Halkevi de Pertek, Tunceli amb Sabiha Gökçen, la seva filla adoptiva, 1937.
* 1930s: Camperols, d'un petit poble prop d'Ankara veuen una pel·lícula organitzat per la Halkevi de la capital turca.
* Anglesos aprenen turc, a la Halkevi de Londres, el 1943.
* El antic edifici de la Halkevi de Adapazarı, actualment un centre cultural.

## Referències

* ↑ Gürçağlar, Şehnaz Tahir. The Politics and Poetics of Translation in Turkey, 1923-1960 (en anglès). Rodopi, 2008, p. 73. ISBN 9042023295.
* ↑ Atabay, Pinl H. Belonging to the City: Rural Migrants in Modernizing Chicago and Istanbul (en anglès). ProQuest, 2008, p. 236. ISBN 0549616977.

## Vegeu també

* Türk Ocağı

## Enllaços externs

* Halkevleri Arxivat 2008-09-23 a Wayback Machine.
# Dúbrava (Levoča)

* Per a altres significats, vegeu «Dúbrava».
Dúbrava és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1293.
# Dziady

Dziady va ser un antic banquet / festival eslau per commemorar als morts. Literalment, la paraula es tradueix com «avantpassats». Va ser celebrat dos cops a l'any (en primavera i a la tardor). Durant la festa els antics eslaus organitzaven libacions i menjars rituals en els quals els aliments i l'alcohol eren sacrificats. A les mitologies locals aquests banquets van ser organitzats tant pels vius com per a les ànimes dels avantpassats que comparteixen el dziady en les tenebres. Per permetre que trobin el seu camí al món dels vius, s'encenien focs i espelmes. Aquesta tradició va prevaldre en la forma de banquet cristià de Zaduszki (el 2 de novembre, Dia dels Difunts).
Els lituans també tenen un banquet similar, nomenat Ilges. Té arrels en èpoques paganes, i es diferencia molt poc de l'eslau Dziady.
La segona part del drama Dziady d'Adam Mickiewicz es dedica principalment al banquet de Dziady organitzat en el territori que avui és Belarús, i era popular entre els rutenis i lituans durant els temps de la Confederació de Polònia i Lituània.
A Belarús, Dziady (Дзяды) va ser portat a terme en general l'últim dissabte, abans del passat abans del dia del Sant Demetri, cap a finals d'octubre/inicis de novembre (Dźmitreuskija dziady, Sant Demetri Dziady). N'hi havia també el dia «Dziady de la Trinitat», el «carnestoltes Dziady» i algunes altres dates. Des de 1988 el Front Popular de Belarús va iniciar el renaixement de la tradició a Belarús.

## Referències

* ↑ «Zaduszki» (en polonès). [Consulta: 10 octubre 2013].
* ↑ «On Dziady Day: To Kurapaty Belarusian edition of Radio Liberty» (en belarús), 22-10-2002. Arxivat de l'original el 2016-12-03. [Consulta: 10 octubre 2013].
* ↑ «Dziady. Kurapaty 1937-2007» (en belarús). Arxivat de l'original el 2020-07-05. [Consulta: 10 octubre 2013].
# Crédit Agricole Suisse Open Gstaad 2011

El Torneig de Gstaad 2011, oficialment conegut com a Crédit Agricole Suisse Open Gstaad 2011, és una competició tennística jugada sobre terra batuda que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. La 44a edició del torneig es va celebrar entre el 27 i el 31 de juliol de 2011 al Roy Emerson Arena de Gstaad, Suïssa.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | N. Almagro | 7 | 6 | |
| | J. Nieminen | 6$^3$ | 3 | | 1 | N. Almagro | 6 | 7 | |
| | D. Gimeno-Traver | 3 | 4 | | 5 | F. López | 4 | 5 | |
| 5 | F. López | 6 | 6 | | | | | | | 1 | N. Almagro | 7 | 6² | 3 |
| 4 | F. Verdasco | 6 | 6 | | | | | | | 4 | F. Verdasco | 6² | 7 | 6 |
| | F. Gil | 3 | 2 | | 4 | F. Verdasco | 6 | 5 | 6 | | | | | |
| | J. Benneteau | 6 | 6 | | | J. Benneteau | 4 | 7 | 1 | | | | | |
| | M. Bachinger | 4 | 4 | | | | | | | | | | | | 4 | F. Verdasco | 4 | 6 | 3 |
| | S. Giraldo | 6 | 2 | 4 | | | | | | | | | | | 8 | M. Granollers | 6 | 3 | 6 |
| | A. Haider-Maurer | 3 | 6 | 6 | | A. Haider-Maurer | 4 | 7 | 4 | | | | | |
| | D. Istomin | 3 | 2 | | 3 | M. Iujni | 6 | 5 | 6 | | | | | |
| 3 | M. Iujni | 6 | 6 | | | | | | | 3 | M. Iujni | 3 | 6 | 2 |
| 8 | M. Granollers | 6 | 6 | | | | | | | 8 | M. Granollers | 6 | 3 | 6 |
| | Í. Andréiev | 1 | 3 | | 8 | M. Granollers | 6 | 6 | | | | | | |
| Q | P. Luczak | 3 | 5 | | 2 | S. Wawrinka | 3 | 2 | |
| 2 | S. Wawrinka | 6 | 7 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | František Čermák Filip Polášek | 6 | 6 |
| | Santiago Giraldo João Souza | 3 | 4 | 1 | František Čermák Filip Polášek | 6 | 6 |
| | Guillermo García-López Marc López | 5 | 5 | | Victor Hănescu Rogier Wassen | 4 | 3 |
| | Victor Hănescu Rogier Wassen | 7 | 7 | | | | | 1 | František Čermák Filip Polášek | 6 | 7 |
| | Julian Knowle Ígor Zelenay | 6$^4$ | 1 | | | | | 2 | Christopher Kas Alexander Peya | 3 | 6$^7$ |
| 4 | Johan Brunström Adil Shamasdin | 7 | 6 | 4 | Johan Brunström Adil Shamasdin | 4 | 1 |
| | Frederico Gil Lukáš Rosol | 4 | 2 | 2 | Christopher Kas Alexander Peya | 6 | 6 |
| 2 | Christopher Kas Alexander Peya | 6 | 6 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès) (alemany) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Gstaad :
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2011
< 2010
2012 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Haplochromis hiatus

Haplochromis hiatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Hilgendorf, F. M. 1888. Fische aus dem Victoria-Nyanza (Ukerewe-See), gesammelt von dem verstorbenen Dr. G. A. Fischer. Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde Berlín 1888: 75-79.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eduard Albàcar Gallego

Eduard Albàcar Gallego, conegut com a Edu Albacar, (Sant Jaume d'Enveja, 16 de novembre de 1979), és un exfutbolista professional català que jugava com a defensa.

## Trajectòria esportiva

Format a diversos clubs modestos de les Terres de l'Ebre, Unió Esportiva Sant Jaume d'Enveja, Escola de Fútbol Dertusa i al Nàstic, la seva vida professional s'ha desenvolupat, principalment, per diversos clubs catalans i valencians.
Signà el seu primer contracte amb el CF La Sénia de la Preferent catalana, passant més tard al CD Tortosa de Tercera Divisió (2000/01). Amb 21 anys fou fitxat pel RCD Espanyol, ingressant al segon equip del club, ja a la Segona Divisió B. A l'Espanyol B va tenir com a companys jugadors com Bruno Saltor, Jarque, Gorka Iraizoz, Corominas, Carlos García o Crusat, però les lesions li van impedir destacar molt.
D'aquesta manera, el jugador no renovà per l'Espanyol, i després de l'interès del CE Sabadell, UE Figueres i Novelda CF, decidí fitxar per aquest club, també a la Segona Divisió B. Continuà a terres alacantines, als clubs Alacant CF i Hèrcules CF, aquest darrer a la Segona Divisió. Durant l'estada al club alacantí va rebre una oferta del Gimnàstic de Tarragona per jugar a la Primera Divisió, que finalment no reeixí. Realitzà, això no obstant, una bona primera temporada al club, on jugà 26 partits i donà 5 assistències de gol. L'any 2008 fitxà pel Deportivo Alavés, també a Segona Divisió. D'aquest passà al rayo Vallecano i el 2010 arribava a l'Elx CF.
L'any 2018 va decidir posar fi a la seva carrera com a jugador professional arran d'una lesió.

## Referències

* ↑ FCF. «UE Sant Jaume d'Enveija». Arxivat de l'original el 2007-12-28. [Consulta: 11 febrer 2008].
* ↑ FCF. «EF Dertusa». Arxivat de l'original el 2010-06-24. [Consulta: 11 febrer 2008].
* ↑ Gran Perico. «Planter de l'Espanyol B». Arxivat de l'original el 2008-10-10. [Consulta: 11 febrer 2008].
* ↑ La Verdad. «Edu Albacar jugará en el Hércules y Sendoa se acerca». [Consulta: 8 juliol 2006].
* ↑ Álvarez Izquierdo, Alfonso J. (Árbitro). «Acta del partido Hércules-Málaga». RFEF, 27/8/2006. [Consulta: 11 febrer 2008].

## Enllaços externs

* Perfil a ElPais.com (castellà)
# Dziecinów (comtat d'Otwock)

Dziecinów és un municipi del comtat d'Otwock, al gmina de Sobienie-Jeziory. El seu terme municipal és de 6 km², i té 676 habitants (2015).
Se situa prop del riu Vístula. Té les carreteres 801, 799 i 805 del voivodat de Masòvia. El seu club esportiu més destacat és el Wisła Dziecinów. Entre 1975 i 1988 va formar part del voivodat de Siedlce.

## Enllaços externs

* Dziecinów - Lloc web oficial
# Jeroni Estades i Llabrés

Jeroni Estades i Llabrés (Sóller, Mallorca, 7 d'agost de 1862 - Madrid, 1932) fou un financer i polític mallorquí, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Vinculat a Antoni Maura, va participar en empreses de gas, ciment i construcció, fundant la Compañía de Navegación Sollerense. El 1904 proposà crear el ferrocarril de Sóller, que fou inaugurat el 1912, i el 1929 va proposar amb èxit l'electrificació del tramvia de Sóller. Fou elegit diputat pel districte de Palma pel Partit Conservador a les eleccions generals espanyoles de 1914. Dins la lògica del sistema caciquista, com a home de confiança de Maura, exercí un ple domini de la política de Sóller.

## Enllaços externs

* «Jeroni Estades i Llabrés». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* El tren de Sóller Arxivat 2009-12-26 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Comondú

Comondú és un municipi de l'estat de Baixa Califòrnia Sud. Ciudad Constitución és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat.
Aquest municipi es troba a la part nord-central de l'estat de Baixa Califòrnia Sud. Limita al nord amb els municipis de Mulegé, al sud amb La Paz i Loreto, a l'oest amb Oceà Pacífic i a l'est amb el Mar de Cortés.

## Referències

* ↑ «Monografia municipal de Comondú (castellà)». Arxivat de l'original el 2021-11-04. [Consulta: 1r març 2016].

## Vegeu també

* Municipis de Baixa Califòrnia Sud

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Ferdinand Böhme

Ferdinand Böhme (alemany: August Julius Ferdinand Böhme) (Bad Gandersheim, 4 de febrer de 1815 - Bad Gandersheim, 30 de maig de 1884) va ser un músic alemany que va viure als Països Baixos durant molt de temps.
Era fill del músic de la ciutat, Christian Böhme, que també va estar involucrat amb "Liedertafel Concordia" a Bad Gandersheim. Va rebre la seva formació musical a Leipzig i Kassel. Els professors van ser Karl Frederich Zoellner, Carl Schmittbach, Ludwig Spohr i Moritz Hauptmann. Va fundar i dirigir un cor femení a Bad Gandersheim. Després també va treballar com a violinista i director d'orquestra a Suïssa, inclòs a Berna (cor) i Ginebra (orquestra). De 1846 a 1875 va treballar com a cap de totes les associacions de música (inclòs Euterpe) i de les escoles de Dordrecht i, en aquesta capacitat, també era el comandant de la banda (i el tinent) de la milícia de Dordrecht. El 1864 va rebre dues partitures orquestrals com a gràcies per la seva tasca a l'ajuntament de Dordrecht de l'alcalde Gerrit Adrianus de Raadt. Com a professor, va ser el responsable de l'educació de Willem Kes per a la música a una edat primerenca. Li va donar lliçons de violí, teoria musical i lectura de partitures. Altres estudiants van ser James Kwast i Cornelis van der Linden.
El 1875 va marxar a Alemanya a causa d'una malaltia ocular. Va compondre i va arranjar una sèrie d'obres, però pocs van aparèixer en forma impresa.
Els seus motius triomfals sobre les seves marques, el Donizetti pour le piano, apareixien imprès el 1847 (Paling & Co.). La seva Marcia Funebre en memòria d'Ary Scheffer i Souvenir del 9 d'agost de 1859, Marche pour le piano (dedicada a Cornelia Paulina van den Santheuvel i Paul Hendrik Geraerds Thesingh) va aparèixer el 1859. El 1862 es va realitzar una cantata de festa durant la inauguració d'una estàtua del mateix Scheffer. La benedicció de maig per a un cor a cappella del mateix any es va realitzar a Arnhem.

## Obres més difoses d'August Julius Ferdinand Böhme

* Dramatische Ouverture : (Nr. 9) : für gr. Orchester; op. 40
* Ausführliche Anleitung über den Tabakbau im kleinen in Heimgärten, in Blumentöpfen
* Marcia funebre: ter nagedachtenis aan Ary Scheffer
* Dramatische Ouverture (No. 9.) für grosses Orchester. Op. 40. Partitur
* Quator 1: pour 2 violons, alto et violoncelle
* Fest- und Confirmationspredigten vor einer Landgemeine
* Marche: pour le piano : souvenir du 9 août 1859
* Divertissement: pour violon avec accompagnement de piano
* Stammbuch des Dirigenten August Julius Ferdinand Böhme - Mscr.Dresd.App.1912

## Referències

* ↑ https://www.klassika.info/Composers/Boehme_Ferdinand/index.html
* ↑ Hollandsche musici in den vreemde door Dr. J. de Jong voor maandschrift Elsevier
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 https://worldcat.org/identities/lccn-no2019001821/

## Fonts

* *Afbeelding op Dordts Archief
* Necrologie Dordrechtse Courant mei 1883
* J.H. Letzer, Muzikaal Nederland. 1850-1910, Utrecht: J.L. Beijers 1913, p. 19
* Henri Viotta, Lexicon der Toonkunst, Amsterdam F.C. Bührmann, 1881, p.213
# Ctenomys peruanus

Ctenomys peruanus és una espècie de mamífer rosegador histricomorf de la família dels tuco-tucos que viu en sòls àrids i sorrencs al Perú, l'oest de Bolívia i el nord de l'Argentina i Xile.

## Referències

* ↑ Zeballos, H.; Vivar, E. Ctenomys peruanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 gener 2009.
# Haplochromis granti

Haplochromis granti és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El feixista, la pura i el merder de l'escultura

El feixista, la pura i el merder de l'escultura (títol original en castellà El fascista, doña Pura y el follón de la escultura) és una pel·lícula espanyola de comèdia eròtica del 1983 escrita i dirigida per Joaquim Coll Espona. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

En els darrers anys de la dictadura franquista, el ple del consistori municipal d'un petit poble, encapçalat per José Ribas decideix encarregar una estàtua eqüestre de Francisco Franco a Ramón, un escultor d'ideologia esquerrana que es troba en la ruïna. L'encarregat de donar-li la notícia és el regidor Luis, qui té una relació amb l'esposa de Ramón, Pura. Tot i que inicialment rebutja la proposta, Ramón acaba acceptant fer-la. Quan finalment Ramón ha acabat la seva obra, Franco acaba de morir. El nou consistori municipal pensa que ja no interessa inaugurar-la, però per tal de contentar Ramón decideixen encarregar-li una nova estàtua dedicada a la democràcia.

## Repartiment

* José Luis López Vázquez - José Ribas
* José Sazatornil - Pedro
* Ovidi Montllor - Ramón
* Nieves Navarro - Pura
* José María Cañete - Luis Vila
* Pep Corominas - Jorge

## Referències

* ↑ El feixista, la pura i el merder de l'escultura a esadir.cat
* ↑ El fascista, doña pura y el follón de la escultura, Decine21.com
* ↑ El fascista, doña Pura y el follón de la escultura, sensacine.com
# Döttingen (Argòvia)

Döttingen és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Zurzach.

## Enllaços externs

Döttingen (Argòvia) en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi
# Comodor de l'Aire

Comodor de l'Aire (anglès: Air Commodore, abreujat Air Cdre a la RAF, AIRCDRE a la RNZAF i a la RAAF, A/C a l'antic RCAF) és un rang de la RAF, així com a diverses forces aèries més de països de la Commonwealth. Se situa entre Capità de Grup i Vicemariscal de l'Aire.

## Preeminència

Comodor de l'Aire és un rang d'1 estrella i té el codi OF-6 a l'OTAN. És equivalent a Comodor a la Royal Navy o a Brigadier a l'Exèrcit britànic o als Marines Reials.
El rang equivalent al Cos Auxiliar Femení de l'Aire (WAAF), al Cos Femení de l'Aire (WRAF) i al Servei d'Infermeria de la Reial Força Aèria Princesa Maria (PMRAFNS) era Comandant de l'Aire (Air Commandant)
El rang de Mariscal de l'Aire és immediatament superior al de Capità de Grup, i immediatament subordinat al de Vicemariscal de l'Aire.

## Orígens

L'1 d'abril de 1918, la recentment creada RAF adoptà els seus títols d'oficial dels de l'Exèrcit britànic, i els oficials que actualment són Comodors de l'Aire eren Brigadiers. En resposta a la proposta que la RAF hauria de fer servir els seus propis rangs, se suggerí que podria fer servir els de la Royal Navy, afegint el mot Air al davant del títol naval. Com que l'Almirallat protestà per aquesta modificació dels seus títols, s'acordà que la RAF pogués crear els seus títols basant-se en els de la Navy. També es proposà que els rangs aeris es derivessin del mot Ardian, que derivava de la combinació dels mots gaèlics per cap (ard) i ocell (eun), amb la forma sense modificar d'Ardian pel rang equivalent a Almirall i Mariscal, i amb el terme Ardian de Vol ó Quart Ardian emprat pel rang equivalent a un Brigadier i a un Comodor. Tanmateix, es preferí la fórmula Comodor de l'Aire i s'adoptà l'1 d'agost de 1919.

## Insígnia

La insígnia de rang consisteix en 1 barra blau cel (amb una franja negra als costats), al damunt d'una franja blau cel amb els costats negres més gruixuda. Es llueix a les bocamànigues o a les espatlles de l'uniforme de vol.
L'estendard d'un Mariscal en Cap de l'Aire és una banda horitzontal en vermell, sobre un fons blau gris i una banda blau fosc a les puntes.
El distintiu per un vehicle mostra 1 estrella blanca sobre un fons blau
* Insígnia de bocamàniga/espatlla de Comodor de l'Aire
* Pendó de Comodor de l'Aire
* Matrícula de Comodor de l'Aire

## Comodors de l'Aire honorifics

Els esquadrons de caces i les estacions de caces poden tenir Comodors de l'Aire honorífics. Per exemple, el Príncep Carles és Comodor de l'Aire honorífic de RAF Valley, i Winston Churchill ho era del 615è Esquadró.
# Farmville (Carolina del Nord)

Farmville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 4.615 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farmville tenia 4.302 habitants, 1.839 habitatges i 1.202 famílies. La densitat de població era de 535,8 habitants per km².
Dels 1.839 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,8% hi vivien parelles casades, en un 22,5% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.229 $ i la renda mediana per família de 38.918 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.543 $ mentre que les dones 21.968 $. La renda per capita de la població era de 20.582 $. Entorn del 14,6% de les famílies i el 20,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Farmville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farmville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].