OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coc de petroli

El coc de petroli (en anglès, petroleum coke , abreujat com pet coke ) és un sòlid carbonós derivat de les unitats de coquització en una refineria de petroli o d'altres processos de craqueig. Altres coques tradicionalment han estat derivats del carbó.

## Tipus de coc de petroli

El coc negociable és un coc relativament pur de carbó que es pot vendre per al seu ús com a combustible (per exemple «coc grau de combustible»), o per a la fabricació de piles seques, elèctrodes (és a dir, «coc grau d'ànode»).
El coc d'agulla , també anomenat coc acicular , és un coc de petroli cristal·lí utilitzat en la producció d'elèctrodes d'acer i alumini de les indústries.
El coc de catalitzador és el coc que s'ha dipositat en el catalitzador utilitzat en el refinat del petroli, com els que estan en el fluid craquejador catalític. Aquest coc és impur i només s'utilitza per a combustible. La seva alta temperatura i contingut de cendra baix, fa que sigui un bon combustible per generadors elèctrics basats en calderes de carbó, però el coc de petroli té alt contingut en sofre i baix contingut de volàtils, la qual que planteja alguns problemes ambientals i tècnics amb la seva combustió. Per tal de complir les actuals normes d'emissions a Amèrica del Nord és necessari algun tipus de captura del sofre, una opció comuna de la unitat de recuperació de sofre per la crema de coc de petroli és la tecnologia Snox, que es basa en el procés conegut com a WSA. La combustió en llit fluid s'utilitza comunament per cremar coc de petroli. La gasificació s'utilitza cada vegada més amb aquesta matèria primera (sovint usant gasificadors col·locats en les mateixes refineries).
El coc de petroli calcinat , o CPC, és el producte de la calcinació de coc de petroli, prové de la unitat de coquització en una refineria de petroli cru. El coc de petroli calcinat s'usa per fer els ànodes d'alumini, acer i titani en la indústria de foneria.
El coc verd ha de tenir prou baix contingut de metalls, per tal de ser utilitzat com a material d'ànode. El coc verd amb baix contingut de metalls es coneix com el «coc de grau ànode». El coc verd amb un contingut molt alt en metalls no es calcina i s'utilitza per a la gravació. Aquest coc verd es diu «coc grau de combustible».

## Vegeu també

* Coc retardat
* Quitrà
* Gas amb efecte d'hivernacle

## Enllaços externs

* Definició de la IUPAC de diverses formes de carboni sòlid - Anglès
* Taula de contingut d'un informe anual de coc de petroli calcinat - anglès Arxivat 2009-07-03 a Wayback Machine.
* Informació de BP sobre el coc de petroli calcinat de com es produeix - anglès Arxivat 2009-01-06 at Archive.is
* Coc de petroli Arxivat 2009-12-25 a Wayback Machine.
# Gran Premi de Barcelona d'automobilisme

El Gran Premi de Barcelona d'automobilisme fou una competició d'automobilisme organitzada pel RACC durant els anys 60 i 70. La competició es disputà al Circuit de Montjuïc amb curses de Fórmula 2 i Fórmula 3.

## Guanyadors
### Fórmula 2

| Any | Edició | Pilot | Equip |
| 1966 | I Gran Premi de Barcelona | Jack Brabham | Brabham - Honda |
| 1967 | II Gran Premi de Barcelona | Jim Clark | Lotus - Cosworth |
| 1968 | III Gran Premi de Barcelona | Jackie Stewart | Matra - Cosworth |
| 1969 | IV Gran Premi de Barcelona | No es disputà | No es disputà |
| 1970 | V Gran Premi de Barcelona | Derek Bell | Brabham - Cosworth |
| 1971 | VI Gran Premi de Barcelona | No es disputà | No es disputà |
| 1974 | VII Gran Premi de Barcelona | Hans-Joachim Stuck | March - BMW/Rosche |

### Fórmula 3

| Any | Edició | Pilot | Equip |
| 1966 | I Gran Premi de Barcelona | Mike Beckwith | Lola - Ford/Cosworth |
| 1967 | II Gran Premi de Barcelona | Henri Pescarolo | Matra - Ford/Cosworth |
| 1968 | III Gran Premi de Barcelona | Reine Wisell | Tecno - Ford/Novamotor |
| 1969 | IV Gran Premi de Barcelona | Tim Schenken | Brabham - Ford/Lucas |
| 1970 | V Gran Premi de Barcelona | Jürg Dubler | Chevron - Ford/Novamotor |
| 1971 | VI Gran Premi de Barcelona | Bernard Lagier | Brabham - Ford/Novamotor |

## Vegeu també

* Trofeu Juan Jover

## Referències

* ↑ http://www.formula2.net/F266_5.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F267No8.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F268_1.htm
* ↑ En el seu lloc es disputà el Gran Premi d'Espanya de 1969
* ↑ http://www.formula2.net/F270_4.htm
* ↑ En el seu lloc es disputà el Gran Premi d'Espanya de 1971
* ↑ http://www.formula2.net/F274_1.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F366_E8.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F367_E10.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F368_E4.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F369_E16.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F370_E7.htm
* ↑ http://www.formula2.net/F371_E6.htm
# Can Sala (Castellbisbal)

Can Sala és un edifici de Castellbisbal (Vallès Occidental) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat amb la planta en forma de L, d'una sola planta disposada elevada sobre el terreny aconseguint un espai destinat a baixos. El cos principal és cobert a dues aigües i el cos transversal a quatre vessants. La construcció destaca per la gran quantitat d'obertures que donen molta lluminositat a l'interior. La coberta és el principal element decoratiu de l'edifici, ja que presenta una combinació de colors marrons i teules vidriades de color blau. Té també una torre quadrangular on hi ha el dipòsit d'aigua, està coberta a quatre aigües amb els mateixos motius decoratius que la coberta de la casa. El tram superior del mur està decorat amb rajola blava i dos quadres amb la decoració d'un gerro i d'elements vegetals. Estava destinada com a torre d'estiueig.

## Referències

* ↑ «Can Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 1r abril 2019].
# Careproctus ovigerus

Careproctus ovigerus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 43,1 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.920 i 2.910 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-oriental: el nord de la Colúmbia Britànica i Washington.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.
* ↑ Hart, J.L., 1973. Pacific fishes of Canada. Bull. Fish. Res. Board Can. 180: 740 p.
* ↑ Clemens, W.A. i G.V. Wilby, 1961. Fishes of the Pacific coast of Canada. 2a edició. Fish. Res. Bd. Canada Bull. (68): 443 p.
* ↑ McAllister, D.E., 1990. A list of the fishes of Canada. Syllogeus Núm. 64. Nat. Mus. Nat. Sci., Ottawa, el Canadà. 310 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.
* ↑ Stein, D. L., 1978. A review of the deepwater Liparidae (Pisces) from the coast of Oregon and adjacent waters. Proc. Cal. Acad. Sci. 127:1-55.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Cor Illa de Menorca

El cor Illa de Menorca va sorgir l'any 2000, arran de l'escissió del cor de l'òpera del Teatre Principal de Maó. No té caràcter professional, tot i que els seus membres demostren un gran interès a preparar el repertori que interpreten. La procedència dels integrants és diversa, concentrada als pobles del llevant de Menorca, especialment Maó. La franja d'edats és molt àmplia, des dels quinze anys d'alguna cantaire fins als setanta d'altres membres. Des dels seus inicis, el director és Antoni Pons Morlà i la seva mestra de cant és Martina Garriga Andreu.
Tot i la curta existència d'aquesta agrupació coral, el repertori que ha interpretat és molt ampli. En aquest sentit, cal destacar el seu gust per muntatges amb solistes professionals i amb acompanyament orquestral. Entre les seves produccions, es poden citar L'elisir d'amore, de G. Donizetti, la Cançó d'amor i de guerra, de Rafael Martínez i Valls i el Canto general, de Mikis Theodorakis Així mateix, s'ha de remarcar el gust d'aquesta agrupació pel repertori dels compositors menorquins, com ara del mestre Benet Andreu. També cal citar l'estrena del Cant d'Alaior, himne commemoratiu del 700 aniversari del poble d'Alaior, amb lletra de Pere Gomila i música d'Antoni Pons Morlá.
El març de 2010, aquesta agrupació celebra el seu desè aniversari amb un concert al Teatre Principal de Maó.

## Referències

* ↑ Gil, V. (2010). Estudi de la sociabilitat al cor Illa de Menorca. Revista de Menorca, 90(2).
* ↑ "La música es el lenguaje más universal y capaz de transmitir todo tipo de sensaciones". Es diari: diario digital de Menorca (Publicació: 25/04/2010)
* ↑ El Cor Illa de Menorca presentarà L'Elisir d'Amore amb un elenc de primera. Menorcaweb. (Publicació: 07/05/2002)
* ↑ Històric d'espectacles (2009) Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.. Teatre Principal de Maó
* ↑ El Cor Illa de Menorca ofrena el "Canto General" amb motiu de la Diada. Menorcaweb. (Publicació: 17/01/2011)
* ↑ El martes 7 de diciembre tenía lugar el acto de clausura del 700 Aniversario del pueblo de Alaior Arxivat 2009-12-13 a Wayback Machine.. Es diari: diario digital de Menorca (Publicació: 12/12/2004)
* ↑ El Cor Illa de Menorca recorda en un concert deu anys d'èxits Es diari: diario digital de Menorca (Publicació: 18/03/2010)

## Enllaços externs

* Cor Illa de Menorca
# Burlingame (Kansas)

Burlingame és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.017 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burlingame tenia 1.017 habitants, 428 habitatges, i 267 famílies. La densitat de població era de 446,2 habitants per km².
Dels 428 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.845 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.711 $ mentre que les dones 24.250 $. La renda per capita de la població era de 17.465 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Fills il·lustres

* Earl Wilbur Sutherland Jr. (1915 - 1974), metge, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de l'any 1971.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burlingame». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burlingame». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Coc

«Coc» té aquests significats:
* Coc (bacteri), morfologia bacteriana arrodonida
* Coc (botànica), carpel d'un fruit sincàrpic
* Coc (combustible), combustible obtingut de la destil·lació seca de carbons bituminosos
* Coc (orador), orador atenenc (s. IV aC)
* Coc o pastís
* COC (Nederlandse Vereniging tot Integratie van Homoseksualiteit COC), la més antiga organització LGTB encara en activitat a Europa
* COC (Comitè Olímpic de Catalunya)
Viccionari
# Glenn

«Glenn» té aquests significats:
* Glenn (Illinois), població al Comtat de Jackson, Illinois
* Biografies:
** John Glenn (Cambridge, Ohio, EUA, 1921 - 2016), astronauta, pilot militar i polític estatunidenc
** Lloyd Glenn (San Antonio, Texas, 1909 — Los Angeles, Califòrnia, 1985), pianista i director d'orquestra
** Scott Glenn (Pittsburgh, Pennsilvània, 1941), actor estatunidenc
** Tyler Glenn (1983), cantautor estatunidenc, conegut per ser el vocalista i teclista del grup de rock Neon Trees
# Dreissènids

Els dreissènids (Dreissenidae) són una família de mol·luscs bivalves d'aigua dolça. S'enganxen a les pedres o a una altra superfície dura. Estan més relacionats amb la família Veneridae que amb els musclos autèntics. Inclou el musclo zebra, una espècie invasora.

## Gèneres

* Congeria, un gènere que viu a les coves
* Dreissena, el gènere tipus de la família
* Mytilopsis

## Referències

* ↑ «Fact Sheet for Dreissena polymorpha (Pallas, 1771)», 16-01-2009. Arxivat de l'original el 2009-01-16. [Consulta: 27 febrer 2021].
* ↑ Bilandžija, Helena; Morton, Brian; Podnar, Martina; Ćetković, Helena «Evolutionary history of relict Congeria (Bivalvia: Dreissenidae): unearthing the subterranean biodiversity of the Dinaric Karst». Frontiers in Zoology, 10, 1, 06-02-2013, pàg. 5. DOI: 10.1186/1742-9994-10-5. ISSN: 1742-9994. PMC: PMC3599595. PMID: 23388548.
# Francesco Squarcione

Francesco Squarcione (Pàdua, circa 1395 - 1468) va ser un pintor, comerciant d'art i formador d'artistes, actiu durant el Renaixement.

## Biografia

Squarcione és una figura singular i polèmica. Encara que es conserven poques de les seves obres, el seu paper en la introducció del Renaixement en la regió de Pàdua i Toscana sembla haver estat crucial. Segons la tradició, el seu veritable ofici era el de sastre. La seva passió per les antiguitats romanes, tanmateix, el va portar al comerç d'obres d'art així com a fundar un taller per a l'educació de joves artistes. Aquests produïen obres per alimentar el seu negoci. Almenys 137 pintors i alumnes van passar per la seva escola, que va ser famosa també fora de la ciutat.
Squarcione va viatjar per Itàlia, i potser també per Grècia, a la recerca d'antiguitats: estàtues, relleus, vasos i tot tipus d'objectes artístics, amb els quals va formar una àmplia col·lecció. Va fer dibuixos de les peces, i va permetre que altres artistes les estudiessin.
Solament es conserven dues obres signades i atribuïbles sens dubte a Squarcione: una Mare de Déu amb l'infant, que es troba al Staatliche Museen de Berlín, i el Políptic de Lazzara de cinc peces, en la seva Pàdua natal.
El seu principal alumne va ser Andrea Mantegna, a qui va ensenyar llatí i va instruir en l'escultura clàssica, que tan important seria en l'obra posterior d'aquest artista. Tanmateix, sembla que la seva relació va acabar de manera poc amistosa, a causa del caràcter tirànic del mestre. També Ansuino da Forlì es va formar en la seva escola.

## Bibliografia

* Giorgio Vasari. Las Vidas de los más excelentes arquitectos, pintores y escultores italianos desde Cimabue a nuestros tiempos, Editorial Cátedra (2002), ISBN 84-376-1974-2 (castellà).
* The Grove Dictionary of Art, MacMillan Publishers (2000) (anglès).
# Can Sala (Sant Feliu de Pallerols)

Can Sala és una masia del terme de de Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa).

## Referències

* ↑ «Can Sala». Gran Enciclopèdia Catalana.
# Careproctus ostentum

Careproctus ostentum és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 73 i 1.660 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: Sakhalín, el mar de Bering i l'illa d'Unalaska (illes Aleutianes, Alaska).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1896. The ichthyological collections of the steamer Albatross during the years 1890 and 1891. Report of the United States Fish Commission v. 19 (1893): 393-476, Pls. 20-35.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., V.V. Fedorov i B.A. Sheiko, 2002. An annotated catalogue of fish-like vertebrates and fishes of the seas of Russia and adjacent countries: Part 2. Order Scorpaeniformes. J. Ichthyol. 42(Suppl.1):S60-S135.
* ↑ Evermann, B.W. i E.L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Creswell (Oregon)

Creswell és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2007 tenia 4.650 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Creswell tenia 3.579 habitants, 1.271 habitatges, i 911 famílies. La densitat de població era de 1.142 habitants per km².
Dels 1.271 habitatges en un 41,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,1% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,3% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.053$ i la renda mediana per família de 40.709$. Els homes tenien una renda mediana de 28.583$ mentre que les dones 22.917$. La renda per capita de la població era de 13.736$. Aproximadament el 15,3% de les famílies i el 19% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Creswell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Creswell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chuang Yin-ching

Kenneth Chuang Yin-ching (en xinès 莊銀清) és un epidemiòleg taiwanès. A partir del gener del 2020 dirigeix la Xarxa Mèdica de Control de Malalties Transmissibles dels Centres Taiwanesos (TCDC).

## Carrera

Chuang es va llicenciar en medicina a la Kaohsiung Medical University i va completar la seva residència a l'Hospital General de Veterans de Taipei. Es va especialitzar en epidemiologia i malalties infeccioses mentre feia classes a la Universitat Nacional Cheng Kung. Chuang va ser el superintendent del Chi Mei Medical Center en la branca de Liouying.

### Pandèmia COVID-19 a Taiwan

Chuang va tenir protagonisme durant la pandèmia COVID-19 a Taiwan. El 16 de gener, Chuang i dos col·legues van emetre una alerta de viatge de nivell 2 per a Wuhan, la Xina, a causa de la seva experiència a terra a la ciutat de tres dies de durada a la ciutat del 13 de gener al 15 de gener del 2020. Un dia després van dir a una conferència de premsa a Taipei que el 30 per cent dels pacients de Wuhan no tenien cap exposició directa al mercat de la ciutat marinera de Huanan (HSCM), que les autoritats xineses indicaven com a epicentre del brot. Els xinesos havien tancat l'HSCM l'1 de gener.
La revelació de Chuang, el 16 de gener, avançà tres dies la confirmació xinesa de la transmissió humà-a-humà. I del 20 al 21 de gener, l'Organització Mundial de la Salut va enviar a Wuhan una delegació, que va informar el 22 de gener que efectivament es produïa la transmissió d'humans a humans.
El govern xinès va permetre la visita a funcionaris mèdics estrangers no només de Taiwan, sinó també de Hong Kong i Macau.
A la conferència del 16 de gener, Chuang va comentar el cas d'una parella casada infectada a Wuhan. El marit treballava al mercat, però l'esposa, que no havia estat recentment al mercat a causa de la mobilitat limitada, potser va haver contractat la malaltia amb el seu marit. Chuang també va ser un dels primers a informar que les infeccions per SARS-CoV-2 es produïen en grups.
Chuang va declarar més tard, en una entrevista per al Daily Telegraph que:
| « | Inicialment ... el president de la reunió, va intentar negar la transmissió humana a la humana, però finalment la persona de l'autoritat sanitària del govern central va dir "per què feu una conclusió antiga?" Ara la conclusió és que no es pot excloure la transmissió humana a la humana ”. Per a mi era una informació molt important. | » |
| — Chuang Yin-ching, |||
I més tard, Chuang "no va rebre cap resposta a les seves preguntes sobre per què no es van poder localitzar 13 infeccions al mercat de marisc (HSCM)".
L'OMS va declarar l'Emergència sanitària de preocupació internacional (PHEIC) el 30 de gener.

## Referències

* 1 2 3 «CDC announces travel alert for Wuhan». The Taipei Times, 17-01-2020.
* ↑ «Honorary Superintendent». Chi Mei Medical Center.
* 1 2 3 4 5 «Taiwanese official reveals China suspected 'human to human' transmission by January 13». Telegraph Media Group Limited, 06-05-2020.
* 1 2 «Taiwan raises travel alert for Wuhan City over coronavirus outbreak». Central News Agency, 16-01-2020.