OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# RollerCoaster Tycoon 3

RollerCoaster Tycoon 3 és un videojoc de construcció i gestió per a ordinador. És el tercer de la sèrie de videojocs RollerCoaster Tycoon i el seu llançament va ser el 26 d'octubre de 2004 a Amèrica del Nord. RollerCoaster Tycoon 3 permet als jugadors fer-se càrrec de la gestió d'un parcs d'atraccions; el jugador pot construir o derruir les atraccions, pot retocar el terreny i decorar l'escenari, pot controlar els preus dels visitants, entre altres funcionalitats, i tot per intentar mantenir feliços els visitants del parc.
RollerCoaster Tyoon 3 disposa de dos mètodes de jocs: el carrera. En el mode de carrera, els jugadors han de completar uns objectius predeterminats en uns escenaris predissenyats. En el mode sandbox(equivalent a un mode creatiu), els jugadors disposen de temps i diners il·limitats per crear els seus propis parcs i les seves atraccions personalitzades. Entre les noves característiques hi ha la possibilitat d'importar i d'exportar atraccions, escenaris i visitants personalitzats, així com veure els visitants tridimensionalment des de tots els angles.
RollerCoaster Tycoon 3 va rebre ressenyes positives. El joc té una ràtio mig de 81 a la revista Metacritic i un 84% a la Game Rankings. Les ressenyes a GameSpot i Computer Gaming World van ser en general positives i destacaven les noves funcionalitats del joc. No obstant això, alguns seguidors de l'original i la segona edició del joc de la sèrie van ser molt més crítics. Les crítiques anaven lligades a aspectes tècnics i bugs, com per exemple, que el joc es penjava, que la càmera es quedava congelada, que el personal es queda enganxat a les baranes, que hi havia una baixa taxa de fotogrames permesa o que es desencadenaven errors gràfics a l'ajustar el paisatge.

## Referències

* ↑ "Roller Coaster Tycoon 3 Game Info" Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine.
* ↑ "RollerCoaster Tycoon 3 by Atari - PC Video Game Review".
* ↑ «RollerCoaster Tycoon 3 Reviews». Game Rankings. [Consulta: 1r juny 2008].
* ↑ «Tycoon 3 (pc: 2004): Reviews». Metacritic. Arxivat de l'original el 2009-02-12. [Consulta: 1r juny 2008].
* 1 2 Adams, Dan. «RollerCoaster Tycoon 3 Review». IGN, 27-10-2004. Arxivat de l'original el 2012-08-17. [Consulta: 12 juliol 2007].
# Nellie B. Eales

Nellie Barbara Eales (1889-1989), coneguda com a Nellie B., va ser una zoologa britànica. Va ser professora titular de la Universitat de Reading i va publicar treballs de recerca sobre diversos temes zoològics.
El 1910 va ser una de les primeres dones del Regne Unit a graduar-se amb un títol en zoologia, així com la primera dona que es va obtenir el 1921 un doctorat en filosofia per la Universitat de Londres i el 1926 un doctorat en Ciències.
Va treballar a la Marine Biological Association (associació de biologia marina) i el 1912 va ser nomenada comissària del departament de Zoologia de la Universitat de Reading. L'absència de molts homes mobilitzats per la Primera Guerra Mundial, aleshores per mera necessitat va obrir les possibilitats de les dones. Va ser l'inici d'una trajectòria que va culminar amb la posició de professora titular. Es va jubiliar el 1954. A més de les seves publicacions zoològiques, va actuar perquè la universitat adquirís la biblioteca de més de vuit mil volums del catedràtic i zoòleg Francis Cole (1872-1959), de qui va ser «estudiant, col·lega i amiga» i ella mateixa va redactar-ne el catàleg.
De 1948 a 1951 va ser presidenta de la Malacological Society de Londres i redactor en cap de llur revista Proceedings (l'actual Journal of Molluscan Studies). Centenària, va morir el 7 de desembre de 1989.

## Referències

* ↑ Commire, Anne; Klezmer, Deborah. Dictionary of women worldwide : 25,000 women through the ages (en anglès). Detroit, Estat de Michigan: Thomson Gale, 2007. ISBN 0-7876-9394-4.
* ↑ Toogood, Mark; Waterton, Claire; Heim, Wallace «Women scientists and the Freshwater Biological Association, 1929–1950» (en anglès). Archives of Natural History, 47, 1, 01-04-2020, pàg. 16–28. Arxivat de l'original el 2021-01-15. DOI: 10.3366/anh.2020.0618. ISSN: 0260-9541 [Consulta: 26 gener 2021].
* 1 2 3 Clough, Claire. «“Guardian angel” of the Cole Library: Dr Nellie B. Eales» (en anglès americà), 08-03-2019. [Consulta: 26 gener 2021].
* 1 2 Rigby, Joyce E. «Obituary Nellie B. Eales, D. Sc (1889-1989)» (en anglès). Journal of Molluscan Studies, 56, 4, 1990, pàg. 601–601. DOI: 10.1093/mollus/56.4.601. ISSN: 0260-1230.
# Llop de Friül

Llop (Lupus) fou duc de Friül des de vers 663 fins a la seva mort el 666.
Immediatament després de ser nomenat duc a Friül, Llop va envair Grado amb un cos de cavalleria i va saquejar la ciutat, per després continuar cap a Aquileia, on va robar els tresors del Patriarcat.
Quan el rei Grimuald va anar al sud per rescatar al seu fill Romoald i al ducat de Benevent de la invasió de l'emperador romà d'Orient Constant II, va posar a Llop com el seu delegat encarregat de Pavia. Llop va actuar com un tirà durant l'absència de Grimuald, creient que el rei no tornaria i, així, es va veure obligat al final a fugir a Cividale, capital del Friül, i entrar en rebel·lia quan el rei va retornar al nord altra vegada. Grimuald immediatament va demanar al kagan dels àvars d'atacar Friül amb la finalitat de prevenir i evitar una guerra civil a Itàlia. La lluita es va perllongar durant quatre dies a Flovius durant els quals Lupus es va mantenir ferm els tres primers, obtenint un gran botí i matant molts enemics, abans que les seves pròpies pèrdues i l'arribada de reforços àvars obligués al seu exèrcit a retirar-se. Ell mateix va morir en la batalla.
El seu fill Arnefrid va reclamar el ducat de Friül a la mort del seu pare, però va ser derrotat per Grimuald. La filla Theuderada (o Theodorada) es va casar amb el Romuald abans esmentat i va actuar com a regent del ducat de Benevent pel seu fill Gisulf.

## Notes

* ↑ És a dir, Fluvius Frigidus ("riu Fred"), a la vall de Wippach ("arbre de pera") a Carniola, al sud-est de Cividale. Hodgkin, vol. 6, pàg 286.

## Referències

* Pau el Diaca, Historia Langobardorum. University of Pennsylvania: 1907.
* Hartmann, Ludo Moritz. Geschichte Italiens im Mittelalter. Gotha, 1903.
* Hodgkin, Thomas. Italy and her Invaders. Clarendon Press: 1895.
* Oman, Charles. The Dark Ages 476–918. Rivingtons: Londres 1914.
# Marcos Vizcaya Retana

Marcos Vizcaya Retana (Gorliz, 1947) és un advocat i polític basc. Llicenciat en dret, ha estat professor de dret civil a la Universitat de Deusto i ha col·laborat als diaris Deia (1977-1981) i La Gaceta del Norte. És casat amb Almudena Salazar Garteiz i té dos fills.
Políticament milità al Partit Nacionalista Basc (PNB), fou elegit diputat per Biscaia a les eleccions generals espanyoles de 1977, 1979 i 1982. Durant el seu mandat fou portaveu del Grup parlamentari Basc i representant seu a la Comissió Mixta de Transferències entre el Govern Basc i el govern central, així com adjunt al lehendakari per a Relaciones amb l'Administració Central. El 1986 abandonà la política i ha treballat al sector privat, on ha estat administrador de 34 empreses.

## Referències

* ↑ Marcos Vizcaya a axesor.es

## Enllaços externs

* Biografia a l'Enciclopèdia Auñamendi.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Notícies sobre Marcos Vizcaya a El País
# Philip Stanhope Worsley

Philip Stanhope Worsley (12 agost 1835 – 8 maig 1866) fou un poeta anglès. Era fill del Rev. Charles Worsley, va ser educat a la Highgate School i al Corpus Christi College, Oxford, on va guanyar el premi Newdigate l'any 1857 amb un poema sobre El Temple de Janus. El 1861 va publicar una traducció de l'Odissea, a la qual va seguir, el 1865, una traducció dels primers dotze llibres de la Ilíada, emprant en les dues l'estrofa spenseriana. El 1863, va publicar un volum de Poemes i Traduccions (Poems and Translations). La seva traducció inacabada de la Ilíada va ser completada després de la seva mort per John Conington.

## Referències

* ↑ The Odyssey of Homer - Vol I - 1861
* ↑ The Odyssey of Homer - Vol II - 1862
* ↑ The Iliad of Homer - Vol I - 1865
* ↑ The Iliad of Homer - Vol II - 1868
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911. Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed.. Cambridge University Press, 1911. : Chisholm, Hugh, ed. (1911).
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba actualment al domini públic: Garnett, Richard. «Worsley, Philip Stanhope». A: Sidney Lee. Dictionary of National Biography. 63. Londres: Smith, Elder & Co, 1900. Garnett, Richard. «Worsley, Philip Stanhope». A: Sidney Lee. Dictionary of National Biography. 63. Londres: Smith, Elder & Co, 1900. : Garnett, Richard (1900). London: Smith, Major & Co.
* «Worsley, Philip Stanhope (1835–1866)». A: Oxford Dictionary of National Biography. online. Oxford University Press. DOI 10.1093/ref:odnb/29985. requereix subscripció o ser soci de la biblioteca pública del Regne Unit doi:10.1093/ref:odnb/29985.)

## Bibliografia

* Homer; Worsley, Philip Stanhope (traductor). The Odyssey of Homer (en anglès). Vol. I (Llibres 1 - 12). Edinburgh and London: William Blackwood and sons, 1861 [Consulta: 2 febrer 2017].
* Homer; Worsley, Philip Stanhope (traductor). The Odyssey of Homer (en anglès). Vol. II (Llibres 13 - 24). Edinburgh and London: William Blackwood and sons, 1862 [Consulta: 2 febrer 2017].
* Homer; Worsley, Philip Stanhope (traductor). The Iliad of Homer (en anglès). Vol. I (Llibres 1 - 12). Edinburgh and London: William Blackwood and sons, 1865 [Consulta: 2 febrer 2017].
* Homer; Worsley, Philip Stanhope (traductor); Conington, John (traductor). The Iliad of Homer (en anglès). Vol. II (Llibres 13 - 24). Edinburgh and London: William Blackwood and sons, 1868 [Consulta: 2 febrer 2017].
# Molí de la Societat

El Molí de la Societat és una obra de Granyena de les Garrigues (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un antic molí d'oli, avui en estat ruïnós, ja que no conserva les cobertes a dues aigües ni tampoc part dels murs de tancament. És una construcció rural d'una sola planta quadrangular amb poques finestres, dividida en dos espais per tres arcades centrals que sostenien les premses; la del mig, més ample, té gravada la data de 1883. Estan separades per tres orificis rectangulars, necessaris per la subjecció de la maquinària. La porta principal, avui tapiada, és adovellada i té una inscripció on hi posa "Molí de la Societat any 1857". També es conserven part de les pedres de molí i les piques de decantació.

## Història

Quan el molí estava en ple funcionament comptava amb sis premses però degut a la guerra civil (1936- 1939) van vendre. Actualment és propietat de la família Segura Barberà.

## Referències

* 1 2 «Molí de la Societat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2016].
# Resolució 413 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 413 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 20 de juliol de 1977 després d'examinar l'aplicació del Vietnam per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que la República de Vietnam fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2012-05-25 a Wayback Machine.
# Lori bru

El lori bru (Chalcopsitta duivenbodei) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita la selva humida del nord de Nova Guinea. És endèmica de la península de Huon.

## Descripció

El Lori Bru pot arribar als 31 cm de longitud i un pes entre 200 i 300 grams. La part inferior de les ales és de color groc brillant, vist frontalment el groc envolta totalment el pic i el front, el color violeta o blau profund domina la part baixa de l'espatlla, cuixes i plomes de la cua. Les puntes de les plomes del pit són grogues. El pic és negre, com l'anell ocular i la pell de la base del pic. L'iris és vermell ataronjat i les potes de color gris.
No hi ha dimorfisme sexual, les femelles són idèntiques als mascles.
La seva vocalització és aspre, lleugerament musical, amb diverses tons xiulants i xisclants.

## Hàbitat

Boscos primaris i secundaris de grans arbres són el seu hàbitat més freqüentat. Aprecien especialment els llindars de les zones boscoses, també es poden trobar en boscos parcialment oberts.
El Lori Bru és una au d'altituds baixes, generalment per sota dels 200 metres. Acostumen a viure en parella o petits grups on sovint s'associen amb altres espècies de lloros o a prop d'arbres en flor.
Habitualment cerquen el menjar molt activament al cobricel arbori i a la vegetació a nivell de terra. A la nit es retiren als dormitoris comuns a les branques.
El seu vol consisteix en un aleteig molt accentuat amb les puntes de les ales.

## Reproducció

La temporada de cria es produeix a l'abril. En captivitat, les femelles ponen generalment dos ous que coven durant aproximadament 24 dies. La durada total de la nidació és molt llarga, 11 setmanes des de la construcció del niu fins a la plena autonomia de les cries.

## Alimentació

S'alimenta de fruits, llavors i brots. Donat el fet que passa la major part del seu temps en els arbustos o arbres que floreixen, el pol·len i el nèctar han de ser un recurs essencial en la seva dieta.

## Conservació

Actual categoria de la Llista Vermella de la UICN: Preocupació Menor.
* Tendència de la població: Estable.
L'Espècie té una població global estimada en més de 50.000 individus. Els boscos en tota la seva àrea de distribució es veuen amenaçats per la tala comercial, però l'abundància de l'espècie en boscos secundaris suggereix que no es veu amenaçada.
El fet que siguin capaços d'adaptar-se a les zones forestals explotades o degradades, és un senyal encoratjador i la marca de la salut relativa de l'espècie.

## Lori Bru en captivitat

Es tracta d'un ocell rar en captivitat, però la seva cria és fàcil.

## Referències

* ↑ https://www.beautyofbirds.com/duyvenbodeslory.html
# Llop Iníguez

Llop Iníguez (c.1050-1093), segon senyor de Biscaia. Va succeir al seu pare Ènnec I López en el senyoriu. En 1076 va donar suport al rei Alfons VI de Castella, després de l'assassinat del rei de Pamplona, Sanç IV de Navarra el de Peñalén amb el qual Biscaia, Àlaba, part de Guipúscoa i La Rioja es van inclinar pel monarca castellà. El rei li va lliurar aquestes terres per a ampliar el seu senyoriu, segons un document del Monestir de San Millán de la Cogolla de 1082. En 1085 va formar part de la conquesta castellana de Toledo.
Va contreure matrimoni amb Tecla Díaz, filla de Diego Álvarez d'Oca, tenint com descendència a:
* Diego López qui li succeiria en el senyoriu.
* Sancho López, senyor de Poza.
* Tota López, senyora d'Anguciana. Casada amb Lope Gonzá­lez de Arzamendi, Senyor d'Aiara ("ric home de Castella, un dels barons d'Àlaba).
* Sancha López, senyora de Gallinero.
* Teresa López. Casada amb García Sánchez de Zurbano.

## Referències

* ↑ Balparda de las Herrerías, Gregorio. Historia crítica de Vizcaya y sus fueros (en castellà). vol.II llbre 3, El primer fuero de Vizcaya, el de los señores. Imprenta Mayli, 1933-34. OCLC 634212337.
* ↑ Llorente, "Catálogo de los Señores de Vizcaya, VII Señor, años de 1076 i 1093"
# Marcos dos Santos Assunção

Marcos dos Santos Assunção (Caieiras, 25 de juliol de 1976) és un futbolista brasiler, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença la seua carrera al Rio Branco Esporte Clube, equip en el qual hi roman dos anys. Llavors fitxa pel Santos FC, amb qui marca tres gols en 33 partits de la Sèrie A. El 1998 marxa al Clube de Regatas do Flamengo.
Les bones actuacions al Flamengo li obrin les portes de l'AS Roma, de la Serie A italiana. La temporada 99/00 juga 21 partits i marca un gol. Durant tres anys seria titular al conjunt romà, equip amb el qual hi guanya l'Scudetto 00/01.
L'agost del 2002 fitxa pel Reial Betis. Des del principi va ser titular, destacant pels seus llançaments de falta (en va marcar dotze durant la seva carrera a Espanya). Va romandre durant cinc temporades al conjunt andalús. Va sobresortir en el període 2004-2006, en el qual el Betis va disputar competicions europees. En total van ser 137 partits i 23 gols com a verd-i-blanc. El juliol del 2006 obté la nacionalitat espanyola.
Després de la seua sortida el 2007, hi juga dos anys als Emirats Àrabs Units, amb els equips de l'Al-Ahli i l'Al-Shabab. El setembre del 2009 retorna al seu país per jugar amb el Grêmio Barueri.
Va jugar també al Figueirense Futebol Clube de la ciutat de Florianópolis.

## Internacional

Va ser internacional amb Brasil en 11 ocasions, en els quals va marcar un gol, davant Rússia en un amistós. Va participar en la Copa d'Or de la Concacaf.

## Títols

* Série A italiana: 00/01
* Supercopa italiana: 2001
* Copa del Rei: 2005

## Curiositats

* És cosí del també futbolista Marcos Senna.

## Referències

* ↑ «Los 7 jugadores que marcaron más goles de falta directa en la liga española» (en castellà). yahoo.com. [Consulta: 19 desembre 2015].
* ↑ Barueri apresenta Marcos Assunção e mais quatro reforços
* ↑ Marcos Senna, estrella de Champions (Marcos Senna, Champions star) (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Sap-res

Sap-res o Sap-qema (L'escut del sud) fou el nom del nomós IV del Baix Egipte. Estava situat entre dos braços del delta del Nil, un de central i el més occidental, que el separava dels nomós de Khensu (Letòpolis) i Ament (Líbia). Un braç del riu unia les dues branques i el separava al nord-est de Sap-meh, que tenia com a capital Sais (només un quants km. separaven l'extrem nord del nomós d'aquesta ciutat) i al nord-oest de Wa-imnty, capital Hermòpolis Parva o Metelis. El nom grec de la capital no es coneix amb seguretat; Djeka era el centre del culte a Neith i Sapi-Res el de Sobek, que foren els déus principals. El nom egipci de la capital fou a l'Imperi mitjà Ptkheka (correspon a la moderna Tantā). A la llista de Seti I no se l'esmenta. Al papir d'Abidos s'esmenten Aq i Ka; aquest darrer nom és probablement derivat del nom religiós Hat-ka-ne-Ra, però podria ser també el nom del riu del nomós de Sais; Aq és situada a la part del nomós i podria correspondre a Phthemphu o Taoua. Estrabó dona la ciutat de Prosopis; Plini les de Phthemphu i Prosopis; i Claudi Ptolemeu les de Taoua i Nikiu. Prosopis es creu que era pocs quilòmetres al sud de Sais.

## Bibliografia

* Helck, Wolfgang ; Westendorf, Wolfhart (1977). Lexikon der Ägyptologie. Wiesbaden: Harrassowitz. ISBN 3-447-01876-3

## Referències

* Llista de nomós de l'Antic Egipte (anglès)
* Ubicació geogràfica dels nomós (anglès)
* Jeroglífics indicatius de cada nomós Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Philip Stanton

Philip Stanton (Columbus, Ohio, Estats Units, 1962) és un artista estatunidenc establert a Barcelona. El seu treball es desenvolupa en l'àmbit d la il·lustració, el disseny o la pintura, i la seva obra inclou projectes urbans de gran format, llibres infantils, escenografies o campanyes publicitàries. Stanton ha participat en més 40 exposicions, individuals i col·lectives, i col·labora en diversos diaris i revistes, així com amb empreses d'àmbit nacional i internacional. És també professor a l'escola EINA, Escola de Disseny i Art de Barcelona.

## Referències

* ↑ “Les Flors de la Pau” al Castell de Montjuïc, Ajutnament de Barcelona,2016
# Resolució 415 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 415 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 29 de setembre de 1977, va assenyalar una carta i una invitació del Regne Unit al president del Consell de Seguretat per nomenar un representant per "entrar en discussions amb el comissionat resident britànic i amb totes les parts que es refereixin els acords militars i acords associats que es considerin necessaris per fer la transició al govern de la majoria". El Consell va demanar al Secretari General de les Nacions Unides nomenar aquests representants i va demanar al Secretari General que enviés un informe sobre els resultats de les discussions tan aviat com fos possible i finalment va demanar totes les parts que cooperin amb el representant.
La resolució va ser aprovada amb 13 vots, amb una abstenció de la Unió Soviètica. La República Popular de la Xina no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Naya Bagni

Naya Bagni és un riu de Bangladesh, un dels canals principals pels quals el riu Padma (i per tant el Ganges) descarrega les seves aigües a l'estuari del Meghna. És al sud del Kirtinasa.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Luis Pérez Ortíz

Luis Pérez Ortíz (Lleó, 6 d'agost de 1957) és un autor de còmics, il·lustrador i escriptor. Signa amb les inicials del seu nom LPO. Es va llicenciar en belles arts per la Universidad Complutense de Madrid el 1980 i en filosofia el 1986. Va començar fent còmic d'humor el 1975 a la revista El Cocodrilo en el seu número vuit. D'altres publicacions en les quals ha treballat són Madriz, M21 Magazine, la Residencia de Historietistas, TMEO i Mongolia entre d'altres. Als anys noranta es va dedicar a la il·lustració de premsa. És fill de l'artista Frutos.
El 2021 va guanyar el Premi Ara de còmic en català amb l'obra Cuelgamuros, on es documenta les condicions de vida d'alguns dels treballadors forçats a participar en la construcció del Valle de los Caídos.

## Referències

* ↑ «Luis Pérez Ortiz» (en castellà). Tebeosfera. Asociación Cultural Tebeosfera (ACyT), 2009. [Consulta: 9 maig 2022].
* ↑ «LPO luis perez ortiz» (en castellà). [Consulta: 16 maig 2022].
* 1 2 «LPO» (en angles). lambiek. [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ «Luis Pérez Ortiz: “Algunes famílies de presos vivien al Valle de los Caídos com al neolític”». ARA. [Consulta: 17 maig 2022].
# Llop de Kenai

El llop de Kenai (Canis lupus alces) fou la subespècie de llop (Canis lupus) més grossa de Nord-amèrica abans de la seva extinció. Fou classificada com a tal el 1941 pel biòleg Edward Goldman utilitzant només restes òssies.

## Descripció

* Feia entre 150 i 210 cm de llargària des del nas fins a la cua i 89–112 cm d'alçària fins a les espatlles.
* Pesava 67–90 kg.

## Alimentació

S'alimentava principalment d'ants i d'altres grans ungulats.

## Distribució geogràfica

Es trobava a la Península de Kenai i àrees adjacents d'Alaska.

## Extinció

Era molt abundant a la Península de Kenai fins a la dècada de 1890, però la febre de l'or esdevinguda a la regió hi va ocasionar tants canvis que cap al 1915 els llops foren gairebé exterminats mitjançant la caça i les trampes amb verí. Es va extingir oficialment l'any 1925.

## Referències

* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* 1 2 3 4 5 Cosmosmith (anglès)
* ↑ Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (editors). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference. Tercera edició.

## Enllaços externs

* Knowledgerush Arxivat 2008-11-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Sant Cristòfol de Roní

Sant Cristòfol de Roní és l'església parroquial del poble de Roní, dins de l'antic terme municipal primigeni de Rialb, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situada a l'extrem nord-est del petit poble de Roní. D'aquesta església depenia el santuari de Sant Miquel de Roní.
És una petita església d'una sola nau, amb campanar d'espadanya que ocupa tota la façana de ponent.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Rialb de Noguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Cristòfol de Roní en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya