OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barranc de la Plana (Farmicó)

El Barranc de la Plana, és un barranc del terme de Castell de Mur (antic terme de Mur).
Es forma a l'extrem nord-oest de lo Serrat, a llevant del Corral de la Plana, i baixa cap al sud-est fins que s'aboca en el barranc de la Censada al nord de la partida de Censada.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bock (Luxemburg)

Els Bock (Bockfiels en luxemburguès) és un promontori situat a l'extrem nord-oriental de la Ciutat de Luxemburg. Es tracta d'una fortificació natural que domina el riu Alzette, l'indret original on Sigifred de Luxemburg va manar construir el castell de Lucilinburhuc el 963, al voltant del qual es construiria la moderna capital de Luxemburg. Durant segles, la fortalesa va ser atacada pels Burgundis els Habsburg o els prussians i finalment va ser derruïda en virtut del Tractat de Londres de 1867 al final de la Guerra Austroprussiana. Les ruines de la fortalesa i el seu ampli sistema de passadissos, galeries i casamates són encara una gran atracció turística avui en dia.

## Galeria

* Les fortificacions de Bock
* El turó de Bock amb les espitlleres per als canons
* Canó a l'interior de la casamata
* Les fortificacions de Bock a l'hivern
* La fortalesa de Luxemburg abans de la seva demolició el 1867

## Vegeu també

* Fortalesa de Luxemburg
# Chroniques de Jérusalem

Chroniques de Jérusalem és una novel·la gràfica de 2011 escrita i il·lustrada per Guy Delisle. El quadern de viatge plasma les memòries de l'estada de l'autor francès a Jerusalem, on la seva parella va estar col·laborant amb Metges Sense Fronteres.
Va obtenir la Fauve d'or al millor àlbum al Festival del Còmic d'Angulema de 2012.

## Argument

El llibre és un recull d'anècdotes de la llarga estada de Guy Delisle a Jerusalem, on es va mudar amb la seva muller, Nadège, i els seus dos petits infants. Van arribar a Jerusalem a l'agost de 2008.
Mentre la seva muller treballa per Metges Sense Fronteres, Guy Delisle s'ocupa dels seus dos fills i prepara una novel·la gràfica sobre Jerusalem. L'autor recorre la ciutat i emprèn diversos viatges pel país, acompanyat sempre del seu bloc de dibuix on quotidianament va prenent notes i fent croquis de tot el que veu. A part de Jerusalem, Guy Delisle fa excursions a Cisjordània i exposa en les seves memòries la diversitat del país i les contradiccions d'un territori fortament marcat pel conflicte Israelo-Palestí.

## Antecedents

Abans de publicar Chroniques de Jérusalem, Guy Delisle ja havia escrit tres altres novel·les gràfiques en format de quadern de viatge. La primera fou Shenzhen (2000), sobre la ciutat del sud de la Xina; Pyongyang (2003), sobre la capital de Corea del Nord; i Chroniques birmanes (2007), sobre les seves experiències a Yangon. La seva mudança a Shenzhen i a Pyongyang, respectivament, va ser deguda a motius laborals. Guy Delisle havia trobat feines en el camp del dibuix animat. La mudança a Yangon, en canvi, fou deguda a la seva parella, Nadège, que s'hi va desplaçar com a col·laboradora de Metges Sense Fronteres. A Jerusalem, de nou Delisle acompanya a la seva parella, que continua involucrada amb MSF.

## Estil i temes

L'estil de Delisle és simple i minimalista, servint-se de dibuixos lineals de traç «plà, net i casual, sense ser malgirbats». Malgrat que Chroniques de Jérusalem no fou la seva primera obra a color, Delisle en fa un ús molt modest, limitat a cridar l'atenció sobre certs objectes, sorolls o records.
El llibre, que no és de caràcter explícitament polític, aborda sovint aspectes del conflicte Israelo-Palestí, exposa arguments a favor dels uns i els altres i expressa obertament les seves simpaties per a cada un dels bàndols.

## Referències

* ↑ Festival d'Angoulême 2012: palmarès Arxivat 2012-05-21 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Mackay, Brad. «An innocent abroad in Jerusalem». 'The Globe and Mail'. [Consulta: 14 maig 2012]. (anglès)
* ↑ Peters, Tim. «Far from home: Guy Delisle's Jerusalem: Chronicles from the Holy City». 'Slant Magazine'. [Consulta: 14 maig 2012]. (anglès)
* ↑ Carlick, Steven. «Book Review: Jerusalem, by Guy Delisle». 'National Post'. [Consulta: 14 maig 2012]. (anglès)
# Can Cortada (Mollet de Peralada)

* Per a altres significats, vegeu «Can Cortada (desambiguació)».
Can Cortada és un edifici situat al nucli urbà de Mollet de Peralada. Aquesta obra popular va ser construïda l'any 1844.

## Descripció

Casa amb tres façanes lliures i unida a la resta de construccions per la façana del darrere, situada a cent metres de l'església. És una casa que ha estat totalment rehabilitada i només es conserva de la construcció original l'arc de la porta d'entrada. És un arc rebaixat fet amb carreus i amb la inscripció 1844 al carreu central.

## Referències

* ↑ «Can Cortada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2014].
# Demi de Jong

Demi de Jong (Ossendrecht, Woensdrecht, Brabant del Nord, 11 de febrer de 1995) fou una ciclista neerlandesa professional des del 2014 i fins al 2022.
La seva germana Thalita també s'ha dedicat al ciclisme.

## Palmarès

* 2015
** Campiona dels Països Baixos sub-23 en ruta

## Referències

* ↑ «Demi de Jong stopt ermee» (en neerlandès). Cyclingonline.nl, 15-07-2022. [Consulta: 2 desembre 2022].

## Vegeu també

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Centrobasket 2008

El XXI Centrobasket 2008 es va dur a terme a Cancún i Chetumal, Mèxic del 27 al 31 d'agost.
Puerto Rico va obtenir el títol del torneig al derrotar a les Illes Verges Nord-americanes 87-70, i el tercer lloc va ser per a República Dominicana que va vèncer a Cuba 102 a 74; aquestes quatre seleccions van qualificar-se per al Torneig de les Amèriques de 2009.

## Equips participants

* Costa Rica
* Cuba
* República Dominicana
* El Salvador
* I. Verges Nord-americanes
* Mèxic (amfitrió)
* Panamà
* Puerto Rico

## Enllaços externs

* Lloc web Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine. (anglès)
# El Hefe

Aaron Abeyta (Sacramento, 8 d'agost de 1965), més conegut com El Hefe o simplement Hefe, és un músic i actor estatunidenc, conegut com a guitarrista i trompetista del grup NOFX. Va començar a tocar la guitarra als tretze anys, però afirma que en va començar a aprendre'n seriosament als quinze, formant la seva primera banda. Es va incorporar a NOFX el 1991 i el seu primer enregistrament amb el grup va ser l'EP The Longest Line.
Abeyta va rebre el seu sobrenom del fundador de NOFX, Fat Mike perquè, en el moment en què Abeyta es va unir a la banda, aquest estava sortint amb una noia de nom Erin i no volia que hi hagués cap confusió. Segons Fat Mike, «vaig suggerir un nom que sonés mexicà, com «El Jefe». No parlo espanyol, així que no em vaig adonar que el so «h» s'escriu normalment amb una «j».
El Hefe va ser propietari d'una discoteca anomenada Hefe's a Eureka i ara viu a Stevenson Ranch. Té dos fills i està divorciat de Jennifer Abeyta.

## Discografia

* 1992: The Longest Line
* 1992: White Trash, Two Heebs and a Bean
* 1994: Punk in Drublic
* 1995: I Heard They Suck Live!!
* 1996: Heavy Petting Zoo
* 1997: So Long and Thanks for All the Shoes
* 1999: The Decline
* 2000: Pump Up the Valuum
* 2002: 45 or 46 Songs That Weren't Good Enough to Go on Our Other Records
* 2003: The War on Errorism
* 2006: Wolves in Wolves' Clothing
* 2007: They've Actually Gotten Worse Live!
* 2009: Coaster
* 2011: NOFX
* 2012: Self Entitled
* 2013: Stoke Extinguisher
* 2016: First Ditch Effort
* 2021: Single Album
* 2022: Double Album

## Referències

* ↑ «El Hefe (NOFX) turns 53 years old». Skatepunkers.net, 10-08-2018. [Consulta: 23 agost 2023].
* ↑ Revenco, Alex. «NOFX, la Preoteasa!» (en romanès). jurnalul.ro, July 1, 2007. Arxivat de l'original el December 25, 2014. [Consulta: 25 gener 2010].
* ↑ Adams, Gregory. «NOFX's Aaron “El Hefe” Abeyta on reworking Linoleum with Avenged Sevenfold and why Fat Mike made him ditch the whammy bar» (en anglès). Guitarworld.com, 24-03-2021. [Consulta: 23 agost 2023].
* ↑ Tàrrega, Jordi. «NOFX Final Tour (III) – Barcelona, capital mundial del punk: 15.000 personas viendo a NOFX en tres días» (en castellà). Science of Noise, 28-05-2023. [Consulta: 23 agost 2023].
* ↑ «A few words with Fat Mike of NOFX» (en anglès). [Consulta: 23 agost 2023].
# Bakhtemir

Bakhtemir (en rus: Бахтемир) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2013 tenia 2.615 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Brasiliense Futebol Clube

El Brasiliense Futebol Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Taguatinga al Districte Federal del Brasil.

## Història

El club va ser fundat l'1 d'agost de 2000 per l'empresari Luiz Estevão. Aquest comprà un club anomenat Atlântida Futebol Clube i el reanomenà Brasiliense Futebol Clube. El 2002 guanyà el Campeonato Brasileiro Série C i ascendí a Segona Divisió. El 2004 guanyà el Campeonato Brasileiro Série B i ascendí a Primera Divisió. També guanyà el campionat estatal aquell any. Del 2004 al 2008 guanyà cinc campionats estatals consecutius.

## Palmarès

* Campeonato Brasileiro Série B:
** 2004
* Campeonato Brasileiro Série C:
** 2002
* Campionat brasiliense:
** 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2013

## Estadi

L'estadi del club és Serejão, també anomenat Boca do Jacaré, construït el 1978 i amb capacitat per a 32.000 espectadors.

## Referències

* ↑ «O Amarelão que dá certo» (en portuguès). Gazeta Esportiva. Arxivat de l'original el 2007-06-10. [Consulta: 28 agost 2008].
* 1 2 3 «Brasiliense Futebol Clube Taguatinga» (en portuguès). Campeões do Futebol. [Consulta: 28 agost 2008].
* ↑ «Brazil - Distrito Federal - List of Champions». RSSSF, 13-04-2008. [Consulta: 27 agost 2008].
* ↑ «Brasiliense Futebol Clube de Taguatinga» (en portuguès). Correio Braziliense. Arxivat de l'original el 2011-07-06. [Consulta: 28 agost 2008].

## Enllaços externs

* (portuguès) Web oficial
# Clarias dussumieri

Clarias dussumieri és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia: Goa, Karnataka, Kerala i Pondicherry.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K. 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991 Inland fishes of India and adjacent countries. Vol. 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Economia de Botswana

Botswana va ser un dels pocs països que vaig mantenir un elevat creixement del seu economia des del 1966, any de la seva independència. No obstant això, el creixement va caure a baix del 5% en els anys 2007 i 2008, i va sofrir una forta retracció el 2009, sent que la indústria va sofrir una reducció de gairebé 30%. A través d'una disciplina fiscal i una eficient gerència, el país es va transformar d'un dels més pobres del món en una economia de renda mitjana, amb un PIB per capita de 14.100 dòlars el 2008. Dos importants bancs d'inversió classifiquen el país com un dels millors en termes de risc de crèdit en Àfrica.
La mineria de diamant va ajudar l'expansió econòmica i actualment representa més d'1/3 del producte interior brut, entre el 70 i el 80% de les exportacions i prop de meitat de les rendes del govern. La gran dependència del país d'un únic producte de luxe en les seves exportacions va ser un factor crític en la forta retracció econòmica el 2009. Altres sectors d'importància són el turisme, els serveis financers i la ramaderia de subsistència.
Malgrat l'atur ser, segons dades oficials, solament el 7,5% de la força de treball el 2007, estimatives no oficials adonen de gairebé 40%. Els índexs d'infecció pel HIV estan entre els més elevats del món, i amenacen els impressionants guanys econòmics del país. També s'espera una retracció de la producció de diamants en les properes dues dècades, la qual cosa pot significar una forta reducció del creixement en llarg termini.

## Referències

* 1 2 3 4 https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/bc.html Arxivat 2015-10-15 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Projecció econòmica de Botwana (anglès)
# Eleccions al Parlament Europeu de 1989 (Luxemburg)

Les eleccions al Parlament Europeu de 1989 a Luxemburg van ser les eleccions per a escollir la delegació de Luxemburg al Parlament Europeu, celebrades el 18 de juny de 1989. Van tenir lloc el mateix dia que les legislatives luxemburgueses, en les que s'escollien els membres de la Cambra de Diputats de Luxemburg.

## Resultats

← 1984 • 1989 • 1994 → :
| Partit Nacional | Partit Nacional | Partit Europeu | Candidat principal | Vots | % | +/– | Escons | +/– |
| | Partit Popular Social Cristià (CSV) | PPE | | 346,621 | 34.87 | | 3 / 6 | 0 = |
| | Partit Socialista dels Treballadors (LSAP) | PSE | | 252.920 | 25,45 | | 2 / 6 | 0 = |
| | Partit Democràtic (DP) | ALDE | | 198.254 | 19,95 | | 1 / 6 | 0 = |
| | Llista Verda Iniciativa Ecològica (GLEI) | | | 61.054 | 6,14 | nou | 0 / 6 | 0 = |
| | Partit Comunista (KPL) | | | 46.791 | 4,71 | | 0 / 6 | 0 = |
| | Partit Verd Alternatiu (GAP) | | | 42.926 | 4,32 | nou | 0 / 6 | 0 = |
| | Moviment Nacional (LLNB) | | | 28.867 | 2,90 | | 0 / 6 | 0 = |
| | Altres (partits o condidats que van aconseguir menys de l'1% dels vots i cap escó) | Altres (partits o condidats que van aconseguir menys de l'1% dels vots i cap escó) | Altres (partits o condidats que van aconseguir menys de l'1% dels vots i cap escó) | 16.506 | 1,66 | — | 0 / 6 | 0 = |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 165.657 | | | | |
| Butlletes vàlides | Butlletes vàlides | Butlletes vàlides | Butlletes vàlides | 993.939 | | | | |
| Vots en blanc i invàlids | Vots en blanc i invàlids | Vots en blanc i invàlids | Vots en blanc i invàlids | | | | | |
| Totals | Totals | Totals | Totals | | 100,00 | — | 6 / 6 | 0 = |
| Electorat (votants) i participació electoral | Electorat (votants) i participació electoral | Electorat (votants) i participació electoral | Electorat (votants) i participació electoral | 218.940 | 87,4 | | | |
| Font: Centre d'Étude de la Vie Politique |||||||||

## Referències

* ↑ «Elections europeenes > 1989 > Résultats officieux». Centre d'Étude de la Vie Politique.
# Elaine Anderson

Elaine Anderson (Salida, Colorado, 8 de gener del 1936 – Denver, 26 de març del 2002) fou una paleontòloga estatunidenca coneguda pel seu treball en paleontologia dels vertebrats.

## Biografia

Elaine Anderson nasqué el 8 de gener del 1936. Era filla única de John i Edith Anderson. Es crià a Denver (Colorado).
Es graduà per la Universitat de Colorado el 1960. Completà la seva tesi de màster el 1965. Per al seu doctorat, optà per anar a Finlàndia, essent la primera becada del programa Fulbright a fer-ho. Estudià sota la tutoria del paleontòleg finlandès Björn Kurtén, aleshores una de les autoritats més destacades en estudis de mamífers prehistòrics. Anderson tornà als Estats Units després d'acabar el seu doctorat i treballà d'assessora científica a la Sala del Plistocè del Museu Nacional d’Història Natural de l'Smithsonian Institute. També treballà breument en el Museu d'Història Natural d'Idaho (aleshores conegut com a Museu d'Història Natural de la Universitat Estatal d'Idaho) i en l'Acadèmia de les Ciències de Maryland. Hagué de deixar el seu últim treball per tornar a Denver i tenir cura de la seva mare malalta.
Després de la defunció de la seva mare, romangué a la seva casa de la infància; sovint rebia visites d'altres paleontòlegs, mastòlegs i naturalistes. Fou una visitant habitual del Museu de la Natura i la Ciència de Denver i formalment passà a ser-ne membre del personal el 1984. Fou elegida investigadora associada el 1994. També obtingué el càrrec de professora adjunta de Biologia a la Universitat Estatal de Colorado.

## Contribucions a la ciència

Anderson s'especialitzà en els mamífers i la paleontologia dels vertebrats. El seu interès particular pels membres carnívors li valgué el sobrenom afectuós de «la senyora dels carnívors». Fou redactora adjunta de la revista Mammalian Species, publicada per la Societat Americana de Mastòlegs, des del 1995 fins a la seva mort. Estigué implicada en el camp de zooarqueologia molt abans que fos encunyat aquest terme. Fou una activista en els esforços de conservació de la mastofauna nord-americana. Era membre de l'Associació Americana del Quaternari i fou elegida membre honorífic de la Society of Vertebrate Paleontology el 2000.
És coneguda principalment per la seva obra Pleistocene Mammals of North America, escrida en col·laboració amb Björn Kurtén el 1980.

## Referències

* ↑ Schubert, Mead i Graham, 2003, p. v.
* 1 2 3 4 5 Russell, Wm.; Graham; McDonald, H. Gregory «In Memoriam: Elaine Anderson, 1936-2002» (en anglès). Mammoth Trumpet, volumen 17. Center for the Study of the First Americans, 2002, pàg. 8–9. ISSN: 8755-6898.
* ↑ Webb, S. David; Russell, W; Graham, Anthony D. et al. «Vertebrate Paleontology» (en anglès). Developments in Quaternary Science. Volum 17. Elsevier, 3, 2002, pàg. 533. DOI: 10.1016/S1571-0866(03)01025-X. ISSN: 1571-0866.

## Bibliografia

* Schubert, Blaine W.; Mead, Jim I.; Graham, Russell W. Ice Age cave faunas of North America (en anglès). Indiana University Press, 2003. ISBN 978-0-253-34268-3.
# El Forn (Sant Quirze Safaja)

El Forn és un paratge del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situat al sector nord-oest del terme, a la dreta del torrent del Favar i a llevant del Camí de Puigcastellar. És al nord-oest de Pregona i de les Saleres.

## Enllaços externs

* El Forn en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Els optimistes

Els optimistes va ser un programa de ràdio de format concurs que s'emetia a Catalunya Ràdio de dilluns a divendres d'una a dues del migdia. Estava presentat per Sergi Vives i Manu Guix. Fins a la temporada 2013-2014 el presentava Àngel Llàcer en lloc de Sergi Vives.
Des de la temporada 2014-2015, competeixen diferents instituts de Catalunya responent preguntes de cultura general i proves relacionades amb matèries escolars per aconseguir recursos i equipament que necessitin.

## Referències

* ↑ «Sergi Vives substituirà Àngel Llàcer al capdavant d'"Els Optimistes"». Diari Ara.
* ↑ «Bases del concurs».
# Els orígens del totalitarisme

Els orígens del totalitarisme (en anglès, The Origins of Totalitarianism) és un llibre de Hannah Arendt que descriu i analitza els dos moviments totalitaris més importants del segle XX: el nazisme i l'estalinisme. Publicat per primera vegada en anglès en 1951, sovint, és considerat el treball principal de la teòrica política Hannah Arendt. Li va dedicar el llibre al seu espòs Heinrich Blücher, a qui li devia diversos suggeriments per a aquest treball.
Està compost per tres volums: Antisemitism (Antisemitisme); Imperialism (Imperialisme) i Totalitarianism (Totalitarisme).

## Contingut

El llibre descriu l'ascens de l'antisemitisme a Europa central i occidental a inicis i mitjans del segle xix i continua amb una anàlisi del neoimperialisme, període que va des de 1884 fins a l'esclat de la Primera Guerra Mundial.
Arendt considera que, juntament amb la burocràcia, el racisme és el tret principal de l'imperialisme colonialista, el qual es caracteritza per la seva expansió il·limitada. Aquesta expansió necessàriament s'oposava i era hostil a la noció d'un Estat nació amb un territori delimitat. Arendt rastreja les arrels de l'imperialisme modern a l'acumulació de l'excés de capital en els Estat-nació europeus durant el segle xix. Aquest capital requeria que les inversions fora d'Europa fossin productives, per la qual cosa el control polític havia de ser expandit a ultramar per protegir aquestes inversions. Després, examina l'«imperialisme continental» (pangermanisme i paneslavisme i el sorgiment de moviments que van substituir als partits polítics. Aquests moviments eren hostils a l'Estat i antiparlamentaris i van institucionalitzar gradualment l'antisemitisme i altres tipus de racisme. Arendt conclou que mentre el feixisme italià era un moviment autoritari nacionalista, el nazisme i l'estalinisme eren moviment totalitaris que buscaven eliminar totes les restriccions al poder de l'Estat.

## Referències

* ↑ (en alemany). Berlin Verlag. ISBN 9783827005618.
# Epicopèids

Els epicopèids (Epicopeiidae) són una família de lepidòpters ditrisis de la superfamília dels geometroïdeus (Geometroidea).

## Sistemàtica

* Amana Walker, 1855
* Burmeia Minet, 2002
* Chatamla Moore, 1881
* Deuveia Minet, 2002
* Epicopeia Westwood, 1841
* Nossa Kirby, 1892
* Parabraxas Sangonera, 1897
* Psychostrophia Butler, 1877
* Schistomitra Butler, 1881

## Gènere anterior

* Epicopiopsis Grunberg, 1908

## Referències

* Natural History Museum Lepidoptera Genus Database
* Tree of Life
* Minet, J. and M. J. Scoble. 1999. The drepanoid/geometroid assemblage. Pages 301-320 in: Lepidoptera: Moths and Butterflies. 1. Evolution, Systematics, and Biogeography. Handbook of Zoology Vol. IV, Part 35. N. P. Kristensen, ed. De Gruyter, Berlin and New York.
* Joël Minet (2002). "The Epicopeiidae: phylogeny and a redefinition, with the description of new taxa (Lepidoptera: Drepanoidea)" Arxivat 2016-02-03 a Wayback Machine. (PDF). Ann. Soc. Entomol. Fr. 38 (4): 463–487. doi:10.1080/00379271.2002.10697355.

## Enllaços externs

* Funet: Epicopeiidae (en)
# Epicrionops

Epicrionops és un gènere d'amfibis gimnofions de la família Rhinatrematidae, els quals habiten a Perú, l'Equador, Colòmbia, Guyana, l'àrea fronterera de Veneçuela i possiblement, a la Bolívia septentrional.

## Taxonomia

A desembre de 2021, el gènere conté set espècies diferents:
* Epicrionops bicolor (Boulenger, 1883)
* Epicrionops columbianus (Rendahl & Vestergren, 1939)
* Epicrionops lativittatus (Taylor, 1968)
* Epicrionops marmoratus (Taylor, 1968)
* Epicrionops parkeri (Dunn, 1942)
* Epicrionops peruvianus (Boulenger, 1902)
* Epicrionops petersi (Taylor, 1968)

## Referències

* 1 2 Frost, Darrel R. «Epicrionops». American Museum of Natural History, New York, USA, 2019.