OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laffaux

Laffaux és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 131 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Laffaux era de 131 persones. Hi havia 50 famílies de les quals 7 eren unipersonals (7 dones vivint soles i 7 dones vivint soles), 25 parelles sense fills i 18 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 64 habitatges, 51 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 61 eren cases i 1 era un apartament. Dels 51 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris, 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 5 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 40 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 28 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Laffaux el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 16 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 89 persones, 66 eren actives i 23 eren inactives. De les 66 persones actives 62 estaven ocupades (33 homes i 29 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 23 persones inactives 11 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a Laffaux hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Laffaux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Laffaux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Hidrofil·lòidies

Hydrophylloideae és una subfamília de plantes amb flors dins la família Boraginaceae La seva posició taxònòmica és una mica incerta. Tradicionalment en el sistema de Cronquist tenia la categoria de família com a Hydrophyllaceae i es posava dins l'ordre Solanales. Els sistemes més recents el troben més relacionat amb les Boraginaceae i inicialment dins l'ordre Boraginales, més recentment es considera Hydrophyllaceae com subfamília de Boraginaceae.
Les plantes dins aquesta subfamília poden ser herbàcies anuals o perennes o bé arbusts. La majoria tenen arrel mestra. Hi ha uns 20 gèneres amb unes 300 espècies, moltes d'elles plantes natives de l'oest dels Estats Units.
Aquesta subfamília pren el nom del gènere Hydrophyllum.

## Gèneres

* Codon
* Draperia
* Ellisia
* Emmenanthe
* Eriodictyon
* Eucrypta
* Hesperochiron
* Hydrolea
* Hydrophyllum
* Lemmonia
* Miltitzia
* Nama
* Nemophila
* Phacelia
* Pholistoma
* Romanzoffia
* Tricardia
* Turricula
* Wigandia

## Referències

* ↑ e.g. Gottschling, M., Hilger, H.H., Wolf, M. & Diane, N. (2001). Secondary structure of the ITS1 transcript and its application in a reconstruction of the phylogeny of Boraginales. Pl. Biol. 3: 629–636.
* ↑ «Gentianales» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2021].
# Molí de Travesseres

El Molí de Travesseres és un molí del municipi de Lles de Cerdanya (Cerdanya) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí situat entre els pobles de Travesseres i Müsser, que aprofita el corrent del riu d'Arànser. Segons la fitxa revisada per última vegada l'any 1991, l'edifici es conservava en estat de ruïna i, per tant, en desús. Actualment l'aspecte i l'estat de l'edifici és dràsticament diferent. Recentment s'ha restaurat el molí, per tal d'habilitar-lo com habitatges per part dels propietaris. Cal destacar que en aquesta restauració s'ha tingut especial cura per preservar els elements distintius de l'antic molí. Fins i tot s'hi han mantingut elements originals, com les restes de les estructures de fustes, el rodet, i diferents mecanismes. D'altres, com la séquia que hi canalitzava l'aigua, o les rampes que la conduïen fins al molí, han estat restaurats amb material nou, intentant recrear l'aspecte i funció original d'aquestes.

## Referències

* ↑ «Molí de Travesseres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# Leoni al sole

Leoni al sole és una pel·lícula italiana del 1961 escrita, dirigida i protagonitzada per Vittorio Caprioli, en el seu debut darrere de la càmera.

## Argument

Positano. Un grup de donjuans madurs intenta, sense massa èxit, atreure les joves turistes estrangeres.
Al final de la temporada d’estiu, amb el despoblament de les platges, tothom torna a la seva vida, la seva mandra i les seves esperances frustrades.

## Repartiment

* Vittorio Caprioli - Giugiú
* Franca Valeri - Giulia
* Philippe Leroy - Mimí
* Serena Vergano - Serena
* Carlo Giuffrè - Zazà
* Enzo Cannavale - el comissionat
* Anna Campori
* Evi Marandi
* Luciana Gilli
* Mia Genberg
* Pia Genberg

## Producció

La pel·lícula està inspirada en part en la novel·la Ferito a morte de Raffaele La Capria, el títol del qual inicialment hauria d'haver estat "Leoni di giugno", on el terme "lleons" té el significat aproximat de "vitelloni".
Produïda per Antonio Cervi i Alessandro Jacovoni, la pel·lícula es va rodar entre la primavera i l'estiu de 1961; els interiors es van rodar als estudis Intercine de Grottaferrata. La pel·lícula es va estrenar als cinemes el 23 de desembre de 1961.
La pel·lícula, després d’haver passat gairebé desapercebuda al seu moment, es va tornar a presentar al 65a Mostra Internacional de Cinema de Venècia, en la retrospectiva Il cinema italiano ritrovato, en una còpia reeditada i restaurada editada per la Cineteca Nazionale de Roma.

## Crítica

La pel·lícula és una clara transposició del que era el lloc comú del comportament del mascle llatí durant els mesos d'estiu dirigit a conquestes femenines, ja que se suposava que durant l'estiu el sexe més feble estava més obert a l'aventura.

## Reconeixement

La pel·lícula va ser seleccionada entre les 100 film italiani da salvare.

## Banda sonora

La banda sonora està composta per Fiorenzo Carpi, la cançó Giochi d'ombre és cantada per Mina.

## Refearències

* ↑ Roberto Chiti; Roberto Poppi; Enrico Lancia; Mario Pecorari Dizionario del cinema italiano. I film. Gremese Editore, 1992, 1991. ISBN 8876055932.
* ↑ Gabriella D'Ina e Giuseppe Zaccaria (a cura di), Caro Bompiani: lettere con l'editore, Milano: Bompiani, 1988, p. 398
* ↑ Simone Pinchiorri «Mostra di Venezia 2008: "Questi Fantasmi: Cinema Italiano Ritrovato (1946 – 1975)"». CinemaItaliano, 28-07-2008 [Consulta: 18 abril 2013].
* ↑ {{{títol}}}.
* ↑ Massimo Bertarelli, Il cinema italiano in 100 film: i 100 film da salvare, Gremese Editore, 2004, ISBN 88-8440-340-5.
* ↑ Massimo Borriello «Cento film e un'Italia da non dimenticare». Movieplayer, 04-03-2008 [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ «Ecco i cento film italiani da salvare». Corriere della Sera, 28-02-2008 [Consulta: 19 abril 2013].

## Bibliografia

* Pino Farinotti (a cura di), Dizionario dei film, SugarCo Edizioni, 1990
# Journal of the American Chemical Society

Journal of the American Chemical Society (abreviatura J. Am. Chem. Soc.), coneguda com a JACS, és la més important revista científica dedicada a la química en general. Fundada el 1879, és la revista insígnia de la Societat Química Americana. Aquesta revista està dedicada a la publicació de treballs d'investigació fonamental i publica aproximadament 19 000 pàgines d'articles, comunicacions i perspectives per any. Es publica setmanalment en anglès, el 2014 el seu factor d'impacte fou 12,113 i amb 462 510 citacions el 2014 és la revista dedicada a la química amb més citacions.

## Enllaços externs

* Web Journal of the American Chemical Society

## Referències

* ↑ «JACS». ACS Publications. [Consulta: 15 juliol 2015].
# Lamplughsaura

Lamplughsaura és un gènere de sauropodomorf que visqué a principis del Triàsic de l'Índia. L. dharmaramensis n'és l'espècie tipus.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Jaciment arqueològic de Lajedo de Soledade

El jaciment arqueològic de Lajedo de Soledade se situa a Chapada do Apodi, al municipi d'Apodi, a l'estat de Rio Grande do Norte. És una gran àrea que conté art rupestre i fòssils de l'era glacial i dels primers habitants de l'estat. Es tracta d'un conjunt de roques calcàries format quan el mar cobria la zona. S'hi trobaren fòssils d'animals de l'era glacial i inscripcions rupestres d'una edat d'entre 10.000 i 20.000 anys. És un dels jaciments arqueològics més importants del Brasil, a 80 km de Mossoró.
Segons la Fundació dels Amics de Lajedo de Soledade, entitat que manté el jaciment, el lloc arriba a rebre prop de 7.000 visitants per any, la majoria estudiantes, professors, investigadors i científics. Com que durant milions d'anys la cobria la mar, es poden trobar animals marins fossilitzats a la regió de Lajedo, com ara ostres, estreles i eriçons de mar de 90 milions d'anys. Segons investigadors de la Universitat Federal de Rio Grande do Norte (UFRN), s'hi trobaren fòssils d'animals prehistòrics, com mastodonts i tigres de dents de sabre, que vivien al nord-est en el període glacial, a més de pintures rupestres. Lajedo inclou un museu amb objectes compost per eines de pedra usats pels primers habitants de la zona.

## Galeria

* Vall en la regió de Ravina do Peninha a Lajedo de Soledade
* Lajedo de Soledade, un dels jaciments arqueològics més importants del Brasil

## Referències

* ↑ Folha Online - Mossoró - Lajedo de Soledade.
* ↑ Https://viagemeturismo.abril.com.br/atracao/lajedo-de-soledade/.
* ↑ Http://g1.globo.com/rn/rio-grande-do-norte/noticia/2014/06/ovo-gigante-vira-atracao-na-zona-rural-de-apodi-rn.html.
* ↑ Http://www.lajedodesoledade.org.br/.
# Les Grandes-Armoises

Les Grandes-Armoises és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 46 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Les Grandes-Armoises era de 46 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 18 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 7 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Les Grandes-Armoises el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 23 eren actives i 6 eren inactives. De les 23 persones actives 21 estaven ocupades (11 homes i 10 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 6 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Les Grandes-Armoises hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Les Grandes-Armoises a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Les Grandes-Armoises a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Harry Flood Byrd, Jr.

Harry Flood Byrd, Jr. (20 de desembre de 1914 – 31 de juliol de 2013) fou un polític estatunidenc, membre del Partit Demòcrata, senador de Virgínia al Congrés dels Estats Units des de 1965 fins a 1983.

## Referències

* ↑ «Former Sen. Harry Byrd Jr. of Virginia dies». MSN.com, 30-07-2013. [Consulta: 30 juliol 2013]. (anglès)

## Enllaços externs

* Former Sen. Harry Byrd Jr. of Virginia dies a Fox News.com
* Harry F. Byrd Jr., former Virginia senator, dies at 98 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a The Columbus Dispatch.com
* Harry F. Byrd Jr., former U.S. senator from Va., dies at 98 a Washington Post.com
* Harry F. Byrd Jr. dies at 98; former Virginia senator a LA Times.com
# Monleras

Monleras és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Roelos de Sayago, a l'Est i Sud amb Villaseco de los Reyes i a l'Oest amb El Manzano i Sardón de los Frailes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 303 | 277 | 275 | 272 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca
# Liparit I Dadiani

Liparit I Dadiani fou mtavari de Mingrèlia del 1414 al 1470. Era fill de Mamia II Dadiani al que va succeir el 1414 amb el suport del rei Alexandre I de Geòrgia “el gran”, i va dominar Svanètia. Es va fer independent el 1466 i va morir el 1470 succeint-lo el seu fill Samsan ed-Daula Dadiani.

## Referències

* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.

## Enllaços externs

* Dinastia Dadiani Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine..
* Genealogia
# Java Community Process

La Java Community Process (JCP) és una organització creada per Sun l'any 1998. La seva finalitat és coordinar l'evolució del llenguatge Java i les seves tecnologies associades (vegeu la plataforma Java). El JCP ha adoptat un procés formalitzat que permet implicar les diferents parts interessades en la definició de futures versions i funcionalitats de la plataforma Java.
La JCP emet les Java Specification Requests (JSR), que descriuen les especificacions i tecnologies proposades per ser afegides a la plataforma Java. Les revisions públiques formals de les JSR es realitzen abans que un JSR sigui definitiu i sigui votat pel Comitè Executiu del JCP. Un JSR final proporciona una implementació de referència que ofereix:
* una implementació gratuïta de la tecnologia en forma de codi font;
* un conjunt de proves, el Technology Compatibility Kit (TCK), per comprovar la compatibilitat d'una implementació amb l'especificació.
El JCP està format per empreses del domini Java, com Oracle, IBM, Red Hat, SAP SE, Fujitsu, Intel i HP, així com fundacions del món del programari lliure, com Free Software Foundation, l'Open Source Initiative, la Linux Foundation i la Apache Software Foundation, així com persones físiques, per les quals l'adhesió és lliure.

## Procés d'especificació

La creació d'una nova especificació (JSR) passa per algunes etapes.

### Inicialització

Durant la inicialització (initiation) es publica arreu de la JCP la informació següent:
* els membres que participen en el projecte;
* una descripció del projecte;
* una justificació del projecte;
* un calendari provisional;
* un pla que destaqui les eines i tècniques necessàries;
* qualsevol document existent útil per entendre el projecte.

### Esborrany preliminar

L'objectiu de l'esborrany inicial (early draft) és crear un grup d'experts encarregats d'elaborar un primer esborrany de l'especificació que serà sotmès a la revisió de la comunitat, però també del públic.

### Release final

Durant el llançament final (final release), l'especificació es completa segons els resultats del pas anterior. Aquesta especificació es fa pública.

#### Manteniment

Per a l'etapa de manteniment (maintenance), es designa un expert per assegurar-se que l'especificació es manté actualitzada.

## Referències

* ↑ «Participation JCP Members O» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].
* 1 2 «Participation JCP Members I» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Participation JCP Members R» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Participation JCP Members S» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Participation JCP Members F» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Participation JCP Members H» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «Becoming a JCP Member» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «List by JCP Stage» (en anglès). Oracle Corporation. [Consulta: 17 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Web de la JCP (anglès)
# Joachim Sauer (motociclista)

Joachim Sauer (Fulda, 1961) és un enginyer i antic pilot d'enduro alemany que va guanyar dos Campionats d'Europa consecutius amb KTM: el 1986 en la cilindrada de 125 cc i el 1987 en la de 350 cc 4T. Aquest segon títol el va guanyar amb el primer prototip de la KTM LC4, el primer model de quatre temps de la marca.
Sauer es va iniciar en el trial però ben aviat va passar a l'enduro. El 1979, a 18 anys, va guanyar el campionat d'Alemanya Júnior de 50cc amb una Puch i va participar per primer cop als Sis Dies Internacionals d'Enduro, prova en què el 1983 va obtenir la victòria de classe en 125cc amb una Honda CR. Després dels seus èxits amb les KTM als anys 1986 i 1987, l'empresa austríaca el va contractar com a enginyer, però el 1988 el va obligar a posar fi a la seva carrera esportiva. Des de fa anys, Sauer fa de director de producte a KTM i s'encarrega de les motocicletes de fora d'asfalt de la marca.

## Referències

* ↑ Lieback, Ron. «Barcelona Enduro: Blazusiak Sweeps on KTM» (en anglès). ultimatemotorcycling.com, 07-02-2011. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ «KTM presenta la 350 EXC-F junto al equipo oficial de Enduro en Barcelona» (en castellà). dailymotos.com, 2011. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ Merlo, Alessandro. «Joachim Sauer» (en italià). motocross.it, 17-10-2022. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ Wheeler, Adam. «5 mins to talk the future of KTM motocross bikes» (en anglès). ktm.com. KTM, 04-07-2018. [Consulta: 22 maig 2023].
* ↑ Witteveen, Jan; Gori, Zep. «L'ingegnere» (PDF) (en italià). janwitteveen.com, 12-03-2019. [Consulta: 22 maig 2023].
# Litogènesi

Litogènesi (del grec: Lithos= pedra i gènesi = formació) és el conjunt de processos que porten a la formació de roques consolidades per acumulació contínua de sediments com fangs o sorres en els dominis oceànics mitjans i profunds, essencialment en els àmbits dels geosinclinals. S'hi inclouen la sindiagènesi, la telodiagènesi, la mesodiagènesi, etc. La ciència que s'encarrega de l'estudi d'aquests processos és la litogenèsia, branca de la petrologia.
En patologia, litogènesi es refereix a la formació de càlculs (pedres) al ronyó

## Referències

* lahistoriaconmapas.com
# Jean Senebier

Jean Senebier (Ginebra, 6 de maig de 1742 - 22 de juliol de 1809) va ser un sacerdot, meteoròleg, químic i botànic suís, autor de nombrosos treballs sobre fisiologia vegetal, especialment sobre la influència en ella de la llum, cosa que va suposar un important avenç per a la comprensió de la fotosíntesi.
Encara que Marcello Malpighi i Stephen Hales havien demostrat que bona part de l'energia que les plantes obtenen del seu entorn ha de provenir de l'atmosfera, no hi va haver avenços en la matèria fins que Charles Bonnet va observar que les fulles submergides en aigua formen bombolles d'un gas, que Joseph Priestley va identificar més tard com oxigen. Jan Ingenhousz va provar la desaparició simultània de l'àcid carbònic, però va ser Senebier qui demostrà que aquesta activitat es limita a les parts verdes de la planta i només ocorre quan estan exposades a la llum solar, donant per primera vegada una visió completa del procés de nutrició vegetal en termes estrictament químics, encara que creia que el diòxid de carboni necessari provenia de l'aigua, i no de l'aire, com més endavant es demostraria. François Huber l'assistí en les seves investigacions.

## Algunes publicacions

* Mémoires physico-chimiques sur l'influence de la lumière solaire pour modifier les êtres des trois regnes de la nature, Genève 1782, tres vols.
* Rapport de l'air atmosphérique avec les êtres organisés, Genève 1807, tres vols.
* Physiologie végétale. Ginebra 1782-1788, cinc vols.
* Météorologie pratique, Ginebra 1.810

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# La Nación (Argentina)

La Nación és un diari matutí argentí, editat a la ciutat de Buenos Aires. Fou fundat per qui havia estat president de la República Argentina Bartolomé Mitre (1821-1906) i el seu primer exemplar es va publicar el 4 de gener del 1870. El diari té una tirada de 108.000 exemplars de mitjana. És d'àmbit nacional, s'escriu en castellà i és de contingut generalista. El seu lema “La Nació serà una tribuna de doctrina”.

## Referències

* ↑ «Boletín Express». IVC. Instituto verificador de circulaciones, 01-12-2018. [Consulta: abril 2019].