OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antolín García Rodríguez

Antolín García Rodríguez (Barcelona, 5 d'abril de 1928 - Madrid, 23 d'agost de 1990) va ser un locutor de ràdio i presentador de TV espanyol.
Va començar estudis a l'Escola d'Aparelladors, que compaginava amb la pràctica de l'esport, arribant a convertir-se en campió universitari d'Espanya d'Atletisme. Va abandonar la seva carrera per la ràdio. Va passar per l'aprenentatge a RADIO SEU, emissora universitària, començant després professionalment a Radio Intercontinental, a la qual seguiria Ràdio Nacional d'Espanya, i des de 1952 també pel doblatge, prestant la seva veu a actors com Cary Grant, Glenn Ford, Alain Delon, Peter O'Toole o Albert Finney. Més endavant, faria el pas a la televisió, en entrar en la plantilla de TVE.
Encara que va realitzar tot tipus de programes, la seva autèntica especialitat va ser la informació esportiva, comentant per exemple els partits de handbol, la Volta a Espanya, el Campionat Mundial de Gimnàstica Rítmica o el Campionat d'Espanya Individual de Gimnàstica Rítmica.
En 1984 el Consell de Direcció de TVE va plantejar el seu cessament per incompatibilitat en estar vinculat a l'empresa publicitària Unipublic, per la qual cosa va deixar de comentar proves esportives gestionades per aquesta empresa.
Entre els esdeveniments esportius que va cobrir, s'inclouen els Jocs Olímpics de Moscou i Los Angeles.
En 1970 va rebre el Premi Antena de Oro, per la seva labor radiofònica.
La seva filla, Marta García, va ser actriu de doblatge, locutora i presentadora de la informació meteorològica a Televisió Espanyola. Va tenir un carrer dedicat al barri madrileny d'Aluche que actualment ha desaparegut.

## Trajectòria a TV

* No se quede sin saberlo (1963)
* Destino TV (1964)
* La unión hace la fuerza (1964-1965)
* Tele-club (1964-1965)
* Gran Premio (1966-1967)
* Rimas populares (1969-1970)
* Ayer domingo (1970-1971)
* Siempre en domingo (1971-1972)
* Subasta de triunfos (1972-1974)
* Gente joven (1975-1977)

## Referències

* ↑ Esquela funerària al diari ABC
* ↑ Antolín García, locutor deportivo, El País, 25 d'agost de 1990
* ↑ Fitxa d'Antolín García a eldoblaje.com
* ↑ El caso de Antolín García, El País, 9 de setembre de 1984
* ↑ Desaparece la calle de Antolín García a guiadealuche.net
# Collada Gran (Prats de Molló)

La Collada Gran és una collada situada a 1.707,3 m alt del terme comunal de Prats de Molló i la Presta, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.
És al centre de la zona nord-oest del terme de Prats de Molló i la Presta, a l'est del Coll de les Basses i a l'oest de la Collada del Reboller.

## Referències

* ↑ La Collada Gran en els ortofotomapes de l'IGN
# Al·legoria de l'Amor, Cupido i Psique

Al·legoria de l'Amor, Cupido i Psique és un quadre de Francisco de Goya pintat el 1798-1805 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya.
L'escena s'associa amb la història de Cupido i Psique, immortalitzada per les «Metamorfosis» de Luci Appuleu, on el déu de l'atracció sexual s'enamora de Psique, i la visita sempre a la nit, per ocultar la seva identitat. Una al·legoria de l'amor amb regust eròtic que segueix la mateixa composició que l'obra «Tarquini i Lucrècia» de Tiziano, que estava a les col·leccions reials espanyoles des de 1571 i que ara es conserva al Museu Fitzwilliam de Cambridge. S'han assenyalat els paral·lelismes entre la model femenina que personifica a Psique i la que va posar per a les dues «Majas» de Goya, així com amb María Gabriela Palafox y Portocarrero, marquesa de Lazán, pintada per Goya l'any 1804.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web del MNAC.
* ↑ Comentari de l'obra al web del MNAC

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: MNAC, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# Achterhoek

L'Achterhoek (Saxó Baix holandès: Achterhook) és una regió cultural a l'est dels Països Baixos.
El seu nom (que significa "de darrere la cantonada") és geogràficament apropiat perquè la zona s'estén en l'àrea més a l'est de Gelderland, i per això a l'est dels Països Baixos, cavalcant cap a Alemanya. L'Achterhoek s'estén entre els rius IJssel i Oude IJssel, i les fronteres amb la província d'Overijssel i Alemanya la regió del Comtat de Zutphen. La regió és predominantment rural, amb molt espai obert, boscos, terres de cultiu i granges. L'àrea al voltant de la ciutat de Winterswijk és considerada com a molt atractiva. Una cervesa ben coneguda té l'origen en aquesta regió: la cervesa Grolsch es va començar a elaborar a Groenlo l'any 1615.

## Llengua

La llengua original de l'Achterhoek és l'Achterhooks, una varietat del Saxó Baix. La llengua també pot diferir segons la ciutat/de municipi, fins i tot de tal manera que una persona que parla la variant 'Grols' (i.e. el dialecte de Groenlo) pronunciarà paraules de forma diferent d'una persona de Winterswijk que està tot just 10 km a l'est, tot i que probablement s'entendran mútuament. El número d'habitants que tenen l'Achterhooks com a única llengua ha minvat molt en els darrers 60 anys, els habitants són educats en la llengua holandesa a l'escola i el dialecte es parla només a casa (a vegades). En part a causa de la immigració exterior de la regió Achterhoek i els efectes del govern nacional, la llengua neerlandesa està tenint un impacte significatiu en el dialecte. Moltes paraules velles han estat oblidades i reemplaçades pel seu neerlandès equivalent.

## Municipis d'Achterhoek

Les ciutats més grans en l'Achterhoek són: Doetinchem, Winterswijk, i Zutphen. Doesburg i Zutphen són velles ciutats hanseàtiques. Ambdues tenen centres amb edificis històrics ben conservats.
* Aalten
* Berkelland
* Bronckhorst
* Doesburg
* Doetinchem
* Lochem
* Montferland
* Oost Gelre
* Oude IJsselstreek
* Winterswijk
* Zutphen

## Enllaços externs

* Pàgina web: Achterhoek Turisme
* Pàgina web: Achterhoek Promoció
* Pàgina web: Achterhoek Història
# Can Boter (Tiana)

Can Boter és una masia de Tiana (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una masia de planta baixa, pis i golfes. L'estructura és de bigues de fusta reforçades amb perfils metàl·lics amb revoltons ceràmics. En un afegit hi ha bigues de formigó. Els murs són de pedra.
En aquest edifici destaca el cos de la dreta per ser més alt i la textura de paredat. Hi ha un antic portal d'arc de mig punt amb dovelles de pedra tapiat i al seu costat s'hi ha obert nous accessos. Destaca la finestra de la primera planta amb llinda d'arc trevolat de pedra. La coberta és a dues aigües en un cos i d'una sola vessant en l'altre. Té un jardí i camps al voltant.

## Referències

* 1 2 3 «Can Boter». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Boucardicus esetrae

Boucardicus esetrae és una espècie de caragol terrestre pertanyent a la família Cyclophoridae.
Viu als boscos tropicals i subtropicals secs entre 300 i 860 m. d'altitud
Es troba a Madagascar.
Pateix la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 Emberton, K.C. (2000). "Boucardicus esetrae." 2000 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2000. [Consulta: 16 abril 2023]
# Arbon (Alta Garona)

Arbon és un municipi occità de Comenge, a Gascunya, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Can Boter

«Can Boter» té aquests significats:
* Can Boter (Bigues), masia del Vallès
* Can Boter (Palau-solità i Plegamans), masia del Vallès Occidental
* Can Boter (Sant Feliu de Buixalleu), masia a la Selva
* Can Boter (Tiana), masia del Maresme
* Can Boter (Vallromanes), masia del Vallès Oriental
# Conchillas

Conchillas és un poble de l'Uruguai situat al sud-oest del departament de Colonia. Amb una població d'aproximadament 500 habitants, la urbanització va ser fundada el 1887 pels colons anglesos que es van assentar sobre la costa del Riu de la Plata. Es troba localitzada a 50 quilòmetres de la ciutat de Colonia del Sacramento, la capital del departament.
Actualment es conserven una antiga factoria anglesa i una església anglicana que data de començaments del segle xx. El poble de Conchillas va ser declarat "monument històric nacional" el 24 d'agost de 1976 per decret Nº 969/976 del Poder Executiu.

## Referències

* ↑ (castellà) Conchillas Arxivat 2008-03-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Informació i dades geogràfiques a fallingrain.com (anglès)
# Collada Viella

La Collada Viella és una collada situada a 1.196,8 msnm al municipi de Conca de Dalt (Pallars Jussà), dins el que fou l'antic municipi de Toralla i Serradell.
És a la carena de la Serra de Sant Salvador, al sud-oest del Turó de la Costa del Clot, a prop del lloc on es troba l'Espluga Viella. És també al sud-est de lo Raset i al nord-oest del Tossal la Salve, al capdamunt del barranc del Barri.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Can Boter (Arenys de Munt)

Can Boter és un edifici d'Arenys de Munt (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat amb la coberta a quatre vents amb una planta en forma d'"L". Consta de planta baixa i dos pisos, coronament de tot el perímetre amb balustrada. A l'entrada, el porxo presenta un columnat sobre el qual hi ha un balcó amb balustrada de pedra. Pel que fa a les obertures, al primer pis les llindes estan emmarcades lateralment amb els pilars, al segon pis trobem arcs de mig punt també emmarcades de la mateixa manera.

## Referències

* ↑ «Can Boter». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Boucardicus magnilobatus

Boucardicus magnilobatus és una espècie de caragol terrestre pertanyent a la família Cyclophoridae.

## Hàbitat

Viu als boscos tropicals i subtropicals secs.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar.

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són la degradació del seu hàbitat i la fragmentació de les seues poblacions.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 3 Emberton, K.C. (2000). "Boucardicus magnilobatus." 2000 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2000. [Consulta: 17 abril 2023]
# Antoni de Vallmanya

Antoni de Vallmanya va ser un notari, erudit i poeta de Barcelona del segle xv. Se'n conserven 24 poesies escrites entre el 1454 i el 1486.
Va participar en certàmens conventuals de Barcelona (1457 i 1458) i de València (1474). Al primer d'aquests concursos va guanyar la joia de la desconeixença subvencionada per Martí Bellit.
La seva obra més notable és l'anomenada Sort, on lloa les monges de Valldonzella comparant-les amb heroïnes de l'antiguitat. Hi ha notes en prosa del mateix autor, on dona informació de cadascuna de les heroïnes citades, tot indicant-ne la font.
Participà en un debat poètic amb Joan de Fogassot del qual fou jutge el futur Joan II de Catalunya-Aragó, a qui Vallmanya esmenta com a "lloctinent general de Catalunya". És un debat sobre si una dama hauria de prendre un marit vell i adinerat o un de jove i pobre. Fogassot defensa el jove i VAllmanya el gran. Aquetses pràctiques es relacionen amb entorns cortesans que recorrien a les preguntes sobre casuística amorosa com a forma d'entreteniment social.

## Referències

* ↑ «Antoni de Vallmanya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Jaume Vidal Alcover. Síntesi d'història de la literatura catalana. La Magrana, 1980, p. 127. ISBN 978-84-7410-049-5.
* ↑ Guillermo Díaz-Plaja. Historia general de las literaturas hispánicas. Editorial Barna, 1968, p. 870.
* ↑ Gemma Pellisa: La ficció sentimental catalana de la segona meitat del segle XV, tesi doctoral, Universitat de Barcelona, 2013
# Cantó de Saint-Loup-Lamairé

El cantó de Saint-Loup-Lamairé és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Parthenay. Té 7 municipis i el cap és Saint-Loup-Lamairé.

## Municipis

* Assais-les-Jumeaux
* Gourgé
* Le Chillou
* Louin
* Maisontiers
* Saint-Loup-Lamairé
* Tessonnière

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1973 | M. Bouchet | Divers droite |
| 1973-2001 | François Bouchet | Divers droite |
| 2001-2008 | Paul Parent | sense etiqueta |
| 2008- | Pascal Bironneau | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 5.602 | 5.126 | 4.744 | 4.604 | 4.374 | 4.112 | 4.036 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Creu des Molí d'en Dragó

La Creu d'es Molí d'en Dragó és una creu de terme situada a Llucmajor, Mallorca, al carrer de Gràcia, 62, just devora el molí del qual adopta el seu nom, Moli d'en Dragó, a l'inici del camí que condueix al Santuari de Nostra Senyora de Gràcia. Està composta d'una graonada de planta octogonal de tres graons, el fust i el capitell de secció quadrifoliada i la creu de tipologia llatina de braços de secció octogonal decorats amb motllures. L'alçada és de 3,60 m.
La creu actual en substitueix una de més antiga que fou greument deteriorada en un accident de circulació al voltant de l'any 1980.

## Referències

* ↑ Amorós, M. «Creu d'es Molí d'en Dragó». Creus de terme de Llucmajor. Arxivat de l'original el 20 de juny 2013. [Consulta: 17 setembre 2012].
# Anna Camarero i Pons

Anna Camarero Pons (Palafrugell, 21 de gener de 1963) és una expatinadora i entrenadora de patinatge artístic sobre rodes. Va debutar a Berga als onze anys, individualment i amb parella. Va ser proclamada campiona estatal de segona categoria en la modalitat de parelles mixtes l'any 1976, patinant amb Esteve Torra, tots dos del Club Hoquei Palafrugell. Amb quinze anys assoleix la màxima categoria estatal amb la modalitat individual. El 1978 va ser escollida com la millor esportista femenina pel Club Atlètic Palafrugell. Després d'obtenir el títol d'entrenadora provincial, el 1980 inicià la seva etapa com a entrenadora all Club Hoquei Palafrugell. El 1989 obté el títol d'entrenadora estatal i el 1993 és designada per la Federació estatal de patinatge com a entrenadora de la selecció espanyola absoluta, tant en categoria masculina com en la femenina.
El 1995 va rebre el Premi Peix Fregit, i el 2005 va ser escollida com a millor entrenadora amateur palafrugellenca en la diada de la Festa de l'Esport.

## Referències

* ↑ «Anna Camarero i Pons». Crònica d'un any, 1986, p. 92.
* ↑ «Ana Camarero Pons, ganadora de la medalla de bronce». Revista de Palafrugell, 01-03-1976, p. 22.
* ↑ «Campeones de España». Los Sitios de Gerons, 15-08-1976, p. 7.
* ↑ Sayeras, Ricard «Camarero diu que el bon treball de base assegura el futur del patinatge gironí». El Punt, 14-01-1994, p. 35.
* ↑ «Anna Camarero y Lluís Pareras, mejores deportistas de Palafrugell». Los Sitios de Gerona, 21-12-1978, p. 12.
* ↑ «Anna Camarero, seleccionadora estatal absoluta». El Punt, 29-12-1993, p. 31.
* ↑ «Anna Camarero i Pons». Crònica d'un any 1996, 01-12-1995.
* ↑ «XXI Nit de l'Esport». Revista de Palafrugell, 01-05-2005, p. 4.
# Aeroport Internacional Bandaranaike

L'Aeroport Internacional Bandaranaike, conegut col·loquialment com a Aeroport de Katunayake o Aeroport Internacional de Colombo (codi IATA: CMB, codi OACI: VCBI), és el principal aeroport internacional de Sri Lanka. Fou anomenat en honor de l'antic primer ministre Solomon Bandaranaike i es troba en un suburbi de Negombo, a uns 32 km al nord de Colombo, la capital comercial del país. És administrat pels Serveis Aeroportuaris i d'Aviació de Sri Lanka i serveix d'aeroport de connexió per SriLankan Airlines, l'aerolínia de bandera de l'estat asiàtic, així com Cinnamon Air, que només duu a terme vols nacionals. L'altre aeroport que serveix Colombo és l'Aeroport de Ratmalana, que se centra en vols domèstics.

## Referències

* ↑ «Bandaranaike Airport Expansion Project: Enhancing Sri Lanka’s international gateway». [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ Chivukula, Kavya. «Sri Lanka to start work on new terminal at Bandaranaike Airport» (en anglès americà), 07-02-2020. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ Dimitrova, Marta. «SriLankan Airlines offers SkyLights VR headsets at Bandaranaike Airport» (en anglès britànic), 18-01-2019. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ «Sri Lanka reopens its oldest airport after 54 Years». The Times of India. ISSN: 0971-8257.
# Cantó de Saint-Louis-3

El cantó de Saint-Louis-3 és un cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa de l'oceà Índic. Correspon a una fracció de la comuna de Saint-Louis i a la de Cilaos.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004 - | André-Paul Techer | |

## Vegeu també

* Cantons de l'illa de la Reunió
* Comunes de l'illa de la Reunió
* Consell General de l'illa de la Reunió
# Bouchabel

Bouchabel (àrab بوشابل) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 16.084 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Can Sacrest

* Per a altres significats, vegeu «Fàbrica de Can Sacrest».
Can Sacrest és un habitatge a la ciutat d'Olot (Garrotxa) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Les cases dels descendents de la família Sacrest es construïren pels volts de 1885-95 seguint la mateixa tipologia. Totes tenen un cos de planta rectangular destinat a menjadors i dormitoris, i un cos que incideix a la façana, destinat a sala d'estar o despatx, i el pis superior a terrassa, donant a les cases una planta en forma de "L". Aquesta casa va ser remodelada els anys 60; es canviaren les balconades amb balustrades per amples finestres, desfigurant tot el conjunt de la façana. Està pintada de color blanc, però fou, en el seu dia, igual que les seves veïnes: groga. Al primer pis conserva les balconades i els motius geomètrics de les golfes. Amb les reformes dels anys 60 es va suprimir la reixa de ferro situada damunt la porta que portava dibuixat l'escut del Carme i la data "1892".
Entre els anys 1860 i 1880, es realitzà la urbanització del carrer Mulleres i la sortida de l'Horta del Carme (avui carrer P. A. Soler). A Olot treballen els següents mestres d'obres: Salvat, Pujol, Cordomí, etc., a més d'algun arquitecte gironí com Sureda. A més, el creixement urbà es fa per la zona de Sant Roc, el Firal i la Plaça Palau. Això no obstant, els projectes de més envergadura d'aquesta època són indubtablement els de la plaça de Clarà i el passeig de Barcelona.

## Notes

* 1 2 Text importat de: «Carrer Pare Antoni Soler, 7-13». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 23 setembre 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Anna Carbó i Coloma

Anna Carbó Coloma (Barcelona, 30 d'octubre de 1988) és una exjugadora de bàsquet catalana.
Escorta, es va formar a la Unió Esportiva Mataró i va debutar a la Lliga Femenina amb l'Estudiantes de Madrid la temporada 2006-07. Posteriorment, va competir al Club Bàsquet Ciudad de Burgos i a l'Uni Girona Club de Bàsquet, on hi va jugar gran part de la seva carrera esportiva. Amb el club gironí, va aconseguir l'ascens a la primera divisió la temporada 2009-10 i va guanyar una Lliga espanyola (2014-15), una Supercopa d'Espanya (2015) i tres Lligues catalanes de forma consecutiva (2013-15). Fou internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, proclamant-se campiona d'Europa sub-16 (2004), sub-18 (2006) i sub-20 (2007). Degut a una greu lesió, va retirar-se esportivament al final de la temporada 2015-16. El desembre de 2017, l'Uni Girona CB va retirar el número 7 de la seva samarreta en un acte celebrat al Pavelló Municipal Girona-Fontajau, amb la presència del llavors secretari general de l'Esport de la Generalitat de Catalunya, Gerard Figueras, l'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, la Federació Catalana de Bàsquet i els Marrecs de Salt.

## Palmarès

* 1 Lliga espanyola de bàsquet femenina: 2014-15
* 1 Supercopa d'Espanya de bàsquet femenina: 2015-16
* 3 Lligues catalanes de bàsquet femenina: 2012-13, 2013-14, 2014-15

## Referències

* ↑ «Anna Carbó i Coloma». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Roura, Jordi. «Anna Carbó deixa el bàsquet per la lesió que l'ha deixada en blanc». Diari de Girona, 16-04-2016. [Consulta: 11 gener 2020].
* ↑ Verdaguer, Marc «Carbó i Jordana, al costat d'Espinosa i de Darryl Middleton». Diari de Girona, 04-12-2017 [Consulta: 9 gener 2020].
* ↑ T.R «Gironines per sempre més». L'Esportiu de Catalunya, 04-12-2017 [Consulta: 9 gener 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Anna Carbó Coloma - FEB
# Collected Works (àlbum de Simon and Garfunkel)

Collected Works és un àlbum recopilatori de les 58 cançons dels àlbums del duet estatunidenc Simon and Garfunkel: Wednesday Morning, 3 A.M., Sounds of Silence, Parsley, Sage, Rosemary and Thyme, Bookends i Bridge Over Troubled Water. Fou originalment publicat el 1981 com una caixa recopilatòria de 5 LPs, i fou posada a la venda de nou el 1990 en forma de 3 CDs.
La col·lecció fou succeïda el 2001 per The Columbia Studio Recordings (1964–1970), que inclou diverses pistes bonus en addició als continguts originals de l'àlbum.
# Allendeïta

L'allendeïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom del meteorit Allende, on va ser descoberta, el qual va caure a Pueblito de Allende (Mèxic).

## Característiques

L'allendeïta és un òxid de fórmula química Sc₄Zr₃O₁₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2007. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva estructura cristal·lina es deriva del tipus d'estructura de la fluorita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Allende, en forma de micro i nanocristalls en una inclusió ultrarefracària (ACM-1). Aquest meteorit va caure el 8 de febrer de 1969 a Pueblito de Allende, una localitat de l'estat de Chihuahua, a Mèxic. Allende es descriu sovint com "el meteorit millor estudiat de la història". Es destaca per posseir grans i abundants inclusions riques en calci i alumini (CAI), que estan entre els objectes més antics formats en el sistema solar. També ha estat trobada al meteorit Ningqiang, a la província de Shaanxi (Xina).

## Referències

* ↑ «Allendeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 agost 2016].
* ↑ «Allende meteorite (Pueblito de Allende meteorite; Qutrixpileo meteorite [NHM cat.), Pueblito de Allende, Chihuahua, Mexico]» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 agost 2016].
# Can Ràfols (Cervelló)

Can Ràfols és una obra del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia, de planta rectangular, que es troba a tocar del límit municipal amb Torrelles del Llobregat. Està formada per tres cossos, disposats un al costat de l'altre, formats per planta baixa i pis i estan coberts a dues aigües. El cos originari és el més gran i compacte. El cos central té una terrassa coberta. El cos de l'extrem té tres grans arcades d'arc de mig punt, que estan parcialment cobertes, amb la inscripció 1789. la resta d'obertures són allandades.
La propietat actualment es privada

## Referències

* ↑ «Can Ràfols». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Boucardicus mahermanae

Boucardicus mahermanae és una espècie de caragol terrestre pertanyent a la família Cyclophoridae.

## Hàbitat

Viu als boscos tropicals i subtropicals secs entre 100 i 340 m d'altitud.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar.

## Estat de conservació

Pateix la degradació i fragmentació del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 Emberton, K.C. (2000). "Boucardicus mahermanae." 2000 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2000. [Consulta: 16 abril 2023]