OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Albert Pinya

Albert Pinya (Palma, 1985) és un pintor mallorquí d'art pop basat en el món del còmic i la il·lustració. Ha col·laborat amb autories com Àngel Terrón, Pau Vadell, Laia Malo, Joan Miquel Oliver o el ceramista Joan Pere Català Roig.

## Obra publicada

* Agropower. Calonge: AdiA Edicions, 2017.
* Muladar. Calonge: AdiA Edicions, 2020.

## Referències

* ↑ Antoni Pons, Pere. «Albert Pinya i Català Roig, el contrast de la pintura pop i la serenor de la ceràmica». El Temps, 09-10-2022. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ Ferrer, Clara. «Albert Pinya: «Cuando era pequeño ya prefería jugar con una piedra a con una Game Boy»» (en castellà), 02-06-2024. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ Ferrer, Clara. «Albert Pinya: «Siempre me he considerado una persona pesimista y entusiasta»» (en castellà), 08-08-2021. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ «En arte, la intuición es más importante que la razón» (en espanyol europeu), 19-04-2016. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ Pons Alorda, Jaume C. «Albert Pinya, l'artista inquiet». El Temps de les Arts, 11-11-2020. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ «Albert Pinya i Català Roig conflueixen a ‘Cambra de combustió’». IB3, 05-07-2022.
* ↑ Jiménez, Nacho. «Albert Pinya: «Donde me siento más cómodo es entre la inmundicia»» (en castellà), 04-12-2020. [Consulta: 12 agost 2024].
# Dodro

Dodro és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la Comarca do Sar. Limita a l'oest amb Rianxo, Lousame, Rois i Padrón, i a l'est, amb el riu Ulla que el separa de Valga.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 3.181 | 3.213 | 3.262 | 3.542 | 3.162 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Dodro (Santa María)
* Laíño (San Xián)
* San Xoán de Laíño (San Xoán)
# Bule

La Bule (en grec clàssic βουλή boulḗ, consell) fou l'assemblea deliberant o consell a Grècia. Inicialment, un cos aristocràtic, fou obert amb el temps a tots els ciutadans, encara que entre els doris i especialment a Esparta, els hàbits aristocràtics van romandre.
A Atenes hi havia dos consells, l'Areòpag i el Consell o Senat i dels Cinc-cents, el primer nobiliari i el segon popular i la seva creació atribuïda a Soló. Segons Heròdot en temps de Ciló, Atenes era governada pels presidents de la naucrària que eren 48, dotze per cadascuna de les quatre tribus, però després la constitució es va modificar i es va arribar a un consell de 500 membres (abans 400).
Els membres havien de ser ciutadans, de més de trenta anys i sense haver perdut els drets i cobraven una dracma diària. Els 500 membres foren dividits en seccions de 50 membres tots de la mateixa tribu, i coneguts com a prítanis, i subdividits en proedris per grups de 10, cadascun dels quals presidia les sessions per un temps molt curt.
Els acords presos pel senat eren sotmesos al poble que els podia acceptar o rebutjar, però no modificar; cap llei o decisió podia ser sotmesa al poble si no havia estat aprovada pel senat. Per als afers de govern que no eren lleis, el senat tenia tot el poder.
El 306 aC quan Demetri Poliorceta va crear dues noves tribus (demetris i antigonis) el nombre de consellers o pritanes va passar a 600.

## Procediment de votació

Els mecanismes de votació en la Bule d'Atenes o d'altres ciutats no estan clars.
Les votacions de l'Eclèsia sí que semblen documentades. Es feien per aclamació, a mà alçada o, en casos crítics, mitjançant vot secret. Hi ha troballes arqueològiques dels accessoris usats per a votar secretament. En algun cas es tractava d'una mena de tatxes de bronze.
També hi ha referències pel que fa a les votacions d'ostracisme.

## La Bule en les comèdies gregues

Alguns dels detalls del funcionament (i dels defectes) de la Bule d'Atenes poden llegir-se en algunes de les comèdies d'Aristòfanes.

## Vegeu també

* Acròpoli
* Acròpoli d'Atenes
* Areòpag
* Ostracisme
* Clerotèrion

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 434. ISBN 9788441224223.
* ↑ «βουλή - Ancient Greek (LSJ)». [Consulta: 12 abril 2024].
* ↑ Sinclair, R. K.. Democracy and participation in Athens. Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521423899 [Consulta: 2 setembre 2009].
* ↑ John Boardman; Griffin, Jasper; Murray, Oswyn. The Oxford illustrated history of Greece and the Hellenistic world. Oxford University Press, 2001, p. 134. ISBN 9780192854384 [Consulta: 27 setembre 2010].
* ↑ Simposi de la Secció Catalana de la SEEC. Actes Del IX Simposi de la Secció Catalana de la SEEC: Treballs en Honor de Virgilio Bejarano. Edicions Universitat Barcelona, 1991, p. 614. ISBN 9788478753673 [Consulta: 11 abril 2011].

## Enllaços externs

* El consell (Bule)
# A Wednesday!

A Wednesday! és una pel·lícula de suspens índia. Està dirigida i escrita per Neeraj Pandey i interpretada en els seus papers principals per Naseeruddin Shah i Anupam Kher. Explica la història del comissari general de policia de Mumbai i el seu esforç secret per evitar un atemptat terrorista. Hi ha dues noves versions de la pel·lícula, Unnaipol Oruvan (en telugú) i Eenadu (en tamil) i una preqüela està actualment en pre-producció.

## Repartiment

* Anupam Kher com a Prakash Rathod.
* Naseeruddin Shah com a L'home del carrer.
* Deepal Shaw com a Naina Roy.
* Jimmy Shergill com a Arif Khan.
* Aamir Bashir com a Jai Singh.
* K. P. Mukherjee com a Ibrahim Khan.
* Rohitash Gaur com a Ikhlaque Ahmed.
* Vijay Bhatia com a Mohammed Zaheer.
* Mukesh Bhatt com a Khurshid Lala.

## Premis
### Star Screen Awards

* Star Screen Award per Millor Director - Neeraj Pandey
* Star Screen Award per Millor Història - Neeraj Pandey
* Star Screen Award per Millor Director Debutant - Neeraj Pandey

## Referències

* ↑ «A Wednesday prequel now?». Sify.com, 14-04-2009 [Consulta: 14 abril 2009].

## Enllaços externs

* A Wednesday! - Lloc web oficial
# Crédit Agricole Suisse Open Gstaad 2012

El Torneig de Gstaad 2012, oficialment conegut com a Crédit Agricole Suisse Open Gstaad 2012, és una competició tennística jugada sobre terra batuda que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. La 45a edició del torneig es va celebrar entre el 14 i el 22 de juliol de 2012 al Roy Emerson Arena de Gstaad, Suïssa.
El tennista brasiler Thomaz Bellucci va reeditar el títol aconseguit a Gstaad l'any 2009.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | J. Tipsarević | 4 | 7 | 6 |
| | M. Fischer | 6 | 6¹ | 3 | 1 | J. Tipsarević | 6 | 6 | |
| Q | J. Hernych | 6 | 2 | 6 | Q | J. Hernych | 2 | 1 | |
| 7 | S. Giraldo | 3 | 6 | 4 | | | | | | 1 | J. Tipsarević | 7 | 6 |
| 3 | S. Wawrinka | 6$^3$ | 6$^8$ | | | | | | | | P-H. Mathieu | 6¹⁰ | 3 |
| | P-H. Mathieu | 7 | 7 | | | P-H. Mathieu | 4 | 6 | 6 | | | | |
| | E. Gulbis | 5 | 7 | 6 | | E. Gulbis | 6 | 1 | 4 | | | | |
| | B. Paire | 7 | 6$^3$ | 4 | | | | | | | | | | 1 | J. Tipsarević | 7 | 4 | 2 |
| 5 | F. López | 6$^3$ | 6 | 6 | | | | | | | | | | | T. Bellucci | 6⁶ | 6 | 6 |
| SE | J. Hájek | 7 | 1 | 4 | 5 | F. López | 3 | 3 | | | | | |
| | T. Bellucci | 4 | 6 | 6 | | T. Bellucci | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | M. Iujni | 6 | 2 | 4 | | | | | | | T. Bellucci | 7 | 7 |
| | G. Dimitrov | 7 | 3 | 6 | | | | | | | G. Dimitrov | 6$^3$ | 6⁵ |
| Q | D. Brown | 6$^3$ | 6 | 2 | | G. Dimitrov | 6 | 6 | | | | | |
| | Ł. Kubot | 6 | 6 | | | Ł. Kubot | 3 | 2 | |
| 2 | M. Granollers | 4 | 2 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Marcel Granollers Marc López | 7 | 6 | |
| | Michal Mertiňák Frank Moser | 5 | 2 | | 1 | Marcel Granollers Marc López | 6 | 7 | |
| 3 | Paul Hanley Julian Knowle | 6 | 3 | [5] | | Thomaz Bellucci Michael Kohlmann | 4 | 6$^7$ | |
| | Thomaz Bellucci Michael Kohlmann | 1 | 6 | [10] | | | | | | 1 | Marcel Granollers Marc López | 6 | 7 |
| | Robert Farah Santiago Giraldo | w/o | | | | | | | | | Robert Farah Santiago Giraldo | 4 | 6⁹ |
| | Adrian Ungur Filippo Volandri | | | | | Robert Farah Santiago Giraldo | 3 | 7 | [10] |
| | Serhí Stakhovski Mikhaïl Iujni | 3 | 3 | | 2 | Ivan Dodig Marcelo Melo | 6 | 6⁵ | [8] |
| 2 | Ivan Dodig Marcelo Melo | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès) (alemany) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Gstaad :
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2012
< 2011
2013 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Can Suquet

Can Suquet és una obra del municipi de les Franqueses del Vallès (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de planta rectangular. La casa consta de tres crugies paral·leles i tres pisos d'alçada. A la façana, orientada a migdia, hi ha un portal dovellat d'arc de mig punt i al seu damunt dos balcons sobreposats que marquen l'eix de simetria. En el balcó del primer pis s'observa l'existència anterior d'una finestra d'arc conopial que devia ser substituïda pel balcó. A la banda esquerra hi ha un cos afegit. En general la façana està molt transformada. Està coberta a doble vessant.

## Història

Fins a finals del segle xix, principis del XX, la casa es coneixia amb el nom de Can Ribafort. En el fogatge de 1553 apareix esmentat Joan Ribafort. La casa es devia aixecar o transformar al segle xvi. Tal com indica l'existència d'una finestra d'arc conopial. Actualment la casa està molt transformada i és molt difícil datar-la amb certesa. La casa és propietat dels descendents directes dels Suquet, que ara tenen el cognom Costa.

## Referències

* 1 2 3 «Can Suquet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Associació Barcelonesa Cannàbica d'Autoconsum

L'Associació Barcelonesa Cannàbica d'Autoconsum (ABCDA) és una associació sense ànim de lucre d'activisme per la legalització del cànnabis. És la primera associació d'aquest tipus a Catalunya, sent de les primeres de l'Estat Espanyol.
El 15 de febrer de 2010 va presentar "una sol·licitud d'inscripció al Registre d'Associacions del Departament de Justícia" que el 5 de maig va ser suspesa el seu tràmit perquè la direcció d'Entitats Jurídiques considerà que hi havia una il·licitud penal en l'activitat de l'associació. El 14 de juny la fiscalia tombà l'informe dels Mossos permetent el registre de l'associació, cosa que ocorre el 19 de novembre.
El 22 de gener de 2011 els Mossos d'Esquadra entraren a la seu i detingueren a quatre persones acusades de tràfic de drogues il·legals. El mateix any l'associació va reobrir les seues portes. Quan va reobrir contava amb 1.400 socis. Denunciaren l'assetjament per part del govern català.
Des dels seus inicis ha pagat l'IVA.
El 2012 l'ajuntament del poble català Rasquera va decidir cedir terrenys a l'Associació Barcelonesa Cannàbica d'Autoconsum a fi de que es crearen 40 llocs de treball (dels quals 5 serien creats de manera directa) i així es pagaria el deute. Aquesta mesura es realitzà en un marc d'alegalitat.
El 16 de febrer de 2017 els Mossos d'Esquadra detingueren al líder de l'associació. Entre els detinguts estava l'assessor d'Urbanisme de Ciutadans en Barcelona, Luis Ignacio R. G.. El jutge decretà el tancament de l'associació.

## Referències

* 1 2 Carranco, Rebeca «¿Son legales las asociaciones cannábicas?». El País, 16-02-2017 [Consulta: 22 octubre 2017].
* 1 2 «La Asociación Cannábica de Autoconsumo reabre sus puertas». La Vanguardia, 03-02-2011 [Consulta: 22 octubre 2017].
* 1 2 Casanovas, Alba; Carranco, Rebeca «En el limbo del cannabis». El País, 11-03-2011 [Consulta: 22 octubre 2017].
* ↑ «Para salir de la crisis, un pueblo español cultivará marihuana». Clarín, 02-03-2012 [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ Bernabeu Farrús, Jordi «Marihuana contra la crisis». Boletín, 2, 2012, pàg. 10. Arxivat de l'original el 2016-01-27 [Consulta: 22 octubre 2017].
* ↑ Carranco, Rebeca «Golpe policial contra los pioneros de los clubes cannábicos de Cataluña». El País, 16-02-2017 [Consulta: 22 octubre 2017].
# Devario browni

Devario browni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, F.F., 2001. Phylogeny and species diversity of the South and Southeast Asian cyprinid genus Danio Hamilton (Teleostei, Cyprinidae). Department of Zoology, Stockholm University and Department of Vertebrate Zoology, Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Adolf Bolea i Sanz

Adolf Bolea i Sanz (Barcelona, 24 de març de 1933 - Cadis, 14 de novembre de 2020) fou un futbolista català de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

Va néixer al barri barceloní del Poble-sec. Jugava a la posició d'interior o extrem esquerre. Començà a practicar el futbol a l'Atlètic del Turó i al CE Premià. El 1951 fitxà per la UE Sant Andreu, on hi restà dues temporades. La temporada 1953-54 fou fitxat pel RCD Espanyol, essent cedit al CD Tenerife, on realitzà una gran temporada, i al CE Sabadell. Posteriorment retornà a l'Espanyol on arribà a jugar sis partits de lliga en els quals marcà tres gols. Acabada la temporada, l'any 1955, emigrà a l'España de Tánger i un any més tard fitxà pel Cadis CF, club que jugava a Segona Divisió i on hi romangué durant vuit temporades a alt nivell. Arribà a ser capità de l'equip. Acabà la seva trajectòria al Balón de Cádiz, a Tercera Divisió.
Fixà la seva residència a Cadis, ingressant al cos tècnic del club i arribant a ser entrenador del primer equip.

## Referències

* ↑ «LEYENDAS DEL FUTBOL: ADOLFO BOLEA». CADIZBOOKTV, Youtube, 20-03-1940. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «Fallece Adolfo Bolea, ex futbolista del Cádiz CF». Diario de Cádiz, 14-11-2020. [Consulta: 14 novembre 2020].
* 1 2 3 4 5 «Goleador eterno y fiel al amarillo». LaVozDigital.es. Arxivat de l'original el 2014-12-11. [Consulta: 1r octubre 2014].
* 1 2 3 4 «Fitxa de Bolea». Periquito.cat. [Consulta: 1r octubre 2014].
* 1 2 «Adolfo Bolea». cadistas1910. Arxivat de l'original el 2014-12-08. [Consulta: 1r octubre 2014].
* ↑ «199. ADOLFO BOLEA. Capitán de una década cadista.». gentedecadiz.com, 2010. [Consulta: 1r octubre 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Ctenomys pilarensis

Ctenomys pilarensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic de l'est del Paraguai. El seu hàbitat natural són les zones de sòl sorrenc, com ara als camps de mandioca. Està amenaçat pel fet que se'l considera una plaga agrícola.
El seu nom específic es refereix a la ciutat de Pilar, situada a prop de la localitat tipus d'aquest animal.

## Referències

* ↑ Bidau, C.; Lessa, E.; Ojeda, R. Ctenomys pilarensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 3 febrer 2015.
# Can Sunyer (Sant Feliu de Codines)

Can Sunyer és una obra gòtica de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres amb planta baixa, pis i golfa. La coberta és a dues vessants. Portal d'entrada de mig punt adovellat. Finestres d'arc pla amb guardapols. És un edifici de gran qualitat arquitectònica i constitueix una important fita visual dins el conjunt de cases del barri de la Sagrera. La façana és de pedra i està recoberta amb un arrebossat de guix i pintada en groc.

## Història

Can Sunyer és coneguda també com a Casa Mestres, ja que durant un temps fou propietat del pintor Félix Mestres. En temps passats fou taverna i casa de menjars pels estiuejants quan sortien de l'església. La zona on hi trobem la casa, el barri de la Sagrera, és el nucli primitiu del municipi. Encara es manté el primitiu teixit urbà.

## Referències

* 1 2 «Can Sunyer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 juliol 2018].
# Xordica Editorial

Xordica Editorial és una editorial aragonesa creada el 1994, amb seu al municipi de Villanueva de Gállego (comarca de Saragossa), propietat de l'editor i escriptor aragonès Chusé Raul Usón.
Es defineix com una editorial independent, amb especial interès pels escriptors novells i per obres que, d'una altra manera, trobarien dificultats per ser publicades. La part principal del seu catàleg és la narrativa, però també publiquen obres sobre la llengua aragonesa, tant escrites en aquest idioma com de divulgació científica sobre ella escrites en castellà.
Varen ser pioners, entre les editorials aragoneses, en tenir una pàgina web bilingüe en aragonès i castellà.

## Col·leccions
### Carrachinas

Va ser la primera col·lecció de l'editorial, el 1994, i publica narrativa breu, relats i contes. Dins d'aquest apartat han publicat autors com Jesús Moncada, Joan Perucho i Javier Tomeo, a més d'autors novells com Daniel Gascón, Cristina Grande i Fernando Martín Pescador.

### Los Libros de la Falsa

Creada també el1994, engloba assaigs, biografies, articles periodístics, etc. Aquí han publicat a José Antonio Labordeta, David Trueba, Antón Castro, Luis Alegre, etc.

### Xordiqueta

És la col·lecció infantil i juvenil de l'editorial. Conté obres orientades a nens i joves, de temàtica general, així com biografies d'aragonesos il·lustres.

### Simient negra

Col·lecció totalment en aragonès, creada el 1997 per tal de publicar autors aragonesos actuals en la seva llengua vernacla. El seu llibre més venut és Alredor d'a chaminera (2001), de José María Satué, amb més de 1.000 exemplars.

### Chuan Ralla

El títol fa referència a la criatura mitològica aragonesa amb qui s'espantava els nens, i publica obres de literatura juvenil.

### Quadernos Jean-Joseph Saroïhandy

Creada el 2004, publica tractats i assaigs de filosofia i lingüística sobre l'aragonès. És una col·lecció dedicada a la divulgació científica i conté, a banda d'obres actuals, les obres més assenyalades dels primers investigadors de l'aragonès, com W.D. Elcock, Alwin Kuhn o Jean-Joseph Saroïhandy, qui dona nom a la col·lecció.

### Pirineus

Establerta el 2011, està pensada per publicar l'obra en aragonès d'autors que no van ser publicats en vida. Principalment són autors de l'«eclosió dialectal» de l'aragonès costumista i rural del segle xix i primera meitat del XX.

## Referències

* ↑ Monteros, María Jesús Espinosa de los «Xordica o la resistencia aragonesa» (en castellà). El País [Madrid], 25-06-2016. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «20 aniversario de Xordica Editorial» (en castellà). Jot Down Cultural Magazine. Arxivat de l'original el 2018-09-03 [Consulta: 3 setembre 2018]. Arxivat 2018-09-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Todos los libros de la editorial Xordica Editorial» (en castellà). [Consulta: 3 setembre 2018].
* ↑ Marco Villanueva, Cristian. Lengua aragonesa. Historia y situación actual (tesi) (en castellà). UOC, 2012.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Xordica Editorial
* Blog oficial de Xordica Editorial
# Associació Americana de Psiquiatria

L'Associació Americana de Psiquiatria (American Psychiatric Association, en anglès, abreujat, APA) és una societat nacional mèdica especialitzada dels Estats Units els membres mèdics de la qual s'especialitzen en el diagnòstic, el tractament, la prevenció i la recerca de les malalties mentals incloent-hi els trastorns relacionats amb la narcodependència i el desenvolupament intel·lectual. Fundada el 1844, l'associació és l'organització de psiquiatria més gran del món. Actualment representa més de 36.000 psiquiatres dels Estats Units i del món. La casa editorial de l'associació, American Psychiatric Publishing, és l'editorial més gran del món de llibres, revistes especialitzades i multimèdia sobre la psiquiatria, la salut mental i la ciència del comportament.

## Referències

* ↑ Hirshbein, L. «The American Psychiatric Association and the history of psychiatry». History of psychiatry, 22, 87 Pt 3, 01-09-2011, pàg. 302-14. PMID: 22043663.

## Vegeu també

* Regla Goldwater, nom informal donat a la secció 7.3 del codi de deontologia de l'Associació americana de psiquiatria

## Enllaços externs

* APA Lloc web oficial
# Ahlam Khudr

Ahlam Khudr (àrab: أحلام خضر, Aḥlām Ḫuḍr) és una activista pels drets humans sudanesa i una docent en una llar d'infants de professió. La seva militància activista es va iniciar arran de la mort del seu fill, Khudr, assassinat en una protesta pacífica en contra del govern dictatorial que es va establir al Sudan en el 2013 (com a part de les protestes al Sudan de 2011-2013). És en aquell moment que es comença a autodefinir com a "mare de tots els màrtirs sudanesos" i a cercar justícia per al seu fill i per tots aquells joves desapareguts en condicions desconegudes del seu país. Fruit de la seva participació en fòrums clandestins i en protestes al seu país, va ser brutalment apallissada després de ser arrestada per les forces de l'ordre del seu país.
Ahlam Khudr va ser una figura important en les protestes al Sudan de 2018-2019. Va ser inclosa a la llista de 100 Dones de la BBC de 2019.

## Referències

* ↑ نت, العربية. «مات ابنها.. قصة أم أضحت أيقونة في السودان». العربية نت, 19-10-2019.
* ↑ «"بي بي سي" تختار سيدتين سودانيتين ضمن أكثر 100 امرأة إلهاماً لعام 2019», 16-10-2019.
* ↑ «BBC 100 Women 2019: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 16-10-2019.
* ↑ «All the Arab women who made it to BBC's '100 Women List'». StepFeed, 17-10-2019.
* ↑ Arabia, ByScene. «From Revolutionaries to Entrepreneurs: 17 Arabs Chosen among BBC’s 100 Women List for 2019». SceneArabia.
* ↑ «BBC 100 Women 2019: Who is on the list?», 16-10-2019.
# Devario interruptus

Devario interruptus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Irrawaddy (Yunnan, Xina).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Fang, F., 2000. A review of Chinese Danio species (Teleostei: Cyprinidae). Acta Zootaxon. Sin. 25(2):214-227.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, F.F., 2001. Phylogeny and species diversity of the South and Southeast Asian cyprinid genus Danio Hamilton (Teleostei, Cyprinidae). Department of Zoology, Stockholm University and Department of Vertebrate Zoology, Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.