OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rasa del Torrent

La Rasa del Torrent o Rasa de Torrent és un torrent que en confluir amb la Rasa del Puit, dona lloc al naixement de la Riera de Sallent.
Neix a poc més de 300 m. a ponent de la masia de Cal Quel i a uns 250 m. al sud-oest del cementiri de Sant Climenç. De direcció predominant cap a les 8 del rellotge, passa successivament pel sud de les masies de Cal Quel i de les Cots, pel nord de Torrenegra i de Cal Setó i pel sud de Graus, de Torrent, de la Caseta de Llorenç, de Llorenç i de Pedrosa i tot seguit conflueix amb la Rasa del Puit a uns 400 m. al nord de Mas d'en Forn.

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, la Rasa del Torrent passa successivament pels següents termes municipals.
M u n i c i p i s :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Pinell de Solsonès | 3.917 | 69,61% |
| Fent frontera entre els municipis de Biosca (al sud) i de Pinell de Solsonès (al nord) | 1.710 | 30,39% |

## Xarxa hidrogràfica

La seva xarxa hidrogràfica està constituïda per 17 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 17.838 m.

### Afluents destacables

   * La Rasa de Torrenegra
   * La Rasa de la Rovira

### Distribució municipal

El conjunt de la xarxa hidrogràfica transcorre pels següents termes municipals:

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ La suma de les longituds de cada terme municipal pot ser superior a la longitud total de la xarxa perquè els trams en els quals algun curs fluvial fa de frontera entre dos termes municipals, es comptabilitzen en els dos municipis fronterers.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Sanaüja full de càlcul
# National Solar Observatory

L'Observatori Solar Nacional, més conegut pel seu nom oficial en anglès National Solar Observatory (NSO) és un centre d'investigació i desenvolupament amb finançament federal dels Estats Units per avançar en el coneixement de la física del Sol. NSO estudia el Sol com a objecte astronòmic i com a influència externa dominant a la Terra. NSO té la seu a Boulder i opera instal·lacions en diverses ubicacions: al telescopi solar Daniel K. Inouye de 4 metres de l'Observatori Haleakala a l'illa de Maui, al pic de Sacramento a prop de Sunspot a Nou Mèxic i sis llocs a tot el món. Per al Global Oscillations Network Group, un dels quals es comparteix amb Synoptic Optical Long-term Investigations of the Sun.
NSO proporciona les seves observacions a la comunitat científica. Opera instal·lacions, desenvolupa instrumentació avançada tant a casa com a través d'associacions, realitza investigacions solars i porta a terme divulgació educativa i pública.

## Referències

* ↑ Leverington, David. Encyclopedia of the History of Astronomy and Astrophysics. Cambridge: Cambridge University Press, 2013, p. 287. ISBN 978-0-521-89994-9.
* ↑ Zirker, J. B. «The Sacramento Peak Observatory». Solar Physics, p. 1–19.
# Marcoussis

Marcoussis és un municipi francès del departament de l'Essonne, a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó de Les Ulis i del districte de Palaiseau. I des del 2016 de la Comunitat d'aglomeració París-Saclay.
# Pushpagiri

Pushpagiri (o Subrahmanya Hill) és un destacat pic de les muntanyes Subrahmanya als Ghats Occidentals al nord-oest del districte de Kodagu (Coorg) a Karnataka, a 12° 40′ N, 75° 44′ E﻿ / ﻿12.667°N,75.733°E﻿ / 12.667; 75.733. El seu ascens a peu es fa en unes tres hores; al peu i ha densa jungla i al cim diverses fites de pedra, amb una notable panoràmica. S'hi fa un festival religiós anual al desembre.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Menteşeli Masud

Menteşeli Masud fou el segon beg o amir dels menteşeoğulları del Beylik de Menteşe-oğlu. Va succeir al seu pare Menteşe després del 1282 i abans del 1291 quan consta una moneda seva trobada a Milas. El seu germà Kirman (o Karman) va governar a Föke (Finike), a Lícia, no se sap si d'acord amb el seu germà gran o rebel a aquest (el 1330 va acabar sotmès als Hamitoğulları). Abans o entorn del 1300 va perdre Tralles (després Aydin) però vers el 1300 va conquerir l'illa de Rodes; no obstant els hospitalaris la van recuperar el 15 d'agost de 1308 i els seus esforços per recuperar l'illa foren inútils. Va morir vers el 1319 i el va succeir el seu fill Şücaüddin Orhan.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 1010
# Lake Wazeecha

Lake Wazeecha és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 2.659 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Wazeecha tenia 2.659 habitants, 953 habitatges, i 779 famílies. La densitat de població era de 273 habitants per km².
Dels 953 habitatges en un 40% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74,3% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 18,2% no eren unitats familiars. En el 14,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.261 $ i la renda mediana per família de 58.347 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.773 $ mentre que les dones 28.940 $. La renda per capita de la població era de 22.094 $. Aproximadament el 3,2% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Wazeecha» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Wazeecha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kholmanka

Kholmanka (en rus: Холманка) és un poble (un khútor) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 32 habitants. Pertany al districte municipal d'Ozinki.

## Referències

* ↑ «История административно- территориального деления Саратовской губернии 1917 - 1928 годы. Справочник. Дергачевский, Новоузенский и Покровский уезды.». Arxivat de l'original el 2017-12-21.
# Rasa del Sastre

La Rasa del Sastre és un torrent afluent per la dreta de l'Aigua de Valls a la Vall de Lord, que té tot el seu recorregut dins del terme municipal de Guixers.
Neix sota la cinglera de la Serra de Guixers a poc més de 800 m. al nord de la masia de l'Algassa i baixa tot el vessant meridional de l'esmentada serra seguint la direcció predominant cap al sud tot deixant a la seva dreta la masia del Guix i l'ermita de Sant Martí de Guixers i a l'esquerra una antiga guixera explotada fins fa poc. Aboca les seves aigües al pantà de la Llosa del Cavall a 240 m al sud de Cal Sastre Serra.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa del Sastre, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Guixers, està constituïda per set cursos fluvials la longitud total dels quals suma 5.759 m.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Les assembleistes

Les assembleistes (en grec antic: Ἐκκλησιάζουσαι) és una obra teatral d'Aristòfanes escrita l'any 392 aC i semblant a Lisístrata en el sentit que gran part de la comèdia procedeix de la participació de les dones en la política, tot i que està molt més infosa pels problemes de gènere que aquesta. Aquesta obra mostra també un canvi en l'estil de la comèdia grega clàssica, després del curt període d'oligarquia després de la Guerra del Peloponès, o almenys un intent de canvi. Sembla ser una barreja dels dos estils que funciona al principi, però fracassa al final.
L'obra tracta sobre un grup de dones, amb una dirigent que es diu Praxàgora. Aquesta ha decidit que les dones han de convèncer els homes perquè els cedeixin el control d'Atenes, ja que elles podran governar-la millor del que ells ho han fet. Les dones, disfressades d'homes, s'esmunyen en l'assemblea i voten la mesura, convencent alguns homes perquè votin per ella, perquè, diuen, és l'única cosa que no han provat encara.
Les dones instituïxen, llavors, un govern on l'estat dona aliment, llar i cura en general a tots els atenesos. Imposen una idea d'igualtat, permetent que qualsevol home dormi amb qualsevol dona, amb l'única condició que ho faci abans amb una dona lletja per poder fer-ho després amb una de maca. Això reflecteix un punt de vista sobre les dones de l'època: ja que que mai posseïen res i havien de compartir-ho tot, era més probable que les dones volguessin posseir coses en comú. La igualtat obligatòria també és, en certa forma, una declaració política a més de social. Després de l'oligarquia governant que va seguir fins a la fi de la guerra, els atenesos van fer valer la seva democràcia i igualtat amb molta força, fins al punt que, encara que era una clara exageració, l'obra va deixar segurament clara la seva opinió sobre l'excessiva democràcia. És una obra clarament política, perquè ofereix una solució, en aquest cas còmica, als problemes de la ciutat d'Atenes.
Hi ha una escena en la qual dos homes conversen. Un d'ells està d'acord amb el nou govern, i dona les seves propietats a les dones i obeeix les seves ordres. L'altre no desitja renunciar a les seves propietats, però està més que disposat a aprofitar el menjar gratuït.
Com a curiositat, l'obra conté la paraula grega més llarga coneguda, que és el nom d'un plat.

## Referències

* ↑ Easterling, P. E. (ed.). Historia de la literatura clásica I: literatura griega. Madrid: Gredos, 1990, p. 393, 440, 443-445, 448-449, 453, 503. ISBN 842491421X.
* ↑ Aristophanes, Ecclesiazusae (editorial Eugene O'Neill, Jr.), línia 1163 (anglès)
# National Rail

National Rail (NR) és el nom utilitzat per una associació d'empreses Rail Delivery Group (RDG) com a terme genèric per definir els serveis de transport de viatgers per ferrocarril a la Gran Bretanya. RDG és una associació formada per companyies de transport de passatgers de la Gran Bretanya que serveix els serveis que abans eren prestats per British Rail (BR).
Generalment no inclou serveis que no tenen un fons en la BR, això és important perquè el l'estructura de venda de bitllets no hi ha inter-disponibilitat cap a altres serveis.
NR a vegades és descrita com a "marca", però d'acord amb RDG, no és correcte. La guia de l'any 2000 deia: "No ha estat dissenyat com una marca o identitat, sinó per explicar al viatger que existeix una xarxa i material que cobreix totes les companyies de trens de passatgers".

## Referències

* ↑ «National Rail Brand Guidelines». [Consulta: 8 desembre 2020].
# Marcos de Alcorta

Marcos de Alcorta Galarre (Durango, 1836- Durango, 1897) fou un compositor basc amb un obra prolífica de villancets per a cor i arranjaments de balls populars bascos com el zortzico per a piano o la dantzari-danza.
Es conserven obres seves al fons musical SEO (Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot, a l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa).

## Referències

* ↑ BERGUICES JAUSORO, Ángel. «Alcorta Galarre, Marcos». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol. 1, p. 235.
* 1 2 «Open Music Library».
* ↑ Michelena, José Manuel «Musikaste 97. 25 años con la música vasca». Festival de música vasca. Arxivat de l'original el 2017-12-29 [Consulta: 29 desembre 2017].
* ↑ «Ezpata-dantza» (en basc). Auñamendi Eusko Entziklopedia. Fondo Bernardo Estornés Lasa.
* ↑ «Obra de Marcos de Alcorta». Inventari dels Fons Musicals de Catalunya (IFMuC). UAB.
# Pļaviņas

Pļaviņas (en alemany: Stockmannshof) és un poble de Letònia situat al municipi de Pļaviņas (antigament Raion d'Aizkraukles). Es troba a la riba del riu Daugava.
L'estació que es troba a Plavinas pertany a la línia Riga - Krustpils.

## Vegeu també

* Localitats de Letònia
# Marçal Moliné

Marçal Moliné (Barcelona, 1936) és un publicitari català. Va estudiar periodisme i va ser un dels membres fundadors de l'agència MMLB, juntament amb Eddy Bosten, Joaquín Lorente i Miguel Montfort. Ha treballat en les agències Clarín, Carvis, Támden DDB, Bassat Ogilvy, Moliné-Consulting i Publicis i ha estat jurat en tres edicions del Festival de Cannes. L'any 1974 va guanyar el Clavell Medalla de Plata al millor director de curtmetratges en el Festival de Cinema de Sitges pel curtmetratge Ta ta boom boom.
És membre de Fundación Mundo Ciudad i l'any 2009 va ser nomenat membre d'honor de l'Acadèmia de la Publicitat. També ha rebut el Premi Nacional de Comunicació de la Generalitat de Catalunya i pertany al saló de la fama del Festival Iberoamericà de la Publicitat. És considerat un dels publicitaris espanyols més importants.

## Llibres

* La fuerza de la publicidad: saber hacer buena publicidad, saber administrar su fuerza (1999)
* Malicia para vender con marca: método paso a paso combinando la técnica del márketing con la astucia de los maestros de la estrategia militar (1996)
* La Comunicación activa: publicidad sólida (1988)
* Manual del director creativo: (vender con rabia) (1982)

## Referències

* ↑ Academia de la Publicidad. «Marçal Moliné». [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ Checa Godoy, Antonio. Historia de la Publicidad (en castellà). Netbiblo, 2007, p. 205. ISBN 978-84-9745-180-2.
* ↑ Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya. «7ed. Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror». Arxivat de l'original el 2016-11-30. [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ Fundación Mundo Ciudad. «Organización». [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ Academia de la Publicidad. «Miembros de honor». [Consulta: 14 febrer 2015].
* ↑ Sivera, S. «10 preguntas a un 10: Marçal Moliné». COMeIN, 34, junio de 2014. ISSN: 2014-2226.
* ↑ Farrán, E. «Entrevista a Marçal Moliné. Un auténtico y necesario H.A.S.P. (Histórico Aunque Sobradamente Preparado)». Makamo, 15-01-2014. Arxivat de l'original el 2016-11-30. [Consulta: 14 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Blog de Marçal Moliné
* Publicacions de Marçal Moliné a Dialnet
# Lake Waukomis

Lake Waukomis és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 917 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Waukomis tenia 917 habitants, 419 habitatges, i 299 famílies. La densitat de població era de 1.311,3 habitants per km².
Dels 419 habitatges en un 19,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,1% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 28,6% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,58.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,1% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 35,1% de 45 a 60 i un 19,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.357 $ i la renda mediana per família de 69.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.190 $ mentre que les dones 35.878 $. La renda per capita de la població era de 30.840 $. Cap de les famílies i l'1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Waukomis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Waukomis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# La Düsseldorf

La Düsseldorf va ser una banda alemanya de krautrock conformada per Klaus Dinger, Thomas Dinger i Hans Lampe. Klaus Dinger havia format part de Kraftwerk i posteriorment de Neu!, amb Michael Rother.
És considerada una banda molt influent per artistes com Brian Eno i David Bowie, que va arribar a calificar al grup com "la banda sonora dels 80".

## Discografia
### LP

* La Düsseldorf (1976)
* Viva (1978)
* Individuellos (1980)
* Mon Amour (2006)

### Singles

* Silver Cloud/La Düsseldorf (1976)
* Rheinita/Viva (1978)
* Dampfriemen/Individuellos (1980)
* Ich liebe Dich, Teil 1/Ich liebe Dich, Teil 2 (1983)

### Maxi-singles

* Rheinita/Viva (1978)
* Dampfriemen/Individuellos (1980)
* Ich liebe Dich/Koksknödel (1983)

## Referències

* ↑ «La Düsseldorf discography». [Consulta: 27 abril 2019].
* ↑ «LA DÜSSELDORF» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2019].
* ↑ «TrouserPress.com :: NEU!». [Consulta: 10 maig 2019].
* ↑ «Klaus Dinger / NEU! / La Dusseldorf», 07-10-2007. Arxivat de l'original el 2007-10-07. [Consulta: 27 abril 2019].
# Maria Clementina d'Àustria (princesa hereva de Nàpols)

Maria Clementina d'Àustria (Villa del Poggio Imperiale, 1777 - Nàpols 1801). Arxiduquessa d'Àustria i princesa d'Hongria i de Bohèmia amb el tractament d'altesa reial i imperial que contragué matrimoni en el si de la casa reial de les Dues Sicílies.
Nascuda a Poggio Imperiale, al Gran Ducat de Toscana, el dia 24 d'abril de 1777, essent filla de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya. Maria Clementina era neta per via paterna de l'emperador Francesc I, emperador romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Teresa I d'Àustria; i pre via materna del rei Carles III d'Espanya i de la princesa Maria Amàlia de Saxònia.
El dia 25 de juny de 1797 contragué matrimoni amb el príncep i després rei Francesc I de les Dues Sicílies. Francesc exercia el títol de duc de Calàbria, propi dels hereus al tron napolità, i era fill del rei Ferran I de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria. La parella tingué dos fills:
Maria Clementina morí a Nàpols el dia 15 de novembre de 1801 a l'edat de 24 anys. A la seva mort, el seu marit es casà amb la infanta Maria Isabel d'Espanya.

## Referències

* 1 2 «Archduchess Maria Clementina of Austria». [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Susan. «Maria Clementina of Austria, Duchess of Calabria» (en anglès americà), 07-08-2021. [Consulta: 2 gener 2022].
# Pırasa

Pırasa és porro en idioma turc. En la cuina turca es fa dos plats més comuns amb porros: Zeytinyağlı pırasa (porros amb ol d'oliva) i Etli pırasa yemeği (menjar de porro amb carn).
Tant zeytinyağlı pırasa com etli pırasa yemeği té pastanagues, cebes, sal y salça. L'últim plat es fa amb carn vermella, de vedella o d'ovella i es menja calent com un plat principal.
En canvi, el primer plat, zeytinyağlı pırasa, es menja fred com tots els plats que componeix la categoria d'entrants "zeytinyağlı yemekler" en la cultura gastronomica de Turquia. Entre els seus ingredients bàsics té una mica d'arròs també, i molts prefereixen rebregar unes gotes de llimona a sobre d'aquest últim plat.

## Vegeu també

* Zeytinyağlı bakla

## Referències

* ↑ https://books.google.cat/books?id=UT8kAQAAMAAJ&q=Zeytinya%C4%9Fl%C4%B1+taze+fasulye&dq=Zeytinya%C4%9Fl%C4%B1+taze+fasulye&hl=ca&sa=X&ei=H0NTVfz8PMGtsAHmyICwBA&ved=0CDgQ6AEwBA%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ https://books.google.cat/books?id=NcSibrFy-tEC&pg=PA213&dq=zeytinya%C4%9Fl%C4%B1+p%C4%B1rasa&hl=ca&sa=X&ei=8XxIVcfNLYmrU8PfgIAF&ved=0CCYQ6AEwAA#v=onepage&q=zeytinya%C4%9Fl%C4%B1%20p%C4%B1rasa&f=false%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://lezzetler.com/etli-pirasa-yemegi-tarif-35655
# Martina Bischof

Martina Bischof (alemany: Martina Fischer-Bischof) (Berlín, 23 de novembre de 1957), de soltera Fischer, és una piragüista d'aigües tranquil·les alemanya, ja retirada, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1970 i 1980. Es casà amb el també piragüista Frank-Peter Bischof.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va guanyar la medalla d'or en la prova del K-2, 500 metres del programa de piragüisme. Formà parella amb Carsta Genäuß.
En el seu palmarès també destaquen cin medalles al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les, tres d'or i dues de plata, entre les edicions de 1977 i 1979. A nivell nacional guanyà cin campionats alemanys.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Martina Bischof». [Consulta: 17 juny 2024].
* ↑ Kluge, Volker. Das grosse Lexikon der DDR-Sportler: die 1000 erfolgreichsten und populärsten Sportlerinnen und Sportler aus der DDR, ihre Erfolge und Biographien (en alemany). Berlin: Schwarzkopf & Schwarzkopf, 2001. ISBN 978-3-89602-348-3.
# La ronda del plaer

La ronda del plaer (A mezzanotte va la ronda del piacere) és un pel·lícula italiana de Marcello Fondato, estrenada el 1975, amb Claudia Cardinale, Vittorio Gassman i Monica Vitti. Ha estat doblada al català.

## Argument

Tina és acusada d'haver matat el seu marit, Gino. Gabriella, l'esposa d'un enginyer, es troba sent jurat en el procés de Tina. Està convençuda de la innocència de Tina.

## Repartiment

* Vittorio Gassman: Andrea Sansoni
* Claudia Cardinale: Gabriella Sansoni
* Giancarlo Giannini: Gino
* Monica Vitti: Tina
* Renato Pozzetto: Fulvio

## Referències

* ↑ esadir.cat. La ronda del plaer. esadir.cat.
* ↑ «A mezzanotte va la ronda del piaccere». The New York Times.
# Klas Pontus Arnoldson

Klas Pontus Arnoldson (Göteborg, 1844 - Estocolm, 1916) fou un escriptor, periodista i polític suec. El 1908, va ser guardonat amb el Premi Nobel de la Pau conjuntament amb el polític danès Fredrik Bajer.

## Joventut

Nasqué el 27 d'octubre de 1844 a Göteborg. Va treballar més de vint anys en el món del ferrocarril. En aquests anys, va estudiar i escriure sobre política, filosofia i història, influenciat negativament per les guerres prussianes que s'anaven esdevenint (1864 i 1870-1871).

## Vida política

Posteriorment, fou membre electe del parlament del seu país i aprofità per a influenciar la política amb les seves idees antimilitaristes. El 1883, fundà la Swedish Peace and Arbitration Society (o Societat Sueca per la Pau i l'Arbitratge). Les seves inquietuds per la neutralitat, les feu extensibles a la resta de països escandinaus.
El 1908, rebé el Premi Nobel de la Pau, conjunt amb el polític danès Fredrik Bajer. En la seva lectura Nobel, Arnoldson clamà pel creixent sentiment antimilitarista mundial de principis de segle. En aquesta, afirma que "sense la pau no hi ha llibertat, individual o nacional". Finalment, encoratja els individus a tenir veu i vot en aquest sentiment, tot proposant un referèndum en el qual l'individu es comprometria a desitjar el desarmament de la seva nació sempre que totes les altres nacions també ho fessin, i acceptaria la creació d'una força policial d'abast mundial (clar precedent dels actuals cascos blaus). Tal com va llegir: "moltes rieres formen un gran corrent, el corrent esdevé un riu i el riu un gran mar, un oceà pacífic que envolta aquest món nostre".
Arnoldson es morí el 20 de febrer a la ciutat d'Estocolm d'un infart agut de miocardi.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1908.