OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'Olivereta

L'Olivereta és el districte seté de la ciutat de València, a la comarca homònima del País Valencià. El districte, localitzat a la part més occidental de la ciutat, està formar pels barris de Nou Moles, Soternes, Tres Forques, La Fontsanta i La Llum. El barri més populós i amb més superfície és Nou Moles.
Al districte s'hi troben importants instal·lacions de la ciutat de València com la Complex Administratiu 9 d'octubre (Nou Moles), l'Hospital General Universitari de València (La Fontsanta) o el quarter principal de la Policia Local de València (Tres Forques).

## Geografia

El districte de L'Olivereta es troba localitzat a l'extrem occidental de la ciutat de València. El districte, fita cap a l'oest amb els municipis de Mislata i Xirivella. Deixa al sud l'avinguda de Tres Forques i el districte de Patraix i al nord el Jardí del Túria i el districte de Campanar. Fa el mateix a l'est amb l'avinguda de Benito Pérez Galdós, on té la fita amb el districte d'Extramurs.

### Barris

L'Olivereta conté cinc barris, numerats per un ordre oficial de l'Ajuntament de València. Els barris amb la seua població, superfície i densitat són els següents:
Districte de L'Olivereta (2020) :

## Demografia

Evolució demogràfica de L'Olivereta :
| Any | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2010 | 2020 | 2030 |
| Població | 3.934 | 5.430 | 4.670 | 4.700 | 5.170 | 4.963 | - |

## Transport

* Empresa Municipal de Transports de València (EMT)
** Línies:
* Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV)

## Referències

* ↑ Oficina d'estadística de València
# Distribució U-quadràtica

En la teoria de la probabilitat i l'estadística, la distribució U-quadràtica és una distribució de probabilitat contínua definida per una funció quadràtica convexa única amb límit inferior a i límit superior b.
$f(x|a,b,\alpha ,\beta )=\alpha \left(x-\beta \right)^{2},\quad {\text{for }}x\in [a,b].$

## Relacions de paràmetres

Aquesta distribució només té dos paràmetres a, b, ja que els altres dos són funcions explícites del suport definit pels dos paràmetres anteriors:
$\beta ={b+a \over 2}$
(centre d'equilibri gravitatori, compensació) i
$\alpha ={12 \over \left(b-a\right)^{3}}$
(escala vertical).

## Aplicacions

Aquesta distribució és un model útil per a processos bimodals simètrics. Altres distribucions contínues permeten més flexibilitat, en termes de relaxació de la simetria i la forma quadràtica de la funció de densitat, que s'apliquen a la distribució U-quadràtica, per exemple, la distribució beta i la distribució gamma. La distribució U quadràtica i U invertida té una aplicació a la formació de feixos i la síntesi de patrons.

## Referències

* ↑ «U-quadratic distribution - NtRand» (en anglès). https://www.ntrand.com.+[Consulta: 5 juliol 2023].
* ↑ Surhone, Lambert M.; Timpledon, Miriam T.; Marseken, Susan F. U-Quadratic Distribution (en anglès). VDM Publishing, 10-8-2010. ISBN 978-613-1-16367-8.
* ↑ Buchanan, Kristopher. «Comparison of the Quadratic U and Inverse Quadratic U Sum-Difference Beampatterns». A: 2022 IEEE International Symposium on Antennas and Propagation and USNC-URSI Radio Science Meeting (AP-S/URSI) (en anglès), juliol 2022, p. 1828–1829. DOI 10.1109/AP-S/USNC-URSI47032.2022.9887273. ISBN 978-1-6654-9658-2.
* ↑ Buchanan, Kristopher. «Investigation of the Sum-Difference Beampatterns Using the Quadratic U Distribution». A: 2022 IEEE International Symposium on Antennas and Propagation and USNC-URSI Radio Science Meeting (AP-S/URSI) (en anglès), juliol 2022, p. 135–136. DOI 10.1109/AP-S/USNC-URSI47032.2022.9886771. ISBN 978-1-6654-9658-2.
# José María Álvarez de la Rosa

José María Álvarez de la Rosa, més conegut com a Recha, és un exfutbolista andalús. Va nàixer a Còrdova el 7 de juny de 1967. Ocupava la posició de migcampista.
El malnom de Recha prové del futbolista Carles Rexach.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Reial Betis, tot debutant a la primera divisió a la campanya 87/88, en la qual disputa 10 partits. L'any següent esdevé titular, i encara que el Betis baixa a Segona Divisió, hi juga 34 partits i marca dos gols.
Els anys següents l'equip sevillà alterna la Primera i la Segona Divisió. L'aportació del cordovès minva, passant a ser suplent, encara que disputa força partits.
En finalitzar la 91/92, no continua al Betis i milita en diversos equips de Segona B, com el Xerez CD, l'Almería CF, el Llevant UE o el Real Jaén.
Es retira a les files de l'Écija Balompié, equip en el qual va disputar la Segona Divisió la temporada 96/97.

## Referències

* ↑ http://contigosiemprebetis.es/entrevista1.html Arxivat 2010-01-14 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# El bes

«El bes» té aquests significats:
* Literatura:
** El bes, una de les llegendes de Gustavo Adolfo Bécquer vegeu Rimas y leyendas
** El bes, un conte curt d'Anton Txékhov
** El bes de la dona aranya, una novel·la de Manuel Puig
** O Beijo da Mulher Aranha, pel·lícula brasilera d'Héctor Babenco adaptació de la novel·la de Manuel Puig, estrenada el 1985
* Escultura:
* El bes, escultura de Baptiste Gask
* El bes, escultura de Constantin Brâncuși
* El bes, escultura d'Auguste Rodin
* Pintura:
** El bes (Klimt), pintura de Gustav Klimt
** El petó (Hayez), pintura de Francesco Hayez
* El bes (Munch), pintura de Edvard Munch
* Fotografia:
** El bes, fotografia de Robert Doisneau
* Música:
* El bes o Hubička, òpera de 1876 de Bedřich Smetana
* El bes, pasdoble amb lletra d'Adrián Ortega i música de Fernando Moraleda, de la revista musical L'estrella d'Egipte
* El bes, cançó de Mon Laferté
# Funció zeta d'Arakawa–Kaneko

En matemàtiques, la funció zeta d'Arakawa-Kaneko és una generalització de la funció zeta de Riemann, que genera valors especials de la funció polilogaritme.

## Definició

La funció zeta $\xi _{k}(s)$ es defineix per
    $\xi _{k}(s)={\frac {1}{\Gamma (s)}}\int _{0}^{+\infty }{\frac {t^{s-1}}{e^{t}-1}}\mathrm {Li} _{k}(1-e^{-t})\,dt\$
on Li$_k$ és el k-polilogaritme
    $\mathrm {Li} _{k}(z)=\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {z^{n}}{n^{k}}}\$

## Propietats

La integral convergeix per a $\Re (s)>0$ i $\xi _{k}(s)$ i té continuació analítica en tot el pla complex com una funció entera.
El cas especial k = 1 dona $\xi _{1}(s)=s\zeta (s+1)$ on $\zeta$ és la funció zeta de Riemann.
El cas especial s = 1 també dona $\xi _{k}(1)=\zeta (k+1)$ on $\zeta$ és la funció zeta de Riemann.
Els valors en nombres enters estan relacionats amb valors de la funció zeta múltiple per a
    $\xi _{k}(m)=\zeta _{m}^{*}(k,1,\ldots ,1)$
on
    $\zeta _{n}^{*}(k_{1},\dots ,k_{n-1},k_{n})=\sum _{0<m_{1}<m_{2}<\cdots <m_{n}}{\frac {1}{m_{1}^{k_{1}}\cdots m_{n-1}^{k_{n-1}}m_{n}^{k_{n}}}}\$

## Referències

* Arakawa, Tsuneo; Kaneko, Masanobu «Multiple zeta values, poly-Bernoulli numbers, and related zeta functions». Nagoya Math. J., 153, 1999, pàg. 189-209.
* Coppo, Marc-Antoine; Candelpergher, Bernard «The Arakawa–Kaneko zeta function». Ramanujan J., 22, 2010, pàg. 153–162.
* Kaneko, Masanobou «Poly-Bernoulli numbers». J. Théor. Nombres Bordx., 9, 1997, pàg. 221–228.
# Grigno

Grigno és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 2.326 habitants. Limita amb els municipis d'Arsiè (BL), Asiago (VI), Castello Tesino, Cinte Tesino, Cismon del Grappa (VI), Enego (VI) i Ospedaletto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Flavio Pacher | Llista cívica |
# Francesca de Barcelona

Francesca de Barcelona (segle XIV - segle XIV) fou una guaridora catalana muller de Berenguer Satorra, mariner de Barcelona.

## Biografia

Joan I va concedir a Francesca, vídua de Berenguer Satorra, mariner de Barcelona, la llicència per exercir com a metgessa tot i no haver estat examinada. El document reconeixia a Francesca els anys dedicats a l'ofici d'obstetrícia, els anys administrant medicaments a dones embarassades, parteres, nadons, infants i altres dones i homes que requerissin els seus serveis. Francesca sabia preparar medicaments i remeis adients per a cada mal, tot i no haver cursat els estudis de medicina. Per tant, el rei es limitava a confirmar els molts anys de pràctica que aquesta dona havia professat com a llevadora i com a metgessa. La raó del seu saber radica en el fet que l'exercici de la medicina havia estat des de temps immemorials en mans de les dones i, per això, ella coneixia tan bé aquests sabers que li havien anat transmetent oralment des de petita, probablement la seva mare o la seva àvia.
Les Constitucions de Catalunya prohibien l'exercici de la medicina sense haver estudiat els anys prescrits i haver superat l'examen pertinent. Les dones no tenien accés als estudis generals, de manera que els estava totalment prohibit per llei exercir com a metgesses. És durant el segle XIV que es produeix aquesta reglamentació de la pràctica de la medicina, raó per la qual només aquelles dones que tinguessin un permís o una llicència podien exercir dins l'esfera de la pràctica legal. Francesca Satorra fou segurament de les poques dones que aconseguí aquest permís. La immensa majoria de dones continuà assistint dones i homes en les seves malalties, però al marge de la llei.

## Referències

* ↑ «Metges Catalans | Francesca de Barcelona». [Consulta: 13 febrer 2023].
* 1 2 3 «Francesca, muller de Berenguer Satorra». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Bibliografia

* Cabré i Pairet, Montserrat; Ortiz Gómez, Teresa (2001). Sanadoras, matronas y médicas en Europa: siglos XII-XX. Barcelona: Icaria.
* Rubió i Lluch, Antoni, et al. (2000). Documents per a la història de la cultura catalana medieval. Ed. facsímil. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans.
* Vinyoles i Vidal, Teresa (1976). Les barcelonines a les darreries de l'edat mitjana:1370 -1410. Barcelona: Fundació Salvador Vives Casajuana.
* Vinyoles i Vidal, Teresa (2005). Història de les dones a la Catalunya medieval. Lleida: Pagès.
# Lacoste

«Lacoste» té aquests significats:
* Lacoste (empresa), companyia francesa que fabrica roba, rellotges, perfums, sabates, cinturons, i maletes, entre altres ítems
* Lacoste (francès) o La Còsta (Valclusa) (occità), municipi francès al departament de Valclusa i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava
* Lacoste (francès) o La Còsta (Erau) (occità), municipi al departament de l'Erau (regió del Llenguadoc-Rosselló)
* René Lacoste (París, 1904 - Donibane Lohizune, 1996), jugador de tennis francès i fundador de la companyia tèxtil Lacoste
* Carlos Alberto Lacoste (1929 – 2004), militar argentí que va exercir interinament la presidència de la Nació durant un breu període
# Drenchia

Drenchia (friülà Drèncje, eslovè Dreka) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 162 habitants. És un dels municipis de l'Eslàvia friülana. Limita amb els municipis de Kanal ob Soči, Kobarid (Eslovènia), Grimacco i Tolmin. Segons el cens de 1971, el 57,3% de la població és eslovena

## Fraccions

És format per les fraccions de Clabuzzaro/Brieg, Crai/Kraj, Cras/Kras, Drenchia inferiore/Dolenja Dreka, Drenchia Superiore/Gorenja Dreka, Lase/Laze, Malinsche/Malinske, Obenetto/Dubenije, Obranche/Obranke, Oznebrida/Ocnebardo, Paciuch/Pačuh, Peternel/Peternel, Prapotnizza/Praponca, San Volfango/Svet Štuoblank, Trinco/Trinko, Trusgne/Trušnje, Zavart/Zavart i Zuodar/Cuoder.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Tarcisio Donati | Llista cívica |
# Elisabet Magdalena de Pomerània

Elisabet Magdalena de Pomerània (14 de juny de 1580 - 23 de febrer de 1649), va ser duquessa consort de Curlàndia i Semigàlia.
Era la filla menor d'Ernest Lluís de Pomerània i Sofia Hedwig de Brunswick-Lüneburg. El 4 de maig de 1600 es va casar amb Frederick Kettler, duc de Curlandia i Semigalia. El matrimoni no va tenir descendència documentada i la duquessa va quedar vídua el 16 d'agost de 1642. Va morir el 23 de febrer de 1649 a Dohlen i va ser enterrada a l'església del castell de Mitawa.

## Vegeu també

* Llista de les Duquesses de Curlàndia i Semigàlia

## Referències

* ↑ Rymar, Edward. Rodowód książąt pomorskich. Wyd. 2., popr. i uzup. Szczecin: Książnica Pomorska, 2005. ISBN 83-87879-50-9.
* ↑ Szymański, Janusz Władysław. Książęcy ród Gryfitów. Wyd. 1. Goleniów: Oficyna Wydawnicza "STON 2", 2006. ISBN 83-7273-224-8.
# Francis Sanford

Francis Ariioehau Sanford (Papeete, 11 de maig de 1912 - 21 de desembre de 1996) fou un polític de la Polinèsia Francesa. De 1965 a 1977 va ser alcalde de Faaa i el 1967 fou elegit diputat a l'Assemblea de la Polinèsia Francesa. A les eleccions legislatives franceses de 1968 i 1973 va batre el seu rival John Teariki i ocupà un escó de diputat a l'Assemblea Nacional Francesa, primer en el grup dels Republicans Independents i després en el grup Progrés i Democràcia Moderna. Fou un dels artífex de l'estatut d'autonomia de 1977, sovint enfrontat a Gaston Flosse. El 1977 dimití de l'Assemblea Nacional Francesa i fou novament elegit diputat territorial. Fou nomenat vicepresident del consell de govern local i el 1982 fou un dels impulsors de l'Ai'a Api. El 1985 es retirà de la política.

## Enllaços externs

* (anglès) Francis Sanford, Politician in French Polynesia, 84 a The New York Times.
# Dinosauriformes

Els dinosauriformes (Dinosauriformes) són un clade de sauròpsids (rèptils) arcosaures que pot inclou els dinosaures i diversos gèneres basals estretament emparentats amb ells, però no considerats estrictament com a dinosaures. Les aus, descendents directes dels dinosaures, són els únics representants actuals.

## Filogènia

El grup germà dels dinosauriformes és el gènere Lagerpeton; la majoria dels gèneres pertanyen al clade Dinosauria:
| Ornithodira | Pterosauromorpha  Pterosauria  Dinosauromorpha  Lagerpeton Dinosauriformes Marasuchus Pseudolagosuchus Silesaurus Eucoelophysis  Dinosauria   Saurischia  Herrerasauridae  Eusaurischia  Theropoda Sauropodomorpha Ornithischia |

## Referències

* ↑ Ezcurra, M.D. (2006). "A review of the systematic position of the dinosauriform archosaur Eucoelophysis baldwini Sullivan & Lucas, 1999 from the Upper Triassic of New Mexico, USA." Geodiversitas, 28(4):649-684.
Avemetatarsalia / Pan-Aves :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Archosauria :
Vegeu també: Ornithoscelida
Phytodinosauria
Origen dels ocells :
# Guazzora

Guazzora és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia). Limita amb els municipis d'Alzano Scrivia, Castelnuovo Scrivia, Isola Sant'Antonio, Molino dei Torti i Sale.
Pertany al municipi la frazione de Montemerlo.
# Formigueret de Sincorá

El formigueret de Sincorá (Formicivora grantsaui) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones arbustives del nord-est del Brasil.

## Taxonomia

És una espècie de descripció recent.

## Referències

* ↑ «Formigueret de Sincorá». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
* ↑ LP Gonzaga. 2001. Análise filogenética do gênero Formicivora Swainson, 1825 (Aves: Passeriformes: Thamnophilidae) baseada em caracteres morfológicos e vocais. PhD dissertation, Universidade Federal do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro.(portuguès)
# Drosera lanata

Drosera lanata és una planta carnívora del gènere Drosera i és endèmica al Territori del Nord i Queensland d'Austràlia. Les seves fulles estan disposades en un compacte basal de roseta.
# Fremont

«Fremont» té aquests significats:
* Fremont (Califòrnia)
* Fremont (Carolina del Nord)
* Fremont (Indiana)
* Fremont (Iowa)
* Fremont (Nebraska)
* Fremont (Nova Hampshire)
* Fremont (Ohio)
* Fremont (Wisconsin)
* Fremont Hills, població dels Estats Units a l'estat de Missouri.
* Coal Creek (Fremont County, Colorado)
* Elvira Fremont i Verdier (Barcelona, 1881 - 1956), actriu catalana.
# Dinoteri

El dinoteri (Deinotherium, en llatí 'bèstia terrible') fou un gènere de mamífer proboscidi extint de la família dels dinotèrids. Se n'han trobat restes fòssils a Àfrica, Àsia i Europa, incloent-hi Catalunya. Visqué entre el Miocè i el Plistocè. Un dels trets característics d'aquest animal és que tenia els ullals únicament al maxil·lar inferior.

## Fisiologia

Els dinoteris foren els tercers mamífers terrestres més grossos de tots, únicament superats pels paracerateris i el mamut del riu Songhua. Els mascles mesuraven 4-4,5 metres a l'altura de les espatlles i les femelles, uns 3,5 metres a l'altura de les espatlles. Pesaven entre 12 i 14 tones. Les seves dents corbades cap avall es creu que servien per arrencar les escorces dels arbres.

## Hàbitat i distribució

Els dinotèrids van tenir una distribució que anava des d'Europa fins a Àsia i Àfrica. Vivien en les sabanes i pastures on s'alimentaven de la vegetació i els troncs dels arbres amb ajuda dels seus estranys ullals.

## Evolució i extinció

Deinotherium fou un gènere que evolucionà de Prodeinotherium fa uns 20 milions d'anys, en el Miocè inferior. Els dinotèrids represantaven una línia evolutiva diferent de la dels elefants, mamuts i mastodonts. Deinotherium divergí molt d'hora dels altres proboscidis. Els dinoteris s'extingiren a l'Àfrica on van conviure amb els primers homínids en el Plistocè inferior fa 1,5 milions d'anys.

## Taxonomia

* D. bozasi
* D. giganteum
* D. indicum
* D. proavum

## Referències

* ↑ Alba et al., 2020, p. e1775624-1.

## Bibliografia

* Alba, D. M.; Gasamans, N.; Pons-Monjo, G.; Luján, À. H.; Robles, J. M.; Obradó, P.; Casanovas-Vilar, I. «Oldest Deinotherium proavum from Europe» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 2020, pàg. e1775624. DOI: 10.1080/02724634.2020.1775624. ISSN: 0272-4634.

## Enllaços externs

* Deinotherium bozasi a www.bbc.co.uk
Gèneres de proboscidis :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Mammalia
Superordre: Afrotheria
Clade: Tethytheria :
# Gubayl

Gubayl o Jbeil (en àrab جبيل, Jubayl) és una ciutat de la governació del Mont Líban, al Líban. Correspon a l'antiga Biblos, Βύβλος). Altres noms antics, a més de Biblos, foren Gebal, Gubla, i en l'època de les croades, Gibelet. La ciutat, a uns 40 km al nord de Beirut, fou declarada Patrimoni de la Humanitat el 1984. Hi destaquen el castell croat, la muralla, museus de Biblos, l'església de Sant Joan, el barri vell i mercats.

## Història

En època cristiana, fou seu d'un bisbat; estava en decadència quan fou conquerida pels àrabs (a la meitat del segle VII), que hi van instal·lar una colònia persa i formà part del djund de Damasc. Fins al segle xi, fou seu d'una guarnició. Sota els fatimites, al segle xi, depenia dels cadis xiïtes de Trípoli del Líban, els Banu Ammar. El 1047, foren descrites les seves muralles pel viatger Nasir-i Khusraw. Fou conquerida el 1103 pel comte Ramon de Sant Geli i va agafar el nom de Gibelet, com a capçalera d'una senyoria que fou concedida a una família genovesa, els Embriaco:
* Guillem I Embriaco vers 1109
* Hug I vers 1109-?
* Hug II ?-1135
* Guillem II 1135-1157
* Bertran Embriaco 1157-1163
* Hug III 1163-1187
* A Saladí 1187
* Guiu Embriaco 1197-1241
* Enric Emriaco 1241-1266
El 1187, fou conquerida per Saladí. Restes del castell encara es conserven. El 1197, fou cedida altre cop als francs i recuperada per Bàybars I el 1266/1267, que va restaurar-ne les muralles; fou unida al districte mameluc de Beirut. A finals del segle xv, va quedar en poder dels Banu Hamada, una família de mutawallis que dominava la zona. La van conservar sota els otomans (segles XVI a XVIII). El 1919, fou ocupada pels francesos i unida al mandat francès del mont Líban fins que, el 1943, el Líban va esdevenir independent. Llavors, era una vila amb uns 1.500 habitants.

## Agermanaments

* Patres, Grècia
* Trípoli (Grècia)
* Esparta, Grècia
* La Valetta, Malta
* Cadis, Andalusia
* Izmir, Turquia
* Troia, Turquia
* Van, Turquia

## Bibliografia

* Nina Jidéjian, Byblos through the ages, Dar al Machreq, Beyrouth, 1968.
* Jean-Pierre Thiollet, Je m'appelle Byblos, H & D, Paris, 2005 ISBN 2-914266-04-9.

## Enllaços externs

* Lebanon, the Cedars' Land: Byblos.
* Informació de Biblos.
# Laconisme

El laconisme és la qualitat d'expressar-se de manera concisa i breu, sovint amb un cert enginy. Procedeix del topònim "Lacònia", la regió on es trobava Esparta, i s'explica pel fet que els espartants eren extremadament austers en tots els aspectes de la vida i especialment en l'expressió verbal. Una anècdota concreta originà aquest terme: durant el setge d'un indret de Lacònia, els assaltants enviaren un missatger per demanar als habitants la rendició advertint-los "si sou vençuts, us esclavitzarem per sempre". El comandant de la ciutadella va respondre: "si venceu" (de fet, només van dir "si", en grec, ἐὰν)

## Exemples de frases lacòniques

* Molon labé
* En acomiadar-se del seu marit Leònides que marxava a les Termòpiles per enfrontar-se al perses (i, amb tota seguretat, morir), Gorgo, reina d'Esparta li preguntà què havia de fer, ell li aconsellà "Casa't amb un bon home i tingues bons fills".
# Drosselbek

El Drosselbek és un petit afluent del riu Alster a Alemanya, que neix d'uns quatre rierols fonts a la reserva natural del bosc Wohldorfer Wald a Wohldorf, un nucli d'Hamburg i que desemboca 3 quilòmetres més a l'oest a l'Alster.

## Referències

* ↑ FGG Elbe, Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
# Kalanchoe longifolia

Kalanchoe longifolia és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta perenne, de 20 a 60 cm d'alçada.
Les tiges són simples o ramificades, erectes, d'1,5 cm de diàmetre a la base; de joves de color verd i finament pubescents, de velles vermelloses i glabres.
Les fulles són peciolades, verdes, carnoses, simples o de vegades trifoliades, pecíol de 2,5 a 7 cm, acanalat a la part superior, amplexicaule a la base, amb fins pèls glandulars; làmina glabra al revers, i a l'anvers amb fins pèls glandulars convertint-se en glabra, de 7,5 a 14 cm de llarg i de 3,5 a 6 cm d'ample, làmina de fulles simples o folíols inferiors ovat-lanceolats, folíols superiors lanceolats a lineals-lanceolats, punta obtusa, base cuneada a arrodonida, marges engrossits, denticulada a serrada.
Les inflorescències amb forma no registrada, de 15 cm, coberta d'indument llarg i escàs, pedicels poc glandulars, d'uns 5 mm.
Les flors són erectes, poc cobertes de pèls glandulars curts; calze de color verd, dividit gairebé fins a la base; sèpals lineal-lanceolats, subaguts, d'uns 8 mm de llarg i 2 mm d'ample; tub de corol·la cilíndric, parts superiors de 4 angles, de color verd a verd pàl·lid, d'uns 13 mm; pètals de color groc, oblong-oblanceolats, acuminats, d'uns 8 mm de llarg i 4 mm d'ample; estams inserits sobre la meitat del tub de la corol·la, lleugerament sobresortints; anteres verdes.

## Distribució

Planta endèmica de Tailàndia. Creix en roques calcàries, a 300 m d'altitud.

## Taxonomia

Kalanchoe longifolia va ser descrita per Elizabeth T. Geddes (E.T.Geddes) i publicada al Bulletin of Miscellaneous Information, Royal Gardens, Kew. 1929(4): 112. 1929.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
longifolia: epítet llatí que significa 'de fulles llargues'.

## Referències

* ↑ «Kalanchoe longifolia». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe longifolia E.T.Geddes». International Plant Names Index.