OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Senyoria de Frísia

La Senyoria de Frísia (frisó: Hearlikheid Fryslân) va ser una jurisdicció feudal als Països Baixos. Es va formar el 1524, quan l'emperador Carles V va dominar Frísia.

## Evolució històrica

El 1515, Carles, en aquell moment duc de Borgonya, va comprar al duc Jordi de Saxònia la possessió de Frísia amb la qual cosa va obtenir el control de només tres ciutats: Ljouwert, Harlingen i Franeker.
El 1523, l'exèrcit dels Habsburg, comandat per Georg Schenck van Toutenburg va foragitar de Frísia les forces del comte de Gueldre i va derrotar els rebels frisons. El territori va passar a formar part de les Disset Províncies i Van Toutenburg es va convertir en Stadhouder.
Frísia va ser heretada per Felip II de Castella amb la resta dels Països Baixos, el 1556, quan Carles V va abdicar. El 1566, Frísia es va unir a la rebel·lió contra el domini espanyol. El 1580, Frísia es va convertir en la cinquena Senyoria que s'uní a la Unió d'Utrecht dels rebels. A partir de llavors, els Stadhouders foren membres de la Casa d'Orange-Nassau.
Amb la Pau de Westfàlia de 1648, Frísia es va convertir en un membre de ple dret de la República de les Set Províncies Unides i amb la creació de la República de Batàvia el 1795, la senyoria de Frísia va ésser abolida.

## Stadhouders de Frísia

* Floris van Egmond, Comte de Buren, 1515-1518
* Willem van Roggendorff, 1518-1521
* Georg Schenck van Toutenburg, 1521-1540
* Maximiliaan van Egmond, Comte de Buren, 1540-1548
* Jean de Ligne, Comte d'Arenberg, 1549-1568
* Charles de Brimeu, Comte de Megen, 1568-1572
* Gillis van Berlaymont, Senyor d'Hierges, 1572-1574
* Gaspar de Robles, 1574-1576 (segons algunes fonts, 1572-1576)
* George van Lalaing, Comte Rennenberg, 1576-1581 (deposat el 1580)
Per a Espanya:
* Francisco Verdugo, 1581-1594 (demandant)
Per Nassau:
* Guillem I d'Orange-Nassau, 1580-1584
* Guillem Lluís, 1584-1620
* Ernest Casimir, 1620-1632
* Enric Casimir I, 1632-1640
* Guillem Frederic, 1640-1664
* Enric Casimir II, 1664-1696
* Joan Guillem d'Orange-Nassau, 1696-1711
* Guillem IV d'Orange, 1711-1747 (que posteriorment es convertiria en Stadhouder hereditari per a totes les províncies)
# Policlet de Messana

Policlet de Messana (grec antic: Πολύκλειτος, llatí: Polycleitos) és un personatge que apareix esmentat en les lletres espúries de Fàlaris, tirà d'Acragant, segons les quals Fàlaris fou guarit d'una malaltia perillosa per Policlet, qui va induir Fàlaris de perdonar un conspirador contra la seva vida.

## Referències

* ↑ Polycleitus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 454
# Niels Albert

Niels Albert (Bonheiden, 5 de febrer de 1986) és un ciclista belga que fou professional des del 2006 fins al 2014. Especialista en ciclocròs, va guanyar dos Campionats del món.

## Palmarès en ciclocròs

* 2003-2004
** Campió del món en ciclocròs júnior
** Campió d'Europa en ciclocròs júnior
** Campió de Bèlgica júnior en ciclocròs
** 1r al Superprestige júnior
* 2004-2005
** 1r al Superprestige sub-23
* 2005-2006
** Campió d'Europa en ciclocròs sub-23
** Campió de Bèlgica sub-23 en ciclocròs
** 1r al Superprestige sub-23
** 1r al Trofeu GvA sub-23
* 2006-2007
** Campió d'Europa en ciclocròs sub-23
** Campió de Bèlgica sub-23 en ciclocròs
** 1r a la Copa del món de ciclocròs sub-23
** 1r al Superprestige sub-23
* 2007-2008
** Campió del món en ciclocròs sub-23
** Campió d'Europa en ciclocròs sub-23
** 1r a la Copa del món de ciclocròs sub-23
* 2008-2009
** Campió del món en ciclocròs
* 2010-2011
** Campió de Bèlgica en ciclocròs
** 1r a la Copa del món de ciclocròs
** 1r al Ciclocròs d'Igorre
* 2011-2012
** Campió del món en ciclocròs
* 2012-2013
** 1r a la Copa del món de ciclocròs
** 1r al Trofeu Bpost Bank

## Palmarès en carretera

* 2008
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Província de Lieja
* 2009
** Vencedor d'una etapa als Boucles de la Mayenne
** Vencedor de 2 etapes del Tour d'Alsàcia
** Vencedor d'una etapa de la Mi-août bretonne
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Circuito Montañés
* 2011
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Alsàcia

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Publi Corneli Escipió (mestre de la cavalleria 396 aC)

Publi Corneli Escipió (en llatí: Publius Cornelius Scipio) va ser un magistrat romà.
Era magister equitum del dictador Marc Furi Camil l'any 396 aC. Els Fasti Capitolini esmenten com a magister equitum a Publi Corneli Maluginense. En 395 aC i 394 aC va ser tribú amb potestat consolar. També el van designar dues vegades interrex el 391 aC i el 389 aC.

## Bibliografia

* Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 741a (v. 3).
# República federal

Una república federal, és un estat que és una federació i alhora una república. Una "república" és un estat on tots els governants i funcionaris públics han estat elegits democràticament i no pas per herència o designació d'una persona. En aquest sentit, les monarquies constitucionals o parlamentàries no són repúbliques per se, ja que el cap d'estat rep aquesta distinció de manera hereditària, encara que el cap de govern sigui elegit democràticament. Les repúbliques poden organitzar-se políticament com a repúbliques parlamentàries o repúbliques presidencialistes.
Una federació és un estat compost per un nombre de regions autònomes (usualment anomenades "estats"), unides per un govern central federal. En una federació l'autogovern de les regions autònomes (electe democràticament pels ciutadans de l'anomenada regió) està afirmat per una constitució pròpia i no pot ser revocat per una decisió unilateral del govern central.
Tres estats es descriuen a si mateixos explícitament com a repúbliques federals: la República Federal d'Alemanya, la República Federal de Nigèria i la República Federal Democràtica d'Etiòpia. Una variant d'aquest nom és "república federativa", que apareix al nom oficial del Brasil. Finalment, Mèxic i la Unió Americana es defineixen com a "estats units". No totes les federacions són repúbliques; per exemple Canadà i Austràlia tenen una monarquia constitucional federal, dividida en regions autònomes.

## Llista de Repúbliques Federals
### Contemporànies

| Federació | Tipus | Subdivisions | Cap d'estat |
| Alemanya | República Federal | Estats | President Federal |
| Argentina | República | Províncies | President |
| Bòsnia i Hercegovina | | República i federació | Presidència (3 membres) |
| Brasil | República Federativa | Estats | President |
| Comores | Unió | Illes semiautònomes | President |
| Estats Units d'Amèrica | Estats Units | Estats, territoris i dependències | President |
| Etiòpia | República Democràtica Federal | Regions i ciutats | President |
| Índia | República | Estats i territoris | President |
| Mèxic | Estats Units | Estats | President |
| Micronèsia | Estats Federats | Estats | President |
| Nigèria | República Federal | Estats | President |
| Rússia | Federació | Subjectes | President |
| Suïssa | Confederació | Cantons | Consell Federal Suís |
| Veneçuela | República Bolivariana | Estats | President |

### Històriques

* Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques (nominalment, una federació)
* Províncies Unides d'Amèrica Central
* Iugoslàvia
* Txecoslovàquia
* Comunitat Polonesa
* Sèrbia i Montenegro

### Fictícies

* República Galàctica (Guerra de les Galàxies)
* Nova República (Guerra de les Galàxies)
* Federació Unida de Plantes (Star Trek)

## Vegeu també

* República
* Federació
# Nombre d'Erdős

El nombre d'Erdős és un nombre natural que defineix la "distància de col·laboració" de qualsevol matemàtic, pel que fa a articles publicats, respecte al matemàtic hongarès Pál Erdős, un dels més prolífics del segle xx.
El nombre d'Erdős es defineix inductivament de la següent manera:
* Paul Erdős té un nombre d'Erdős igual a 0.
* El nombre d'Erdős d'un autor M, que hagi signat un treball amb algú que tingués un nombre d'Erdős, és igual a 1 més el mínim de tots els nombres d'Erdős dels matemàtics amb qui M hagi signat un article de recerca en matemàtiques.
És a dir, que qualsevol matemàtic que hagi publicat un article amb el mateix Erdős té un nombre d'Erdős igual a 1. Un matemàtic que hagi publicat un article amb algú que hagi publicat un article amb Erdős té un nombre d'Erdős igual a 2. I així successivament. Erdős va publicar articles amb 509 col·laboradors diferents, de manera que hi ha 509 matemàtics amb nombre d'Erdős igual a 1, i n'hi ha 6.984 amb un nombre igual a 2.
Els nombres d'Erdős formen part del "folklore" de les matemàtiques, fins al punt que el 20 d'abril de 2004 Bill Tozier, un investigador amb nombre d'Erdős igual a 4, posà a subhasta a eBay la possibilitat de publicar un article amb ell perquè el col·laborador pogués aconseguir un nombre d'Erdős igual a 5; el guanyador va pagar 1.031 dòlars.

## Enllaços i referències

* Jerry Grossman, The Erdös Number Project. Conté estadístiques i una llista completa de matemàtics amb un nombre d'Erdős igual o inferior a 2. (anglès)
* Caspar Goffman, «And What is Your Erdös Number?». The American Mathematical Monthly 76, 7 (1967).
# Sergio Ortuño Díaz

Sergio Ortuño Díaz (nascut el 2 de març de 1999), de vegades conegut com a Ortu, és un futbolista professional valencià que juga com a migcampista al CE Eldenc.

## Carrera

Nascut a Elda, País Valencià, Ortuño va acabar la seva formació amb el Deportivo de La Corunya, després de representar l'Hércules CF i el CE Eldenc. Va debutar com a sènior amb el filial dels primers el 15 d'octubre de 2017, entrant com a substitut de la segona part en una victòria a casa per 3-0 contra el CF Talavera de la Reina a la Segona Divisió B.
Ortuño va ascendir a l'equip de formació Laracha CF a Tercera Divisió abans de la temporada 2018-19, però va ser cedit de nou a l'antic club Eldenc el 21 de desembre de 2018. El 30 de juliol de 2019, va tornar a l'Hèrcules i va ser destinat a l'equip B també a la quarta divisió.
L'1 d'octubre de 2020, Ortuño va tornar a l'Eldenc amb un acord permanent. El 25 de gener de 2022, va acceptar un contracte de 18 mesos amb les reserves del Reial Valladolid a Primera Divisió RFEF, però va tornar a l'Eldenc cedit el 14 de juliol de 2022.
Ortuño va ser titular indiscutible dels blaugranes durant la campanya a Primera Federació, contribuint amb tres gols en 44 partits en total, quan el club va tornar a Segona Divisió després d'una absència de 59 anys. Va signar un contracte indefinit amb el club el 8 de juliol de 2023, i va debutar-hi professionalment el 13 d'agost, començant en una victòria per 1-0 fora del FC Cartagena.

## Referències

* ↑ «Sergio Ortuño triunfa en Laracha a la espera del Fabril» (en castellà). El Record, 22-11-2018. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Ortuño, cedido al Eldense hasta final de temporada» (en castellà). La Opinión A Coruña, 21-12-2018. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Sergio Ortuño "Ortu" regresa al Hércules» (en castellà). Cadena SER, 30-07-2019. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «El Eldense refuerza su medular con Sergio Ortuño "Ortu"» (en castellà). Cadena SER, 01-10-2020. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Sergio Ortuño refuerza al Promesas» (en castellà). Real Valladolid, 25-01-2022. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Ortuño, al Eldense» (en castellà). Real Valladolid, 14-07-2022. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Sergio Ortuño, futbolista d'Elda: "Estamos en conversaciones con el Eldense para continuar en Segunda División"» (en castellà). Cadena SER, 28-06-2023. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Sergio Ortuño, nuevo jugador del CD Eldense» (en castellà). CD Eldense, 08-07-2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ «El Eldense planta cara y gana en Cartagena» (en castellà). Marca, 13-08-2023. [Consulta: 14 agost 2023].

## Enllaços externs

* Sergio Ortuño a BDFutbol
* Sergio Ortuño a La Preferente (castellà)
* Sergio Ortuño, Fitxa a Soccerway
# Policià d'Alexandria

Policià d'Alexandria va ser Patriarca Ortodox d'Alexandria de l'any 768 al 813.
Segons L'art de vérifier les dates depuis l'année 1770 jusqu'à nos jours també es deia Balacià, i va succeir al patriarca Cosme I. Exercia la medicina i va curar una de les esposes del califa Harun ar-Raixid. Va aconseguir d'ell que deixés de perseguir els cristians d'Egipte. El califa va obligar a l'Església Ortodoxa Siríaca a retornar diverses esglésies als melquites.

## Referències

* 1 2 «Politianus (768-813)». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 8 setembre 2023].
* 1 2 Julien de Courcelles (et al). L'art de vérifier les dates depuis l'année 1770 jusqu'à nos jours formant la continuation de l'ouvrage publié sous ce nom, par les Relig. Bénédictins, vol. 3. París: Editéurs, 1821, p. 482
# Nicèfor Brienni

Nicèfor Brienni és el nom dels següents personatges:
* Nicèfor Brienni (general), general romà d'Orient
* Nicèfor Brienni (cèsar), marit d'Anna Comnè
# Persée

«Persée» té aquests significats:
* Persée (portal web), repositori o biblioteca digital
* Persée (Lully), tragèdia lírica de Jean-Baptiste Lully escrita per Philippe Quinault i basada en Les metamorfosis d'Ovidi
Viccionari
# Publi Corneli Dolabel·la Màxim

Publi Corneli Dolabel·la Màxim (llatí: Publius Cornelius Dolabella Maximus) va ser un magistrat romà.
Va ser elegit cònsol l'any 283 aC juntament a Gneu Domici Calví. En el seu mandat va vèncer als sènons que abans havien derrotat al pretor Luci Cecili i havien assassinat als ambaixadors romans. Probablement va celebrar el triomf a Roma però la pèrdua dels Fasti en la part d'aquestos anys, no permeten assegurar-ho.
L'any 279 aC va ser enviat com a ambaixador davant Pirros de l'Epir per negociar l'intercanvi de presoners, juntament amb Gai Fabrici i Quint Emili.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1058.
# Policles el Vell

Policles el Vell (en llatí Polycles, en grec antic Πολυκλη̂ς) fou un escultor grec mencionat per Plini el Vell que diu que va florir a l'olimpíada 102, és a dir el 370 aC.
Era contemporani de Cefisòdot, Leòcares i Hipatòdoros. Probablement era atenenc i fou l'autor d'un Hermafrodit en bronze que Plini esmenta sense dir si fou obra de Policles el Vell o Policles el Jove. Aquest "Hermafrodit", que no se sap si estava dempeus o ajagut, seria la inspiració o l'original a partir de la qual van resultar els Hermafrodits coneguts avui a la Galleria degli Uffizi (Hermafrodit adormit) i al Museu del Louvre.

## Referències

* ↑ 1.2.Polycles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 458
# Policles

Policles (Polycles) és el nom dels següents personatges:
* Policles de Macedònia, general macedoni.
* Policles el Vell, escultor grec
* Policles el Jove, escultor grec
# Portada/article maig 19
## Ronc

El ronc, en el món animal, és una vocalització emesa per alguns fèlids i vivèrrids. Aquest so de baixa freqüència és produït tant a l'expiració com a la inspiració i apareix des dels dos dies de vida. El mecanisme que produeix el ronc encara no està ben explicat, però la teoria dominant és que el so és generat per contraccions dels músculs de la laringe provocades per una oscil·lació neural i que fan vibrar les cordes vocals. La possibilitat que un fèlid ronqui o no també és objecte de debat, especialment pels grans fèlids de la subfamília dels panterins.
El gat domèstic pot roncar tant de plaer com de patiment, de manera que el significat d'aquesta vocalització de contacte és poc evident. A la natura, el ronc sovint es restringeix en gran part a les relacions mare-cries. Alguns autors l'han comparat al somriure i el seu rol en les comunicacions amb altres gats o amb els humans és essencial. Hi ha una teoria que defensa les capacitats curatives del ronc.
# Physogaleus latus

Physogaleus latus és una espècie extinta de peix de la família dels carcarínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Referències

* ↑ Cappetta, H., 1987. Chondrichthyes II: Mesozoic and Cenozoic Elasmobranchii. Handbook of Paleoichthyology, 3B. Gustav Fischer Verlag, Stuttgart i Nova York.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S.: System der rezenten und fossilen Fischartigen und Fische. VEB Verlag der Wissenschaften, Berlín, 1958.
* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Long, J. A.: The Rise of Fishes: 500 million years of evolution.Johns Hopkins University Press, Baltimore-Londres, planes 1-223. Any 1995.
* Müller, A. 1999. Ichthyofaunen aus dem atlantischen Tertiär der USA. Leipziger Geowissenschafteb, Leipzig, Alemanya, 9/10: 1-360.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Elasmo.com (anglès)
# Phyllomedusa centralis

Phyllomedusa centralis és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U., Colli, G. & Silvano, D. 2004. Phyllomedusa centralis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Portada/article maig 23
## Carl von Linné

Carl Linnaeus (llatinitzat com a Carolus Linnaeus, també conegut després del seu ennobliment com Carl von Linné), (Råshult, Småland, Suècia, 23 de maig del 1707 – Uppsala, Suècia, 10 de gener de 1778) fou un botànic, científic, metge, i zoòleg suec que establí els fonaments del sistema modern de la nomenclatura binomial. És considerat el pare de la taxonomia moderna i conegut com un dels pares de l'ecologia moderna.
És reconegut com un dels científics més importants de tot Europa. El filòsof suís Jean-Jacques Rousseau li envià el missatge: "Digueu-li que no conec un home més gran sobre la faç de la Terra". L'escriptor alemany Goethe escrigué: "Amb l'excepció de Shakespeare i Spinoza, no conec ningú, entre els que ja no viuen, que m'hagi influït més intensament". El 1959, Linné fou designat lectotip d'Homo sapiens.
# Phyllomedusa ayeaye

Phyllomedusa ayeaye és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U. & Gonçalves da Cruz, C.A. 2004. Phyllomedusa ayeaye. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 10 de gener de 2008.
# Placa de la mar de Banda

La placa de la Mar de Banda és una microplaca tectònica de la litosfera del planeta Terra. La seva superfície és de 0,01715 estereoradiants. Està associada generalment a la placa eurasiàtica.
Està ubicada a l'Insulíndia i ocupa el sud de l'illa de Sulawesi, la mar de Banda així com l'Illa de Seram.
La placa de la mar de Banda està en contacte amb les plaques de Sonda, de Timor, Placa australiana i la Placa de Bird's Head
El desplaçament de la placa de la Mar de Banda es fa a una velocitat de rotació de 2,125° per milió d'anys segons un pol d'Euler situat a 16°01' de latitud Nord i 122°44' de longitud Est. (Referència: placa pacífica).

## Referències

* (anglès) Peter Bird, Un model digital actualitzat dels límits de plaques,Geoquímica Geofísica Geosystems, 2003 PDF
# Pointe des Aires

La Pointe des Aires és un cim de 3.028 m d'altitud, amb una prominència de 10 m, que es troba entre els pics de Troumouse i Heid, al massís de la Múnia, al departament dels Alts Pirineus (França).

## Referències

* ↑ Coll, Xavier; Coll, Joan. Ordesa Vignemale Mte Perdido, Esc. 1:40.000. 4a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1976 (E-25). ISBN 84-7011-067-5.
# Pilar Llaneza Alcalde

Pilar Llaneza Alcalde (Barruelo de Santullán, província de Palència, gener de 1913 - València, Horta de València, 1983) fou comunista i activista política espanyola.
De família de miners socialistes d'Astúries. Neboda de Manuel Llaneza Zapico, fundador i principal dirigent del sindicat miner SOMA-UGT. Filla del seu germà Àngel i de Sofía Alcalde. Foren vuit germans i ella és la major. Els germans són: Aurora, Vicente, Julia, Àngel (ferit en el front de Terol i mort a l'hospital després del bombardeig franquista), Sofía, Hermógenes i Paula. Casada amb el metge valencià Manuel Martínez Iborra, secretari general de la FUE de Medicina, de la FUE de València i posteriorment president de la Unió Federal d'Estudiants Hispans (UFEH), associació a què va proposar, durant el Congrés de Sevilla, i va estar aprovada, la Declaració Antifeixista de la FUE a l'ascens de Hitler. Martínez Iborra també va estar afiliat al Partit Comunista.

## Referències

* 1 2 Diccionari biogràfic de dones. «Pilar Llaneza Alcalde». Xarxa Vives d'Universitats (CC-BY-SA via OTRS). Arxivat de l'original el 2015-10-06. [Consulta: 5 octubre 2015].
# Pirineos. Revista de Ecología de Montaña

Pirineos. Revista de Ecología de Montaña, anomenada fins al 1986 com a Pirineos. Revista del Instituto de Estudios Pirenaicos, és una revista cientifica, fundada el 1945, i editada per l'Instituto Pirenaico de Ecología del Consell Superior d'Investigacions Científiques que s'ocupa de temes de medi ambient i geografia ambiental.
Pirineos inclou publicacions de treballs relacionats amb la dinàmica dels ecosistemes de muntanya, és a dir, amb els processos i les relacions que s'estableixen entre els éssers vius i entre aquests últims i el medi ambient, en un espai tan peculiar com el de les regions més elevades de la planeta. Tracta de contribuir a explicar el funcionament global de les regions de muntanya i l'organització espacial de recursos i processos, amb una perspectiva integradora en la qual l'home exerceix també un paper destacat.
Pirineus recull treballs científics originals importants per al conjunt de l'Ecologia de Muntanya, especialment aquells que aporten informació sobre els fluxos existents entre subsistemes, la influència de l'home en la transformació de l'entorn montà, les relacions tròfiques entre els éssers vius i el funcionament dels diferents aspectes que constitueixen la base dels ecosistemes de muntanya.
Pirineos, els articles de la qual són revisats per l'avaluació d'experts, externs, es troba indexada a la Web of Science, a SCOPUS, CWTS Leiden Ranking, REDIB i a DOAJ. Es tracta d'una revista en accés obert que facilita l'accés sense restriccions a tot el seu contingut immediatament després de la seva publicació.

## Referències

* ↑ Ortiz García, Carmen. «Pirineos (Zaragoza, 1945-1965; Jaca, Huesca, 1966-1974; 1981-)». A: Diccionario histórico de la antropología española. Editorial CSIC, 1994, p. 558-560. ISBN 978-84-00-07443-2 [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «Revista "Pirineos"». Instituto Pirenaico de Ecología. Arxivat de l'original el 25 d’octubre 2020. [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «Pirineos. Revista de Ecología de Montaña». Portal de Revistas Ibéricas de Geografía. Asociación Española de Geografía y la Associaçao Portuguesa de Geógrafos. Arxivat de l'original el 18 de maig 2022. [Consulta: 16 maig 2020].
* 1 2 «Pirineos». Dialnet. [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «Pirineos. Revista de Ecología de Montaña». CSIC. [Consulta: 16 maig 2020].

## Enllaços externs

* Pirineos. Revista de Ecología de Montaña