OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sebastià Riera i Coromina

Sebastià Riera i Coromina (Ribes de Freser, 13 d'octubre de 1913 - Barbastre, 15 d'agost de 1936) fou un religiós claretià. És venerat com a beat per l'Església Catòlica.
Era fill de Jordi Riera, Caporal de la Guàrdia Civil. De molt petit va anar a viure a Vilobí d'Onyar pel trasllat del seu pare. Va ingressar al seminari claretià de Cervera el 1924. Va continuar els seus estudis a Vic, Solsona i Barbastre. A l'inici de la Guerra civil espanyola, fou executat, juntament amb els seus companys de comunitat, per milicians anarquistes. Era amic íntim del també beat Salvador Pigem.
El 25 d'octubre de 1992 fou beatificat pel Papa Joan Pau II.

## Referències

* ↑ «Sebastián Riera Coromina». martiresdebarbastro.org. [Consulta: 27 setembre 2019].
* ↑ «13 d'agost. Beats Màrtirs Claretians de Barbastre». claretians.cat. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ «Felipe de Jesús Munárriz Azcona y 50 compañeros, Beatos». catholic.net. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ «Blessed Sebastià Riera Coromina». catholicsaints.info. [Consulta: 27 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Goigs als Beats Màrtirs de Vilobí: Salvador Pigem i Sebastià Riera, claretians

## Vegeu també

* Beats màrtirs claretians de Barbastre
# Rafael Granero Bellver

Rafael Granero Bellver (Xella, 15 d'abril de 1945 - Anna, 6 de gener de 2024) fou un futbolista valencià de les dècades de 1960 i 1970.

## Trajectòria

Futbolista valencià de naixement, però format futbolísticament a Catalunya, on es traslladà als 15 anys. La seva posició al camp era de lateral dret, tot i que també jugà de centrecampista. Començà jugant al CE Júpiter, on arribà a ser convocat per la selecció catalana juvenil. Passà al primer equip del club, on jugà dues temporades fins que fou fitxat pel RCD Espanyol el 1965. Immediatament fou cedit al CF Badalona durant set partits abans de retornar a l'Espanyol. Durant els seus anys al club va tenir una forta competència a la seva posició, primer amb Manuel Fernández Osorio i més tard amb Pepito Ramos. La temporada 1967-68 fou cedit a l'Sporting de Gijón, on progressà futbolísticament, per retornar al club blanc-i-blau la següent temporada. La seva millor època al club fou entre 1971 i 1974. En total fou 12 temporades espanyolista, en les quals disputà 132 partits de lliga i 6 de competicions europees. El 1977 retornà al club dels seus orígens, el CE Júpiter on penjà les botes i a més fou secretari tècnic. La temporada 1978-79 fou secretari tècnic del CF Badalona. El 1979-80 dirigí el CE Europa, on dimití per retornar novament al Júpiter durant tres temporades i al Badalona el 1983.

## Referències

* ↑ «Rafael GRANERO». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «GRANERO». fororcdespanyol.es. Arxivat de l'original el 2013-06-21. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «GRANERO: un valenciano con ilusiones». Mundo Deportivo, 29-11-1968. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «GRANERO». Mundo Deportivo, 30-10-1972. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «CELEBRIDAD». Rafael Fayos Jordán, Fuentes: Diario El Mundo Deportivo, bdfutbol.com, pericosonline.com y rcdespanyol.com. [Consulta: 20 gener 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Sant Pere de Castellfollit del Boix

Sant Pere de Castellfollit del Boix és una església romànica del municipi de Castellfollit del Boix (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Sant Pere de Castellfollit del Boix és una edificació de mitjans de segle xi que presentava una planta d'una sola nau, amb un gran transsepte i una capçalera a llevant estructurada en un absis central i dues absidioles. La nau i els braços del transsepte estaven coberts amb volta de canó i els absis i absidioles amb volta de quart d'esfera. Al segle xiii l'església fou ampliada: s'allargà el braç sud del transsepte es refeu l'absis d'aquest costat i s'obrí una portalada en el braç de migdia. Els carreus de la part antiga del temple són petits i no estan ben tallats; en canvi els de la part ampliada són ben tallats i disposats en filades i a trencajunt. L'absis i l'absidiola primitiva presenten ornamentació llombarda amb arcuacions cegues i lesenes. En l'absis s'obren 3 finestres de doble esqueixada i una en cada absidiola. El 1633 fou modificada s'escurçà la nau, de forma que el transsepte passà a ser la nau principal i el presbiteri quedà cap al nord. Els tres absis es van reconvertir en capelles laterals.

### Portalada

Portal centrat dins una petita façana que sobresurt del mur de la nau. El seu aparell és regular, els carreus ben tallats i disposats en filades i a trencajunt. Està estructurat en tres arcs de mig punt en degradació fets de dovelles i adornats amb arquivoltes que es recolzen sobre dues columnes a cada cantó, acabades en dos capitells. A sobre d'aquests hi ha una imposta que ressegueix els arcs. L'arquivolta interior està ornamentada amb puntes de diamant. La temàtica dels quatre capitells és vegetal, derivació dels motius corintis del capitell romànic. Motius florals de tiges allargades i fulles de parra amb nervis. Es pot veure la influència de l'escola lleidatana Al seu interior hi ha el retaule major, barroc, del segle xvii.

## Història

El lloc de Castellfollit del Boix apareix documentat des del 967 i l'església no apareix esmentada fins abans del 1154 com a parròquia de Castellfollit. Amb l'advocació de Sant Pere de Castellfollit apareix citada el 1294. Al segle xiii s'hi feren reformes dins, però, d'una línia romànica. Al segle xvii (1633) sofrí importants transformacions, canviant-se la seva orientació. Encara que actualment conserva la titularitat de parròquia, les funcions d'aquesta han passat a l'església de Santa Maria del Pla del mateix terme.
La portalada és una obra de les remodelacions que es feren durant el segle xiii. S'allargà el braç sud del transsepte i s'obrí aquesta portalada que presenta un caràcter romànic malgrat ser una obra tardana.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Sant Pere de Castellfollit del Boix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Wheeler (Oregon)

Wheeler és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 391 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wheeler tenia 391 habitants, 176 habitatges, i 93 famílies. La densitat de població era de 209,7 habitants per km².
Dels 176 habitatges en un 16,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,9% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 46,6% no eren unitats familiars. En el 35,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,54.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,3% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 19,9% entre 25 i 44, un 31,7% de 45 a 60 i un 27,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.000$ i la renda mediana per família de 31.161$. Els homes tenien una renda mediana de 26.364$ mentre que les dones 21.429$. La renda per capita de la població era de 16.535$. Aproximadament el 10,9% de les famílies i el 16,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wheeler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wheeler». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Popova

«Popova» té aquests significats:
* Popova (cràter), cràter d'impacte en el planeta Mercuri que du el nom de la pintora i dissenyadora russa Liubov Popova (1889-1924)
* Popova (possiólok), poble del krai de Primórie, a Rússia
* Ilka Popova (Sofia, 1905 - 1979), mezzosoprano búlgara
* Liubov Popova (Ivanovskoïe, 1889 - 1924), pintora russa associada a les avantguardes de l'època revolucionària
* Vera Ievstàfievna Popova (1867- 1896), química russa
# Ľuboriečka

Ľuboriečka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1335.
# Selkhoztékhnika

«Selkhoztékhnika» té aquests significats:
* Selkhoztékhnika (Tambov), localitat de l'óblast de Tambov, a Rússia
* Selkhoztékhnika (Atkarsk), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Selkhoztékhnika (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Rafael Griera i Plans

Rafael Griera i Plans (Sabadell, 1908 - Barcelona, 1981) Rafael Griera i Plans fou un industrial i mecenes català.

## Biografia

Fill de l'industrial Pau Griera i Cruz (1875-1950) i d'Antònia Plans i Colomer, estudià al Col·legi del Collell i després s'instal·là a Barcelona, on es va casar amb Roser Roig i Carreras de qui va tenir un fill i dues filles: Jordi, Núria i Roser.

### Activitats filantròpiques

Impulsor i molts anys president del London Club de Barcelona, club social on també s'aprenia la llengua anglesa. El 1942 va salvar un gran nombre de jueus que arribaven des de França fugint de la persecució dels nazis. Els feia membres del club i els cercava allotjament entre els altres membres| Va poder superar les sovintejades inspeccions de la SS, l'organització de securitat nazi, que actuava amb la connivència del règim franquista, gràcies a la seva amistat amb Correa Veglison, governador civil. Acabada la guerra mundial, el President del govern de França, Félix Gaillard d'Aimé, antic combatent de la Resistència Francesa i avalador del retorn del General De Gaulle el va proposar per la Legió d'Honor, que Rafael Griera va rebutjar per ser una condecoració militar. Aleshores el van distingir amb el títol de Cavaller de l'Orde de les Palmes Acadèmiques.
Promotor de l'Obra del Diccionari català-valencià-balear, d'Alcover i Moll. Va tenir un paper decisiu perquè la societat catalana donés suport econòmic a aquella iniciativa mallorquina, tal com ho reconeix la introducció al primer volum de l'esmentada obra, literalment: «Entre els qui més d'hora respongueren a la meva crida i es convertiren en protectors insignes de l'obra, he de citar el professor Joan Mascaró, mallorquí resident a Cambridge, i l'industrial Rafel Griera i Plans, de Barcelona. Els he d'anomenar amb especial gratitud perquè, a més d'esser els primers, d'ells dos prové indirectament tota l'organització de la propaganda intel·ligent i entusiasta que es formà a Barcelona, repercutí a totes les regions i determinà l'afluència de subscriptors que havia de fer possible la continuació i l'acabament de l'obra.»
Erudit de la llengua sànscrit i íntim amic d'en Joan Mascaró i Fornés, de qui en va finançar la publicació d'algunes obres. L'autor mallorquí li va dedicar el seu llibre Lamps of Fire.

## Referències

* ↑ «Don Pablo Griera Cruz». La Vanguardia, 04-06-1950, pàg. 15.
* ↑ Document d'atorgament de la Creu de Cavaller de les Palmes Acadèmiques
* ↑ Massot i Muntaner, Josep. Els intel·lectuals mallorquins davant el franquisme. Barcelona: Publicacions Abadía Montserrat, 1992, p. 340. ISBN 9788478262908.
* ↑ Alcover, A. M.; de B. Moll, F. Diccionari català-valencià-balear. Palma: Editorial Moll, p. 47.
* ↑ Mir Mayol, Gregori. Correspondència de Joan Mascaró, 1998.
* ↑ «Llànties de Foc» (vídeo). TV3, 23-04-2013.
* ↑ Monferrer, Lluís. «Joan Mascaró: la contribución de un exiliado mallorquín a la cultura catalana». A: L'exili republicà: política i cultura : actes de les Jornades d'Estudi celebrades al Centre Cultural la Misericòrdia : Palma, 18-20 de novembre de 2009 (en castellà). Barcelona: L'Abadia de Montserrat, 2011, p. 192. ISBN 9788498833645.
# Tazz

Peter Senerchia (nascut l'11 d'octubre de 1967) és un lluitador professional retirat, comentarista de lluita lliure i presentador de ràdio estatunidenc conegut com a Tazz, (originalment Tazmaniac i més tard escurçat simplement a Taz). Traballà per a la World Wrestling Entertainment on feia de comentarista per a la marca Extreme Championship Wrestling (WWE). Actualment en Tazz és presentador i locutor de ràdio al seu programa de ràdio o podcast anomenat The Taz Show, el qual guanyà amplis reconeixements i tracta sobre l'actualitat esportiva de la lluita lliure i altres disciplines esportives relacionades.
De la seva carrera de lluita lliure és probablement recordat per la seva etapa a Extreme Championship Wrestling, on va guanyar el ECW igual que (kayfabe) va a crear el FTW Championship. La seva carrera en World Wrestling Entertainment va a arribar a la seva fi en 2002 quan, per culpa de les lesions greus, va haver de retirar-se de les accions en el ring i prendre la seva posició actual com a comentarista, primer per a la marca de Smackdown!, després ECW.

## Carrera

Senerchia va debutar en la lluita lliure professional a Puerto Rico el 1987, després de ser entrenat per Johnny Rodz. Él va lluitar com Kid Krusk abans de canviar-se el nom artístic a Tazmaniac, el qual usaria freqüentment per a la resta de la seva carrera. A principis dels 90, com "The Tasmaniac", va lluitar per a International World Class Champioship Wrestlig i va retenir el Campionat Pes Lleuger de la IWCCW durant sis mesos el 1991.
# Sant Pere de Ceret

Sant Pere de Ceret és l'església parroquial de la vila de Ceret, del terme comunal del mateix nom, a la comarca del Vallespir, de la Catalunya del Nord.
Està situada en el punt més alt de la vila de Ceret, al nord del recinte de la seva vila closa i antiga cellera.

## Història

Consta la seva fundació en temps de Carlemany (768 - 814), precisament en un precepte de Lluís el Piadós aquest darrer any de 814. Apareix amplament documentada tot al llarg de les edats mitjana i moderna, El segle xvii va viure la construcció del temple actual, barroc classicitzant, possiblement havent abatut prèviament el vell castell senyorial i tota una part de la primitiva cellera.

## L'església

L'església parroquial de Sant Pere de Ceret actual és un temple barroc d'una sola nau ampla, amb capelles laterals i absis a llevant. Segueix l'orientació de l'església romànica, però aquesta era molt més petita. Del temple del segle xi conserva sobretot el campanar, que és romànic als pisos inferiors, però ha estat molt retocat diverses vegades en els superiors. De planta rectangular, és en bona part adossat a l'estructura de l'església. A la planta baixa presenta, al costat nord, un parament cec, sense cap obertura, amb dos parells de dues arcuacions llombardes entre lesenes. Al primer pis, també romànic, exempt de decoració llombarda, té una finestra geminada, o biforada, amb dos arcs de mig punt en gradació. Alguns paraments més es poden observar a l'exterior: uns 6 metres de llarg del mur de migdia, a l'extrem oriental, fet amb blocs calcaris grossos, damunt dels quals s'alça la paret barroca. L'obra romànica hi assoleix uns 4 m d'alçada. Més cap a ponent, en la mateixa paret, hi ha un altre parament d'uns 3,5 m de llargària d'obra també romànica.
Encastada a la paret al costat de la porta sud de l'església hi ha una làpida sepulcral del 1283, amb el text molt desgastat i l'escut dels Vallicrosa. El nom inscrit a la làpida és Berenguera de Vallicrosa.

## Bibliografia

* Badia i Homs, Joan; Badia i Puigdevall, Eulàlia. «Ceret: Sant Pere de Ceret». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Becat, Joan. «36 - Ceret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Clos, Jany. «L'église Saint-Pierre (Céret))». A: 66 églises et chapelles romanes en vallée du Tech. Itinéraires historiques, culturels, artistiques et paysagers au coeur du Pays Catalan. Ceret: Mag-grup, 2013 (Itinéraires romans en Catalogne). ISBN 978-2-9545023-0-4.
* Gavín, Josep M. «Vall 12. Sant Pere de Ceret». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Ceret». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ L'església de Sant Pere de Ceret en els ortofotomapes de l'IGN
# Wheeler Peak (Nevada)

Wheeler Peak és la muntanya més alta tant de Snake Range com de White Pine County, a Nevada, Estats Units. Té una altitud de 3.982 metres essent el segon pic més alt de l'estat de Nevada, just per sota del Boundary Peak. Aquesta muntanya està al Great Basin National Park. Rep el nom de George Wheeler, que va dirigir el Wheeler Survey al final del segle xix.

## Característiques

Wheeler Peak té una gran paret per sota d'un gran circ glacial i té una glacera activa. El cim està cobert per la neu la major part de l'any.

## Referències

* ↑ Plantilla:Cite peakbagger

## Enllaços externs

* «Wheeler Peak». Geographic Names Information System, Servei Geològic dels Estats Units. [Consulta: 27 novembre 2008].
* «Wheeler Peak». Great Basin National Park. National Park Service. [Consulta: 16 octubre 2010].
# Piotr Szulkin

Piotr Szulkin (ˈpjɔtr ˈʂulkʲin; Gdańsk 26 d'abril de 1950 – 3 d'agost de 2018) va ser un escriptor i director de cinema polonès. Va dirigir més de trenta pel·lícules, tant poloneses com internacionals. Va rebre el títol de "Millor director de cinema de ciència-ficció" a l'Eurocon el 1984. Durant l'última part de la seva carrera, també va ser professor a l'Escola Nacional de Cinema de Łódź.

## Biografia

Era fill de Paweł Szulkin (1911-1987), un físic polonès d'una família jueva assimilada (els pares del qual eren Idel Szulkin i Małka Frydzon). El seu oncle patern era Michał Szulkin (1908-1992), historiador i publicista.
El 2013, Piotr Szulkin va exigir l'eliminació d'informació sobre l'ascendència jueva de Paweł Szulkin en la seva biografia al Polski Słownik Biograficzny (Diccionari nacional polonès). Després que Piotr Szulkin va demandar Polski Słownik Biograficzny el gener de 2014, el Tribunal Civil de Cracòvia, com a acció protectora, va prohibir la difusió d'un any del volum de Polski Słownik Biograficzny, inclosa la biografia de Paweł Szulkin.

## Filmografia

* 1975 Dziewce z ciortom
* 1977 Oczy uroczne
* 1978 Kobiety pracujące
* 1980 Golem
* 1981 Wojna światów – następne stulecie
* 1984 O-Bi, O-Ba. Koniec cywilizacji
* 1985 Ga, Ga. Chwała bohaterom
* 1990 Femina
* 1993 Mięso (Ironica)
* 2003 Ubu Król

## Guions escrits

* 1972 Raz, dwa, trzy
* 1972 Wszystko
* 1974 Przed kamerą SBB
* 1975 Zespół SBB
* 1975 Narodziny
* 1976 Życie codzienne
* 1977 Oczy uroczne
* 1980 Golem
* 1981 Wojna światów - Następne stulecie
* 1984 O-Bi, O-Ba. Koniec cywilizacji
* 1985 Ga, Ga. Chwała bohaterom
* 1993 Mięso (Ironica)
* 2003 Ubu Król

## Filmografia com a actor

* 1978 Szpital przemienienia (Jakub)
* 1986 Kołysanka
* 1985 Képvadászok
* 1989 Lawa jako Diabeł I
* 1992 Kiedy rozum śpi

## Referències

* ↑ Piotr Szulkin
* ↑ «Poszukiwane koligacje».)
* ↑ «Cenzura w słowniku? Dyskusja po tekście "Aresztowany biogram Pawła Szulkina"».

## Enllaços externs

* Piotr Szulkin a culture.pl
# Primer ministre de Fiji

El primer ministre és lo cap de govern de les Fiji. Aquesta és la llista dels primers ministres de Fiji després l'any 1967.

## Fiji abans l'independència

| # | Imatge | Nom (Naixement-Decés) | Començament | Final | Partit |
| Primer ministre de la colònia de Fiji ||||||
| 1 | | Ratu Sir Kamisese Mara (1920–2004) | 20 de setembre de 1967 | 10 d'octubre de 1970 | Alliance Party |

## Fiji després de la independència

| Primer ministre | Primer ministre | Primer ministre | Període de govern | Període de govern | Partit |
| # | Imatge | Nom | Començament | Final | Partit |
| 1 | | Kamisese Mara (1920–2004) | 10 d'octubre de 1970 | 13 d'abril de 1987 | Alliance Party |
| 2 | | Timoci Bavadra (1934–1989) | 13 d'abril de 1987 | 14 de maig de 1987 | Fiji Labour Party |
| sense primer ministre entre 14 de maig de 1987 i 5 de desembre de 1987 ||||||
| (1) | | Kamisese Mara (1920–2004) | 5 de desembre de 1987 | 2 de juny de 1992 | sense partit |
| 3 | | Sitiveni Rabuka (1948–) | 2 de juny de 1992 | 19 de maig de 1999 | Soqosoqo ni Vakavulewa ni Taukei |
| 4 | | Mahendra Chaudhry (1942–) | 19 de maig de 1999 | 27 de maig de 2000 | Fiji Labour Party |
| 5 | | Tevita Momoedonu (1941–) | 27 de maig de 2000 (alguns minuts) | 27 de maig de 2000 (alguns minuts) | Fiji Labour Party |
| sense primer ministre entre 27 de maig de 2000 i 4 de juliol de 2000 ||||||
| 6 | | Laisenia Qarase (1941–2020) | 4 de juliol de 2000 | 14 de març de 2001 | sense partit |
| — | | Tevita Momoedonu (1941–) | 14 de març de 2001 | 16 de març de 2001 | Fiji Labour Party |
| (6) | | Laisenia Qarase (1941–2020) | 16 de març de 2001 | 5 de desembre de 2006 | Soqosoqo Duavata ni Lewenivanua |
| 7 | | Jona Senilagakali (1929–2011) | 5 de desembre de 2006 | 4 de gener de 2007 | sense partit |
| 8 | | Frank Bainimarama (1954–) | 5 de gener de 2007 | 10 d'abril de 2009 | sense partit |
| sense primer ministre, entre 10 d'abril de 2009 i 11 d'abril de 2009 ||||||
| (8) | | Frank Bainimarama (1954–) | 11 d'abril de 2009 | 31 de març de 2014 | militar |
| (8) | | Frank Bainimarama (1954–) | 31 de març de 2014 | 24 de desembre de 2022 | FijiFirst |
| (3) | | Sitiveni Rabuka (1948–) | 24 de desembre de 2022 | actualitat | People's Alliance |

## Vegeu també

* President de Fiji

## Referències

* 1 2 El càrrec va ser abolit després de dos cops d'estat militars en 1987 i un cop civil en 2000.
* ↑ El partit de Mara va ser abolit durant el cop d'estat en 1987
* ↑ Momoedonu es va tornar primer ministre durant un cop d'estat, per ser l'últim membre restant al parlament.
* 1 2 Qarase va fundar el partit Soqosoqo Duavata ni Lewenivanu després del seu primer període com a primer ministre.
* ↑ Frank Bainimarama va indicar Senilagakali com a primer ministre durant el període en què va controlar el govern.
* ↑ Quan Josefa Iloilovatu Uluivuda va tornar a la presidència, i va indicar Bainimarama com a primer ministre.
# Ľuboreč

Ľuboreč és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.La primera menció escrita de la vila es remunta al 1271.

## Referències

* ↑ «Banskobystrický kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «História - Oficiálna stránka obce Ľuboreč». [Consulta: 6 gener 2022].
# Selje

Selje és un antic municipi situat al comtat de Sogn og Fjordane, Noruega. Té 2.774 habitants (2016) i la seva superfície és de 226,12 km². El centre administratiu del municipi és la població homònima.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 5 gener 2017].

## Enllaços externs

* Selje - Lloc web oficial
# Quart de to

Un quart de to és una interval musical consistent en una quarta part d'un to, o en la meitat d'un semitò, és a dir, la meitat de l'interval més petit que utilitza la música occidental. És, per tant, un tipus d'interval que no es troba ni s'utilitza en la música occidental i sí, en canvi, en la música tradicional d'alguns indrets, com per exemple la música àrab.