# Philippe Torreton

Philippe Torreton (Rouen, 13 d'octubre de 1965) és un actor francès que ha participat en diferents pel·lícules, documentals i obres de teatre. Va formar part de la Comédie-Française entre els anys 1990 i 1999, i es va convertir l'any 1997 en el primer actor d'aquest teatre a guanyar el Premio César per la seva actuació en la pel·lícula Capitaine Conan. També ha guanyat el Prix Lumière al millor actor l'any 2000 per la pel·lícula Avui comença tot i el premi al millor actor del Festival de Cinema Francòfon d'Angulema l'any 2011 per la pel·lícula Présumé Coupable.
EL'any 2008 es va presentar en les llistes del Partit Socialista a les eleccions municipals de París. Va aconseguir ser elegit Conseller de París al IX Districte, però va renunciar al seu càrrec l'any 2010 en no residir a la ciutat. A les eleccions presidencials franceses de 2012 va donar suport François Hollande i va escriure una carta oberta recriminant Gerard Depardieu el seu "exili fiscal". Fou parella de la periodista Claire Chazal entre el 2003 i 2007.
El gener de 2016 va participar en un col·lectiu de personalitats favorables a una coalició de socialistes i ecologistes. A les eleccions presidencials franceses de 2017 va fer una crida a barrar el pas a una possible victòria de la candidata del FN Marine Le Pen.

## Filmografia

| 1990. Dernier Regard (curtmetratge) 1991. La Neige et le Feu 1992. L.627 1993. Une nouvelle vie 1994. Le petit qui attend le facteur 1994. L'Ange noir 1994. Oublie-moi 1995. L'Appât 1996. Le Bel été 1914 1996. Capitaine Conan 1998. Avui comença tot 2000. Tôt ou tard 2000. Félix et Lola 2001. Les Trois Théâtres 2001. Les Vertiges de l'amour | 2002. Monsieur N. 2003. Corps à corps 2003. Dear Hunter (curtmetratge) 2004. L'Équipier 2005. Les Chevaliers du ciel 2005. Le Grand Meaulnes 2006. Jean de la Fontaine, le défi 2008. Ulzhan 2009. Banlieue 13 - Ultimatum 2011. Présumé Coupable 2011. L'ordre et la morale 2011. L'Art d'aimer 2012. Tous Cobayes ? 2013. L'Écume des jours 2013. La Pièce manquante |

## Teatre

| 1990. Leben des Galilei 1990. La antífona 1990. Huis Clos 1990. Lorenzaccio 1990. La mère coupable 1991. Fadren 1991. El malalt imaginari 1992. Antígona 1992. La serva amorosa 1992. George Dandin 1993. Aujourd'hui ou les Coréens 1993. Le Faiseur 1994, 2001. Hamlet | 1995. Il barbiere di Siviglia 1998. Les Fourberies de Scapin 1999-2000. Enric V 2001-2002. On ne refait pas l'avenir 2003-2004. Le Limier 2005. Ricard III 2006-2007. Desdichado por ser inteligente 2007-2008. Dom Juan 2009. Tot esperant Godot 2009. Oncle Vania 2010. Un pied dans le crime 2012, 2014. Cyrano de Bergerac |

## Premis

* Césars de 1997: César al millor actor per Capitaine Conan
* Premis Lumière 2000: Premi Lumière al millor actor per Avui comença tot
* 44a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia: premi al millor actor estranger per Avui comença tot
* Premi d'interpretació al Festival de Donibane Lohitzune per Tôt ou tard
* Valois al millor actor al Festival de Cinema Francòfon d'Angulema 2011 per Présumé Coupable
* Molières 2014: Molière al millor actor per Cyrano de Bergerac

## Referències

* 1 2 Allocine. «Philippe Torreton» (en francès). [Consulta: 11 gener 2014].
* ↑ Artmedia. «Philippe Torreton» (en francès). [Consulta: 12 gener 2014].
* ↑ Le Livre de Poche. «Philippe Torreton» (en francès). [Consulta: 22 gener 2014].
* ↑ Heurtaut, D. «Philippe Torreton démissionne de son mandat d'élu PS de Paris» (en francès). , 19-11-2010 [Consulta: 28 gener 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-02-18. [Consulta: 23 febrer 2020].
* ↑ « Les "hollandais" de la culture. Ces artistes qui le soutiennent », Le Figaro, encart « Le Figaro et vous », jeudi 10 mai 2012, page 32.
* ↑ Alors Gérard, t’as les boules ? - Libération, 17 décembre 2012
* ↑ Un collectif de personnalités réclame une primaire à gauche en 2016 - article du 11/01/2016 - Le Monde
* ↑ Thomas Romanacce, « Sattouf, Torreton, Le Clézio,... Ils montent au front contre Marine Le Pen », lefigaro.fr, 27 avril 2017.

## Bibliografia

* Comme si c'était moi. París: Le Seuil, 2004, p. 256. ISBN 978-2-0206-3975-0.
* Petit lexique amoureux du théâtre. París: Éditions Stock, 2009, p. 252. ISBN 978-2-2340-6333-4.
* Mémé. París: Éditions L'Iconoclaste, 2014, p. 162. ISBN 978-2-9133-6661-9.
* Cher François : lettres ouvertes à toi, Président, Flammarion, 2015, 220 pàgines, ISBN 978-2081334878.
* Thank you, Shakespeare !, Flammarion, 2016, 173 pàgines, ISBN 978-2-0813-7954-1.
* Jacques à la guerre, Plon, 2018, 384 pàgines, ISBN 978-2-259-26364-1.