OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acanthopagrus schlegelii schlegelii

Acanthopagrus schlegelii schlegelii és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes. És un peix d'aigua marina i salabrosa, demersal i de clima subtropical (40°N-20°N). És inofensiu per als humans i apreciat com a trofeu entre els afeccionats a la pesca esportiva. Menja mol·luscs i poliquets i es reprodueix a la primavera i a l'estiu. Es troba al Pacífic nord-occidental: des del sud de Hokkaido (Japó).

## Descripció

* Pot arribar a fer 50 cm de llargària màxima i 3.200 g de pes.
* 11-12 espines i 11 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 8 radis tous a l'anal.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nip, T.H.M., W.-Y. Ho i C.K. Wong, 2003. Feeding ecology of larval and juvenile black seabream (Acanthopagrus schlegeli and Japanase seaperch (Lateolabrax japonicus) in Tolo Harbour, Hong Kong. Environ. Biol. Fish 66(2):197-209.
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Tokai University Press, Japó, pp v-866.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Shinohara, G., Y. Sato i K. Matsuura, 2000. Coastal fishes of Ishima Island, Tokushima, Japan. Mem. Nat. Sci. Mus. Tokyo 33:175-186.
* ↑ Okiyama, M., 1988. An atlas of the early stage fishes in Japan. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 1157 p.
* ↑ Masuda, H., C. Araga i T. Yoshino, 1975. Coastal fishes of southern Japan. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 382 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ IGFA, 2001. Base de dades de registres de pesca IGFA fins al 2001. IGFA, Fort Lauderdale, Florida, Estats Units.

## Bibliografia

* Garibaldi, L., 1996. List of animal species used in aquaculture. FAO Fish. Circ. 914. 38 p.
* Kim, D.S., I.-G. Jeon i J.K. Lee, 1989. Karyotypes, DNA values, and nucleolar sizes of several scups (Teleostomi: Perciformes). Korean J. Ichthyol. 1:35-41.
* Liao, C.-I., H.-M. Su i E.Y. Chang, 2001. Techniques in finfish larviculture in Taiwan. Aquaculture 200(2001):1-31.
* Murofushi, M., S. Nishikawa i T.H. Yoshida, 1983. Cytogenetical studies on fishes. IV. Karyotypes of six species in the sparoid fishes. Jap. J. Genet. 58(4):361-367.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Xu, G., 1985. Fish mariculture studies in China. ICLARM Newsl. 8(4):5-6.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Asgard (Stargate)

Els asgard són una de les quatre espècies més avançades de l'univers fictici de Stargate. Són una benèvola i molt avançada espècie d'una altra galàxia que ha visitat la Terra en moltes ocasions, donant lloc a les llegendes nòrdiques. Eren part de l'Aliança de les Quatre Grans Espècies. La seva política a la Via Làctia generalment és oposar-se als Goa'uld, a més de ser l'aliat més poderós del planeta Terra.

## Llengua

Es creu que l'idioma dels asgards ha influït en la formació de les llengües germàniques. El seu idioma escrit és l'anomenat rúnic o de runes. Quan els Goa'uld són nomenats a la Terra com a figures egípcies i gregues, els membres de l'espècie asgard són nomenats a partir de a mitologia nòrdica. L'idioma parlat dels asgard pot entendre tocant el so marxa enrere.

## Tecnologia

Els Asgard tenen un nivell de tecnologia superior al dels Goa'uld. Les seves naus són capaços de creuar milers d'anys llum en minuts. També han dominat el teletransport i tecnologies de la projecció hologràfiques. Les seves naus són capaces d'operar amb només un asgard a bord. Això suggereix que les seves naus tenen molts sistemes automatitzats.
La seva reproducció mitjançant la clonació i transferència de ment ha produït un decaïment del genoma asgard, el qual porta la seva extinció com espècie.

## Referències

* ↑ "Thor's Hammer" (Stargate SG-1)
* ↑ "Fair Game" (Stargate SG-1)
* ↑ Granshaw, Lisa. «6 characters we would love to see explored on Stargate Origins» (en anglès), 21-02-2018. Arxivat de l'original el 2021-09-12. [Consulta: 22 juny 2019].
# Bathyraja meridionalis

Bathyraja meridionalis és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 120 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima polar (53°S-56°S, 180°W-180°E) i demersal que viu fins als 800 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic sud-occidental (l'Argentina) i l'oceà Antàrtic (l'illa Geòrgia del Sud).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Ishiyama R., 1958. Studies on the rajid fishes (Rajidae) found in the waters around Japan. J. Shimonoseki Coll. Fish. v. 7 (núms. 2-3). 191-394.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Stehmann, M., 1987. Bathyraja meridionalis sp. n. (Pisces, Elasmobranchii, Rajidae), a new deepwater skate from the eastern slope of subantarctic South Georgia Island. Archiv für Fischereiwissenschaft v. 38 (núms. 1-2): 35-56.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Menni, R.C. i L.O. Lucifora, 2007. Condrictios de la Argentina y Uruguay. ProBiota, FCNyM, UNLP, Serie Técnica-Didáctica, La Plata, Argentina, 11: 1-15.
* ↑ Stehmann, M. i D.L. Bürkel, 1990. Rajidae. p. 86-97. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.). Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. 462 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Fritzsch, B. i P. Moller, 1995. A history of electroreception. p. 39-55. A: P. Moller (ed.) Electric fishes: history and behavior. Fish and Fisheries Series 17. Chapman & Hall, Londres.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# (975) Perseverantia

(975) Perseverantia és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Johann Palisa en 1922 des de l'observatori de Viena, Àustria.
Deu el nom a la paraula llatina perseverantia (perseverància).
Perseverantia forma part de la família d'asteroides de Coronis.
S'estima que té un diàmetre de 26,49 ± 1,7 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,76328 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 7,26 hores, amb una variació de lluentor de 10,41 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Hirayama, Kiyotsugu. Families of Asteroids. Second Paper (en anglès). 5, 1927, p. 137-166.
* 1 2 JPL Small-Body Database
# AVP

AVP té els següents significats:
* Partit del Poble d'Aruba (del seu nom en neerlandès Arubaanse Volkspartij), partit polític d'Aruba
* Partit de la Mare Pàtria (del seu nom en àzeri Ana Vətən Partiyası), partit polític de l'Azerbaidjan
* Associació de Voleibol Professional, lliga de voleibol de platja dels Estats Units
* Alien versus Predator, pel·lícula de 2004 produïda per 20th Century Fox
* Avon Products, empresa de cosmètica, perfumeria i joguines dels Estats Units
* Arginina vasopressina, hormona que respon als canvis d'osmolaritat sèrica o de volum sanguini
* Enzim antiviral (del seu nom en anglès Antiviral Protein), proteïna sintetitzada per les cèl·lules animals contra una infecció vírica
* Anys de vida perduts, càlcul estadístic dels anys perduts en cas de mort prematura
* Accident de trànsit (del seu nom en francès Accident sur la Voie Publique), accident produït per incompliment de la seguretat viària
* Parell atribut-valor (del seu nom en anglès Attribute–Value Pair), mètode de representació de dades en sistemes informàtics
# Acanthopagrus taiwanensis

Acanthopagrus taiwanensis és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Taiwan.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ «Acanthopagrus taiwanensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Asgard (cràter)

Asgard és la segona estructura més gran de Cal·listo, un satèl·lit de Júpiter, el tercer més gran del sistema solar. Aquesta conca d'impacte, mesura 1600 km aproximadament de diàmetre. S'anomena així per culpa de la mitologia nòrdica, en la qual, era el palau on residien els déus. La part central d'aquesta enorme estructura està dominat pel cràter d'impacte Doh.
Una altra estructura anellada, està superposada al nord amb aquest accident geogràfic. Aquesta altra estructura, s'anomena Utgard, (també prové de la mitologia nòrdica) i mesura poc més de 600 km de diàmetre Utgard, és la quarta estructura anellada més gran d'aquest satèl·lit. Una part substancial d'Utgard, està plena de dipòsits (zones brillants) del cràter Burr, el qual és geològicament jove.

## Referències

* 1 2 Greeley, R.; Klemaszewski, J. E.; Wagner, L.; et al. «La sonda galileo observa la geologia de Cal·listo». Planetary and Space Science, 48, 2000, pp. 829–853. doi=10.1016/S0032-0633(00)00050-7 Arxivat 2009-09-19 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* "Dic.academic.ru" Característiques d'Asgard (anglès)
# Banc de Luxemburg

El Banc de Luxemburg fundat el 1920, és una de les institucions financeres més importants de Luxemburg. Amb decisions preses a nivell local, ofereix la seva experiència independent de gestió de patrimoni als clients amb seu a Luxemburg i a la resta d'Europa.

## Història

Fundada el 1920 a partir de dos bancs: la sucursal a Luxemburg del Crédit Industriel d'Alsace et de Lorraine (CIAL) i la Banque Mathieu Fréres, la història del Banc de Luxemburg està estretament vinculada amb el sorgiment del centre financer de Luxemburg,.
* 1920: Banque d'Alsace et de Lorraine, més tard Crédit Industriel d'Alsace et de Lorraine (CIAL), va obrir la seva primera sucursal a Luxemburg.
* 1937: Banque Mathieu Frères, precursor del Banc de Luxemborg, es funda.
* 1969: CIAL es converteix en un important accionista de Banque Mathieu Frères.
* 1977: Deutsche Bank Luxembourg SA es converteix en accionista de Banque Mathieu Frères, que canvia el seu nom pel Banc de Luxemburg.
* 1991: Banc de Luxemburg es fa càrrec de les activitats de Luxemburg de CIAL.
* 1994: El banc obre la seva nova seu social al bulevard Royal, 14 a la Ciutat de Luxemburg.
* 1999: Banc de Luxemburg llança «Fons-Market SA», un assessor de fons independent.
* 2002: Després de la seva reestructuració el Deutsche Bank ven la seva participació del 28.95% en el Banc de Luxemburg al Grup CIC, que es converteix en un accionista a través de la Banque Fédérative du Crédit Mutuel (societat holding del Grup CIC).
* 2005: Banque de Luxembourg Fund Research & Asset Management (BL FRAM), reuneix les seves competències en matèria d'experiència analítica i gestió del banc.
* 2010: Banc de Luxemburg obre una sucursal a Bèlgica amb dues oficines a Brussel·les i Arlon.

## Referències

* ↑ «Chiffres clés» (en francès). Banque de Luxembourg. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r novembre 2015].
* ↑ Buron, Sebastien. «Les ambitions belges de la Banque de Luxembourg» (en francès). Trends.be. [Consulta: 1r novembre 2015].
# Belarmino Castro González

Belarmino Castro González (Gijón, 1 d'octubre de 1912 - Mont-real, 1 d'abril de 1984) fou un futbolista asturià de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Va jugar als clubs de la ciutat de Gijón Real Athletic del Llano, Sporting, aquest a Segona Divisió, i Club Gijón. Però no fou fins a la temporada 1932-33, en què va poder debutar a Primera, aquest cop amb el Deportivo Alavés. Jugà a continuació al Reial Oviedo, tres temporades més a Primera. La temporada 1937-38, en plena guerra, jugà al FC Barcelona. El 24 de juliol de 1938 va disputar un partit amb la selecció catalana de futbol. Entre 1938 i 1941 jugà al Cazères-Garonne a França. A continuació jugà una temporada al Reial Betis. Finalitzada la Guerra Civil va patir una greu lesió de la qual s'operà el 1942, però no va poder tornar a jugar a alt nivell.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1937-38
* Lliga Catalana de Futbol:
** 1937-38

## Referències

* 1 2 3 4 «Castro». arandaarquitectos.com. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Ayer en Sarriá». Mundo Deportivo, 25-07-1938. [Consulta: 20 gener 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# (981) Martina

(981) Martina és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom S.I. Belyavsky en 1917 des de l'Observatori Simeiz, Imperi Rus, durant la Primera Guerra Mundial.
Durant el temps en què Simeiz va estar incomunicat amb l'Institut d'astronomia Rechen, als descobriments fets per aquest observatori se'ls va donar denominacions provisionals que contenien la lletra grega sigma (S).
Deu el nom a l'historiador, escriptor i polític francès Henri Martin (1810-1883).
(981) Martina pertany a la família Temis.
S'estima que té un diàmetre de 28,87 ± 1,7 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,45594 ua.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 11,26 hores, amb una variació de lluentor de 10,57 de magnitud absoluta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Hirayama, Kiyotsugu. Families of Asteroids. Second Paper (en anglès). 5, 1927, p. 137-166.
* 1 2 JPL Small-Body Database
Viccionari
# Banc de França

El Banc de França (en francès: Banque de France) és el banc central de França; està supeditat al Banc Central Europeu (BCE). La seva principal responsabilitat és definir la política del tipus d'interès en el Sistema Europeu de Bancs Centrals (SEBC). La seva oficina central es troba a París.

## Relació amb el SEBC

L'1 de juny de 1998, es va crear una nova institució, el Banc Central Europeu (BCE), responsable de la política monetària comuna de l'Euro. El cos del BCE estava format per tots els bancs centrals nacionals dels països membres de la Unió Europea, constituïts en el Sistema Europeu de Bancs Centrals (SEBC).
El SEBC és un marc institucional per a la política monetària única de l'Euro. D'acord amb la web del Banque de France, la "repartició de responsabilitats entre el BCE i els respectius bancs centrals està basada en una significativa descentralització dirigida a la política monetària única del SEBC".

## Història

* 1716 John Law obre el Banque Générale.
* 1718 El Banque Generale és adquirit pel govern i reanomenat Banque Royale.
* 1800 Creació del Banc de França (Banque de France).
* 1808-1936 Els bitllets expedits al banc comencen a ser legals; expansió de la xarxa de sucursals.
* 1936-1945 Nacionalització.
* 1973 Revisió dels estatuts del Banc.
* 1992 Roben 150 milions de francs (uns 22 milions d'euros) a la seu situada a Toulon.
* 1993 Extensiva reforma per garantir la independència del banc, per assegurar l'estabilitat de preus, a costa de la política interior. Aquesta reforma aclareix el camí a la unió monetària europea.
* 1998 Entrada en el sistema europeu de Bancs Centrals.

## Vegeu també

* Economia de França
* Euro
* Franc francès
* Governador del Banc de França

## Referències

* ↑ ' http://www.banque-france.fr/en/banque-de-france/history.html Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. Línea de tiempo basada en la más amplia del sitio oficial de Banque de France.
* ↑ Se suicida en prisión el cerebro del 'robo del siglo' a una sede del Banco de Francia

## Enllaços externs

* Lloc oficial de Banque de France (en anglès i francès)
# Baqí ibn Màkhlad

Abu-Abd-ar-Rahman Baqí ibn Màkhlad o, més senzillament, Baqí ibn Màkhlad (817-889) fou un exegeta cordovès, segurament d'origen cristià.
Va viatjar per Orient i al seu retorn va manifestar gran independència en les seves doctrines (basades en el xafiisme). Això va provocar l'oposició dels caps maliquites que el condemnaren a mort acusat d'heretgia. Fou salvat, però, per la intervenció de l'emir omeia de Còrdova Muhàmmad I, que li va garantir el dret de difondre lliurement la seva doctrina.
Va escriure un comentari (tafsir) de l'Alcorà i un diccionari (musnad) de tradicions.

## Referències

* ↑ «Baqí ibn Màkhlad». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Bar-cel-ona

Bar-cel-ona és una pel·lícula espanyola de comèdia del 1987 dirigida per Ferran Llagostera i Coll en la que fou la seva primera pel·lícula. Llagostera és també autor del guió basat en el llibre El barcelonauta de Josep Albanell. La música és de la Companyia Elèctrica Dharma. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

23 de juny, abans de la Nit de Sant Joan. Quim és un jove guitarrista que se sent inadaptat a la ciutat de Barcelona i ha comprat un bitllet de vaixell per marxar a Eivissa. Tanmateix, la mateixa tarda abans de marxar coneix l'Ona, una jove divertida i excèntrica de qui s'enamora i amb la qual recorre la ciutat, i descobreix una Barcelona menys inhòspita i amb estil propi on finalment es quedarà.

## Repartiment

* Ramon Madaula... Quim
* Begoña Martí... Ona
* Alfred Lucchetti ... Dalmau
* Jaume Fortuny... Teo
* Eufemia Román... Maia
* Lluís Ferraz... Jaume
* Rosa Maria Vives ... Mercè
* Mingo Ràfols... Amamialfredo
* Fernando Guillén... Sr. Nicolau
* Ovidi Montllor... Home
* Òscar Mas ... Titus
* Pep Ferrer ... Jugador bar

## Premis

Tomàs Pladevall Fontanet va rebre el premi al millor tècnic als V Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Àngel Comas Bar-cel-ona al Diccionari de llargmetratges: el cinema a Catalunnya després del franquisme, p.38
* ↑ Bar-cel-ona a esadir.cat
* ↑ "Angoixa", elegida mejor película en los premios de cine de la Generalitat, La Vanguardia, 10 de març de 1987
# Belcourt

Belcourt és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 2.440 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Belcourt tenia 2.440 habitants, 806 habitatges, i 561 famílies. La densitat de població era de 161 hab./km².
Dels 806 habitatges en un 46,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 27,5% hi vivien parelles casades, en un 33,5% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,96 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,54.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38,6% tenia menys de 18 anys, un 12,5% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 16,5% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 12.880 $ i la renda mediana per família de 15.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.047 $ mentre que les dones 17.292 $. La renda per capita de la població era de 8.432 $. Entorn del 49,6% de les famílies i el 53,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Belcourt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Belcourt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Belarmino Tomás Álvarez

Belarmino Tomás Álvarez (Aguilar de Campos, província de Valladolid, 29 d'abril de 1892 - 14 de setembre de 1950, Mèxic) fou un sindicalista i polític socialista.

## Biografia

Era fill de Sandalio Tomás Piquero i Cándida Álvarez Álvarez. Va ser secretari del Sindicat Miner Asturià (federació minera d'UGT), vocal de la Federació Internacional de Miners i regidor de l'ajuntament de Llangréu. Com un dels principals dirigents obrers, en la Revolució d'Astúries de 1934 contra el govern republicà espanyol, va manar una columna de milicians.
A les eleccions generals espanyoles de 1936 va resultar elegit diputat del Front Popular per Astúries. A l'agost d'aquest mateix any, durant la Guerra Civil va atacar Oviedo al capdavant de les columnes de miners. En crear-se el 24 d'agost de 1937 el Consell Sobirà d'Astúries i Lleó, en fou nomenat president. Es queda a Gijón fins que el 20 d'octubre del mateix any la ciutat fou presa per les tropes franquistes, passant seguidament a la zona republicana on va continuar lluitant en diversos fronts. En acabar la guerra es va exiliar a Mèxic.
El seu nom es va popularitzar arreu d'Astúries durant el Consell Sobirà d'Astúries i Lleó, ja que la moneda oficial era els Belarminos.

## Referències

* ↑ Fitxa a l'índex històric del Congrés dels Diputats

## Bibliografia

* Lavilla, Ignacio; "Los hombres de Octubre", Semana Negra de Gijón, Gijón, 2004.
* Menéndez García, Juan José; "Belarmino Tomás, Soberano de Asturias", Biblioteca Julio Somoza, Temas de Investigación Asturiana nº 24. Silverio Cañada editor, Gijón, 2000.
* Palomino, Ángel; "1934. La guerra Civil empezó en Asturias". Colección Documento. Editorial Planeta, Barcelona, 1998
* Thomas, Hugh; Historia de la Guerra Civil Española. Círculo de Lectores, Barcelona, 1976. ISBN 84-226-0874-X.

## Enllaços externs

* Belarmino Tomás al web de la Fundació Pablo Iglesias
* Belarmino Tomás, un legado en ruinas
# Barbus machadoi

Barbus machadoi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al curs superior del riu Kasai (Àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.