OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bragasellus pauloae

Bragasellus pauloae és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: l'Estat espanyol i Portugal.

## Referències

* ↑ Henry, J.-P. & G. Magniez, 1968. Sur la systématique et la biogéographie des Asellides. Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences, París, Série D 267: 87-89. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-09. [Consulta: 2 juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Braga, J. M., 1958. Un Asellus remarquable des eaux souterraines du Portugal: Asellus pauloae n. sp. Publicações do Instituto de Zoologia "Dr Augusto Nobre" 61: 1–15.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica (castellà)
* ↑ Biodiversidade em Portugal (portuguès)
* ↑ Reboleira, Ana Sofia P.S.; Paulo A.V. Borges; Fernando Gonçalves; Artur R.M. Serrano i Pedro Oromí, 2011. The subterranean fauna of a biodiversity hotspot region - Portugal: an overview and its conservation. International Journal of Speleology, 40 (1): 23-37. «Enllaç».

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Capella del Cementiri de Montesquiu

La Capella del Cementiri de Montesquiu és una obra historicista de Montesquiu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita capella de planta quadrada amb capçalera d'absis trilobat. Té la coberta a dues vessants de teula àrab. A la façana principal, orientada a ponent, es poden veure arcuacions llombardes i una finestra sobre la porta única d'accés, dovellada. Just a sota la teulada i a tot el fris es pot veure una senzilla decoració de dents de serra. Corona la teulada una creu de pedra. El seu interior presenta importants humitats. Té el terra de cairons i als murs es poden veure restes de policromia d'escàs valor, sobre guix. Hi ha una petita capella a tramuntana.

## Història

Capella construïda a les darreries del segle passat amb l'única funció de capella del cementiri. Si bé en el moment de la seva construcció pertanyia al municipi de Sant Quirze, la capella ha depès sempre de la parròquia de Montesquiu. El seu ús esporàdic i poc habitual l'ha fet caure en un estat de semi abandonament que es detecta bàsicament al seu interior. El seu aspecte extern és bo i no presenta cap problema estructural important. Constitueix una mostra, potser poc afortunada, de l'arquitectura neoromànica de finals del segle xix.

## Referències

* 1 2 «Capella del Cementiri de Montesquiu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Desechables

Deschables va ser un grup català de música punk de la dècada del 1980. El trio inicial estava format per Jordi Solà «Pei» (bateria), Miguel González (guitarra) i Tere González (cantant). Al llarg de la seva trajectòria, Desechables es va caracteritzar pels seus imponents directes, que qualificaven de «misses negres», i per l'ombra de tragèdia que va percaçar alguns dels seus membres.
L'any 2013, es va presentar la pel·lícula documental El peor dios sobre el grup i la seva erràtica trajectòria.

## Referències

* ↑ «Grupos Nacionales Nuevaola80: Desechables». [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ González, Álvaro. «Desechables, el mito del punk estatal que acabó con siete miembros del grupo muertos» (en castellà), 25-04-2015. [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ Valiño, Xavier. «“El peor dios, la historia maldita de Desechables”, de Alejandro Montes, Daniel Arasanz y Nico Tarela» (en castellà), 21-10-2015. [Consulta: 13 agost 2022].
* ↑ «Golpe tras golpe» (en castellà). Verlanga.com, 11-07-2016. [Consulta: 13 agost 2022].
# Caucasopisthes

Caucasopisthes procurvus és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
És l'únic membre del gènere monotípic Caucasopisthes.
Fou descrit per primera vegada per A. V. Tanasevitch l'any 1990,

## Distribució

Es troba a Geòrgia i Rússia en el nord del Caucas.

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Tanasevitch, A. V. (1990), "The spider family Linyphiidae in the fauna of the Caucasus (Arachnida, Aranei)", Fauna nazemnykh bespozvonochnykh Kavkaza
* ↑ «Gen. Caucasopisthes Tanasevitch, 1990». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Dyanik Zurakowska

Dyanik Zurakowska (Élisabethville, Congo Belga, 22 de març de 1947) és una actriu que va desenvolupar la seva carrera en el cinema espanyol durant les dècades de 1960 i 1970.
Va debutar en el cinema espanyol a mitjan dècada de 1960. Fins a finals de la dècada següent va intervenir en més de quaranta títols de gèneres diversos: comèdia, terror, espionatge o Spaghetti western. Es va deixar veure especialment en aquest últim gènere, en títols de realitzadors com Rafael Romero Marchent.
Després d'intervenir en algunes coproduccions, la seva última aparició en la pantalla va tenir lloc en la sèrie francesa Les Enquêtes du commissaire Maigret (1977), basada en el personatge del Comissari Maigret.
El seu nom, Dyanik, va aparèixer acreditat en les pel·lícules en les quals va participar, escrit de molt diverses maneres, com Dianik, Djanik, Danik, Diannyk i Dianick.

## Filmografia parcial

* La llamada (1965)
* Las vidas que tú no conoces (1965) - Curtmetratge
* La ciudad no es para mí (1966)
* Técnica de un espía (1966)
* Los ojos perdidos (1966)
* Joe, el implacable (1966)
* En Andalucía nació el amor (1966)
* Fantasía 3 (1966)
* Bang Bang Kid (1967)
* El hombre que mató a Billy el Niño (1967) de Juli Buchs
* El halcón de Castilla (1967)
* Dos cruces en Danger Pass (1967)
* Dos hombres van a morir (1968)
* La marca del hombre lobo (1968)
* Uno a uno sin piedad (1968)
* Las Golondrinas (1968)
* ¿Quién grita venganza? (1968) de Rafael Romero Marchent
* Matrimonios separados (1969)
* Bohemios (1969)
* La última moda (1969, migmetratge), de Valerio Lazarov
* 20.000 dólares por un cadáver (1970)
* El coleccionista de cadáveres (1970)
* Dele color al difunto (1970), de Luis María Delgado
* El mesón del gitano (1970)
* El triangulito (1970)
* El coleccionista de cadáveres (1970), de Santos Alcocer
* Dele color al difunto (1970)
* La casa de los Martínez (1971)
* La orilla (1971)
* Dos chicas de revista (1972)
* Rebeldes de Arizona (1972)
* Sexy Cat (1973)
* La orgía de los muertos (1973)
* The Marseille Contract (1974)
* La orgía nocturna de los vampiros (1974) de León Klimovsky
* El mejor regalo (1975) de Javier Aguirre
* Con la música a otra parte (1975) de Fernando Merino
* El asesino está entre los trece (1976) de Javier Aguirre Fernández
* L'aile ou la cuisse (1976) de Claude Zidi

## Referències

* ↑ Dyanik Zurakowska, la belleza congoleña del cine español que fue cuñada de Carmen Sevilla amomama.es
* ↑ Dianik Zurakowska, la congoleña que fue cuñada de Carmen Sevilla, Libertad Digital, 16 de novembre de 2019
* ↑ http://www.imdb.com/name/nm0958743/
* ↑ La pantalla de Madrid: La llamada Arxivat 2020-06-25 a Wayback Machine. a madriz.com

## Enllaços externs

* Fitxa de Dyanik Zurakowska a ElDoblaje.
* http://movies.nytimes.com/person/78734/Dianik-Zurakowska/filmography
* https://web.archive.org/web/20120205132914/http://www.hoycinema.com/perfil/Dianik-Zurakowska.htm
# Barranc de Gargalló

El Barranc de Gargalló, és un barranc de l'antic terme de Sapeira, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà. És afluent de la Noguera Ribagorçana.
Es forma al capdamunt del Clot de Juvillà, al vessant meridional del Serrat de Roca Roia, des d'on davalla cap a ponent, passa per la Ribereta i s'aboca en la Noguera Ribagorçana a Llanasseta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Benton City (Washington)

Benton City és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 2.624 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Benton City tenia 2.624 habitants, 894 habitatges, i 660 famílies. La densitat de població era de 582,3 habitants per km².
Dels 894 habitatges en un 44,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,4% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,7% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 8,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.636 $ i la renda mediana per família de 43.036 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.464 $ mentre que les dones 22.137 $. La renda per capita de la població era de 13.971 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 15,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Benton City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Benton City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Characidium serrano

Characidium serrano és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,4 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 36.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Uruguai al Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Characidium serrano». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Caravan

Caravan és una banda de rock de l'àrea de Canterbury, fundada pels antics membres del grup Wilde Flowers: David Sinclair, Richard Sinclair, Pye Hastings i Richard Coughlan, el 1968. La banda mai no ha assolit el gran èxit comercial que es va predir àmpliament al principi de la seva carrera, però, tot i això, es considera una part clau de l'escena de Canterbury del rock progressiu, barrejant influències de rock psicodèlic, jazz i clàssiques per crear un so distintiu.
Inicialment, la banda estava establerta a Whitstable, Kent, prop de Canterbury, però es va traslladar a Londres quan va signar breument amb Verve Records. Després de ser abandonats per Verve, la banda va signar amb Decca Records, on van publicar el seu àlbum més aclamat per la crítica, In the Land of Grey and Pink, el 1971. Dave Sinclair va marxar després del llançament de l'àlbum i el grup es va separar l'any següent. Hastings i Coughlan van afegir nous membres, destacant el violista Geoffrey Richardson, continuant fins a la seva separació el 1978.
La banda es va reunir diverses vegades en les dècades següents. Caravan encara es manté activa com a banda en directe al segle XXI, malgrat la mort de Coughlan el desembre de 2013.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Caravan (1968)
* If I Could Do It All Over Again, I'd Do It All Over You (1970)
* In The Land Of Grey And Pink (1971)
* Waterloo Lily (1972)
* For Girls Who Grow Plump in the Night (1973)
* Cunning Stunts (1975)
* Blind Dog at St. Dunstans (1976)
* Better by Far (1977)
* The Album (1980)
* Back to Front (1982)
* Cool Water (1994)
* The Battle of Hastings (1995)
* All Over You (1996)
* All Over You...Too (2000)
* The Unauthorised Breakfast Item (2003)
* The Back Catalogue Songs (2013)
* Paradise Filter (2013)
* It’s None Of Your Business (2021)

### En viu

* Caravan and the New Symphonia (1974)
* BBC Radio 1 Live in Concert (1991)
* Live in Holland: Back on the Tracks (1992)
* Live 1990 (1992)
* Songs for Oblivion Fishermen (1998)
* Ether Way (1998)
* Live: Canterbury Comes to London (1999)
* Surprise Supplies (1999)
* Bedrock in Concert (2002)
* Green Bottles for Marjorie: The Lost BBC Sessions (2002)
* Live at the Fairfield Halls, 1974 (2002)
* A Night's Tale (2003)
* Nowhere to Hide (2003)
* With Strings Attached (2003)
* The Show of Our Lives – Caravan at the BBC 1968–1975 (2007)

## Referències

* ↑ «Caravan Songs, Albums, Reviews, Bio & More» (en anglès). [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ The rough guide to rock. London : Rough Guides, 2003. ISBN 978-1-84353-105-0.
* ↑ Bennett, Graham (2005). Soft Machine: Out-bloody-rageous. SAF Publishing Ltd. ISBN 978-0-946719-84-6.

## Enllaços externs

* «The Official Caravan website» (en anglès americà). [Consulta: 27 març 2024].
* «The Continental Caravan Campaign (a genuine Caravan fansite)». [Consulta: 27 març 2024].
# Danses eslaves

Les Danses eslaves són una sèrie de 16 obres per a orquestra compostes per Antonín Dvořák el 1878 i el 1886 i publicades en dos grups: Opus 46 i Opus 72. Originàriament escrites per a piano a quatre mans, les Danses eslaves foren inspirades per les danses hongareses de Johannes Brahms. Es compongueren per demanda de l'editorial de Dvořák. Les peces, animades i obertament nacionalistes, foren ben rebudes en el moment i avui dia es troben entre les obres més memorables del compositor.
# Charles Mackay

Charles Mackay (Perth, 26 de març de 1812 o 27 de març de 1814 - Londres, 24 de desembre de 1889) fou un poeta, periodista, novel·lista i cantautor escocès, conegut en gran part pel llibre Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds.

## Orígens

Charles Mackay va néixer a Perth, Escòcia. El seu pare, George Mackay, va ser un bombarder a l'Artilleria Reial, i la seva mare Amelia Cargill va morir poc després del seu naixement. La seva data de naixement va ser el 26 de març de 1812, tot i que sempre donava la de 27 de març de 1814.
Mackay fou educat al Caledonian Asylum de Londres. El 1828 el seu pare el va enviar a una escola de Brussel·les, al Boulevard de Namur, on hi va estudiar idiomes. L'any 1830 va ser contractat com a secretari privat de William Cockerill, el propietari d'una ferreria, prop de Lieja, i va començar a escriure en francès al Courrier Belge així com enviar poemes en anglès a un diari local anomenat The Telegraph. L'estiu de 1830 va visitar París, i va passar el 1831 amb Cockerill a Aix-la-Chapelle. El maig de 1832 el seu pare el va portar de tornada a Londres, on per primera vegada va trobar feina, com a professor d'italià de Benjamin Lumley.

## Referències

* ↑ Parish Register, Perth, 387/00 0150 0491
* ↑ Diversos Autors (en anglès) Dictionary of National Biography. Smith, Elder & Co [Londres], 1885–1900.

## Enllaços externs

* Obres de Charles Mackay al Projecte Gutenberg.
# Badagues

Els badagues i vadagues (singular badaga o vadaga, tàmil: படகா, badaga: ப:டகா: Badaga)) són un poble de l'Índia a Tamil Nadu; el seu nom deriva de badaku o vadaku que vol dir "nord" i se suposa que haurien vingut del nord per la fam i les persecucions, al segle xvi després de la caiguda del regne de Vijayanagar (1565). Viuen a les muntanyes Nilgiris i formen el grup més ric i civilitzat dels indígenes de la zona.
Els homes es vesteixen com la gent de les planes, amb drap al cap i a la cintura cobrint també el cos; les dones vesteixen de blanc amb un drap que subjecten amb corda sota els braços que queden descoberts i fins per sota dels genolls; el pel queda lliure al darrer i es fan un nus a la nuca; porten alguns ornaments com anells, polseres, braçalets, anells al coll, a les orelles, i al nas, de llauna, ferro o plata. Antigament pagaven un tribut anomenat gudu als todes. Mengen cereals locals.
La seva llengua és considerada un dialecte de l'antic canarès. La seva religió és l'hinduisme i la seva deïtat principal és Rangaswami, el temple del qual està al cim del Rangaswami, a l'est dels Nilgiris; també adoren a altres divinitats inferiors.
El 1871 es comptaven 19.476 badagues i el 1881 eren 24.130. Es calcula que són actualment prop de mig milió.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885. , article Nilgiri
# Biennal d'Art Leandre Cristòfol

La Biennal d'Art Leandre Cristòfol és un esdeveniment artístic de caràcter bianual organitzat pel Centre d'Art la Panera de Lleida des de l'any 1997. La Biennal mostra una selecció d'obres de joves artistes que ofereixen un panorama heterogeni del que succeïx en l'àmbit de l'art contemporani a la vegada que configura una col·lecció destinada al Museu Morera feta des del present cap al futur, assumint el factor de risc que una orientació d'aquest ordre pot comportar i assumint les seves transformacions, avenços i vicissituds.

## Referències

* ↑ Marín, David. «L'art immaterial obre la biennal Leandre Cristòfol». El Punt Avui, 05-11-2017. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ «Biennal d'art Leandre Cristòfol». iCatFM. Claudi Puchades, 2011. [Consulta: 12 gener 2013].
* ↑ «La 12a Biennal d'Art Leandre Cristòfol arrenca amb una selecció d'obres recents i rellevants de 13 artistes». 324cat, 23-10-2021. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ «7a Biennal d'Art Leandre Cristòfol». Glòria Picazo. [Consulta: 17 gener 2013].

## Bibliografia

* Aballí, Ignasi; (et al). Leandre Cristòfol Biennal d'Art, 1997.
* 2a Biennal d'Art Leandre Cristòfol, 1999.
* 3a Biennal d'Art Leandre Cristòfol. Lleida: Ajuntament de Lleida, 2001.
* Picazo, Glòria; Miró, Neus i Jové, Antoni. 4 B L: 4a Biennal d'Art Leandre Cristòfol. Lleida. Lleida: Centre d'Art La Panera, 2004.
* Picazo, Glòria; López, Maria i Jové, Antoni. 5 B L: 5a Biennal d'Art Leandre Cristòfol. Lleida. Lleida: Centre d'Art La Panera, 2006.
* Jové, Antoni; Picazo, Glòria i Roigé, Anna. 6 B L: 6a Biennal d'Art Leandre Cristòfol. Lleida: Centre d'Art La Panera, 2008.
* Ibarz, Vanessa; Picazo, Glòria i Jové, Antoni. 7 BL: 7a Biennal d'Art Leandre Cristòfol. Lleida: Ajuntament de Lleida, Centre d'Art La Panera, 2010.
# Brawley

Brawley és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 22.052 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brawley tenia 22.052 habitants, 6.631 habitatges, i 5.265 famílies. La densitat de població era de 1.460,4 habitants/km².
Dels 6.631 habitatges en un 48% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 17,5% dones solteres, i en un 20,6% no eren unitats familiars. En el 17,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,5% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 31.277 $ i la renda mitjana per família de 35.514 $. Els homes tenien una renda mitjana de 34.617 $ mentre que les dones 25.064 $. La renda per capita de la població era de 12.881 $. Entorn del 22,5% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brawley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brawley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Chromis margaritifer

Chromis margaritifer és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, [Alemanya]. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Caravaggio (minisèrie)

Caravaggio és una minisèrie de televisió italiana del 2007 dirigida per Angelo Longoni. Es basa en fets de la vida real del pintor barroc Michelangelo Merisi da Caravaggio. S'ha doblat al català.

## Repartiment

* Alessio Boni com a Caravaggio
* Elena Sofia Ricci com a Costanza Colonna
* Jordi Mollà com Francesco Maria del Monte
* Claire Keim com a Fillide Melandroni
* Paolo Briguglia com a Mario Minniti
* Benjamin Sadler com a Onorio Longhi
* Sarah Felberbaum com a Lena
* Maurizio Donadoni com a Ranuccio Tomassoni
* Maria Elena Vandone com a Beatrice Cenci
* Luigi Diberti com a Scipione Borghese
* Ruben Rigillo com a Fabrizio Colonna
* Joachim Bißmeier com el cardenal Gonzaga

## Referències

* ↑ Edmondo Berselli «Caravaggio è ok». , 04-03-2008.
* ↑ «"Caravaggio," Doc Legends and the Ladies of the "Evening" Grace Gotham». , June 14, 2007.
* ↑ Aldo Grasso «Caravaggio, magia della fotografia». , 19-02-2008.
* ↑ «"Caravaggio", la vida del pintor barroc italià, a TV3». TV3, 31-03-2010. [Consulta: 10 novembre 2023].