OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tratakà

Tratakà (en sànscrit त्राटक, 'observar' o 'contemplar') és la pràctica que consisteix a mirar fixament un objecte extern. Aquesta observació fixa és un mètode de meditació que consisteix a concentrar-se en un sol punt, tal com un objecte petit, un punt negre o la flama d'una espelma. Es fa servir en ioga com una forma de desenvolupar la concentració, enfortir els ulls i estimular el txakra ajna (el tercer ull).

## Propòsit

Com una forma alternativa de meditació centrada en l'observació, el tratakà és la tècnica dels sadhakes (aspirants espirituals), de la qual s'al·lega que desenvolupa poders psíquics. Amb la possibilitat d'acabar amb la inquietud dels ulls mitjançant l'observació d'alguna cosa, mitjançant l'observació fixa, arriba a un punt en què la ment inquieta pot arribar a aquietar-se. Es diu que el tratakà millora la capacitat de concentració, incrementa el poder de la memòria i permet la ment d'estar en un estat de concentració, atenció i consciència determinat. Aquest exercici actua sobre els centres de l'olfacte i de la vista, estimulant així el sistema nerviós. Es diu també que controla el cos ciliar (acte reflex) i estimula la glàndula pineal.

## Descripció

El tratakà es pot practicar de dues formes. En la primera, el practicant fixa l'atenció en un símbol o yantra, com l'om, un punt negre o la imatge d'alguna deïtat, i l'observa de fit a fit, parant atenció a cada pensament i sentiment a mesura que van sorgint, deixant que se'n vagin de la ment, perquè així la ment absorbeixi per complet la concentració en el símbol.
La segona pràctica és fixar la mirada en la flama d'una espelma. La pràctica és la mateixa que l'anterior però amb la diferència que hem d'aguantar fins que els ulls comencin a aigualir-se, després els ulls s'han de tancar, i el ioguista tracta de concentrar-se en la imatge subseqüent, i mantenir-hi la concentració tot el temps possible. Al principi seria una vertadera imatge posterior, però després existiria només en l'ull de la ment, i l'exercici de concentració consistiria a mantenir l'atenció tot el temps possible.
# Robert O'Brien

Robert O'Brien va ser un pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Robert O'Brien va néixer l'11 d'abril del 1908 a Lyndhurst, Nova Jersey i va morir el 10 de febrer del 1987.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 22 de juny el GP de Bèlgica, que era la tercera prova del campionat.
Robert O'Brien va arribar a participar en aquesta única cursa puntuable pel campionat de la F1, acabant-la a 6 voltes del guanyador.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1952 | Robert O'Brien | Simca-Gordini | Simca-Gordini | SUI | 500 | BEL 14 | FRA | GBR | ALE | HOL | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Tsandzile Dlamini

Tsandzile Dlamini (segle XX) és una princesa d'Eswatini que actualment exerceix com a ministra d'Afers Interns.
Dlamini és filla del rei Sobhuza II i Inkhosikati Gogo Mngometulu i la germana petita del rei Mswati III. És llicenciada en psicologia per Boston i té un màster en Administració d'Arxius de l'Índia.
Dlamini treballava com a arxivera. Va ser nomenada membre de la Cambra de l'Assemblea d'Eswatini el 2003, un dels deu nomenaments permesos constitucionalment per part del rei, juntament amb altres dos germans. L'any 2008 va ser nomenada ministra de Recursos Naturals i Energia. El 2010, va ser un dels ministres nomenats als quals se'ls va permetre comprar "terra de la corona" per sota del valor de mercat en un "acord de terres qüestionable". El 4 de novembre de 2013 va ser nomenada ministra d'Afers Interiors.
Dlamini està casada amb Musa Mdluli des de 1989 i tenen dos fills. El 2016, el rei va rebre un regal de 140 animals de bestiar com a dot per a ella.

## Referències

* ↑ Graham, Stuart. «Dozens of women killed in crash en route to King of Swaziland's dancing virgin festival». The Telegraph, 30-08-2015. [Consulta: 18 juny 2017].
* 1 2 «Swaziland's King Mswati appoints 10 MPs». Panapress, 31-10-2003. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ Mavuso, Sihle. «King names 18- member Cabinet». Times of Swaziland, 25-10-2008. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ «Swaziland: Swazi PM Dlamini's Dubious Record». Swazi Media Commentary. All Africa, 16-05-2017. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ Khumale, Stanley. «8 Ex-Ministers Bounce Back». Times of Swaziland, 04-11-2013. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ Makhubu, Bheki. «Confusing visa laws have a ripple effect on SA's neighbours». Mail & Guardian, 11 December 2015. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ Magagula, Mduduzi. «140 Lobola Cattle for Princess Tsandzile». Times of Swaziland, 19-06-2016. [Consulta: 18 juny 2017].
* ↑ Dlamini, Thembeka. «140 Lobola Cattle for Princess Tsandzile». Sunday Observer, 19-06-2016. [Consulta: 18 juny 2017].
# Orvinio

Orvinio és un comune (municipi) de la Província de Rieti, a la regió italiana del Laci, situat a uns 45 km al nord-est de Roma i a uns 30 km al sud de Rieti. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 383 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 26 gener 2020].
# Tit Flavi Climent

Tit Flavi Climent és el nom dels següents personatges:
* Climent d'Alexandria
* Tit Flavi Climent, cònsol romà
# Robert Nozick

Robert Nozick (16 de novembre de 1938 - 22 de gener de 2002) fou un filòsof i professor de la Universitat Harvard. Nozick, va ensenyar a Columbia, Oxford i Princeton, va ser un prominent filòsof polític nord-americà en els anys 70 i 80, i teòric de la Filosofia del Dret. Va realitzar un addicional però menys influent treball en altres matèries tals com teoria de la decisió i epistemologia. La seva Anarquia, estat i utopia (1974) va ser una resposta liberal-llibertària a la Una teoria de la justícia de John Rawls, publicat en 1971.
Nozick va aconseguir que la filosofia política llibertària fos respectada entre els acadèmics, amb la publicació en 1974 de l'ara clàssic Anarquia, estat i utopia. Nozick parteix d'una de les principals conclusions de Rawls, segons la qual les desigualtats es justifiquen moralment mitjançant la consecució que els més desfavorits arribin a la seva millor situació possible. Per a Nozick, la distribució de béns serà positiva solament quan es basi en el consentiment de cada individu, fins i tot en cas de desigualtat. Per a articular aquest argument, apel·la a la idea kantiana que les persones no han de ser tractades de forma instrumental, sinó com un fi en si mateixes. No obstant això, la redistribució forçosa veu l'individu com una font d'ingressos (instrument).

## Fonts

* Joan Balcells, John Rawls i la crítica republicana: Molt soroll per no res?
* Angel Castiñeira, Els límits de l'Estat: el cas de Robert Nozick.
* Article sobre el Liberalisme de Ramon Alcoberro
# Rellotge dels Llums (carrer de Rocafort)

El Rellotge dels Llums és un rellotge lluminós situat a la vorera del carrer de Rocafort, davant del número 2, de Barcelona. És germà del Rellotge dels Llums situat a la Via Laietana, davant del número 69. Ambdós estan inclosos a l'inventari dels Petits paisatges de Barcelona.

## Història

És obra del rellotger Juan Cabrerizo, segons projecte de Joan Bautista Sales, que el va patentar. Va ser instal·lat el 1929 per la Banca Rosés, davant de la seva oficina, amb motiu de la Exposició Universal de Barcelona. Quan la Banca Rosés va passar a ser el Banco Condal, el 1957, el rellotge va quedar en desús. El 2017 va ser restaurat per l'Institut del Paisatge Urbà de l'Ajuntament de Barcelona.

## Descripció

Encastat en el paviment de la vorera, fa dos metres de diàmetre i marca les hores i els minuts mitjançant un complex mecanisme de bombetes que s'encenen i s'apaguen de manera sincronitzada. Construït en pedra artificial de color verdós, porta incrustats uns discs de vidre glaçat que emeten llum i uns perfils de llautó amb ribets daurats que, a més de l'esfera numèrica, reprodueix el déu grec Hermes, logotip de la Banca Rosés, i l'escut de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Petits paisatges». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «El reloj que puedes pisar mientras te dice la hora». La Vanguardia, 29-04-2022.
* ↑ «Gaseta municipal». Ajuntament de Barcelona, 17-01-2019.
* ↑ «Rellotge lluminós». Zona Sec, 01-02-2021.
# Paul Codos

Paul Codos (Iviers, Aisne, 1 de maig de 1896 - París, 30 de gener de 1960) va ser un aviador francès, que normalment volava amb Henri Guillaumet. El 7 d'agost de 1933 va batre amb Maurice Rossi el rècord mundial de distància en línia recta aterrant a Raiak, al Líban després d'haver recorregut, en 55 hores, 9.104 km sense fer cap escala a partir de Nova York.

## Referències

* ↑ Biografia de Paul Codos al web Terascia.com
# Semipelagianisme

El semipelagianisme és un corrent cristià que intenta conciliar les idees del pelagianisme amb la teologia més ortodoxa o acceptada. La doctrina fou fundada per Joan Cassià i refutada des dels inicis per la filosofia cristiana, com per exemple en les obres d'Agustí d'Hipona. Va triomfar a l'església dels gals i francs i va tornar a emprar-se el terme (si bé de manera despectiva) al renaixement.
La seva idea principal és que l'ésser humà té forces per ell mateix per acostar-se a la salvació però que aquesta només es pot assolir per la voluntat divina, allunyant-se així de l'heretgia pelagiana. Suposa, per tant, un equilibri entre la predestinació i el lliure albir total pel que fa al destí de l'home després de la mort.

## Referències

* ↑ Noël Duval, Jacques Fontaine, Paul-Albert Février, Jean-Charles Picard et Guy Barruol, Naissance des arts chrétiens, Éd. Ministère de la Culture/Imprimerie Nationale, Paris, 1991, (ISBN 2110811145)
# Orwell (Ohio)

Orwell és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.519 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Orwell tenia 1.519 habitants, 618 habitatges, i 378 famílies. La densitat de població era de 353,3 habitants/km².
Dels 618 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,5% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 34,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 11% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.214 $ i la renda mediana per família de 41.705 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.851 $ mentre que les dones 22.237 $. La renda per capita de la població era de 16.160 $. Aproximadament el 7,2% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Orwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Orwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Tit Flavi Petró

Tit Flavi Petró (en llatí Titus Flavius Petro) va ser un militar romà del segle i aC, avi de l'emperador Vespasià.
Va néixer a Reate. Va combatre com a centurió o veterà reenganxat (evocatus) a les ordres de Pompeu durant la Segona guerra civil. Després de la batalla de Farsàlia va obtenir el perdó de Juli Cèsar i es va convertir en banquer. Es va casar amb Tèrtula, una dona d'Etrúria, i van tenir un fill, Tit Flavi Sabí, pare de Vespasià.

## Referències

* ↑ Suetoni. Vides dels dotze cèsars:Vespasià I
# Rie Yamaki

Rie Yamaki (山木 里恵, 2 de octubre de 1975) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1993. Va disputar 50 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 1995, 1999 i Jocs Olímpics d'estiu de 1996.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1993 | 4 | 0 |
| 1994 | 6 | 0 |
| 1995 | 10 | 0 |
| 1996 | 10 | 0 |
| 1997 | 7 | 2 |
| 1998 | 8 | 1 |
| 1999 | 5 | 0 |
| Total | 50 | 3 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Rie Yamaki, Fitxa a Soccerway
# O País (Moçambic)

O País és un diari de Moçambic en portuguès publicat a Maputo i pertany al Soico Media Group, que també posseeix el canal de televisió Soico Televisão.

## Història

O País va ser fundat el 2002 com a setmanari, que estava en desacord amb l'orientació periodística de la redacció diari Domingo. El 2003 el va comprar Daniel David, amo de Soico Media Group, que ja posseïa Soico Televisão. El 2008 fou rellançat com a diari privat, amb un tiratge de 30.000 exemplars diaris de 32 pàgines en color i en clara competència amb el periòdic estatal Notícias.
Inicialment era un periòdic crític amb el govern, de manera que durant la forta inflació del país que provocà les protestes en 2010 va informar de forma contínua dels disturbis. Com a resultat el mitjà va perdre el favor del govern del Frelimo i a poc a poc canvià l'orientació, de manera que el 2013 van destituir per pressions governamentals al director del diari Jeremias Langa, que havia estat crític amb el govern, i substituït per Olivia Massango.
Des 2014, el Soico Media Group està cooperant amb la xinesa China Central Television.

## Referències

* ↑ Roland Stanbridge, Maria Ljunggren. «African Media and ICT4D: Documentary Evidence. A baseline study on the state of media reporting on ICT and information society issues in Africa» (en anglès). Economic Commission for Africa p. 107, 2003. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ Moky Makura. Africa's Greatest Entrepreneurs. Penguin Global, 2009. ISBN 978-0143024309.
* ↑ Tomás Vieira Mário (coordinador), Celestino Vaz Tomás, Fernando Gonçalves, André, Paulo Comoane, Polly Gaster. «Assessment of Media Development in Mozambique – Based on UNESCO’s Media Development Indicators» ( PDF) p. 52, 2011.
* ↑ «“O Pais” newspaper re-launched». Wanted in Africa, 20-10-2008. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ Susana Salgado. The Internet and Democracy Building in Lusophone African Countries, 2014, p. 80.
* ↑ Andreas Mehler/Henning Melber/Klaas van Walraven. Africa Yearbook Volume 10: Politics, Economy and Society South of the Sahara in 2013. Brill, 2013, p. 486.
* ↑ Macua Blog. «Jeremias Langa já não é director da STV», 17-09-2013.
* ↑ Joseph Hanlon. «O Pais editor dismissed» (PDF). Mozambique News Reports & Clipping, 23-09-2013.
* ↑ «Grupo Soico leva Moçambique à China através de acordo de partilha de conteúdos». O País, 16-06-2014. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 27 febrer 2017].

## Enllaços externs

* (portuguès) Web oficial Arxivat 2017-02-28 a Wayback Machine.
# Rellotge dels Llums (Via Laietana)

El Rellotge dels Llums és un rellotge lluminós situat a la vorera de la Via Laietana, davant del número 69, de Barcelona. És germà del Rellotge dels Llums situat al carrer de Rocafort, davant del número 2. Ambdós estan inclosos a l'inventari dels Petits paisatges de Barcelona.

## Història

És obra del rellotger Juan Cabrerizo, segons projecte de Joan Bautista Sales, que el va patentar. El va encarregar el banquer Sr. Rosés el novembre de 1935, per celebrar l'entrada del nou any. El rellotge va ser instal·lat a terra, davant de la seu de la Banca Rosés. El 1957 la banca passà a dir-se Banco Condal, que va deixar el rellotge en desús. El 1988, quan l'edifici era propietat de la Conselleria de Governació de la Generalitat de Catalunya, el fill de Cabrerizo, juntament amb la col·laboració de J. Pagerol, van rehabilitar-ne la maquinària. L'hotel K10 Cubik, actual propietari de l'edifici, va signar el gener de 2019 un acord amb l'Institut del Paisatge Urbà de l'Ajuntament de Barcelona per a la rehabilitació del rellotge.

## Descripció

Encastat en el paviment de la vorera, fa dos metres de diàmetre i marca les hores i els minuts mitjançant un complex mecanisme de bombetes que s'encenen i s'apaguen de manera sincronitzada. Construït en pedra artificial de color verdós, porta incrustats uns discs de vidre glaçat que emeten llum i uns perfils de llautó amb ribets daurats que, a més de l'esfera numèrica, reprodueix el déu grec Hermes, logotip de la Banca Rosés, i l'escut de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Petits paisatges». Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 «Rellotge lluminós». Zona Sec, 01-02-2021.
* ↑ «Gaseta municipal». Ajuntament de Barcelona, 17-01-2019.
# Pericoma acuminata

Pericoma acuminata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Àustria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Bibliografia

* Jezek, J., 1986. Revision of Pericoma acuminata (Strobl) (Diptera, Psychodidae), with description of a new species of Katamormia from Austria. Acta Entomologica Bohemoslovaca. V. 83 (1).
# Téikovo

Téikovo - Тейково (rus) - és una ciutat de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia.

## Geografia

Téikovo es troba a la vora del riu Kliazma, a 32 km al sud-oest d'Ivànovo i a 219 km al nord-est de Moscou.

## Història

Téikovo fou ja un poble d'ençà el segle xvii i obtingué l'estatus de ciutat el 1918.
# Sebastià Salelles

* Per a l'advocat gironí "Tià", vegeu Sebastià Salellas.
Sebastià Salelles (Gandia, Safor, 1576 - Malta, 1666) va ser un jesuïta versat en dret canònic. Es va traslladar a Malta l'any 1611 on ingressaria a la Companyia de Jesús el 1614. Va exercir de consultor de la inquisició maltesa i de mestre de teologia moral durant divuit anys. Va escriure l'obra De materiis tribunalium S.Inquisitionis que va ser publicada en tres volums entre 1651 i 1656 a Roma. Va establir una estreta relació d'amistat amb Alof de Wignacourt i Fabio Chigi (posteriorment, papa Alexandre VII).

## Referències

* «Sebastià Salelles». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ozumba

Ozumba és un municipi de l'estat de Mèxic. Ozumba és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Juchitepec, al sud amb Morelos, a l'oest amb Ozumba i a l'est amb Tepetlixpa.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ozumba Arxivat 2017-01-17 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Tramussera valenciana

La tramussera valenciana (Lupinus mariae-josephi) és una espècie de llobí o tramús (del gènere Lupinus) que va ser descoberta pel caçador Ramon Jorge Perpiñà qui en collí llavors a finals de la dècada dels 70 del segle xx.
El 2004 va ser descrita oficialment i poc temps després es va considerar extinta. Redescoberta però el 2006 al paratge conegut amb l'expressiu nom de Lloma del tramussar prop de Montserrat. Només es troba (endèmica) a les comarques valencianes de la Ribera Alta, La Safor i La Costera.
Al contrari que la majoria d'espècies del gènere Lupinus, que vien en terrenys àcids o neutres, aquesta espècie viu en sòls calcaris i alcalins acompanyant espècies com el garric el margalló o el llentiscle.

## Descripció

L'espècie per la posició de l'estendard o pètal superior (aplicat sobre la carina o conjunt dels dos pètals inferiors), el color de la flor (vermell) i l'estructura de la inflorescència (no és en espiga terminal sinó en raïm) no sembla emparentada amb cap de les espècies de Lupinus del Mediterrani o de Nord-amèrica. És una herba anual erecta i pilosa que fa fins a 30 cm d'alt. Flors de 12 mm de longitud, corol·la blanc groguenca al principi i després completament roja. Fructifica en llegum de 50x 20 mm amb 3-4 llavors el·lipsoïdals de 8x6x4 mm de color bru amb el fons marró clar.
Aquesta planta per les seves característiques especials pot tenir molt interès per a la millora dels farratges.

## Vegeu també

Un altre Lupinus valencià és la tramussera silvestre (Lupinus angustifolius), que té els folíols molt estrets i les flors de color blau elèctric. Només es troba en sòls arenosos i descarbonatats del pla de Suros de Barx, el pla de Corrals de Quatretonda-Simat i altres indrets propers. Aquest però es troba de manera salvatge a Catalunya i altres països.

## Referències

* ↑ Tramussera valenciana (Lupinus mariae-josephi) Termcat (català)
* 1 2 La tramussera valenciana Mètode 52, Hivern 2006/07. (català)
* ↑ http://www.florasilvestre.es/mediterranea/Leguminosae/Lupinus_mariae-josephi.htm Arxivat 2009-09-21 a Wayback Machine.
* ↑ http://rjb.revistas.csic.es/index.php/rjb/article/viewFile/69/68

## Enllaços externs

* El descobriment de l'últim endemisme: la tramussera valenciana Universitat de València (català)
* Imatges a l'aire lliure Arxivat 2009-09-21 a Wayback Machine.
* Descripció botànica completa
* Foto i dades d'interès Arxivat 2009-04-17 a Wayback Machine.
# Rie Mastenbroek

Hendrika Wilhelmina Mastenbroek, coneguda com a Rie Mastenbroek, (Rotterdam, Països Baixos 1919 - íd. 2003) fou una nedadora neerlandesa, guanyadora de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 26 de febrer de 1919 a la ciutat de Rotterdam, població situada a la província d'Holanda Meridional.
Va morir el 6 de novembre de 2003 a la seva residència de Rotterdam.

## Carrera esportiva

Especialista en proves de crol i esquena, va destacar l'any 1934 en el Campionat d'Europa de natació, on va aconseguir guanyar quatre medalles, entre elles tres medalles d'or.
Als 17 anys va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 realitzats a Berlín (Alemanya nazi), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en les proves dels 100 metres lliures, 800 metres lliures i relleus 4x100 m. lliures, establint en tots elles sengles rècords olímpics. Així mateix també va participar en la prova dels 100 metres esquena, on va aconseguir guanyar la medalla de plata, just per darrere de la seva compratiota Nida Senff.
El 25 de novembre de 1934 va establir un nou rècord del món dels 100 metres esquena amb un temps d'1:16.8 minuts, un rècord vigent fins al gener de 1935. El febrer de 1936 novament el tornà a establir, aturant el cronòmetre als 1:15.8 minuts. El gener de 1935 establí un nou rècord en els 200 metres esquena amb un temps de 2:49.6 minuts, vigent fins al març de 1936.