OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Autoretrat (Sorolla)

Autoretrat és una obra de 1904 del pintor valencià Joaquim Sorolla i Bastida pintada a l'oli sobre llenç amb unes dimensions de 66 × 100,6 cm. Es conserva al Museu Sorolla de Madrid. Sorolla va pintar fins a quinze autoretrats dels quals vuit es conserven al Museu Sorolla de Madrid. Aquest el feu quan amb prou feines havia entrat als quaranta i en la seva segura postura, confiada i ferma sembla voler deixar clar l'excel·lent moment de maduresa i èxit professional pel qual travessava en aquells moments.
El lloc on Sorolla s'autoretrata és en el seu propi estudi des d'on contempla a l'espectador amb una mirada fixa i penetrant, gairebé desafiadora. En aquest autoretrat va voler Sorolla retre un homenatge al seu ofici de pintor i per a això va buscar la inspiració en el mestre Velázquez i més concretament en el seu autoretrat de Las Meninas. Les referències al geni malagueny s'aprecien en múltiples detalls de l'obra com en la profunditat de l'espai marcat pràcticament tan sols pels llenços de les parets, també en el llenç en blanc que es mostra a la dreta o en els característics colors del Segle d'or, sobris i foscos i il·luminant només les zones a ressaltar com el coll de la camisa que emmarca un rostre resplendent.

## Referències

* 1 2 3 4 Guía oficial Museo Sorolla (en castellà). Museo Sorolla. ISBN 9788480036771.
Viccionari
# Barranc de la Plana (el Meüll)

El Barranc de la Plana, és un barranc del terme de Castell de Mur (antic terme de Mur.
Es forma a l'extrem de llevant de la Serra del Coscó, a 995 m. alt., i davalla cap al nord-oest per tal de trobar-se amb el barranc del Comunalet i formar, entre tots dos, el barranc Gros. Al cap de poc de començar el seu recorregut troba la Font de la Plana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Evliya Çelebi

Evliya Çelebi (Ewliya Čelebi en ortografia antiga), també citat com Evilya Celebi o Ewliya Celebi (اوليا چلبي) (Istanbul, 25 de març de 1611 – Istanbul o el Caire, 1684) fou un viatger i geògraf turc otomà, fill de l'orfebre de palau Derviş Mehmed Zilli. Va viatjar per l'Imperi Otomà i altres territoris, i va deixar narracions amb moltes dades dels llocs visitats.
Els seus primers viatges foren pel mateix Istanbul, on prenia notes del que veia, sobre edificis, mercats, costums, i cultura. El primer viatge fora, el va fer el 1640, i va seguir durant quaranta anys. La relació dels seus viatges va formar una obra en deu volums anomenada Seyahatname ('Llibre dels viatges'). L'obra és considerada una bona guia per a conèixer els aspectes socials de l'imperi al segle xvii.

## Referències

* Mordtmann, J. H.; Duda, H.W. "Ewliyā Čelebi." Encyclopédie de l'Islam. Brill Online, 2016. Referència. 3 de juny del 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedie-de-l-islam/ewliya-celebi-COM_0202>
# Byng

Byng és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.090 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Byng tenia 1.090 habitants, 389 habitatges, i 310 famílies. La densitat de població era de 64,5 habitants per km².
Dels 389 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,8% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 20,3% no eren unitats familiars. En el 17,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.229 $ i la renda mediana per família de 38.906 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.596 $ mentre que les dones 19.868 $. La renda per capita de la població era de 15.028 $. Entorn de l'11,8% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Byng». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Byng». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Can Reverter

Can Reverter és una obra del municipi de Sant Vicenç dels Horts (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat, envoltat de jardí, de planta quadrada. Té planta baixa, pis i golfes. Té coberta a quatre vessants de teula àrab i al centre s'alça una torre mirador amb el mateix tipus de coberta. La porta d'accés és d'arc carpanell adovellat. Les obertures són de llinda, d'aplacat amb relleu de filigrana. L'obertura cantonera té dintell sostingut per columna amb capitell dòric; fa d'accés a una petita terrassa que cobreix el cos lateral afegit. A l'altura del pis hi ha una galeria correguda coronada per petits merlets. Un seguit d'imbricacions i el ràfec coronen l'edifici.

## Història

Can Reverter es va construir al primer quart del segle XX com a casa Pairal de la família. La casa ha sofert importants reformes interiors; ha estat repartit el seu espai interior en diferents habitatges.

## Referències

* 1 2 «Can Reverter». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 febrer 2016].
# Araceli Mostazo i Romeo

Araceli Mostazo Romeo (Barcelona, 1979) és una jugadora de waterpolo catalana, ja retirada.
Formada al Club Esportiu Mediterrani, va guanyar dues Lligues espanyoles, quatre Copes de la Reina i tres Lligues catalanes. També va participar en competicions europees aconseguint una medalla de bronze a la Recopa de 2001 i a la LEN Trophy de 2002. La temporada 2002-03 va fitxar pel CN l'Hospitalet. Va ser internacional amb la selecció espanyola de waterpolo en vint-i-set ocasions entre 1998 i 2000, destacant la seva participació en el preolímpic pels Jocs Olímpics de Sidney 2000. Després de la seva retirada, va exercir com a nutricionista i dietista tant nivell professional com esportiva.
Entre d'altres distincions, va rebre la medalla de bronze de serveis distingits de la Reial Federació Espanyola de Natació l'any 2000.

## Palmarès

* 2 Lliga espanyola de waterpolo femenina: 1997-98, 1998-99
* 4 Copa espanyola de waterpolo femenina: 1996-97, 1997-98, 1998-99, 1999-00
* 3 Lliga catalana de waterpolo femenina: 1997-98, 1998-99, 1999-00

## Referències

* 1 2 «Araceli Mostazo i Romeo». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «CN L'Hospitalet y AESE inician otra temporada» (en castellà). L'H Digital, 08-10-2002. [Consulta: 30 maig 2020].
* ↑ «Mostazo Romeo, Araceli». CoDiNuCat. [Consulta: 30 maig 2020].
# Downhill City

Downhill City és una pel·lícula en coproducció entre Finlàndia i Alemanya, dirigida l'any 1999 per Hannu Salonen. El 2000 rebé l'Angers European First Film Festival Berlín: una ciutat de contrastos, controvèrsia, començaments. Aquesta és la història de sis persones en aquest Berlín que està a punt de canviar radicalment les seves vides: Artsy el guitarrista finlandès que espera triomfar amb la seva música. Peggy se separa de Hans perquè ell només pensa en la seva carrera de boxejador. Sacha acaba de sortir de la presó i no sap ni tan sols on passar la nit. Fabian en realitat és escriptor, però sobreviu com a transportista d'una pizzeria i Doris vol trencar amb la rutina del seu matrimoni deambulant sense rumb per la ciutat. Els seus camins es creuen i es perden casualment. Tots intenten viure les seves idees de felicitat i d'amor. Pot ser, però no té per què sortir bé.

## Referències

* ↑ spanish.imdb.com

## Enllaços externs

* Downhill City Arxivat 2012-09-21 a Wayback Machine. a labutaca.net (castellà)
* Downhill City a fotogramas.es (castellà)
* Downhill City Arxivat 2011-09-12 a Wayback Machine. a zinema.com (castellà)
* Downhill City a decine21.com (castellà)
# Barranc de la Roca del Carant

El barranc de la Roca del Carant és un barranc de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent actualment al de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. És en territori del poble de Torallola.
Es forma al sud-est de la partida de la Font Sobirana, des d'on davalla cap a llevant, lleugerament decantat cap al nord, passant de seguida per los Amanits; passa al nord de l'Obaga i del mateix poble de Torallola, fins que arriba a sota i a migdia de la Roca del Carant. Al cap de poc tros més s'aboca en el barranc de Pumanyons.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Barranc de la Plana II

Barranc de la Plana II és un abric que conté pintures rupestres d'estil llevantí. Està situat en el terme municipal de Mequinensa (Aragó). A uns 100 metres a dalt del barranc, es localitza una diminuta visera sobre una paret vertical orientada al Sud, en la qual apareixen diverses representacions pintades en vermell: una figura de tipus cruciforme amb dobles braços i extremitats inferiors, al costat d'altres figures incompletes d'interpretació dubtosa, totes elles molt deteriorades per la presència d'aigua.
L'abric està inclòs dins de la relació de coves i abrics amb manifestacions d'art rupestre considerats Béns d'Interès Cultural en virtut del que es disposa en la disposició addicional segona de la Llei 3/1999, de 10 de març, del Patrimoni Cultural Aragonès. Aquest llistat va ser publicat en el Butlletí Oficial d'Aragó del dia 27 de març de 2002. Forma part del conjunt de l'art rupestre de l'arc mediterrani de la península ibèrica, que va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la #Unesco (ref. 874-654). També va ser declarat Bé d'Interès Cultural amb el codi RI-51-0009509.

## Referències

* ↑ Aragón, Gobierno de. «BOA» (en castellà). www.boa.aragon.es. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Arte rupestre del arco mediterráneo de la Península Ibérica» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 6 gener 2020].

## Bibliografia

* ROYO GUILLÉN, J.I. I GÓMEZ LECUMBERRI, F. Prospeccions arqueològiques en el terme municipal de Mequinenza (Saragossa). Campaña de 1989, Arqueologia aragonesa, 1988-1989. D.G.A, Zaragoza.
* ROYO GUILLÉN, J.I. The set of shelters with rock art of Mequinenza (Saragossa). Bolskan 5, 1988.
* VV.AA. Arqueologia Aragonesa 1988-1989 Diputació General d'Aragó. Zaragoza, 1991.
# Faó (metge)

Faó (en llatí Phaon, en grec Φάων) fou un antic metge grec, que hauria viscut al voltant del segle v aC o una mica absns, ja que era contemporani o predecessor del gran metge Hipòcrates de Cos.
Se li atribueix per part de Galè el tractat titulat Περὶ Διαίτης πριεινη̂ς, anomenat en llatí De Salubri Victus Ratione, que forma part del Corpus hipocràtic.

## Referències

* ↑ Phaon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 238
# Cochranella punctulata

Cochranella punctulata és una espècie de granota que viu a Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Bibliografia

* Gil, A.Q. & Lynch, J. 2004. Cochranella punctulata. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Accedit a 25 d'abril del 2008
# Cal·lip de Cízic

* No s'ha de confondre amb Cal·lip.
Cal·lip de Cízic (grec antic: Κάλλιππος) (Cízic, c. 370 aC - c. 310 aC) fou un astrònom de Cízic, deixeble de Polemarc, un amic de Èudox de Cnidos, al qui va seguir fins a Atenes per unir-se a Aristòtil.
Va destacar en calendaris astronòmics que foren penjats en llocs públics i anomenats παραπήγματα. Va esmenar el model cosmològic d'Eudox de Cnidos afegint set esferes a les vint-i-set proposades per Eudox, millorant la seva precisió, però incorporant unes matemàtiques potser massa avançades per a l'època.
Va inventar el període o cicle de 76 anys anomenat període cal·lípic. Anteriorment Metó havia introduït els períodes de 19 anys (235 mesos 6940 dies) que establia un any de 365 dies i 5/19 parts d'un altra dia. El període de 76 anys (940 mesos, 27759 dies) o sigui l'any de 365 dies i ¼ d'un altre dia, més proper a la veritat que l'anterior (un any 365,2422414 i un mes 29,5305887215) fou generalment adoptat.

## Referències

* ↑ Mendell, 1998, p. 229.
* ↑ Samuel, 1972, p. 32-33.
* ↑ Botteri i Casazza, 2023, p. 172 i ss.
* ↑ Gregory, 2019, p. 106-107.
* ↑ Mendell, 1998, p. 172-173.
* ↑ Samuel, 1972, p. 43-44.

## Bibliografia

* Botteri, Gerardo; Casazza, Roberto. «Chapter 4. Eudoxus and Callippus: Planetary Models». A: The Astronomical System of Aristotle (en anglès). Brill, 2023, p. 51-86. ISBN 9789004525535.
* Gregory, Andrew D. «Astronomy». A: Georgia L. Irby (ed.). A Companion to Science, Technology, and Medicine in Ancient Greece and Rome (en anglès). John Willey & Sons, 2019, p. 96-113. ISBN 978-1-119-10070-6.
* Mendell, Henry «Reflections on Eudoxus, Callippus and their Curves: Hippopedes and Callippopedes» (en anglès). Centaurus, Vol. 40, Num. 3-4, 1998, pàg. 177-275. DOI: 10.1111/j.1600-0498.1998.tb00534.x. ISSN: 1600-0498.
* Samuel, Alan E. Greek and Roman Chronology (en anglès). C.H. Beck, 1972. ISBN 3-406-03348-2.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Cal·lip de Cízic» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Kieffer, John S. «Callippus» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 11 febrer 2024].
* Toomer, J.G. «Callippus» (en anglès). Oxford Classical Dictionary, 2016. [Consulta: 11 febrer 2024].
# Araceli Vendrell i Gener

Araceli Vendrell i Gener (Barcelona, 6 de maig de 1963) és una advocada i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la V Legislatura.

## Biografia

Llicenciada en dret per la Universitat de Barcelona, és membre del Col·legi d'Advocats de Barcelona. Ha treballat en diversos bufets d'advocats i com a tècnica superior als ajuntaments de Matadepera i de Sabadell.
Des de 1985 milita a Unió Democràtica de Catalunya, partit del qual ha estat membre del comitè de govern. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1995 fou escollida diputada a les llistes de CiU per la província de Barcelona. Fou nomenada directora general de Dret i d'Entitats Jurídiques del Departament de Justícia i Interior de la Generalitat de Catalunya, càrrec del qual cessà el 2004. El 2002 es va veure implicada en el cas Pallerols sobre el finançament irregular d'UDC

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 230
* ↑ El fiscal atribuye 6 delitos a los imputados en el 'caso Pallerols' por la financiación de Unió a El País 25/10/2002
* ↑ Duran es querella contra l'exdirigent d'Unió que l'implicava en el "cas Pallerols" a 3cat24.cat de 8/11/2006

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 21 de novembre de 1995
* DOGC núm 4050 de 16 de gener de 2004 Arxivat 2007-08-30 a Wayback Machine. amb el cessament d'Araceli Vendrell
# Banda a part

Bande à part és una pel·lícula de cinema francesa dirigida per Jean-Luc Godard, estrenada el 1964. Ha estat doblada al català.

## Argument

Franz (Sami Frey) sovinteja Odile (Anna Karina), una noia que ha conegut en el curs d'anglès d'un institut privat parisenc. Odile revela a Franz que la seva tia Victòria, que l'allotja, lloga una cambra del seu pavelló de Joinville a un misteriós Senyor Stoltz. Aquest últim hi amagaria una gran suma de diners en efectiu. Franz revela aquesta oportunitat a Arthur (Claude Brasseur) el seu inseparable company. Delinqüents si s'escau, decideixen apoderar-se dels diners i fugir a Amèrica del sud. Arthur decideix igualment que tindria Odile, contra Franz, molt més maldestre, molt menys segur d'ell mateix. Odile sucumbeix a Arthur. Segueix un encreuament amorós sobre fons de manipulació interessada. Franz, massa xerraire, revela igualment el seu secret a l'oncle d'Arthur, criminal previngut, que determina passar a l'acció al seu costat...

## Repartiment

* Anna Karina: Odile
* Sami Frey: Franz
* Claude Brasseur: Arthur
* Louisa Colpeyn: Madame Victoria
* Chantal Darget: la tia d'Arthur
* Georges Staquet: El legionari
* Ernest Menzer: l'oncle d'Arthur
* Danièle Girard: la professora d'anglès
* Jean-Claude Rémoleux: L'alumne que beu alcohol
* Louisa Colpeyn: Senyora Victòria

## Al voltant de la pel·lícula

* Gran seguidor de la pel·lícula, el director estatunidenc Quentin Tarantino ha anomenat la seva societat de producció A Band Apart , en referència a la pel·lícula de Godard.
* Sempre sobre Quentin Tarantino, segons les seves afirmacions, els personatges i la història de Reservoir Dogs tindrien una forta inspiració de la pel·lícula de Godard.
* Bande a part és igualment el títol del segon àlbum del grup Nouvelle Vague; el clip d'una cançó d'aquest àlbum titulada Dance with me (agafada de The Lords of the New Church) utilitza una escena de la pel·lícula.
* Bande a part és el nom d'una escola de cinema de Barcelona.

## Escenes famoses

Hi ha dues escenes famoses a la pel·lícula: la seqüència del ball Madison (que va inspirar a Quentin Tarantino i Hal Hartley), i una carrera de nou minuts a través del Museu del Louvre, homenatjada per Bertolucci en la seva pel·lícula The Dreamers (2003). En un altre moment del film, els personatges, en un bar concorregut i sorollós, decideixen guardar un minut de silenci (en realitat, 36 segons), temps durant el qual la pel·lícula queda completament sense so.
Godard intenta reflectir la candidesa d'una adolescent que és seduïda per un lladre, el qual, en assabentar-se de la fortuna de la tia de la noia, enginya un pla per robar-ne els seus béns. El punt clau del projecte és fer que la noia s'enamori del lladre, perquè ella mateixa li obri les portes i furti els diners al costat d'un company. Els tres viuen moments memorables, no obstant això, al final sobresurten les veritables intencions.

## Referències

* ↑ Banda a part a esadir.cat
* ↑ «Escuela de cine | Cursos de Cine - Bande à Part». Arxivat de l'original el 2017-12-24. [Consulta: 24 desembre 2017].
# Atles (topologia)

Un atles és un conjunt de cartes (entorns de coordenades) que proveeixen d'estructura localment euclidiana a un espai topològic.
Cada carta cobreix un entorn de l'espai donant coordenades als punts dins d'aquest entorn. Un atles és un conjunt de cartes que, a més de cobrir l'espai del tot, en cas de superposició entre dues cartes, les coordenades proveïdes per una i altra estan relacionades simplement per una funció vectorial amb "bones propietats" (és un homeomorfisme fins i tot un difeomorfisme).
Els atles són l'eina que permet donar estructura diferenciable als espais topològics, i el substrat per a les nocions de la geometria diferencial de varietats.

## Definició

Donat un espai topològic $X$, una carta (o també entorn coordenat) és un parell $(U,\varphi )$, on $U$ és un obert de $X$, i $\varphi :U\to \mathbb {R} ^{n}$ un homeomorfisme entre $U$ i l'espai euclidià $\mathbb {R} ^{n}$. Aquest homeomorfisme proveeix de coordenades als punts de l'entorn $U$.
Un atles és un conjunt de cartes que cobreix la varietat al complet, i de tal manera que siguin compatibles entre si: si dues cartes donen coordenades diferents per a una regió de $X$, llavors la funció "canvi de coordenades "ha de ser bijectiva i contínua en els dos sentits. És a dir:
* Un atles és una família de cartes $\{(U_{i},\varphi _{i})\}$ amb $\ \cup _{i}U_{i}=X$ i tal que sempre que $O_{ij}\equiv U_{i}\cap U_{j}\neq \emptyset$ la funció de transició $\varphi _{ij}\equiv \varphi _{i}\varphi _{j}^{-1}:\varphi _{j}(O_{ij})\to \varphi _{i}(O_{ij})$ és un homeomorfisme entre oberts de $\mathbb {R} ^{n}$.

### Diferenciabilitat

La definició anterior és estrictament per a un atles de classe ${\mathcal {C}}^{0}$. Exigint que les funcions de transició $\phi _{ij}$ siguin difeomorfismes de classe ${\mathcal {C}}^{k}$, obtindríem un atles de classe ${\mathcal {C}}^{k}$ (on $k$ és un enter positiu, $\infty$, o fins i tot $\omega$ per atles analítics).

### Compatibilitat. Estructura diferenciable.

La condició de compatibilitat entre cartes ens permet definir si dos atles de classe ${\mathcal {C}}^{k}$ són al seu torn compatibles : ho són si la seva unió conjuntista és un atles al seu torn, és a dir, si poden "ajuntar" en un sol atles.
Dues atles compatibles però diferents donen coordenades a l'espai X de maneres essencialment equivalents. Per definir l'estructura de varietat (ja sigui topològica o diferenciable) sense ambigüitats, es recorre a una classe d'equivalència d'atles compatibles entre si. Una altra manera és fer servir un atles maximal , que conté qualsevol atles compatible amb ell. A aquests atles maximals se'ls denomina també estructures diferenciables (de classe ${\mathcal {C}}^{k}$).

## Vegeu també

* Varietat diferenciable
* Varietat topològica

## Bibliografia

* Wald, Robert. General Relativity (en anglès). The University of Chicago Press, 1984. ISBN 0-226-87033-2.

## Nota

Viccionari
# Feddan

Un feddan o faddan (àrab: فدّان, faddān) és una unitat d'àrea utilitzada a Egipte, Sudan, Síria i Oman. En àrab clàssic, la paraula significa una ‘jovada’, implicant l'àrea de terra que els bous podrien conrear en un temps determinat.
A Egipte, el feddan és l'única unitat no mètrica que es va mantenir en ús després de l'adopció del sistema mètric. Un feddan es divideix en 24 quirats (àrab: قيراط, qīrāṭ), amb un quirat equivalent a 175 metres quadrats.

## Unitats equivalents

1 feddan = 24 quirats = 60 metres × 70 metres = 4.200 metres quadrats (m²) = 0,420 hectàrees = 1,037 acres
A Síria, el feddan oscil·la entre 2.295 metres quadrats (m²) i 3.443 metres quadrats (m²).

## Vegeu també

* acre
* dúnam

## Referències

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «فدّان». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Lyons, H.G.. The cadastral survey of Egypt 1892-1907. Рипол Классик, 1907, p. 41. ISBN 9781176444607.
* ↑ «What is a feddan?» (en anglès). www.sizes.com. Arxivat de l'original el 2018-09-27. [Consulta: 27 setembre 2018].