OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Legió I Pontica

La Legió I Pontica va ser una legió romana que va organitzar l'emperador Dioclecià per defensar el Pont Polemoníac, una província romana creada de nou al sud de la mar Negra.
Cap a l'any 287, en resposta a una incursió dels gàlates a Trebisonda, l'emperador Dioclecià va decidir organitzar una altra vegada el territori en tres províncies més petites sota un control més localitzat i proper. La legió estava estacionada a Trebisonda, on abans hi havia hagut la Legió XV Apollinaris o potser només una vexillatio d'aquella legió.
La Legió I Pontica encara era a Trebisonda a principis del segle v, segons diu la Notitia Dignitatum.

## Referències

* ↑ Lendering, Jona. «Legio I Pontica». Livius.org. [Consulta: 1r novembre 2022].
# Physoschistura raoi

Physoschistura raoi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Cos amb 22 franges.
* Els mascles poden assolir 3,4 cm de longitud total.
* 12 radis tous a l'aleta dorsal i 8 a l'anal.
* 9+8 radis ramificats a l'aleta caudal.
* Línia lateral incompleta, amb 29 porus i arribant a la base de l'aleta pelviana.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la conca del riu Salween al nord dels Estats Shan (Myanmar).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Singh A., Sen N. & P. Banarescu & T. T. Nalbant, 1982. New noemacheiline loaches from India (Pisces, Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. “Grigore Antipa” v. 23 (for 1981). 201-212.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hora, S. L., 1929. Notes on fishes in the Indian Museum. XVII. Loaches of the genus Nemachilus from Burma. Records of the Indian Museum (Calcuta) v. 31 (pt 4): 311-334, Pls. 14-15.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1990. Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Viet Nam. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic: 1-262.
* ↑ Doi, A., 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* ↑ Jayaram, K. C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, l'Índia. 551 p.
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Olayinka Koso-Thomas

Olayinka Koso-Thomas (Nigèria, 1937) és una metgessa i activista social nigeriana.
Establerta a Sierra Leone treballa en favor de l'abolició de la mutiliació genital femenina o ablació de clítoris, per la qual cosa ha estat amenaçada de mort per diversos grups fanàtics religiosos. Membre de diferents associacions mèdiques actualment presideix el Comité Interafricà sobre les Pràctiques Tradicionals que afecten la salut de les dones i els Nens.
El 1998 fou guardonada amb el Premi Príncep d'Astúries de Cooperació Internacional, juntament amb Fatiha Boudiaf, Rigoberta Menchú, Fatana Ishaq Gailani, Somaly Mam, Emma Bonino i Graça Machel pel seu treball, per separat, en defensa i dignificació de la dona.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries de Cooperació Internacional 1998 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine.
# Mendig

Mendig és una petita ciutat del districte Mayen-Koblenz, a Rhineland-Palatinate, Alemanya. Està situat a uns 6 km al nord-est de Mayen, i a 25 km a l'oest de Koblenz.

## Enllaços externs

* Verbandsgemeinde Mendig
# Martimporra

Martimporra és un poble de la parròquia asturiana de San Julián i la capital del concejo de Bimenes.
Es troba a 38 km d'Oviedo, la capital del Principat. Amb 18 habitants (INE 2007), es troba a uns 300 msnm.
Destaca a Martimporra sobre totes les edificacions el Palau de Martimporra, del segle xvii. Fou construït per desig de Juan de Valvidares i Cecilia Estrada, marquesos de Villapanes i pertanyé després al marquès de Casa Estrada. De planta quadrada i dos pisos d'altura, presenta dues torres als seus laterals i una capella dedicada a la Mare de Déu del Camí.
Altres edificis notables del llogaret són la Casa Consistorial (1966), la Casa Sindical o la Casa de Cultura.
# Regne d'Ilaje

El regne d'Ilaje és un estat tradicional de Nigèria, al país ioruba al tram costaner de l'estat d'Ondo, format pel grup ugbo (per la qual cosa el regne també s'anomena Ugbo-Ilaje, ja que hi ha quatre regnes ugbos: Ilaje, Mahin, Etikan i Aheri). La capital és Oda-Ugbo, a la LGA d'Ilaje. Estan regits per un rei amb el títol d' Olugbo. Els Ugbo-Ilaje, són un subgrup de la cultura ioruba que actualment ocupen la costa occidental del Nigèria a l'oceà Atlàntic amb la pesca com el pilar de les seves activitats econòmiques. Els Ugbo-Ilaje són l'únic grup ioruba que viu en un medi aquàtic amb enllaços espirituals tradicionals amb l'oceà a través de l'adoració de Malokun, la deïtat de l'aigua, que també significa la seva creença en el poder i riquesa de la immensitat de l'oceà; els ilajes són pescadors itinerants coneguts per les seves gestes marineres a la costa d'Àfrica Àfrica occidental i central.

## Monarquia

L'Olugbo és un monarca de primera classe, que resideix a Oda-Ugbo, la seva llar ancestral; regna sobre uns dos-cents petits cacics dispersos al llarg dels 80 quilòmetres de tram costaner de l'estat d'Ondo i per significar la singularitat de la corona i la importància de la pesca en la tradició de la gent, el peix més gran, quan es captura, es reserva sempre per l'Olugbo.

## Història

Contràriament a les afirmacions dels historiadors i alguns sectors de la tradició oral que el poble ugbo fou expulsat de l'Ile-Ife al començament de la dinastia d'Oduduwa, els ugbos afirmen que van abandonar la ciutat per la mateixa voluntat i que eren un poble anterior als iorubes. S'ha confirmat per diverses fonts històriques i a través de les tradicions orals que foren els habitants originals d'Ile-Ife on havien estat vivint durant segles abans de l'arribada d'Oduduwa i el seu poble "des de l'est.". El regne d'Ilaje limita a l'oest amb el d'Ijebu; al nord amb el d'Ikale; a l'est amb el regne de Warri del poble itsekiri; i al nord-est amb els Api Ijaw i els Arogbo Ijaw; el seu límit sud és l'oceà Atlàntic.

## Referències

* Ugbo-Ilaje
# Musali

Musali o Musalai (Tàmil: முசலி பிரதேச சபை) és un consell divisional (anteriorment un Consell de Desenvolupament de Districte) o autoritat local de la comarca de Musali a la província del Nord de Sri Lanka, districte de Mannar, del qual ocupa la part sud. El consell és responsable de proporcionar una varietat de serveis públics locals pels diversos pobles i consells que formen part del consell divisional, serveis que inclouen carreteres, sanejament, desguassos, habitatge, biblioteques, parcs públics i instal·lacions recreatives. Compta amb 9 membres elegits mitjançant el sistema de representació proporcional de llistes obertes.

## Referències

Wikipèdia en anglès.
# Pla de Puntogaina

El Pla de Puntogaina, sovint denominat simplement la Puntogaina, és un pla on es troben els termes municipals de Calders, Moià i Monistrol de Calders, al Moianès.
És l'extrem nord del terme monistrolenc, a l'extrem sud-oest del moianenc i a l'extrem de llevant del calderí, a llevant de la masia de la Grossa. És a la dreta del torrent de la Baga Cerdana, a llevant del Serrat de la Tirolena i al sud-oest de les restes de la masia de Sabruneta.

## Bibliografia

* Erill i Pinyot, Gustau; Gual i Purtí, Jordi (fotografies); Manent i Oristrell, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006 (Col·lecció Pedra i aigua).
* Perarunau i Lllorens, Jaume; Piñero i Subirana, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993.

## Enllaços externs

* El Pla de Puntogaina i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Liandratita

La liandratita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor de Georges Liandrat, professor francès de Samoëns, França, per les seves destacades activitats de prospecció a Madagascar.

## Característiques

La liandratita és un òxid de fórmula química U$^{6+}$Nb₂O₈. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1975. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la liandratita pertany a «04.DH: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); plans que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: brannerita, ortobrannerita, thorutita, kassita, lucasita-(Ce), bariomicrolita, bariopiroclor, betafita, bismutomicrolita, calciobetafita, ceriopiroclor, cesstibtantita, jixianita, hidropiroclor, natrobistantita, plumbopiroclor, plumbomicrolita, plumbobetafita, estibiomicrolita, estronciopiroclor, estanomicrolita, estibiobetafita, uranpiroclor, itrobetafita, itropiroclor, fluornatromicrolita, bismutopiroclor, hidrokenoelsmoreïta, bismutostibiconita, oxiplumboromeïta, monimolita, cuproromeïta, stetefeldtita, estibiconita, rosiaïta, zirconolita, petscheckita, ingersonita i pittongita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Antsakoa I, al camp de pegmatites de Berere, situat al districte de Tsaratanàna, a la regió de Betsiboka (Província de Mahajanga, Madagascar). També ha estat descrita a Austràlia, Suècia, Noruega i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Liandratite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 març 2018].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: November 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 2019-08-10. [Consulta: 15 març 2018].
# Oficis vils i mecànics

Els oficis vils i mecànics eren els artesanals o manuals, incompatibles amb la noblesa, en la societat feudal i de l'Antic Règim. Es basaven en la tradició i el costum, i s'accedia a ells pel sistema gremial d'aprenentatge.
El treball manual era incompatible amb la forma de vida noble, que havia de ser l'exercici de les armes i el manteniment de l'honor, no amb guanyar-se la vida treballant. El mateix es pot dir del clergat, encara que el clergat regular d'ús en el treball, no tant amb fins productius sinó com una part del seu ascetisme (regla de Sant Benet: ora et labora).
La denigració del treball prové de l'antiguitat clàssica, associada al mode de producció esclavista, i es troba justificada, per exemple, en la filosofia de Plató i Aristòtil.
Les professions liberals o arts liberals, és a dir, les que es basen en el treball intel·lectual i es caracteritzen per l'accés a través d'estudis universitaris, tenien (encara tenen) una consideració superior.

## Vegeu també

* Arts vulgars

## Referències

* DÍEZ, Fernando (190) Viles i mecànics. Treball i societat a la València preindustrial . València, Edicions Alfons el Maganànim.
* M. Rosario Caballero Carrillo i Pedro Miralles Martínez (2002) El treball de la infància i la joventut en l'època del Barroc. El cas de la seda murciana . «Enllaç».
# Maurits Raes

Maurits Raes (Heusden, Destelbergen, 17 de gener de 1907 - Gentbrugge, 23 de febrer de 1992) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1927 i 1939.
Durant la seva carrera aconseguí 24 victòries, destacant la Lieja-Bastogne-Lieja de 1927 i el Campionat de Flandes de 1929.

## Palmarès

* 1927
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja
* 1929
** 1r al Campionat de Flandes
* 1930
** 1r a Nazareth
** 1r a Sint-Amandsberg
* 1931
** 1r a Evergem
** 1r a Harelbeke
* 1933
** 1r a Kruibeke
** 1r al Gran Premi d'Hoboken
* 1934
** 1r a Oupeye
* 1935
** 1r a Harelbeke
* 1936
** 1r a Berna
** 1r al Circuit del Centre de Flandes
** 1r a la Sint-Kruis-Bruges
** 1r a Wingene
* 1937
** 1r a Heusden Limburg
** 1r a Lochristi
** 1r a Mere
** 1r a Poperinge
** 1r a Stekene
** 1r a Waregem
** 1r a Boom
* 1938
** 1r a Lochristi
* 1939
** 1r a la París-Valenciennes
** 1r a Blankenberge

## Enllaços externs

* Fitxa de Maurits Raes
# Megaderma

Megaderma és un gènere de ratpenats de la família dels megadermàtids, que comprèn de 2 espècies.

## Taxonomia

* Fals vampir gros (Megaderma lyra)
* Fals vampir petit (Megaderma spasma)

## Referències

* Simmons, N.B. 2005. Order Chiroptera. Pp. 312–529 in Wilson, D.E. and Reeder, D.M. (eds.). Mammal Species of the World: a taxonomic and geographic reference. 3a edició. Baltimore: The Johns Hopkins University Press, 2 vols., 2142 pp. ISBN 978-0-8018-8221-0
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Rachakonda

Rachakonda és una antiga població i una fortalesa de l'Índia, a Andhra Pradesh. Fou capital de una branca dels Nayaks Recherles.
La zona va ser governada per la dinastia Kakatiya però la fortalesa fou construïda pels Nayaks Recherles Velames (Padmanayaka) i concretament per Recherla Singama Nayak, el fundador d'un nou clan dels reis. El seu fill Nayaka Anavotha (1361-1384) que el va succeir, va canviar la seva capital d'Amanagallu a Rachakonda. Durant el seu govern fou designada com la capital del nord (i governada per ell mateix), mentre Devarakonda fou designada capital del sud i allí fou designat virrei el seu germà petit Mada Nayaka. Els descendents d'Anavotha Nayaka van governar de manera hereditària el principat dels Recherles de Rachakonda.
La regió de Rachakonda va ser capturada pels sultans Bahmànides entre 1433 i 1435. Rachakonda va tenir un paper clau entre el sultanat musulmà dels Bahamànides i l'imperi hindú de Vijayanagar. El 1498 el darrer governador de Telangana, Qutubul Mulk Dakhani, controlava el territori de la fortalesa de Golconda, el fort de Warangal Fort, els forts de Devarakonda, Rachakonda i Koilkonda i va construir un gran fort de la dinastia Kutubshàhida.
El darrer rei de Rachakonda, Sarvajna Singha Bhoopala III, va ser patró dels poetes Bammera Pothana i Srinatha, grans poetes telegus. Més tard del 1480-1485 el governador de la fortalesa Khan Shitab de Narayanpur es va revoltar i va proclamar la seva independència el 1503 governant des del fort de Rachakonda, el de Warangal i el de Khammam durant prop de deu anys (1503-1512).
La fortalesa de Rachakonda és de construcció ciclòpia (sense utilització de materials com el ciment) i exemple de l'arquitectura medieval índia; tota la fortalesa està desproveïda de la utilització de morter. La fortalesa està construïda en dues plantes i disposa d'una vista impressionant de tota la ciutat, que es troba al sud-est del fort. L'entrada de la fortalesa és un exemple excel·lent de columnes monolítiques. Està també és adornada amb bigues i llindes entre les muralles excavades a la roca. El fort ofereix valors històrics i amb una gran sala del tron o Kacheri on els reis van organitzar balls i altres programacions antigament. A la rodalia hi ha extensos boscos. El temple principals de la zona és el Ramalingeshwara shiva lingam Swamy; hi ha temples construïts dedicats a Xiva, un temple Ramar, un ídol d'Hanuman i un estany natural; finalment el temple Munmandabam i el temple Veerabhadra Swamy. Recentment s'ha trobat un lingam de 8 peus d'altura de Xiva durant les excavacions.

## Referències

* Fort de Rachakonda (anglès)
# Placa de Timor

La placa de Timor és una microplaca tectònica de la litosfera de la Terra. La seva superfície és de 0,0087 estereoradiants. Normalment està associada amb la placa euroasiàtica.
Es troba al sud d'Insulíndia. N'ocupa el sud de la Mar de Banda, el nord-est de la Mar de Timor i les illes de Flores i de Timor.
La placa de Timor està en contacte amb les plaques de Sonda, Mar de Banda i pacífica.
El desplaçament de la placa de Timor es produeix a una velocitat d'1,514° per milió d'anys en un pol d'Euler situat a 19° 52' de latitud nord i 112º18' de longitud est (referència: placa del Pacífic).

## Referències

* (anglès) Peter Bird, Un model digital actualitzat dels límits de plaques,Geoquímica Geofísica Geosystems, 2003 PDF
# Les Escoles (la Selva de Mar)

Les Escoles és una obra de la Selva de Mar (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat a l'inici del nucli urbà de la població, a la banda dreta de la carretera que porta a la Selva de Mar des del Port de la Selva.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb un annex, amb coberta de teula àrab a quatre vessants. Les façanes exteriors estan revestides de blanc. Les obertures a les diferents sales són de secció rectangular, sense emmarcaments de cap mena, el mateix succeeix amb les portes. La façana principal, que dona pas a l'accés al centre, presenta quatre grans obertures en finestrals i emmarcat de fusteria blava. El centre està envoltat d'un gran pati i zona d'esbarjo.

## Història

Aquestes escoles foren construïdes durant la segona República. A data de 25 de febrer de 1933, sota el mandat de l'alcalde Antoni Climent, queda registrada la sessió extraordinària del Consistori on s'acordà començar a realitzar tots el tràmits burocràtics oportuns. A la sessió del dia 10 de novembre de 1935 presidida pel mateix l'alcalde, aquest anuncia que les escoles estan finalment acabades. Emplaçades a l'entrada del poble, a la banda dreta, representaven durant molts anys l'exponent cultural més important de la població, cosa que honora el Consistori d'aquella època, regit pel batlle Antoni Climent, car no escatimà esforços per tal d'aconseguir la seva construcció. Durant els anys 90 del segle XX es va reformar el Centre Cultural i d'esbarjo "Les Escoles", que té la seu en el mateix edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Les Escoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Novi Benoi

Novi Benoi (en rus: Новый Беной) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 tenia 1.740 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Maurits Hansen

Maurits Christopher Hansen (Modum, 5 de juliol de 1794 – Kongsberg, 16 de març de 1842) fou un escriptor noruec.
Va néixer a Modum i era fill de Carl Hansen (1757–1826) i Abigael Wulfsberg (1758–1823). L'octubre de 1816 es va casar amb la mestra Helvig Leschly (1789–1874). Fou el sogre d'Eilert Sundt, i l'avi d'Einar Sundt.
És reconegut per la contribució en la diversitat de gèneres i per la introducció de la novel·la a Noruega, concretament dins del corrent del Romanticisme. També va escriure el que es podria dir la primera novel·la negra del món titulada "Mordet på Maskinbygger Rolfsen" ("L'assassí de la fàbrica Maker Rolfsen") el 1839, dos anys abans d'Els crims de la Rue Morgue d'Edgar Allan Poe que és de 1841.

## Referències

* ↑ Moi, Morten. «Maurits Hansen». A: Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (en noruec). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 21 gener 2012].
* ↑ Munthe, Preben. «Eilert Sundt». A: Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (en noruec). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 21 gener 2012].
* ↑ Hansen, Maurits. Mordet på maskinbygger Roolfsen: kriminalanekdote fra Kongsberg (en noruec). Gyldendal, 1940.
* ↑ Sova, Dawn B. Critical Companion to Edgar Allan Poe: A Literary Reference to His Life and Work (en anglès). Infobase Publishing, 2007, p.120. ISBN 1438108427.

## Enllaços externs

* Digitized books by Hansen a la Biblioteca Nacional de Noruega
# Physoschistura elongata

Physoschistura elongata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical, el qual viu en llacs grans amb substrat de grava.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Meghalaya (l'Índia).

## Amenaces

És propens a les amenaces causades pels desastres naturals i els impactes antropogènics. De fet, el seu hàbitat està essent destruït per les activitats mineres i humanes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Singh A., Sen N. & P. Banarescu & T. T. Nalbant, 1982. New noemacheiline loaches from India (Pisces, Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. “Grigore Antipa” v. 23 (for 1981). 201-212.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* 1 2 Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* 1 2 UICN (anglès)
* ↑ Menon, A. G. K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Shrestha, T.K., 2008. Ichthyology of Nepal: a study of fishes of the Himalayan waters. Katmandú: Himalayan Ecosphere, 388 p., (104) p. of plates: col. ill., col. maps; 23 cm.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., D.R. Harries i G.S. Proudlove, 2007. Schistura papulifera, a new species of cave loach from Meghalaya, India (Teleostei: Balitoridae). Zootaxa 1393:35-44.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
* YouTube