OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scoloplax dolicholophia

Scoloplax dolicholophia és una espècie de peix de la família Scoloplacidae i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Negro.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bailey R. M. & Baskin J. N., 1976. Scoloplax dicra, a new armored catfish from the Bolivian Amazon. Occas. Pap. Mus. Zool. Univ. Mich. Núm. 674. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schaefer, S. A., S. H. Weitzman & H. A. Britski. 1989. Review of the neotropical catfish genus Scoloplax (Pisces: Loricarioidea: Scoloplacidae) with comments on reductive characters in phylogenetic analysis. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 141: 181-211.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Schaefer, S.A., 2003: Scoloplacidae (Spiny dwarf catfishes). p. 310-311. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* De Pinna, M.C.C., 1998. Phylogenetic relationships of neotropical Siluriformes (Teleostei: Ostariophysi): historical overview and synthesis of hypotheses. p. 279-330. A: L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schaefer, S. A., S. H. Weitzman i H. A. Britski, 1989: Review of the neotropical catfish genus Scoloplax (Pisces: Loricarioidea: Scoloplacidae) with comments on reductive characters in phylogenetic analysis. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 141: 181-211.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tamanka maculata

Tamanka maculata és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Jolo (Filipines).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1927. Gobies of the Philippines and the China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila Monogr. 23. 1-352.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1959. Marine fishes in Philippine rivers and lakes. Philipp. J. Sci. 87(1):65-88.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Planxa de natació

S'anomena post o taula de natació, o simplement post/taula, dins el context d'activitats aquàtiques, un objecte flotant utilitzat per l'ensenyament de la natació o en jocs recreactius, activitats o exercicis a l'aigua.
Són objectes plans i semirectangulares amb talls arrodonits, fets d'un material sintètic com l'unicel. Poden ser decorats amb impressions juvenils i acolorides.
S'usa per poder moure les cames amb les cames i millorar la forma d'aquest moviment sense necessitat de sincronitzar amb els moviments de les articulacions dels braços. En la seva part els braços es descansen a la planxa, o a les vores d'aquesta, la qual és tinguda amb les mans. No totes les taules són iguals ni es conformen a una geometria única, per exemple, no totes tenen espais per a posar-hi els dits.
La planxa permet el desplaçament en l'aigua mentre es pica de peus, permet d'exercitar les cames subjectant la vora del pla d'aigua.
# Planulozous

Els planulozous (Planulozoa) són un clade proposat d'animals que inclou els bilaterals i els cnidaris. Morfològicament tenen com a lligam la plànula, de la que es veu probable que en derivessin els bilaterals.

## Filogènia

La classificació no descarta que de fet els cnidaris siguin parafilètics amb els bilaterals. Només n'indica un ús comú i excloent dels altres éssers vius.
| Metazoa | Hexactinellida Demospongiae Calcarea Eumetazoa Ctenophora Planulozoa Cnidaria Anthozoa Medusozoa Hydrozoa Cubozoa Staurozoa "Scyphozoa" Placozoa Bilateria Myxozoa Altres bilaterals (més complexos) |
Arbre de les principals divisions dels animals.

## Referències

* ↑ «Acoel development supports a simple planula-like urbilaterian â€” Philosophical Transactions B». [Consulta: 21 març 2009].
* ↑ «Back in time: a new systematic proposal for the Bilateria â€” Philosophical Transactions B». [Consulta: 21 març 2009].
* ↑ «The phylogenetic position of the comb jellies (Ctenophora) and the importance of taxonomic sampling». [Consulta: 21 març 2009].
* ↑ A. G. Collins «Phylogeny of Medusozoa and the evolution of Cnidarian life cycles» (PDF). Journal of Evolutionary Biology, 15, 3, 2002, pàg. 418–432. Arxivat de l'original el 2006-09-22. DOI: 10.1046/j.1420-9101.2002.00403.x [Consulta: 19 abril 2011].
* ↑ Andreas Wallberg, Mikael Thollesson, James S. Farris i Ulf Jondelius «The phylogenetic position of the comb jellies (Ctenophora) and the importance of taxonomic sampling». Cladistics, 20, 6, 2004, pàg. 558–578. DOI: 10.1111/j.1096-0031.2004.00041.x.
* ↑ C. Borchiellini, M. Manuel, E. Alivon, N. Boury-Esnault, J. Vacelet i Y. Le Parco «Sponge paraphyly and the origin of Metazoa». Journal of Evolutionary Biology, 14, 1, 2001, pàg. 171–179. DOI: 10.1046/j.1420-9101.2001.00244.x.
# Ángeles Gulín Domínguez

Ángeles Gulín Domínguez (Ribadavia, Ourense, 14 de febrer de 1939 - Madrid, 10 d'octubre de 2002) fou una soprano espanyola.
El 1964, tant Ángeles com el seu marit es varen presentar al Concurs Internacional de Cant Francesc Viñas.
El 1987, als 48 anys, va tenir un vessament cerebral quan assajava a Torre dei Lago (Itàlia) l'òpera Turandot de Puccini, amb la qual tornava als escenaris internacionals després de la recuperació d'un trasplantament de ronyó, practicat el 1986.
Amb el seu marit Antonio Blancas varen tenir la filla Ángeles Blancas, també soprano.
El 10 d'octubre del 2004, dos anys després de la seva mort, es va realitzar al Liceu de Barcelona l'Homenatge a Ángeles Gulín i un audiovisual commemoratiu, actes on participarien familiars i amics.

## Referències

* ↑ Detalls a La Vanguardia
* ↑ Vela, S. Ángeles Gulín. Barcelona: Témenos Edicions, 2017, p. 24 [Consulta: 9 març 2020].
* ↑ Detalls a La Vanguardia
* ↑ Vela, S. Ángeles Gulín. Barcelona: Témenos Edicions, 2017, p. 44 [Consulta: 9 març 2020].
# Scoloplax distolothrix

Scoloplax distolothrix és una espècie de peix de la família Scoloplacidae i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Tocantins, Araguaia, Xingu i Paraguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bailey R. M. & Baskin J. N., 1976. Scoloplax dicra, a new armored catfish from the Bolivian Amazon. Occas. Pap. Mus. Zool. Univ. Mich. Núm. 674. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schaefer, S. A., S. H. Weitzman & H. A. Britski. 1989. Review of the neotropical catfish genus Scoloplax (Pisces: Loricarioidea: Scoloplacidae) with comments on reductive characters in phylogenetic analysis. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 141: 181-211.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Schaefer, S.A., 2003: Scoloplacidae (Spiny dwarf catfishes). p. 310-311. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Britski, H.A. i B.S. Lopes 2007. Peixes do Pantanal: manual de identificaçäo, 2 ed. re. ampl. Brasília, DF: Embrapa Informaçäo Tecnológica, 227 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* De Pinna, M.C.C., 1998. Phylogenetic relationships of neotropical Siluriformes (Teleostei: Ostariophysi): historical overview and synthesis of hypotheses. p. 279-330. A: L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schaefer, S. A., S. H. Weitzman i H. A. Britski, 1989: Review of the neotropical catfish genus Scoloplax (Pisces: Loricarioidea: Scoloplacidae) with comments on reductive characters in phylogenetic analysis. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 141: 181-211.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Quercus aucheri

Quercus aucheri és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies, del gènere i subgènere Quercus, secció Cerris. Les poblacions estan localitzades i aïllades a les illes de l'Egeu (Grècia) i en parts d'Anatòlia (Turquia).

## Descripció

Quercus aucheri és un petit arbre o arbust perennifoli que sovint creix menys de 3 m, però pot arribar als 10 m d'altura. Les branquetes són vellutades al principi, de color marró groguenc glabrescent, una mica penjants. Els brots són ovoides, arrodonides a l'àpex i puberulentes. Les fulles fan 0,9-4 x 0,9-2 cm, coriàcies, oblongues o àmpliament ovades, s'assemblen a les del Quercus coccifera, glabres per sobre o de vegades lleugerament tomentoses, grises pàl·lides, densament tomentoses estelades per sota. Els marges sencers o dentats (fulles senceres en els brots més vells i/o curtes, i fulles serrades quan són joves, llargs, brots estèrils). L'àpex és arrodonit entre 5 a 9 parells de venes, poc visibles per sobre. Els pecíols estan absents o molt curts (a 0,6 cm), de color gris tomentós. Les glans fan entre 1,8 a 2,2 cm, ovades, mucronades i maduren en el segon any. Les núcules estan tancades 1/2 de la cúpula. La cúpula fa 2 cm de diàmetre, sèssil o amb peduncle gruixut i molt curt, amb escales pubescents, ovades, imbricats, lliures a la punta curta.

## Distribució

Aquesta espècie poc comuna, és un petit arbre o arbust que creix a les zones costaneres del sud-oest de Turquia i algunes de les illes de l'Egeu.

## Taxonomia

Quercus aucheri va ser descrita per Jaub. i Spach i publicat a Illustrationes Plantarum Orientalium 1: 113, t. 58. 1843.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
aucheri: epítet

## Referències

* ↑ «Quercus aucheri». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 9 abril 2020].
* ↑ «Quercus aucheri». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. Arxivat de l'original el 2017-09-14. [Consulta: 9 abril 2020].
* ↑ «Quercus aucheri». The Plant List. [Consulta: 17 juliol 2014].

## Fonts

* C.Michael Hogan. 2012. Oak. Encyclopedia of Earth. Eds. A.Dawson and C.J.Cleveland. Encyclopedia of Earth. National Council for Science and the Environment. Washington DC
* World Conservation Monitoring Centre 1998. Quercus aucheri. 2006 IUCN Red List of Threatened Species.
# Temse

Temse és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Temse, Elversele, Steendorp i Tielrode. Limita al nord-oest amb Sint-Niklaas, al nord-est amb Beveren, a l'oest amb Waasmunster, a l'est amb Kruibeke, al sud-oest amb Hamme i al sud amb Bornem.

## Persones

* Fikry El Azzouzi, escriptor i dramaturg
# Període dels estats del Nord i del Sud

El període dels estat del Nord i del Sud (698 dC - 936 dC) és un període de la història de Corea quan la Silla unificada i Balhae van coexistir al sud i al nord del país,. Alguns defineixen aquest període simplement com el de la Silla unificada, però va ser incompleta i les persones del destruït Goguryeo s'establiren a Balhae.

## Notes

* ↑ Naver Encyclopedia. Retrieved from
* ↑ Korean Britannica Encyclopedia. Retrieved from Arxivat 2007-05-14 a Wayback Machine.
# Plaça de Bous (l'Aldea)

La Plaça de Bous és una de l'Aldea (Baix Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La planta de l'edifici té forma de C, per un cantó tanca amb la paret de l'ermita deixant un pati interior. La planta baixa està reservada per a guardar els bous. La part interior del primer i segon pis està recorreguda per un balcó que té la funció de tribuna. Es sol venir a torejar el dilluns i diumenge de pasqua, i el dia de Sant Cristòfor.

## Referències

* ↑ «Plaça de Bous». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «Plaça de Bous». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Ítrabo

Ítrabo és un municipi andalús de la província de Granada, amb una superfície de 19,08 km², que l'any 2006 tenia 1.117 habitants.
# Serrat de la Talaia (Borredà)

* Aquest article tracta sobre el Serrat de la Talaia de Borredà. Vegeu-ne altres significats a «Serrat de la Talaia (Olius)».
El Serrat de la Talaia és una muntanya de 836 metres que es troba al municipi de Borredà, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Quercus ajoensis

Quercus ajoensis és un tipus de roure que pertany a la família de les fagàcies (Fagaceae) i està dins de la secció dels roures blancs.

## Descripció

És un arbust perennifoli que pot arribar entre 2,3 m a 3,2 m d'alçada, rarament pot arribar a ser d'un arbre. Les fulles són coriàcies de color blau-verd, llises en ambdós costats, a prop de 3 x 2 cm, ondulades i generalment els marges entre 4-6 dents espinosos a cada costat. Les glans maduren durant el primer any, fan 15 cm de llarg, neixen soles o en parelles, la copa poc profunda i generalment menys d'1 cm de diàmetre.

## Distribució i hàbitat

És nativa d'Arizona, Nou Mèxic, Colorado i Baixa Califòrnia. Generalment són arbustos, però de vegades assoleixen l'alçada d'arbres petits (fins a 3 m).

## Taxonomia

Quercus ajoensis va ser descrita per Cornelius Herman Muller i publicat a Madroño 12(5): 140–145, f. 1. 1954.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
ajoensis: epítet geogràfic que es nomena per les Muntanyes Ajo, a l'oest del Comtat de Pima, Arizona.

### Sinonimia

* Quercus turbinella var. ajoensis (C.H.Mull.) Little
* Quercus turbinella subsp. ajoensis (C.H.Mull.) Felger & C.H.Lowe

## Vegeu també

* Característiques de les fagàcies

## Referències

* ↑ Nixon, Kevin C.; Muller, Cornelius H. «5c. Quercus Sect. Quercus Linneaus» (en anglès). Flora of North America. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Quercus ajoensis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 18 juliol 2014].
* ↑ Flora of North America, vol 3. 1997.
* ↑ «Quercus ajoensis». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 18 juliol 2014].
* ↑ «Quercus ajoensis». The Plant List. [Consulta: 18 juliol 2014].

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.
* Flora of North America Editorial Committee, e. 1997. Magnoliidae and Hamamelidae. Fl. N. Amer. 3: i–xxiii, 1–590.
* Shreve, F. & I. L. Wiggins. 1964. Veg. Fl. Sonoran Des. 2 vols. Stanford University Press, Stanford.

## Enllaços externs

* Quercus ajoensis a efloras.org (anglès)
* Quercus ajoensis a oaks of chevithorne barton Arxivat 2012-02-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Stipa zalesskyi

Stipa zalesskyi Wilensky és una espècie de planta poàcia pròpia de les estepes desèrtiques del Kazakhstan on pot ser l'espècie dominant de la comunitat vegetal.

## Referències

* [ http://www.worldwildlife.org/wildworld/profiles/terrestrial/pa/pa0811_full.html Terresrial ecoregions Kazakh upland]
# Salt de línia

En informàtica, el salt de línia (LF, line feed) és un codi de control que indica un moviment a la següent línia de text, per exemple en una impressora o terminal. A vegades s'usa juntament amb el retorn de carro (CR), que en una màquina d'escriure mouria el «carro» cap a l'esquerra, fins a la primera columna.
Entre els dos, són un mecanisme per escriure una nova línia de text.

## Exemples d'ús

Per exemple en codi HTML, el salt de línia s'indica amb l'etiqueta <br>
* Un paràgraf de text sense <br>, es previsualitzaria d'aquesta manera:
Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit. Sigueu sodales, Tellus nec pharetra rhoncus, nibh urna adipiscing Orci, nivell porta eros risus.
* Un paràgraf de text amb un <br>, es previsualitzaria d'aquesta altra manera:
Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit. <br>
Sigueu sodales, Tellus nec pharetra rhoncus, nibh urna adipiscing Orci, nivell porta eros risus.
* Un paràgraf de text amb dos <br>, es previsualitzaria d'aquesta altra:
Lorem ipsum dolor sit amet, consectetur adipiscing elit. <br> <br>
Sigueu sodales, Tellus nec pharetra rhoncus, nibh urna adipiscing Orci, nivell porta eros risus.

## Història

En una màquina d'escriure convencional, passar a la següent línia necessita dos moviments: un per desplaçar el carro cap a l'esquerra, i un altre per moure el paper una línia cap amunt.
En els ordinador és es va seguir aquesta analogia i es van definir els dos caràcters: CR per al retorn de carro, i LF per al salt de línia. Entre els dos (CRLF), s'aconseguia que una impressora fes aquests moviments per poder escriure una nova línia de text.
Per això, al principi es va adoptar CRLF com la forma estàndard d'acabar una línia, i molts protocols de xarxa (com SMTP) així ho esperen.
Aquesta decisió va ser vista més tard com un error, però, el seu ús a DOS i en Microsoft Windows fa que probablement se segueixi usant en el futur.
En Unix, al salt de línia se l'anomena més aviat nova línia, \n al llenguatge de programació C i vbNewline en Visual Basic. En els sistemes operatius basats en Unix, un salt de línia té el mateix efecte en un terminal de text que el CR-LF en una impressora, però es va considerar innecessari enviar a la pantalla seqüències de codis d'impressora, i per això es va usar LF en comptes de CR-LF.
Apple Computer també va simplificar el parell CR-LF en els seus sistemes operatius, i va triar usar CR sense el LF. Els sistemes operatius d'Apple van continuar usant el retorn de carro com terminador de línia fins al Mac OS X, que està en part basat en Unix.

## Representació

En ASCII i Unicode, el salt de línia es representa mitjançant el codi decimal 10 (a hexadecimal 0A).

## Vegeu també

* CRLF
* Nova línia

## Referències

* ↑ «Etiqueta HTML br». w3schools. [Consulta: 8 abril 2007].
# Winyaw

Els winyaw, winyah o weenee són una tribu d'amerindis dels Estats Units relacionats amb les tribus sioux Pee Dee i waccamaw, que antigament habitaren la badia de Winyaw, el riu Black i el curs inferior del riu Pee Dee a l'actual comtat de Georgetown a Carolina del Sud. Van ser esmenats per primer cop el 1670 per colons de Carolina del Sud, als qui donaren suport en les guerres contra tuscarores 1711 i waccamaw 1720, després de les quals (cap al 1760), va desaparèixer de la història. Les restes supervivents poden haver-se unit als waccamaw. Mooney (1928) estima que han estat uns 900 en l'any 1600, juntament amb les tribus waccamaw, hooks i altres. Però segons el cens de 1715 els winyaw tenien només un poble amb 36 homes i una població de 106 ànimes.
Sobre la cultura i forma de vida winyaw no se sap res, llevat que pertanyien a la zona cultural de les tribus dels Boscos del Sud-est com els cherokees, powhatan, catawbes, tutelos i altres de parla siouan oriental. Se sap que eren bons agricultors.

## Enllaços externs

* South Carolina – Indians, Native Americans – Winyah
# Íxkovo

Íxkovo (en rus: Ишково) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 97 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].
# Serra de Mitges

La Serra de Mitges és una serra de la Vall de Lord que es troba e cavall dels municipis de la Coma i la Pedra i de Guixers, a la comarca del Solsonès.
La serra, d'uns 2,7 km de longitud, tanca per llevant la valleta de Pratformiu i la separa de la de la Corriu. Pel nord s'uneix amb el cordal que baixa del Cap d'Urdet per mitjà del coll de la creu de Jovells i pel sud enllaça amb la serra de Guixers al coll de Cap de Balç.
Al cim del turó de 1.562 m situat al sud de la serra, hi ha un vèrtex geodèsic (referència 276089001).

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Jolis, Agustí; Simó, Maria Antònia. Alt Berguedà i Cardener. 3a. ed.. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1965, p. 71 (Guies). DL B.13.216-1965.
* ↑ Sanllehi, Marc; Fruitós, Jaume [et al.].. Vall de Lord, Esc. 1:25.000. 3a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1965 (E-25). ISBN 978-84-8090-369-1.
# Prisca (emperadriu)

Prisca (en llatí Prisca), va ser una dama romana, esposa de l'emperador Dioclecià.
No es coneix la seva vida, però sembla que hauria pogut ser de religió cristiana, obligada a realitzar sacrificis als déus tradicionals després de la gran persecució de l'any 303.
Al Palau de Dioclecià, a Split, existeixen uns medallons amb l'efígie de l'emperador i de la seva esposa Prisca. Quan Dioclecià es va retirar a Split l'any 305, Prisca va anar amb la seva filla Galèria Valèria i el marit d'aquesta, Galeri, a Tessalònica. Quan va morir Galeri, Valèria va ser obligada a casar-se amb el nou emperador Maximí Daia, però no ho va acceptar i va fugir amb la seva mare Prisca cap a Síria, on van ser detingudes i executades per ordre de Licini I l'any 315.

## Referències

* ↑ Valeria, Galeria a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1215
* ↑ Mathisen, R. «Diocletian». De Imperatoribus Romanis. [Consulta: 25-XII-2019].