OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estelle Maskame

Estelle Maskame (Peterhead, 18 de juny de 1997) és una escriptora escocesa que va començar a escriure als 13 anys i va completar la trilogia DIMILY (Did I Mention that I love You?) quan en tenia 16. Té molts seguidors arreu del món i publica a la plataforma digital Wattpad. També es pot aconseguir la trilogia d'Estelle en format de llibre electrònic i en format llibre en paper. La trilogia DIMILY ha tingut més de 4 milions de hits a la plataforma Wattpad i Estelle té més de 126.000 seguidors a Twitter. El seu compte de twitter és @EstelleMaskame.

## Referències

* ↑ «Estelle Maskame» (en anglès). [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ «Twitter d'Estelle Maskame» (en anglès). [Consulta: 3 abril 2016].
# Cíatos

Cíatos o cíat, que es podria traduir per copa o vas, (en grec antic κύαθος) era una unitat de capacitat i de mesura d'àrids i líquids romana equivalent a una dotzena part del sextarius, sigui 0,045 litres, deu drachmae, dues conchae o quatre ligules.
Era una tassa petita, que s'usava per transferir líquids d'un recipient gran a un de més petit. Tenia una nansa alta i llarga, per evitar que la mà toqués el líquid quan estava submergida dins del recipient més gran. Normalment era de terrissa, però n'hi havia d'argent i de llautó.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Francesc J. Cuartero (dir.). Diccionari grec-català: d'Homer al segle II dC. Barcelona: Enciclopèdia Catalana; Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1048. ISBN 9788441224223.
* ↑ Seva i Llinares, Antoni. «cyathus». A: Diccionari Llatí-Català. Barcelona: Ed. Enciclopèdia Catalana, 1993 (2007), p. 371. ISBN 978-84-7739-631-4.
* ↑ Pichot, André. La nascita della scienza : Mesopotamia, Egitto, Grecia antica. Bari: Dedalo, 1993, p. 138. ISBN 9788822005342.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cyathus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 27 febrer 2023].
# Cañon City

Cañon City és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 15.431 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cañon City tenia 15.431 habitants, 6.164 habitatges, i 3.803 famílies. La densitat de població era de 495,7 habitants per km².
Dels 6.164 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 20,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.736 $ i la renda mediana per família de 42.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.258 $ mentre que les dones 21.849 $. La renda per capita de la població era de 16.970 $. Entorn del 7,1% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cañon City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cañon City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Clan Abe

El clan Abe (安倍氏, Abe-shi) va ser un dels més grans i antics clans del Japó, que va conservar la seva importància durant el període Sengoku i el període Edo. Sobre l'origen del clan, es diu que és un dels clans dels yamatenses; van adquirir prominència en el període Heian (794-1185), i va experimentar un ressorgiment en el segle xviii a la regió de Tōhoku, on va participar en les guerres Zenkunen des de 1051 al 1062 al nord-est del Japó on el clan es va rebel·lar contra els governants de les províncies de Mutsu i de Dewavinces. Aquests governants van enviar a Minamoto no Yoriyoshi al costat d'un gran exèrcit al nord-est del Japó per reprimir la revolta. Els exèrcits del clan Abe van ser derrotats per Minamoto el 1062. Abe és actualment un cognom japonès molt comú, no necessàriament descendents d'aquest clan.

## Membres notables

* Abe no Hirafu (c. 575-664), també anomenat Abe no Omi.
* Abe no Yoritoki (d. 1057).
* Abe no Sadato (1019-62).
* Abe Masatsugu (1569-1647).
* Abe Tadaaki.
* Abe Masahiro.

## Referències

* ↑ Meyer, Eva-Maria. Gouverneure von Kyôto in der Edo-Zeit. Universität Tübingen (alemany)
# Banco de Fomento y Ultramar

El Banco de Fomento y Ultramar va ser una entitat financera creada en 1846 en Madrid, Espanya, durant el regnat d'Isabel II, fruit de la fusió del Banco de Fomento, Banco de la Probidad i el Banco Español de Ultramar, que va comptar amb un capital de 140 milions de pessetes aportats sobretot per les entitats fusionades. Va néixer per al finançament d'una companyia transatlàntica, la de Correos Marítimos, que va tenir concessió dels transports de correus entre Espanya i les seves possessions d'ultramar, especialment a Cuba. Va culminar la fusió en 1848, però a la fi d'aquest mateix any es va trobar en fallida com a efecte de la crisi financera de 1847, el fracàs de la contracta de l'argent viu d'Almadén i els impagaments i rescissions de concessions de l'administració, no podent fer front a un emprèstit de 200 milions de pessetes. Va desaparèixer finalment en 1856.

## Referències

* GONZÁLEZ ENCISO, Agustín et al.: Historia Económica de España. Ed. Ariel, 2006 ISBN 9788434445345 pp. 354.
* VV.AA. La sociedad madrileña durante la Restauración. 1876 - 1931. Vol. 1. Ed. Comunidad de Madrid, 1999. ISBN 84-86635-09-8. pp. 540-542
* BLASCO, Yolanda, NOGUÉS MARCO, Pilar.: La política crediticia del Banco de Barcelona entre 1844 y 1856: ¿prudente o pro-cíclica? en Revista de Historia Industrial, núm 34. Año 2007. 2.
# Borostomias pacificus

Borostomias pacificus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües temperades que viu entre 350-1400 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Regan, C. T., 1908. Report on the marine fishes collected by Mr. J. Stanley Gardiner in the Indian Ocean. Trans. Linn. Soc. London (Ser. 2, Zool.) v. 12 (pt 3): 217-255, Pls. 23-32.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Borostomias pacificus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fragment de la decoració mural del celler de les Galeries Laietanes

Fragment de la decoració mural del celler de les Galeries Laietanes és una pintura (tremp traspassat a tela) de 83 × 70 × 4 cm realitzada per Francesc Xavier Nogués i Casas a Barcelona l'any 1915, la qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

L'any 1915, Santiago Segura i Burguès, promotor de les Galeries Laietanes, va encarregar a Xavier Nogués la decoració mural del celler, que esdevindria lloc de reunió d'artistes i escriptors noucentistes. Aquestes pintures, totes de temes al·lusius al vi, van ésser arrencades i fragmentades durant la dècada del 1940. El conjunt que conserva el MNAC (integrat per 38 fragments) recull la major part d'aquesta decoració mural.
Fou adquirit el 1947.

## Descripció

El vessant popular i irònic de la trajectòria artística de Nogués, que s'havia manifestat a bastament amb els dibuixos publicats entre el 1909 i el 1911 al setmanari Papitu, va trobar en les parets del celler de les Galeries Laietanes el marc idoni per a dur a terme una de les obres més singulars i atractives de l'art català. Si les fotografies que es conserven permeten apreciar el caràcter decoratiu del conjunt, estructurat a partir d'elements arquitectònics ficticis que dividien ordenadament l'espai, cada un dels fragments evidencia el to humorístic de les entranyables figures de borratxos. Nogués va sintetitzar les febleses humanes i els va donar una força expressiva extraordinària amb el color blau, que, aplicat amb pinzellades gruixudes i barroeres, produeix un efecte sorprenent. Els homenots, divertits, grotescos, malgirbats, amb una copa o un instrument musical a la mà, són, en definitiva, el reflex d'un món cordial i amable en el qual no tenen lloc ni la crítica ni la misèria.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 Mercè Doñate a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 284-285.

## Bibliografia

* Vidal i Jansà, Mercè, 1991. Teoria i crítica en el Noucentisme: Joaquim Folch i Torres. Institut d'Estudis Catalans i Publicacions de l'Abadia de Montserrat, pàg. 182. ISBN 8472831744.

## Enllaços externs

* Flickr
* Galeries Laietanes - Gran enciclopèdia catalana (català)
# Estelle Liebling

Estelle Liebling (Nova York, 21 d'abril de 1880 - 25 de setembre de 1970) va ser una professora de cant que va ensenyar a cantar mitjançant el mètode de tres registres. Va subratllar la "inconfusibilitat" de la setena octava, així com l'evitació del registre de capçalera en homes. Un dels alumnes més famosos de Liebling va ser Beverly Sills, una soprano de coloratura. També va instruir a Meryl Streep quan aquesta actriu era molt jove com a cantant.
Estelle Liebling va ser alumna de Mathilde Marchesi i va dur a terme la tradició de Manuel Garcia Jr. (Manuel Patricio Rodríguez Sitches).
Liebling havia estat una soprano afavorida per John Philip Sousa abans de la seva carrera.

## Referències

* 1 2 Moore, Gerald (December 2006). "Beverly Sills". Opera Magazine. Retrieved 2007-10-22.
* ↑ Danner, Phyllis; Coppen, David Peter; Werner, Ann Marie (Spring 1998). "Anatomy of a Preservation Project: The Sousa and Clarke Archives at UIUC". Sonneck Society for American Music Bulletin. XXIV (2). Archived from the original (– Scholar search) on July 20, 2011. Retrieved 2003-10-23.
# Cíane

Cíane (en grec antic Κυάνη, nom que evoca el color blau de l'aigua de mar, i en llatí Cyane) va ser, segons la mitologia grega, una filla de Líparos, un rei antic dels ausonis, els avantpassats dels italians. El nom de Cíane té a veure amb el color Cian.
El seu pare Líparos va ser expulsat d'Itàlia (Ausònia en aquella època) pels seus germans i es va establir a les illes Lipari, que porten el seu nom. Quan Èol va fer cap al seu reialme, Líparos el va casar amb la seva filla Cíane i va compartir amb ell el poder.
Una altra Cíane era una font de Siracusa que abans havia estat una nimfa. Va voler evitar el rapte de Persèfone per part d'Hades, però aquest, enfurismat, la va transformar en un estany de color blau fosc, semblant al color del mar.
Una altra llegenda de Siracusa diu que una noia jove anomenada Cíane va ser violada pel seu pare que anava borratxo. Era de nit, i el pare, anomenat Cianip, va pensar que ella no el reconeixeria, però en el moment de la violació la noia li va robar un anell i en veure'l amb la llum del dia va saber qui era el culpable. En aquell moment va arribar una pesta a la ciutat i l'oracle va explicar que perquè s'acabés s'havia de sacrificar una víctima humana, algú que hagués comès un incest. Cíane i el seu pare es van suïcidar per expiar el seu crim.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 100. ISBN 9788496061972.
# Clapham

Clapham és un barri del districte londinenc de Lambeth. Es troba a uns 6,5 km al sud-sud-oest de Charing Cross, Londres, Regne Unit. Segons el cens del 2011 comptava amb una població de 40,850 habitants.

## Transport

Clapham té tres estacions de metro, dues estacions de tren i una multitud de parades de bus que connecten el barri londinenc amb el centre de la ciutat.
Són dues les estacions del servei ferroviari London Overground:
* Clapham High Street .
* Wandsworth Road i Clapham Junction.
La Northern Line del Metro de Londres travessa Clapham i compta amb tres estacions:
* Clapham North (inaugurada amb el nom de Clapham Road el 1990).
* Clapham Common
* Clapham South
A més a més, Clapham compta amb nombroses parades d'autobús, entre les quals destaquen les del número 88. El recorregut d´aquesta línia d´autobús travessa de nord a sud la ciutat.

## Curiositats

Clapham va ser la seu d'una de les més importants societats abolicionistes de l'esclavitud, l'anomenada Secta de Clapham.

## Referències

* ↑ http://www.lambeth.gov.uk/sites/default/files/ec-lambeth-council-state-of-the-borough-2014_0.pdf
# Banco Português de Investimento

El Banco Português de Investimento o Banc BPI és un dels principals bancs de Portugal i el seu major accionista és CaixaBank del grup «la Caixa». El mes de febrer de 2015 CaixaBank va llançar una Oferta Pública d'Adquisició (OPA) sobre la totalitat del banc, aconseguint el control del 44% de les accions, que es va ampliar al 84,51 en una segona OPA en 2017. A finals de 2018 CaixaBank va comprar totes les seves accions passant a ésser el seu únic propietari.
Aquell mateix any la Fundação ”la Caixa” comença a dur a terme activitat pròpia a Portugal. Un dels seus principis operatius és portar l’acció social als territoris on el Grup CaixaBank desenvolupa activitat financera a fi de promoure una societat millor, amb una atenció especial envers els col·lectius més vulnerables.

## Fundação ”la Caixa”

La Fundação ”la Caixa” és una entitat sense ànim de lucre que, des que es va formar, treballa amb l’objectiu d’assolir una societat més igualitària i justa per a tothom.
L’activitat de l’organisme a Portugal va començar el 2018, després de l'entrada del Banco BPI al Grup CaixaBank. Un dels seus principis operatius és portar l’acció social als territoris on el Grup CaixaBank desenvolupa activitat financera a fi de promoure una societat millor, amb una atenció especial envers els col·lectius més vulnerables.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Annual Report 2009». Banco Português de Investimento. [Consulta: 12 setembre 2010].
* ↑ «Estructura del Grup "La Caixa"». Arxivat de l'original el 2018-03-22. [Consulta: 18 febrer 2015].
* ↑ «CaixaBank llança una opa sobre el quart banc portuguès». Diari Ara, 17-02-2015. [Consulta: 17 febrer 2015].
* ↑ Jimenez Botias, Max. «CaixaBank controlará el 84,51% del portugués BPI» (en castellà). El Periódico, 08-02-2017. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «Caixabank se hace con el 100 % de las acciones del portugués BPI» (en castellà). El Periódico, 08-02-2017. [Consulta: 30 gener 2021].
# Bogotol

Bogotol (en rus Боготол) és una ciutat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia. Es troba a la vora del riu Bogotol, a 252 km a l'oest de Krasnoiarsk i a 3.156 km a l'est de Moscou.
Fou fundada el 1893 durant la construcció de la línia del Transsiberià i obtingué l'estatus de ciutat el 1911.

## Referències

* ↑ Distàncies a vol d'ocell o distàncies ortodròmiques
* ↑ Энциклопедия Города России. Moscow: Большая Российская Энциклопедия, 2003, p. 50. ISBN 5-7107-7399-9.
# Francesc de Cidón Navarro

Francesc de Cidón Navarro (València, 1871 - Saragossa, 1943) va ésser un pintor i retratista.
Estudià a l'Acadèmia de Sant Carles, de València, i fou deixeble de Joaquín Sorolla. Va ser catedràtic de dibuix en els instituts de Maó, Tarragona i Saragossa. Obtingué diversos premis i medalles en les exposicions nacionals de 1904 i 1920.
De traç elegant i molt afí a l'estil modernista, es destacà com a cartellista il·lustrador i realitzador d'ex-libris.
És també conegut com a pintor de retrats i paisatges, d'entre els quals caldria destacar-ne la col·lecció Pueblos aragoneses devastados por la guerra.

## Referències

* Mas i Peinado, Ricard: Els artistes catalans i la publicitat (1888-1929). Parsifal Edicions, Barcelona, 2002. ISBN 84-95554-16-X, plana 49.
# Ezinne Ukagwu

Ezinne Ukagwu (Nigèria, 1971) és una economista nigeriana.
Després dels estudis a la universitat va impulsar l'obertura del Centre de Formació Professional Iroto el 1985 i el Centre Rural de Desenvolupament Iroto el 1992. Des del 2002 dirigeix el Centre de Desenvolupament Rural Iroto (Ogún, Nigèria), on s'havien format més de 30.000 dones del 1985 al 2012. Aquestes instal·lacions van ser possibles amb el donatiu d'una dona alemanya de Mans Unides. També ha impulsat l'hospital Abidagba Clinic, i juntament amb unes 25 voluntàries organitzen cursos d'higiene i nutrició que han contribuït a reduir la mortalitat infantil de la zona del 60 al 25%. Al voltant d'Iroto s'impulsen iniciatives educatives per les dones i la concessió de microcrèdits per les dones que obren negocis a la zona.
El 2012 va rebre el premi Harambee Africa International a la Promoció i Igualtat de la Dona Africana. Ukagwu considera que "l'educació de la dona africana canviarà la societat del continent".

## Referències

* ↑ «“En un mundo tan machista, educar a las mujeres suele generar un efecto dominó” Leer más: En un mundo tan machista, educar a las mujeres suele generar un efecto dominó». El Confidencial, 19-10-2012 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ Iglesias, Rocío «Ezinne Ukagwu gana el premio 'Comunicar África 2012'». El Mundo, 18-10-2012 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «Ezinne Ukagwu, premio a la Promoción e Igualdad de la Mujer Africana». ABC, 18-10-2012 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «La economista nigeriana Ezinne Ukagwu recibe el Premio Harambee a la Promoción e Igualdad de la Mujer Africana 2012». Mujeres en Igualdad, 16-10-2012 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «La educadora y economista nigeriana Ezinne Ukagwu, premio Harambee 2012». Ecclesia, 18-10-2012 [Consulta: 22 juny 2016].
# Crédit Agricole Suisse Open Gstaad 2013

El Torneig de Gstaad 2013, oficialment conegut com a Crédit Agricole Suisse Open Gstaad 2013, és una competició tennística jugada sobre terra batuda que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. La 46a edició del torneig es va celebrar entre el 20 i el 28 de juliol de 2013 al Roy Emerson Arena de Gstaad, Suïssa.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1/WC | R. Federer | 3 | 4 | |
| | D. Brands | 6 | 6 | | | D. Brands | 3 | 4 | |
| | V. Hănescu | 7 | 3 | | | V. Hănescu | 6 | 6 | |
| 8 | R. Bautista Agut | 6² | 2 | r | | | | | | | V. Hănescu | 3 | 3 | |
| 4 | J. Mónaco | 6 | 6 | | | | | | | 6 | M. Iujni | 6 | 6 | |
| | G. García López | 1 | 2 | | 4 | J. Mónaco | 7 | 4 | 6$^7$ | | | | | |
| | P. Andújar | 3 | 6 | 3 | 6 | M. Iujni | 5 | 6 | 7 | | | | | |
| 6 | M. Iujni | 6 | 4 | 6 | | | | | | | | | | | 6 | M. Iujni | 6 | 6 |
| | M. Granollers | 6 | 7 | | | | | | | | | | | | | R. Haase | 3 | 4 |
| | F. Delbonis | 2 | 5 | | | M. Granollers | 7 | 3 | 6⁵ | | | | | |
| | R. Haase | 6 | 6 | | | R. Haase | 5 | 6 | 7 | | | | | |
| 3 | J. Tipsarević | 2 | 2 | | | | | | | | R. Haase | 4 | 6 | 6 |
| 5 | F. López | 6 | 6 | | | | | | | 5 | F. López | 6 | 1 | 4 |
| | A. Kuznetsov | 4 | 3 | | 5 | F. López | 6 | 2 | 4 | | | | | |
| | D. Gimeno Traver | 5 | 6$^4$ | | 2 | S. Wawrinka | 4 | 6 | 3r |
| 2 | S. Wawrinka | 7 | 7 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Facundo Bagnis Jamie Delgado | 6 | 6 |
| PR | Lucas Arnold Ker Juan Mónaco | 3 | 4 | | Facundo Bagnis Jamie Delgado | 1 | 4 | |
| 3 | Jamie Murray John Peers | w/o | | 3 | Jamie Murray John Peers | 6 | 6 | |
| | Roberto Bautista Agut Daniel Gimeno Traver | | | | | | | | 3 | Jamie Murray John Peers | 6 | 6 |
| | Pablo Andújar Guillermo García López | 6 | 6 | | | | | | | Pablo Andújar Guillermo García López | 3 | 4 |
| 4 | Dustin Brown Paul Hanley | 3 | 1 | | Pablo Andújar Guillermo García López | 1 | 6 | [10] |
| | Florin Mergea Lukáš Rosol | 7 | 7 | | Florin Mergea Lukáš Rosol | 6 | 3 | [4] |
| 2 | Johan Brunström Raven Klaasen | 5 | 5 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès) (alemany) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Gstaad :
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2013
< 2012
2014 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Banco de Comércio e Indústria

El Banco de Comércio e Indústria és un banc d'Angola. El banc fou creat l'11 de juliol de 1991 per decret del govern N. 08-A/91. El President del Consell d'Administració és Filomeno Costa Alegre Alves de Ceita.
El principal accionista és el govern d'Angola, amb el 91% de les accions. Els altres nou accionistes són nou empreses públiques angoleses, Sonangol, ENSA – Seguros de Angola, Porto de Luanda i TAAG amb l'1,13% d'accions cadascuna, Bolama amb el 0,8% i Angola Telecom, CERVAL, Endiama i TCUL, amb el 0,45 % de les accions.
És un important inversor en el crèdit agrícola però sovint s'ha posat en dubte la transparència dels seus comptes. En febrer de 2017 el president del Banc Nacional d'Angola, Valter Filipe, va anunciar una ampliació de capital del banc en 12.000 milions de kwanza (67,6 milions d'euros) i demanarà al Banc Central Europeu perquè avaluï l'equivalència de la supervisió bancària.

## Referències

* ↑ Quem somos Arxivat 2016-09-15 a Wayback Machine. al web del BCI
* ↑ Same situation with Bolama: appears in Angop only as one of the shareholders of BCI. It is probably the company which once was or is BOLAMA EMPRESA REGIONAL DE MASSAS UEE; 5 AV ZONA INDUSTRIAL GAZENGA. To be continued... L.Willms
* ↑ «Quem somos/Accionistas». Banco BCI. Arxivat de l'original el 15 de setembre 2016. [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ No he pogut trobar cap informació real sobre aquest "CERVAL", excepte en les novetats del BCI. Ara crec que "CERVAL" fa referència a la "Companhia União de Cervejas de Angola (CUCA)" que produeix la cervesa "Cuca". S'ha publicat una cerca web per "CERVAL Angola" en una entrada en un registre de l'empresa on l'adreça de CERVAL es dona al mateix carrer que la cerveseria Cuca. segons A História dos 65 Anos da CUCA Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine. CERVAL és un holding que comercialitza la cervesa a Angola
* ↑ Banco de Comércio e Indústria investe forte no crédito agrícola Arxivat 2017-12-07 a Wayback Machine., Jornal de Angola, 21 de juliol de 2016
* ↑ 'Desapareceram' 187 milhões das contas do BCI, clube-k, 13 de juny de 2015
* ↑ Angola aumenta capital do Banco de Comércio e Indústria a jornaldenegocios.pt, 9 de febrer de 2017

## Enllaços externs

* Banco de Comércio e Indústria Arxivat 2017-12-07 a Wayback Machine.
# Bogoslovka

«Bogoslovka» té aquests significats:
* Bogoslovka (Penza), localitat de l'óblast de Penza, a Rússia
* Bogoslovka (Vorónej), localitat de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Bogoslovka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia