OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Sinagoga (Iași)

La Gran Sinagoga de Iași (en romanès: Sinagoga Mare din Iași) és una congregació i sinagoga jueva, situada al carrer Sinagogilor 1, a Iași, al comtat de Iași, a Moldàvia occidental, Romania. La sinagoga es va acabar l'any 1671 en estil barroc, i és la sinagoga més antiga que es conserva a Romania.
La sinagoga està inclosa al Registre Nacional de Monuments Històrics i el 2014 va ser inclosa a la llista de seguiment del Fons Mundial de Monuments.

## Referències

* ↑ "Great Synagogue in Iaşi". Historic Synagogues of Europe. Foundation for Jewish Heritage and the Center for Jewish Art at the Hebrew University of Jerusalem. n.d. Retrieved August 29, 2024.
* ↑ Gruber, Samuel. «Romania: Iași Synagogue in Restoration». Jewish Art & Monuments, May 31, 2010.
* ↑ «The Romanian Register of Historical Monuments», 2010. Arxivat de l'original el 2011-04-01.
* ↑ «Great Synagogue of Iaşi». World Monuments Watch: Completed project. World Monuments Fund, 2022. [Consulta: 31 agost 2024].
# Dinastia Deva de Samatata

La dinastia Deva fou una dinastia budista que va governar al regne de Samatata amb capital a Devaparvata als segles VIII i IX. No s'ha de confondre amb la dinastia Deva vaixnavita que va governar als segles xii i xiii a Bengala. Es coneixen diverses inscripcions, monedes i segelles i algunes restes arqueològiques trobats a Mainamati (als nivells dels segles VIII i IX). El seu govern fou de pau i prosperitat i es considera l'edat d'or de Bengala.
La informació de la dinastia deriva de les inscripcions (cinc en coure i una en pedra, però només dues de les de coure han estat desxifrades i publicades: una d'Anandadeva amb una donació al seu fill i successor Bhava Deva i una de Bhava Deva coneguda com la lamina de Calcuta). Les inscripcions donen també la genealogia dels reis.

## Reis

* Shri Shantideva
* Shri Viradeva (fill)
* Shri Anandadeva (fill del anterior i de la reina Somadevi)
* Shri Bhavadeva (fill)

## Restes

Una de les inscripcions (la primera esmentada) descriu la capital (novament construïda de Vasantapura (la capital anterior, Devaparvata, havia estat abandonada pels atacs d'uns invasors no esmentats). Anandeva fou el més gran rei. L'altra inscripció (anomenada de Calcuta) confirma la genealogia i descriu la capital Devaparvata encerclada pel riu Ksiroda (modern Gumti al districte de Comilla). Les inscripcions estan datades en la part final del segle viii i la primera part del segle ix. També s'han recuperat unes 500 monedes d'or, plata i coure a les excavacions de Mainamati, que indiquen una economia floreixen; hi ha a més monedes arakaneses de plata amb la llegenda 'Harikela' que permeten situar el molt de temps perdut regne d'Harikela. També hi ha innumerables peces de ceràmica de terracota, argila i argila cuita moltes amb fórmules budistes i alguna amb inscripcions referides a un monestir, xri-Bhavadeva Maha Vihara Arya-Bhiksusangghasya ("del establishment del gran monestir de Shri- Bhavadeva). L'arquitectura es representa amb els tres vihares (temples) budistes: Shalvan Vihara, Ananda Vihara i Bhoja Vihara; la gran estupa de Kutila Mura; i els santuaris de Itakhola Mura i Rupban Mura. Els tres principals establiments budistes de la dinastia foren les vihares de Shalvan, Ananda i Bhoja; el seu estil es va estendre per Bengala i després per Birmània, Cambodja i Indonèsia i tot el sud-est asiàtic.
A més de poteria s'han trobat escultures, poques de pedra, destacant un colossal Buda; s'han trobat també objectes de bronze amb uns 150 objectes ben preservats. Hi ha abundants imatges de culte, algunes de bronze (no hi ha estàtues de bronze seculars). Les terracotes són distintives del període.

## Referències

* Dinastia Deva a Banglapèdia
# Cayley (cràter)

Cayley és un petit cràter d'impacte de la Lluna que es troba en una regió inundada de lava a l'oest de la Mare Tranquillitatis; al nord-oest del cràter més petit De Morgan i del més gran D'Arrest. A l'oest i una mica a nord de Cayley apareix Whewell, un cràter d'aproximadament les mateixes dimensions. Al nord es troba la Rima Ariadaeus, que segueix un curs cap a l'est-sud-est.
Es tracta d'una formació circular, en forma de bol amb una petita plataforma interior en el punt mig, petita en relació amb el diàmetre total, ja que ocupa aproximadament un quart de la secció transversal total. Les parets interiors inclinades són relativament de to clar, amb una albedo superior a la del terreny circumdant. No obstant això, no és tan brillant com el cràter Dionysius, lleugerament més gran i situat cap a l'est-sud-est, que manca d'un sistema de marques radials.
Les planes ondulades en relleu suau situades a l'est del cràter s'anomenen Formació Cayley. Són semblants als mars lunars, però amb una albedo lleugerament superior, i se superposen a la vora oriental de la Mare Tranquillitatis. Científics lunars sospiten que aquesta plana pot haver resultat de dipòsits de material expulsat per la formació de grans conques d'impacte com ara la Mare Imbrium o la Mare Orientale (la font més probable és la conca d'impacte de la Mare Imbrium, situada al nord-oest).

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Dodson (Louisiana)

Dodson és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 357 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dodson tenia 357 habitants, 140 habitatges, i 102 famílies. La densitat de població era de 61,3 habitants/km².
Dels 140 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.536 $ i la renda mediana per família de 30.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.000 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 10.452 $. Entorn del 19,2% de les famílies i el 29,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dodson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dodson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chaim Hönig

Chaim Hönig (Berlín, 1 de febrer de 1926 - São Paulo, 19 de març de 2018) va ser un matemàtic brasiler d'origen alemany.

## Vida i obra

Hónig va néixer a Berlín, fill d'una parella de jueus polonesos, que van deixar Alemanya el 1937 per les persecucions antisemites dels nazis i es van asentar a Porto Alegre on ja hi vivien uns familiars. El 1946, en acabar la seva escolarització a Porto Alegre, va ingressar a la universitat de São Paulo en la qual es va graduar el 1949 en física i matemàtiques. El 1951 va iniciar la seva carrera docent en aquesta universitat, en la qual es va doctorar el 1952. Només va interrompre la seva docència a São Paulo, per a fer treballs de recerca postdoctoral a l'Institut Henri Poincaré de París entre 1953 i 1955. Va morir a São Paulo el 2018.
Els seus estudis i publicacions van ser en els camps de l'anàlisi matemàtica i la topologia. Va participar activament en la creació de la Societat Brasilera de Matemàtiques de la qual va ser el primer president. Va ser dues vegades director de l'Institut de Matemàtiques de la universitat.

## Referències

* ↑ Lamarao, 2022, p. 359.
* ↑ Cavalari i Nobre, 2019, p. 122.
* ↑ Lamarao, 2022, p. 360.
* ↑ Cavalari i Nobre, 2019, p. 123.
* ↑ Cavalari i Nobre, 2019, p. 128.
* ↑ Cavalari i Nobre, 2019, p. 134.

## Bibliografia

* Cavalari, Mariana Feiteiro; Nobre, Sergio Roberto «Chaim Samuel Hönig (1926-2018)» (en portuguès). Revista Brasileira de História da Matemática, Vol. 19, Num. 37, 2019, pàg. 117-139. DOI: 10.47976/RBHM2019v19n37117-139. ISSN: 1519-955X.
* Lamarao, Sergio. «Hönig, Chaim Samuel». A: Casa Stefan Zweig (ed.). Biographical dictionary of refugees of nazi fascism in Brazil (en anglès). Imprimatur, 2022, p. 359-363. ISBN 9786559054138.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Chaim Hönig» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Matemático Chaim Samuel Hönig morre, em SP, aos 92 anos» (en portuguès). IMPA, 2018. [Consulta: 23 juliol 2023].
* «Chaim Samuel Hönig» (en portuguès). Academia Brasileira de Ciencias. [Consulta: 23 juliol 2023].
# Ivy

«Ivy» té aquests significats:
# Ezzouhour (Kasserine)

Ezzouhour (àrab: الزهور, az-Zuhūr) és una ciutat de Tunísia a la governació de Kasserine, situada uns 8 km al sud-est de Kasserine, a la zona de muntanya coneguda com Djebel Selloum. La ciutat té uns 3.000 habitants. És capçalera d'una delegació de 20.580 habitants.

## Economia

És una tranquil·la ciutat essencialment agrícola.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 42 53 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en sis sectors o imades:
* Ezzouhour Est 1 (42 53 51)
* Ezzouhour Est 2 (42 53 52)
* Ezzouhour Ouest 1 (42 53 53)
* Ezzouhour Ouest 2 (42 53 54)
* Ezzouhour Ouest 3 (42 53 55)
* Ezzouhour Ouest 4 (42 53 56)
Al mateix temps, forma una circumscripció o dàïra (codi geogràfic 42 11 13), dins de la municipalitat o baladiyya de Kasserine (42 11).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 102-106. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 156. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Caspa

La caspa (castellanisme), peladina, arna o crisma és un procés en què la pell del cuir cabellut pateix una descamació excessiva.
La peladina es pot produir per un augment de la secreció de les glàndules sebàcies, o per sequedat de la pell del crani, encara que la causa exacta es desconeix.
Pot induir la presentació de pruïja.
Millora amb el rentatge freqüent dels cabells i amb la utilització de xampús especials receptats pel metge.
Viccionari
# Dodonaea viscosa

Dodonaea viscosa és una espècie d'arbust o petit arbre de la família Sapindaceae, que és originari de les regions tropicals, subtropicals i temperades d'Àfrica, Amèrica, sud d'Àsia i Australàsia.
A partir de 2010 es va plantar als carrers, al principi al carrer Mèxic, de Barcelona.

## Descripció

D. viscosa arriba a fer 3 metres d'alçada, o rarament fins a 9 m. Les fulles són simples i el·líptiques de 4 a 7,5 cm de llarg i 1,5 cm d'ample, es disposen de forma alternada, i secreten una resina. Les flors són de grogues a color taronja-vermell i és fan en panícules de 2,5 cm. El fruit és una càpsula d'1,5 cm amb dues ales.

## Usos

La fusta és molt duradora i els Maori de Nova Zelanda en fan bastons i altres estris. El cultivar 'Purpurea', de fullatge porpra es fa servir en jardineria.

## Subespècies

N'hi ha diverses:
* D. viscosa subsp. angustifolia (L.f.) J.G.West
* D. viscosa subsp. angustissima (DC.) J.G.West
* D. viscosa subsp. burmanniana (DC.) J.G.West
* D. viscosa subsp. cuneata (Sm.) J.G.West
* D. viscosa subsp. mucronata J.G.West
* D. viscosa subsp. spatulata (Sm.) J.G.West
* D. viscosa (L.) Jacq. subsp. viscosa

## Galeria

* Vista de la planta
* Fruits immadurs
* Fruit madur
* Llavors

## Referències

* ↑ Selvam, V. «Trees and Shrubs of the Maldives» (PDF). Food and Agriculture Organization of the United Nations, 2007. Arxivat de l'original el 2020-06-25. [Consulta: 21 novembre 2009].
* ↑ Little Jr., Elbert L.; Roger G. Skolmen. «ʻAʻaliʻi» (PDF). Common Forest Trees of Hawaii. United States Forest Service, 1989. Arxivat de l'original el 2010-12-28. [Consulta: 21 novembre 2009].
* ↑ «Dodonaea viscosa. Akeake». Māori Plant Use. Landcare Research. Arxivat de l'original el 17 abril 2015. [Consulta: 11 abril 2015].
* ↑ «Dodonaea viscosa». Australian Plant Name Index (APNI), IBIS database. Centre for Plant Biodiversity Research, Australian Government, Canberra. Arxivat de l'original el 2020-05-27. [Consulta: 26 maig 2009].
# Ivy (motocicleta)

Ivy fou un fabricant de motocicletes britànic amb seu a Birmingham que tingué activitat entre 1907 i 1934. Dirigida per diversos germans de la família Newman, l'empresa va produir prop de 6.000 motocicletes de diversos models. La majoria duien motors de dos temps fabricats per JAP o Precision, però també n'hi havia de 225 i 296 cc dissenyats i fabricats per Ivy. La companyia també fabricava les seves pròpies forquilles de suspensió, carburadors i sidecars.

## Història

La marca va estar molt involucrada en les competicions de motociclisme i diversos dels germans Newman varen participar-hi en curses. Les motos de competició es produïen en sèrie sempre que era possible per tal de demostrar la qualitat de fabricació i concepció dels models de producció. Els germans Newman pensaven que aquesta era la millor manera de posar a prova els seus dissenys i publicitar els seus productes. H. C. Newman va tenir un èxit especial en competició, guanyant moltes proves locals i aconseguint bons resultats a les curses del TT de l'illa de Man diverses vegades.

## Models

Al llarg la seva història, Ivy va fabricar diversos models de motocicleta, entre ells els següents:
* Ivyette: amb motor Ivy Valveless de dos temps de 224 cc i 2 ¼ CV de potència. Dissenyada com a vehicle econòmic i fiable per a desplaçar-se per la ciutat.
* Model C: amb motor Precision de 2 ½ CV. Una versió d'aquest model també es va vendre com a Model E, amb motor de 2 ¾ CV.
* Model D: disponible amb una àmplia gamma de motors, entre ells:
** Precision monocilíndric de 3 ½ CV (també una versió especial per al TT de 3 ¾ CV de la qual es diu que fou la primera monocilíndrica a aconseguir una velocitat de 97 km/h amb sidecar).
** Precision bicilíndric de 4 ½ CV.
** JAP bicilíndric de 5 CV.
** Precision bicilíndric o JAP de 6 CV.
** També n'hi havia una versió femenina amb el tub travesser del xassís més baix.
* Models de 1924: disponibles amb motors monocilíndrics de 349 i 297 cc SV, caixa de canvis Sturmey Archer, pneumàtics Dunlop de 26 x 2 1/2 i greixatge mecànic (a diferència del tipus de greixatge per bomba accionada manualment).
* Ivy Side Car: va batre 7 rècords mundials a Brooklands el 30 d'octubre de 1913 fent servir el motor Ivy D de 3 ½ CV.
* Un motor de 677 cc V-twin dissenyat per H. C. Newman es va fer servir a la primera Martinsyde.

## Referències

* ↑ Tragatsch, Erwin. The New Illustrated Encyclopedia of Motorcycles (en anglès). Londres: Quantum Publishing, 2000, p. 560. ISBN 1861603428.
* 1 2 «Ivy Motorcycles» (en anglès). cybermotorcycle .com.
# Comtat de Montseny

El Comtat de Montseny és un títol nobiliari espanyol creat pel rei Alfons XIII en 1926 a favor de Josep Maria Milà i Camps en atenció a la seva gestió en la Presidència de la Diputació Provincial de Barcelona.
La seva denominació es refereix al municipi de Montseny, al Vallès Oriental.
En 2012 el lloc deuria haver-se cedit a Mercedes Milà i Mencos, però aquesta el rebutjà.

## Comtes de Montseny

| | Titular | Període | Casa |
| Creació per Alfons XIII d'Espanya ||||
| I | Josep Maria Milà i Camps | 1887-1955 | Casa de Montseny |
| II | José Luis Milà Sagnier | 1918-2012 | Casa de Montseny |
| III | Josep Maria Milà i Mencos | 2013-actual titular | Casa de Montseny |

## Història dels Comtes de Montseny

* Josep Maria Milà i Camps (Barcelona, 1887 - Esplugues de Llobregat, 25 de maig de 1955), I comte de Montseny, Gentilhome de cambra amb exercici del Rei Alfons XIII.
Es va casar amb Montserrat Sagnier i Costa (1891-1966). El succeí el seu fill:
* José Luis Milà Sagnier (Barcelona, 1918 - Esplugues de Llobregat, 29 de febrer de 2012), II comte de Montseny.
Fill de Josep Maria Milà Camps, I comte de Montseny i de la seva esposa, Montserrat Sagnier Costa. Germà de Maria del Carme (religiosa), Maria Assumpció, Leopold (dissenyador industrial), Alfons (arquitecte), Montserrat, Lluís Maria, Miquel (promotor del dissenyo) i Rafael Milà Sagnier, família de l'aristocràcia barcelonesa.
Es va casar el 1949 amb Mercedes Mencos i Bosch (1926), filla del III Marquès de l'Amparo, Manuel Mencos Ezpeleta, i de Mercedes Bosch i Catarinéu, filla de l'alcalde de Barcelona Ròmul Bosch i Alsina. Va ser pilot d'aviació i amant de l'esport en general (va ser campió d'Espanya de motos en 1948). Advocat de professió durant gran part de la seva vida, en 1980 va sol·licitar la rehabilitació del títol de comte de Montseny, que el rei Alfons XIII havia concedit al seu pare en 1926 pel seu foment de la indústria catalana com a president de la Diputació Provincial de Barcelona.
Van tenir sis fills: Mercedes (presentadora de televisió), Clementina, Reyes, José María, Lorenzo (periodista) i Inés.
* Josep María Milá i Mencos, III comte de Montseny (Esplugues de Llobregat, 1956).
Fill de Josep Maria Milá i Sagnier, II comte de Montseny i de la seva esposa, Mercedes Mencos i Bosch. Hereta el comtat per renúncia de les seves germanes grans (Mercedes, Clementina i Reyes) el 2012, a la mort del seu pare.
Es va casar amb Dinna de Rosa. Tenen tres filles: Cecilia, Virginia i Elena.

## Referències

* ↑ http://www.diputaciondelagrandeza.es
* ↑ «Mercedes Milá renuncia a ser condesa». Arxivat de l'original el 2014-11-06. [Consulta: 6 gener 2015].
* ↑ Fitxa de Josep Maria Milà i Camps a GeneAll.net
* ↑ Hemeroteca La Vanguardia
* ↑ Fitxa de Josep Lluís Milà i Sagnier a GeneAll.net
* ↑ «Mercedes Milá renuncia a ser condesa de Montseny» (en castellà). 20minutos.es, 19-11-2012. [Consulta: 9 octubre 2019].
* ↑ «Renuncia de Mercedes Milá al condado de Montseny». Arxivat de l'original el 2013-06-29. [Consulta: 6 gener 2015].
* ↑ «Familia Sagnier». Arxivat de l'original el 2012-03-04. [Consulta: 6 gener 2015].
# Ezzouhour (Sussa)

Ezzouhour (àrab: الزهور, az-Zuhūr) és una ciutat de Tunísia situada a l'oest de Sussa, de la qual actua com a suburbi. Adscrita administrativament a la governació de Sussa, és un municipi amb 17.348 habitants l'any 2014. Originalment era un nucli de «poblament espontani» aparegut arran de l'èxode rural des de les governacions de Sussa i Kairuan. Amb el temps s'ha anat consolidant i ha acabat integrant-se com a complex residencial a l'àrea urbana de Sussa.

## Administració

És el centre de la municipalitat o baladiyya homònima, amb codi geogràfic 31 13 (ISO 3166-2:TN-12).
Al mateix temps, forma un sector o imada (31 52 54), dins de la delegació o mutamadiyya de Sousse Riadh (31 52).

## Referències

* ↑ (ar) « Populations, logements et ménages par unités administratives et milieux » Arxivat 2020-08-05 a Wayback Machine. [PDF], sur census.ins.tn (consulté le 19 novembre 2017).
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 146-147. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 77-81. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Ezzouhour - Lloc web oficial
# Glenmora

Glenmora és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.558 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glenmora tenia 1.558 habitants, 615 habitatges, i 415 famílies. La densitat de població era de 345,7 habitants/km².
Dels 615 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 19,2% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.736 $ i la renda mediana per família de 26.739 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.328 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era d'11.535 $. Entorn del 22,1% de les famílies i el 27,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glenmora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glenmora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.