OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puntada (fil)

Una puntada és el mètode d'assegurar el fil, travessant amb una agulla o un altre instrument punxegut un material tèxtil al cosir o brodar per fabricar peces de vestir o qualsevol tipus d'article que necessiti confecció.
Hi ha molts tipus de puntades, entre altres:
* Embasta
* Puntada de cadeneta
* Puntada de creu
* Puntada al realç
* Repunt o puntada de cadeneta normalment realitzada per una màquina de cosir.
Les puntades, com a mètode d'unir dos trossos de material entre si es remunten a la prehistòria. Es realitzaven amb agulles de fusta, roca o os i brins vegetals o de pell d'animals.

## Vegeu també

* Overlock
* Punt de cadeneta
* Costura
* Màquina de cosir
Viccionari
# NGC 3377

NGC 3377 és una galàxia el·líptica (E5) localitzada en la direcció de la constel·lació del Lleó. Posseeix una declinació de +13° 59' 09" i una ascensió recta de 10 hores, 47 minuts i 42,3 segons.
La galàxia NGC 3377 va ser descoberta el 8 d'abril de 1784 per William Herschel.

## Referències

* ↑ «A catalog of visually classified galaxies in the local (z ~ 0.01) universe». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 15-04-2015, pàg. 27. DOI: 10.1088/0067-0049/217/2/27.
* ↑ Po-Feng Wu «Cosmicflows-2: the data» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 05-09-2013, pàg. 86. DOI: 10.1088/0004-6256/146/4/86.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Afirmat a: Comparison LEDA/SIMBAD octobre 2002. Catalogue to be published in 2003. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Armando Gil de Paz «The GALEX Ultraviolet Atlas of Nearby Galaxies». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 01-12-2007, pàg. 185–255. DOI: 10.1086/516636.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* «NGC 3377». NASA/IPAC Extragalactic Database. National Aeronautics and Space Administration / Infrared Processing and Analysis Center, 2008. [Consulta: 25 febrer 2011].
# Ofensiva de Silèsia

«Ofensiva de Silèsia» té aquests significats:
* Primera Guerra Mundial:
** Ofensiva de Silèsia
* Segona Guerra Mundial:
** Operació Ofensiva de la Baixa Silèsia (8 a 24 de febrer de 1945)
** Operació Ofensiva de l'Alta Silèsia 15 a 31 de març de 1945)
# Nehalem

Nehalem és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 203 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nehalem tenia 203 habitants, 84 habitatges, i 58 famílies. La densitat de població era de 326,6 habitants per km².
Dels 84 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 22,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.250$ i la renda mediana per família de 47.679$. Els homes tenien una renda mediana de 30.000$ mentre que les dones 27.813$. La renda per capita de la població era de 15.408$. Aproximadament el 9% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nehalem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nehalem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# The Kiss (pel·lícula de 1929)

The Kiss és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jacques Feyder estrenada el 1929. Fou la darrera pel·lícula muda de la MGM, amb una banda sonora musical sincronitzada. La MGM tenia por de la seva estrella Greta Garbo que no dominava prou l'anglès i la va fer rodar pel·lícules mudes fins a l'últim segon mentre que el cinema parlat feia ja els seus primers passos. Fou la dissetena pel·lícula de Greta Garbo, que tenia llavors 24 anys, la desena de la seva carrera hollywoodenca.

## Argument

Irene està casada amb l'home de negocis parisenc Charles Guarry, més gran que ella. Té una relació amb l'advocat André Dubail i està a punt de deixar el seu marit, però vacil·la encara. Pierre Lassalle, el jove fill (18 anys) del seu marit està enamorat d'ella i la persegueix amb les seves atencions.
Un vespre, Charles negociarà una ajuda financera amb el milionari Lassalle, ja que és a la vora de la fallida. De camí, decideix entrar a casa seva i sorprèn la seva dona abraçant Pierre, que de fet estava forçant-la, i interpretant malament alguns dels seus gests i paraules. Se'n segueix una baralla i un tret sense que se sàpiga el que ha passat...
Charles és mort i les sospites de la policia la porten ràpidament a Irene, ja que les seves explicacions són contradictoris. És finalment acusada i és defensada en el procés per Dubail, el seu amant. És absolta segons la versió que el seu marit s'ha suïcidat pels seus greus problemes financers. Ni Lassalle ni el seu fill, que coneixen tanmateix la veritat, no han testimoniat en aquest sentit. Pierre creu que Irene l'estima, ja que l'ha defensat en la baralla amb Charles. Irene revela la veritat a Dubail: és ella que, per protegir Pierre, ha disparat al seu marit. Malgrat allò, Dubail l'estima ara i sempre...

## Repartiment

* Greta Garbo: Irene Guarry
* Conrad Nagel: André Dubail
* Holmes Herbert: Lassalle
* Anders Randolf: Charles Guarry
* Lew Ayres: Pierre Lassalle

## Referències

* ↑ «[http://www.nytimes.com/movie/review?res=9902EED8163BE23ABC4E52DFB7678382639EDE  The kiss]». The New York Times.
* ↑ «[http://www.imdb.com/title/tt0020062/?ref_=fn_al_tt_5  The kiss]». ImdB.

## Vegeu també

* The Kiss (pel·lícula de 1896)

## Enllaços externs

* The Kiss a Turner Classic Movies (anglès)
# Sul·la (desambiguació)

Sul·la és el nom dels següents personatges:
# Rebe

Rebe (en hebreu: רבי), és un mot que significa rabí o mestre, i és com s'anomena als líders dels moviments hassídics europeus. Es pot anomenar rebe a un líder hassídic, tot i que també es fa servir la paraula Admor (en hebreu: אדמו"ר) un acrònim d'(Adoneinu Moreinu ve Rabeinu) que vol dir: "El nostre Senyor, el nostre Mestre, i el nostre Rabí". Rebe és la pronunciació en idioma jiddisch de la paraula rabí que vol dir mestre. El rebe sol ser el líder d'una Hassidut, una de les branques de l'hassidisme. Així doncs, un rebe no és tan sols un rabí o un mestre, sinó que és més aviat un líder de la comunitat jueva.

## Referències

* ↑ The Rebbe's Daughter: Memoir of a Hasidic Childhood. Malkah Shapiro. Jewish Publication Society.
* ↑ https://yivoencyclopedia.org/article.aspx/Hasidism/Historical_Overview: "Each such group was headed by a tsadik (also known as rebbe or admor (Hebrew acronym for 'our master, our teacher, and our rabbi'))"
* ↑ Laconia Cohn-Sherbok, A History of Jewish Civilization, Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, 1997, p. 137: "The Zaddik is now generally called rebbe (teacher) or, in Israel, admor, (an acrostic meaning, our Lord, our teacher, our rabbi).
Viccionari
# Ptiladarcha

Ptiladarcha és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Ptiladarcha consularis, que es troba a Fiji.

## Referències

* ↑ Nuss, M. «GlobIZ search», 2003–2011. [Consulta: 28 octubre 2011].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Ptiladarcha consularis". The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum.
# Mr. Magoo

Mr. Magoo és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Stanley Tong, estrenada l'any 1997. Ha estat doblada al català.

## Argument

Quan una pedra preciosa, d'un valor inestimable, cau accidentalment a les seves mans, els lladres fan tot el possible per recuperar-la. Sense adonar-se'n, M. Magoo es troba llavors al bell mig de les situacions més perilloses. Una perillosa i sexy lladre de diamants i el seu estúpid acòlit, només té confiança cega en el seu nebot Waldo i el seu bulldog Angus per protegir-se…

## Repartiment

* Leslie Nielsen: M. Magoo
* Kelly Lynch: Luanne
* Matt Keeslar: Waldo
* Nick Chinlund: Bob Morgan
* Stephen Tobolowsky: Agent Chuck Stupak
* Ernie Hudson: Agent Gus Anders
* Jennifer Garner: Stacey Sampanahoditra
* Malcolm McDowell: Austin Cloquet
* Miguel Ferrer: Ortega Peru
* L. Harvey Gold: Schmitt
* Terence Kelly: McManus
* Bill Dow: Conservador del museu
* Jerry Wasserman: Javier

## Al voltant de la pel·lícula

* Aquest film és una adaptació dels famosos dibuixos animats de 52 episodis produïts els anys 1950.
* Crítica: "Guió previsible i insensat, parteix de la base que l'espectador és ximple"

## Referències

* ↑ «Mr. Magoo». esadir.cat.
* ↑ «Mr. Magoo». The New York Times.
* ↑ Kahn, Omar «Mr. Magoo». Cinemanía.
# Theódoros Kondidis

Theódoros Kondidis S.I. (Tessalònica, 11 de març de 1956) és un religiós i bisbe grec. Va ser ordenat sacerdot el 9 d'octubre de 1988, i diplomat a la Pontifícia Universitat Gregoriana.
El 1995 va fer la seva solemne professió. Després, va esdevenir superior de la comunitat jesuïta d'Atenes i director de la casa de retir Manresa. Des del 2021 és rector de la parròquia de Sant Andreu a Patres.
El 14 de juliol de 2021, el papa Francesc el va nomenar arquebisbe d'Atenes i administrador apostòlic de l'arxidiòcesi de Rodes. L'ordenació episcopal a la catedral de Sant Dionís l'Areopagita d'Atenes, està prevista per al 18 de setembre de 2021.

## Referències

* ↑ Πατέρας Θεόδωρος Κοντίδης
* ↑ Rinuncia e nomina dell'Arcivescovo di Atene e Amministratore Apostolico ad nutum Sanctae Sedis di Rhodos (Grecia)
# Royal Olympic Club de Charleroi

El Royal Olympic Club de Charleroi és un equip de futbol belga de la ciutat de Charleroi.

## Història

El club va ser fundat el 1912 com Olympic Club de Charleroi, amb número de matrícula 246.
Evolució del nom:
* 1911: Caroloregian Lodelinsart Club Olympique
* 1912: Olympic Club de Charleroi
* 1921: Olympic Carolingien de Lodelinsart
* 1922: Olympic Club de Charleroi
* 1937: Royal Olympic Club de Charleroi
* 1972: Royal Olympic Club de Montignies-sur-Sambre
* 1982: Royal Olympic Club de Charleroi
* 2000: Royal Olympic Club de Charleroi-Marchienne (fusió amb Royale Association Marchiennoise des Sports
* 2016: Royal Olympic Club de Charleroi

## Referències

* ↑ El club a les lligues belgues a rsssf
* ↑ Belgian football clubs history Arxivat 2015-11-01 a Wayback Machine. a skynet.be
* ↑ Article La Nouvelle Gazette du 19/04/2016
* ↑ Article du journal Vers l'Avenir du 19/04/2016

## Enllaços externs

* Web oficial
# René Jacobs

René Jacobs (Gant, 30 d'octubre de 1946) és un músic belga. Ha desenvolupat una important carrera com a contratenor i també una posterior trajectòria com a director.

## Biografia
### Contratenor

Nascut a Gant, va iniciar-se en la música cantant al cor de la Catedral de la seva ciutat. Més endavant combinaria els estudis de filologia clàssica amb la seva activitat musical.
Va estavlir contacte amb personalitats com Gustav Leonhardt i Alfred Deller, que l'animarien a iniciar una carrera com a contratenor, en la qual va destacar ben aviat enregistrant un gran nombre de peces del barroc, esdevenint un dels noms destacats en el moviment de música antiga que es va consolidar durant el darrer quart del segle xx.

### Director

Com a director d'orquestra, Jacobs ha enregistrat nombroses òperes i peces de música sacra del Renaixement, el Barroc i el Classicisme. Molts d'aquests enregistraments han estat guardonats amb prestigiosos premis entre els quals destaca el Grammy.
És especialment reconegut com a director de cantants i pel seu domini del recitatiu.

## Referències

* ↑ «René Jacobs | enciclopedia.cat». [Consulta: 8 juny 2023].
* ↑ «René Jacobs». [Consulta: 8 juny 2023].
* ↑ «Harmonia Mundi», 24-02-2009. Arxivat de l'original el 2009-02-24. [Consulta: 8 juny 2023].
* ↑ «"René Jacobs": "Orfeo ed Euridice"». [Consulta: 8 juny 2023].
# Natàlia Dolgorúkova

Natàlia Boríssovna Dolgorúkova, rus: Ната́лия Бори́совна Долгору́кова, nascuda Xereméteva, rus: Шереметева (Sant Petersburg, 1714-Kíev, 1771), filla del comte Borís Xeremétev, i una de les primeres escriptores russes.
Nascuda comtessa, la seva vida fou bastant atzarosa. El 1729 es va casar amb el príncep Ivan Dolgorúkov, amic íntim del tsar Pere II. Però amb la mort del tsar i l'arribada al tron de l'Imperi Rus d'Anna Ivànovna de Rússia, el matrimoni va ser deportat a Beriózovo, Sibèria. Després d'una denúncia i acusació de traïció, el seu marit va ser executat a Nóvgorod el 1739. A ella se li va permetre tornar a Moscou amb els dos fills del seu matrimoni.
Més tard va decidir traslladar-se a Kíev, per ingressar al convent de l'Ascensió Flórovski el 1758. Des del seu retir va redactar les seves memòries, i es convertí en la primera dona russa a publicar una autobiografia. La seva atzarosa vida i la fluïdesa del seu estil van fer del llibre un èxit, amb la qual cosa es va convertir també en una figura popular en la seva època.

## Referències

* ↑ D.S. Mirsky. A history of Russian literature from its beginnings to 1900. Northwestern University Press, 1999. Page 60.

## Bibliografia

* Segura Graíño, Cristina. Diccionario de mujeres en la historia. Madrid: Espasa Calpe, 1998. ISBN 84-239-8631-4.
# Orciano Pisano

Orciano Pisano és un municipi de la província de Pisa, a la (regió de la Toscana, Itàlia). Orciano Pisano limita amb els municipis de Collesalvetti, Fauglia, Lorenzana, Rosignano Marittimo, i Santa Luce.

## Referències

* Vista d'Orciano Pisano
* Església d'Orciano
# Mr. Lucky

Mr. Lucky és una pel·lícula romàntica de 1943 dirigida per H.C. Potter, protagonitzada per Cary Grant i Laraine Day. Està doblada al català.

## Argument

Un jugador té plans per estafar diners d'un programa benèfic, però comença a pensar-se quan s'enamora d'una noia rica de la societat..

## Repartiment

* Cary Grant com Joe Adams / "Joe Bascopoulos"
* Laraine Day com Dorothy Bryant
* Charles Bickford com Hard Swede
* Gladys Cooper com Veronica Steadman
* Alan Carney com "Crunk"
* Henry Stephenson com Mr. Bryant
* Paul Stewart com Zepp
* Kay Johnson com Mrs. Mary Ostrander
* Walter Kingsford com Hargraves
* Erford Gage com malfactor
* Florence Bates com Mrs. Van Every
* Edward Fielding com Foster (sense acreditar)
* Emory Parnell com vigilant del moll (sense acreditar)
* Vladimir Sokoloff com sacerdot grec (sense acreditar)

## Recepció

La pel·lícula va ser un èxit, va guanyar 2.620.000 dòlars nacionals i 865.000 dòlars estrangers, i va obtenir un benefici de 1.603.000 dòlars.

## Adaptacions a altres mitjans

Mr. Lucky va ser adaptat com a obra de ràdio el 18 d'octubre de 1943, emissió de Lux Radio Theatre amb Cary Grant i Laraine Day repetint els seus papers cinematogràfics. També es va presentar el 20 de gener de 1950 a l'emissió de Screen Directors Playhouse amb Cary Grant tornant a repetir el seu paper cinematogràfic.
Una sèrie de televisió de 1959, Mr. Lucky, es basava suposadament en aquesta pel·lícula, però pràcticament no tenen res en comú a part del fet que el personatge principal és un jugador i és propietari d'un vaixell. El creador Blake Edwards va confirmar que va ser reelaborat a partir de "Dante's Inferno", un element recurrent de Four Star Playhouse que ell havia creat. En qualsevol cas, malgrat les altes qualificacions, només va durar una temporada. Va protagonitzar John Vivyan en el paper principal i Ross Martin com el seu company Andamo. El tema musical d'Henry Mancini es va convertir en una composició popular.

## Referències

* ↑ «Mr. Lucky». esadir.cat. [Consulta: 5 juliol 2024].
* ↑ Jewel, Richard. "RKO Film Grosses: 1931–1951." Historical Journal of Film, Radio and Television, Vol. 14, No 1, 1994, p. 41.
* ↑ Nostalgia Digest, 43, 2, Spring 2017, pàg. 33.
# Theófrastos Sakel·laridis

Theófrastos Sakel·laridis (Atenes, 7 de setembre de 1883 - Atenes, 2 de gener de 1950) fou un compositor i director d'orquestra grec, i un dels creadors de l'opereta grega.

## Biografia

Sakel·laridis va néixer a Atenes. La seva mare provenia d'Hidra i el seu pare de Litochoro. Va prendre els seus primers cursos de música amb seu pare, Ioannis Sakel·laridis . Va estudiar a Atenes, Alemanya i Itàlia.
El 1903, Sakel·laridis va fer concerts amb composicions pròpies a l'Acadèmia Musical de Múnic, així com a Itàlia i Egipte. Va escriure prop de 80 operetes, moltes d'elles en el seu propi llibret, cinc òperes, diverses cançons i música per a revistes. Fou professor en l'Institut Britànic d'Atenes, on entre els seus alumnes de música sacra grega tingué en Tillyard. Sakel·laridis va morir a Atenes el 2 de gener de 1950.

## Composicions (selecció)
### Opera

* Hymenaios (1903)
* El pirata (1907)
* Perouzé (Περουζέ) (1911)
* The Godson (grec Ο Βαφτιστικός, O Vaftistikos)
* El pont fantasma (To stoicheiomeno gefyri, Το στοιχειωμένο γεφύρι) (1930)

#### Opereta

* "Picnic" (Πικ-Νικ) (1915)
* "Sleepwalker" (Υπνοβάτης) (1917)
* "Ο Vaftistikos" (Ο Βαφτιστικός, Godhe Godson o The Baptismal) (1918), probablement la més famosa opereta grega.
* "L'Arlequí" (Ο λρλεκίνος) (1919)
* "Thelo na do ton papa" (Θέλω να ιδώ τον Πάπα, vull veure el papa) (1920)
* "Sweet Nana" (Γλυκειά Νανά) (1921)
* "La filla de la tempesta" (Η κόρη της καταιγίδος) (1923)
* "Rozita" (Ροζίτα) (1925)
* "Halima" (Χαλιμά) (1926)
* "Enas kleftis ston paradeiso" (Ένας κλέφτης στον παράδεισο, Un lladre al paradís) (1926)
* "Hero i Leandros" (Ηρώ και Λέανδρος) (1927)
* "Christina" (Χριστίνα) (1928)
* "Beba" (Μπέμπα) (1928)
* "Sataneri" (Σατανερί) (1930)
* "Modern Girls" (Μοντέρνα Κορίτσια) (1935)
* "Stachtopouta" (Σταχτοπούτα) (1938)
* "El tipògraf" (Η Δακτυλογράφος) (1939)

## Fonts

* Takis Kalogeropoulos: Θεόφραστος Σακελλαρίδης, Lexiko tis Ellinikis mousikis, Atenes 1998–99 (en línia a wiki.musicportal.gr)
# Safareig del Torrent de Peguera

El Safareig del Torrent de Peguera és una obra del municipi de Cercs (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un safareig de proporcions rectangulars amb pica a dues bandes i desguàs ampli format per un canal de sortida elevat sobre el torrent de Peguera. Coberta a una vessant aguantada amb quatre pilars de maó. Terra regular cimentat. El pont modern de la carretera i el mur del torrent de Peguera formen el tancament de l'element per les bandes nord i de ponent.

## Història

La presència d'un safareig públic en aquest indret es remunta, segons la tradició popular, a inicis dels anys 90 del passat segle xix, amb la coberta feta a començaments dels anys 30 del present segle i posteriors remodelacions més tardanes, com el canalet de desguàs que salva el desnivell del torrent de Peguera.

## Referències

* 1 2 «Safareig del Torrent de Peguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2016].
# Qatar Open

«Qatar Open» té aquests significats:
* Qatar ExxonMobil Open del circuit de tennis masculí ATP.
* Qatar Ladies Open del circuit de tennis femení WTA.
# NSO Group

NSO Group Technologies és una empresa tecnològica israeliana dedicada a la creació de programari d'intrusió i vigilància fundada el 2010 per Niv Carmi, Omri Lavie i Shalev Hulio. S'especialitza en programari per a vigilància que només venen a governs, entre ells es troba el Spyware Pegasus.

## Controvèrsies

* Citizen Lab i Lookout van publicar en 2016 l'existència d'una vulnerabilitat zero-day explotat pel malware Pegasus i que el seu objectiu va ser l'activista defensor dels drets humans Ahmed Mansoor.
* En febrer de 2017 es fa public en el diari The New York Times el resultat de la recerca de Citizen Lab on activistes de la salut van rebre missatges de text que contenen adreces en internet per a descàrrega del malware Pegasus.
* En juliol de 2017, les mateixes fonts divulguen que el malware Pegasus va ser utilitzat per espiar als membres del GIEI, enviat per la CIDH per assistir en la recerca de la desaparició i presumible assassinat de 43 normalistes en la Cd. d'Iguala, Gro., al juliol de 2014.

## Referències

* ↑ https://www.nytimes.com/2017/07/10/world/americas/mexico-missing-students-pegasus-spyware.html?mabReward=CTS2&recp=9
* ↑ https://citizenlab.ca/2017/07/mexico-disappearances-nso/
* ↑ https://www.oas.org/en/iachr/activities/giei.asp
# On Deadly Ground

On Deadly Ground és una pel·lícula de 1994 produïda, dirigida i protazonitzada per Steven Seagal, i co-protagonitzada per Michael Caine, Joan Chen, John C. McGinley, R. Lee Ermey, Kenji Nakano, i Billy Bob Thornton. La pel·lícula es va mantenir en la posició # 1 a la taquilla i va obtenir 38,6 milions de dòlars en les taquilles nord-americanes, el doble en el còmput mundial.

## Argument

A les plataformes petrolieres d'Alaska, Forrest Taft (Steven Seagal, que debuta com a director) treballa com a especialista en l'extinció d'incendis en els pous de petroli. Tanmateix, molt més perillós que això és enfrontar-se a Michael Jennings, president d'una companyia petroliera que ha obtingut enormes beneficis a costa de posar en perill el medi ambient. En aquesta batalla, Taft compta amb el suport d'una activista nativa i de qualsevol que s'oposi a la companyia.

## Repartiment

* Steven Seagal com Forrest Taft.
* Michael Caine com Michael Jennings.
* Joan Chen com Masu.
* John C. McGinley com MacGruder.
* R. Lee Ermey com Stone.
* Shari Shattuck com Liles.
* Billy Bob Thornton com Homer Carlton.
* Richard Hamilton com Hugh Palmer.
* Chief Irvin Brink com Silook.
* Apanguluk Charlie Kairaiuak com Tunrak.
* Elsie Pistolhead com Takanapsaluk.
* John Trudell com Johnny Redfeather.
* Mike Starr com Big Mike.
* Sven-Ole Thorsen com Otto (com Swen-Ole Thorsen).
* Jules Desjarlais com Eskimo.

## Crítica

On Deadly Ground va rebre crítiques molt dolentes. Fou nominada a 6 premis Razzies, enduent-se l'estatueta al Pitjor Director, per Steven Seagal.

## Referències

* ↑ «On Deadly Ground (1994) - Financial Information» (en anglès). The Numbers. [Consulta: 23 juliol 2022].
* ↑ Newman, Kim. «On Deadly Ground» (en anglès). Empire. [Consulta: 23 juliol 2022].
* ↑ Wilson, John. The official Razzie movie guide : enjoying the best of Hollywood's worst. Nova York: Warner Books, 2005. ISBN 0-446-69334-0.
# Museu Francesc Boncompte

El Museu Francesc Boncompte, o simplement Museu Boncompte es troba al carrer de Sant Cristòfol de la vila de Ponts, al Prepirineu.
És un dels museus més inusuals de les comarques de Lleida. Sota el nom de Francesc Boncompte, s'agrupa un gran arsenal d'armes de foc i blanques de totes les èpoques. De fet es tracta d'una exposició permanent més que d'un museu. Una curiosíssima col·lecció d'objectes diversos que va començar a prendre forma als anys cinquanta, quan el senyor Boncompte va iniciar-se en la restauració d'armes de foc.
A banda de la secció de guerra, que és la més important, altres apartats interessants són: motos antigues, instruments de diversos oficis classificats per oficis i temes, joguines antigues i altres objectes inclassificables.

## Referències

* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 96. ISBN 84-393-5437-1.
# Stanislau Konrad

Stanislau Konrad (23 d'octubre de 1913 - 2 de febrer de 2000) fou un futbolista romanès. Va formar part de l'equip romanès a la Copa del Món de 1934.