OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Clarke Whitfield

John Clarke Whitfield (o Whitfeld) (Gloucester, 13 de desembre de 1770 – Hereford, 22 de febrer de 1836), fou un organista i compositor anglès.
Estudià a les universitats de Cambridge i Oxford, i també va tindre com a professor Philip Hayes. Va nàixer com John Clarke. El 1814 hi va afegir el cognom de sa mare Amphillis Whitfield en esperar un heretatge que finalment no es va realitzar.
Deixà un oratori en dues parts; Cruxificament i Resurrecció, dos volums de romances amb lletra de Lord Byron i Walter Scott; quatre volums de Cathedral Music, i diverses col·leccions de Glees (cançons). Edità Les belleses de Purcell (2 toms) i els Oratoris de Händel, arranjats per a piano (15 toms).

## Referències

* ↑ Humphreys, Maggie; Evans, Robert. Dictionary of Composers for the Church in Great Britain and Ireland. A&C Black, 1997, p. 66. ISBN 978-0-7201-2330-2.
* 1 2 «Clarke Whitfield, John». A: Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). 12 Cas - Cg. Madrid: Espasa-Calpe, 1975, p. 662. ISBN 84-239-4512-X.
* ↑ «Whitfield, John Clarke». Encyclopædia Britannica, Volume 28, 1911.
* ↑ Middleton, Louisa M. «Whitfeld, John Clarke». A: Dictionary of National Biography. volum 61. Londres: Smith, Elder & Co.
# Goulding (Florida)

Goulding és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 4.484 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Goulding tenia 4.484 habitants, 1.298 habitatges, i 624 famílies. La densitat de població era de 1.407,5 habitants/km².
Dels 1.298 habitatges en un 15,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 19% hi vivien parelles casades, en un 23,3% dones solteres, i en un 51,9% no eren unitats familiars. En el 47,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 27,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,3% tenia menys de 18 anys, un 12,3% entre 18 i 24, un 34,4% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 20,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 141,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.750 $ i la renda mediana per família de 22.969 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.606 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 8.876 $. Entorn del 25% de les famílies i el 30,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Goulding». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Goulding». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Grafà

El grafà és un hidrocarbur amb una estructura bidimensional que deriva del grafè per hidrogenació completa dels seus enllaços dobles i que té una fórmula empírica ${\ce {CH}}$.
La denominació grafà està formada per la base graf(it) i el sufix -à designador d'hidrocarburs saturats, paral·lelament a formes com ara alcà (de alcohol + -à), butà (de butíric + -à) i età (de etil + -à).
El grafà fou proposat per primera vegada pel grup de recerca de Ning Lu en una investigació teòrica el 2009, i l'estructura prevista fou confirmada el mateix any per un experiment del grup de D.C. Elias. S'obtingué el grafà per exposició de grafè a plasma d'hidrogen durant diverses hores. Les previsions són que el grafà tengui una estructura estable formada per una capa de grafè en la qual cada àtom de C està enllaçat amb híbrids sp$^3$ a un àtom d'H per sobre i per sota de l'àtom de C de manera alternada. Es preveu que una banda prohibida d'uns 3,5 eV i tingui aplicacions potencials en electrònica.

## Referències

* 1 2 «grafà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ Lu, Ning; Li, Zhenyu; Yang, Jinlong «Electronic Structure Engineering via On-Plane Chemical Functionalization: A Comparison Study on Two-Dimensional Polysilane and Graphane» (en anglès). The Journal of Physical Chemistry C, 113, 38, 24-09-2009, pàg. 16741–16746. DOI: 10.1021/jp904208g. ISSN: 1932-7447.
* ↑ Elias, D. C.; Nair, R. R.; Mohiuddin, T. M. G.; Morozov, S. V.; Blake, P. «Control of Graphene's Properties by Reversible Hydrogenation: Evidence for Graphane» (en anglès). Science, 323, 5914, 30-01-2009, pàg. 610–613. DOI: 10.1126/science.1167130. ISSN: 0036-8075.
* ↑ Zhou, Chao; Chen, Sihao; Lou, Jianzhong; Wang, Jihu; Yang, Qiujie «Graphene’s cousin: the present and future of graphane» (en anglès). Nanoscale Research Letters, 9, 1, 01-12-2014, pàg. 26. DOI: 10.1186/1556-276X-9-26. ISSN: 1556-276X. PMC: PMC3896693. PMID: 24417937.
# Gudinilda de Barcelona

Gudinilda de Barcelona (915-960) fou filla de Sunyer I de Barcelona i Aimilda. Es casà l'any 930 amb Hug I de Carcí, comte de l'alt Carcí, amb qui va tenir un fill, Hug de Roergue (930-1010), el qual fou baró de Gramat.

## Referències

* ↑ Taula genealògica de Gudinilda a genealogieonline.nl
# Gudilo

Gudilo (en rus: Гудило) és un poble (una possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 70 habitants. Pertany al districte de Proletarsk.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
# Haplochromis arcanus

Haplochromis arcanus és una espècie extinta de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles podien assolir els 14,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es trobava al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hans Pützfeld

Hans Pützfeld (Dortmund, 30 de gener de 1911) fou un ciclista alemany, professional des del 1931 fins al 1939. Va combinar tant el ciclisme en pista com en ruta.

## Palmarès en ruta

* 1938
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Alemanya

## Palmarès en pista

* 1934
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Willy Funda)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Guilgameix i Huwawa

Guilgameix i Huwawa és un poema èpic escrit en sumeri, on es narra l'enfrontament entre l'heroi Guilgameix (Bilgameix en el text sumeri), rei d'Uruk, ajudat pel seu company Enkidu, amb el monstre Huwawa, guardià del bosc de cedres a la Terra dels vius, on habitaven els déus. D'aquest text se'n coneixen dues versions aparentment semblants, anomenades A i B. La primera és la més coneguda, i la segona està menys documentada i menys ben reconstruïda. La història es repeteix a l'Epopeia de Guilgameix, concretament a les tauletes III IV i V de la versió estàndard d'aquesta obra, encara que divergeixen en diversos punts.
Huwawa és una mena de gegant amb cara de lleó i dents de drac, a qui Enlil ha ordenat que guardi el bosc sagrat. Guilgameix i Enkidu van al bosc a tallar arbres i el soroll que fan desperta Huwawa, que el troba insuportable. Per un sortilegi fa adormir Guilgameix i el seu company, i quan es desperten s'enfurismen i decideixen venjar-se. Guilgameix enganya al monstre i aconsegueix alguns dels seus poders, i després l'ataca i el fa presoner, i Enkidu el mata. Quan Enlil descobreix el que han fet li pren a Guilgameix els poders que havia robat a Huwawa i els distribueix per tot el món.
A la versió B, el déu Enki aconsella Guilgameix que vagi a robar els poders del monstre Huwawa.

## Referències

* ↑ Clayton, Matt. Mitologia sumeria. Freehold (N.J.): Refora Pub., 2020, p. 66-67.
# Hantilis II

Hantilis II era un rei dels hitites, fill i successor d'Al·luwamnas. La seva mare era Harapšeki, filla de Telepinus. Portava el títol de Labarnas. El seu nom era hàtic i volia dir "el primer" o "el capdavanter". Segurament va tenir un regnat curt, ja que es creu que no va arribar a casar-se i la seva mare, Harapšeki, és l'única que apareix a les ofrenes com a reina.
Va tenir com a cap de la seva guàrdia Hasuilis, pare del futur rei Zidantas II. Va seguir la política del seu pare i va mantenir bones relacions amb Kizzuwatna, regne amb el que va fer un altre tractat quan n'era rei Paddatisu, on els dos sobirans es prometien mútua amistat en termes recíprocs i iguals, i s'indicaven les situacions jurídiques dels grups seminòmades que es movien pels dos regnes.
Durant el seu regnat, van actuar amb molta crueltat les tribus dels kaskes, un poble seminòmada que vivia als voltants del Pont Euxí, i que durant segles van ser la principal preocupació dels hitites. Podria ser que en aquest moment es produís la caiguda i destrucció de la ciutat santuari de Nerik, encara que també s'ha dit que això va passar en època del rei homònim Hantilis I. Aquesta ciutat no es va recuperar fins a l'època d'Hattusilis III, al cap d'uns 300 anys.
Algunes fonts indiquen que el va succeir Tahurwailis, primer cosí de Telepinus, però aquest rei segurament havia ocupat el tron abans d'Al·luwamnas. Se suposa que el seu successor va ser Zidantas II, que possiblement era el seu nebot.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 12-13. ISBN 8446022532.
# Hans Leygraf

Hans Leygraf (Estocolm, 7 de setembre de 1920 - Estocolm, 12 de febrer de 2011) fou un pianista, compositor i director d'orquestra suec.

## Biografia

Hans Leygraf, era fill de pares germano-austríacs. Als nou anys va actuar per primera vegada al piano i en públic, amb la Filharmònica d'Estocolm. Als dotze anys va fer el seu primer recital. Leygraf va estudiar piano amb Gottfrid Boon a Estocolm i amb Anna Hirzel-Langenhan a Suïssa. Va completar la seva formació amb composició i direcció a la "Hochschule für musik" de Múnic i a l'Escola de Música d'Estocolm.
El 1967 va fundar el Leygraf Piano Quartet, que va actuar en concert a molts països europeus, a l'URSS i al Japó. El focus d'aquestes gires van ser els Quartets de piano de Mozart.
Com a solista, va publicar diversos discos amb obres de Haydn, Mozart, Schubert, Chopin, Debussy, Wilhelm Stenhammar i Béla Bartók.
A més d'obres de Mozart, Leygraf programa als seus concerts obres de compositors suecs com Dag Wirén, Lars-Erik Larsson, Gunnar de Frumerie i Wilhelm Stenhammar.
Als anys 40 també va publicar les seves pròpies composicions per a piano i música de cambra.
Des de 1956, Leygraf és professor a l'Acadèmia Internacional d'Estiu del Mozarteum a Salzburg, des de 1962 a la "Hochschule für Musik" de Hannover, de 1973 a 1975 a l'Acadèmia de Música d'Estocolm, de 1976 a 1981 a la "Tokyo Academy of Music" i el 1981 a l'Escola Superior de Música de Taipei. Entre els anys 1972 i 1990 va ser professor al Conservatori Superior de Música Mozarteum de Salzburg, on va treballar fins al setembre del 2007, dirigint una classe de piano per a "Spitzenbegabungen" internacional. Des del 1990 fou professor emèrit i va ser professor visitant a la Universitat de les Arts de Berlín, avui Universitat de les Arts. Entre els seus alumnes destaquem: Billy Eidi, Michael Korstick, Igor Levit, Frank Madlener, Jan Michiels, Andrei Nikolsky, Antoine Rebstein o Éliane Reyes.

## Honors

* Membre honorari de la Universitat Mozarteum de Salzburg
* Condecorat amb l'Orde Reial Vasa
* Codecorat amb Litteris i Artibus
* Membre ordinari de la Reial Acadèmia Sueca

## Discografia

* Haydn, Sonates nos 48, 49, 50, 52, Variacions en fa menor (2007, dB Productions)
* Mozart, Sonates per a piano K 309, 331, 533/494 (1984, dB Productions)
* Schubert, Piano Works (1994, 3CD Caprice Records)

## Referències

* (de) Aquest article està extret parcialment o totalment de l'article alemany de Wikipedia "Hans Leygraf".
* ↑ (sv) El pianista Hans Leygraf död [arxiu].
# Itaria

Itaria fou un estat tributari protegit de l'Índia, a l'agència de Kathiawar, a la província de Gujarat, presidència de Bombai. La capital era el poble d'Itaria a uns 20 km a l'oest de Gadhada, actualment al districte de Rajkot (Gujarat).

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Fetínino

Fetínino (en rus: Фетинино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 462 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Enneapterygius pusillus

Enneapterygius pusillus és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.
Els adults poden assolir 2,5 cm de longitud total. És un peix marí de clima tropical que viu entre 3-20 m de fondària. Es troba des de la Mar Roja fins al nord de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica) i l'Índia.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S., 1835-1838. Neue Wirbelthiere zu der Fauna von Abyssinien gehörig. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. 1-148, Pls. 1-33. (1835:1-28, Pls. 1-7; 1836:29-52, Pls. 8-14; 1837:53-80, Pls. 15-21; 1838:81-148, Pls. 22-33.) Fische Rothen Meeres 1835-38
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i R.C. Steene, 1988. Fishes of Christmas Island Indian Ocean. Christmas Island Natural History Association, Christmas Island, Indian Ocean, 6798, Austràlia. 197 p.
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu. 439 p.

## Bibliografia

* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-60* Randall, J.E., 1995. A review of the triplefin fishes (Perciformes: Blennioidei:Tripterygiidae) of Oman, with descriptions of two new species of Enneapterygius. Rev. Fr. Aquariol. 22(1-2):27-34.
# Kadaixmanturgu

Kadaixmanturgu o Kadašman-Turgu va ser probablement el fill i successor de Nazimaruttaix com a rei cassita de Babilònia, d'Accàdia, del País de la Mar i de Khana. Va regnar a la primera meitat del segle xiii aC.
Va lluitar contra Assíria però el rei Adadnirari I (que regnava potser entre el 1295 aC i el 1275 aC) el va derrotar, capturant el seu campament i estendards, i li va imposar un tractat de límits que s'ha conservat, on el traçat és detallat amb molta precisió i que es va complementar amb la col·locació d'esteles i senyals.
Les relacions entre Kadaixmanturgu i el rei hitita Hattusilis III van ser bones i van establir un conveni d'amistat i mútua protecció. El text deia entre altres coses: "Som mortals, el supervivent protegirà al fill del que vagi primer al seu destí". És possible que el mateix rei babiloni fes saber Hattusilis els plans de l'ex rei hitita Mursilis III d'escapar a territori babiloni, plans que el rei hitita va avortar. Més tard, quan Mursilis III es va escapar a Egipte i Ramsès II no el va voler extradir, Kadaixmanturgu va prometre al "Gran Rei" hitita la seva cooperació activa en una eventual guerra contra Egipte, però finalment la guerra mai va esclatar.
El va succeir Kadashman-Enlil II, probablement el seu fill, menor d'edat.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino Medio y del Imperio Nuevo. Tres cantos: Akal, 2004, p. 197 i 219. ISBN 8446022532.
# Huracà Dean

Huracà Dean va ser el cicló tropical més intens de la temporada d'huracans de l'Atlàntic del 2007. Va ser l'huracà Atlàntic més intens des de l'huracà Wilma de la temporada 2005. A més a més, ha estat el tercer huracà de l'Atlàntic més intens que ha recalat. Va ser un huracà de tipus cap Verd que es va formar el 13 d'agost de 2007, Dean mantingué una trajectòria d'oest-nord-oest des de l'est de l'Oceà Atlàntic a través del canal de Saint Lucia i el mar Carib.
# Fraires

Fraires, és una partida en part constituïda per camps de conreu del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble d'Erinyà.
Està situada al sud-est d'Erinyà, a l'esquerra i a prop del riu de Serradell. Està envoltada per les pertides de les Rieres (nord-oest), les Planes (nord-est) i l'Acampador (sud).

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Itatiella

Itatiella és un gènere de molses de la família de les politricàcies caracteritzat per espècies amb gametòfits de mida reduïda. Fins 2013, només considerava una espècie amb una fisiologia clarament distingida d'altres grups, Itatiella ulei. Posteriorment, es van incorporar cinc espècies prèviament descrites dins el gènere Oligotrichum en base a estudis de fillogènia molecular i/o trets morfològics. Actualment, les guies i claus botàniques encara no han assimilat aquests canvis.

## Distribució

Aquest gènere mostra una distribució acotada a l'hemisferi sud. Itatiella denudatum, I. riedelianum i I. ulei viuen al Brasil, mentre que I. canaliculatum també és present a Xile i Argentina. I. afrolaevigatum es troba exclusivament a sudàfrica i I. tristaniense al grup d'illes Tristan da Cunha, d'on probablement prové el seu epítet botànic.

## Classificació

El gènere Itatiella inclou sis espècies d'acord amb les publicacions més recents. L'actualització més recent, de 2013, reassigna cinc espècies del gènere Oligotrichum a Itatiella en base a resultats que mostraven el primer com polifillètic fins aquest canvi. Itatiella és el tàxon germà de Notoligotrichum, ambdues força distants a Oligotrichum, que mostra una distribució eminentment boreal quan es té present la reassignació proposada el 2013.
* Itatiella afrolaevigata (Dixon) N.E.Bell & Hyvönen
* Itatiella canaliculatum (Hook. & Arn.) N.E.Bell & Hyvönen
* Itatiella denudatum (G.L.Merr.) N.E.Bell & Hyvönen
* Itatiella riedelianum (Mont.) N.E.Bell & Hyvönen
* Itatiella tristaniense (Dixon) N.E.Bell & Hyvönen
* Itatiella ulei (Broth. ex Müll.Hal.) G.L.Sm.

## Referències

* 1 2 3 Bell, Neil; Hyvönen, Jaakko «Gametophytic simplicity in Laurasian and Gondwanan Polytrichopsida — the phylogeny and taxonomy of the Oligotrichum morphology» (en anglès). Journal of Bryology, 34, 3, 01-09-2012, pàg. 160–172. DOI: 10.1179/1743282012Y.0000000015. ISSN: 0373-6687.
# Forner caragolet

El forner caragolet (Phleocryptes melanops) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) i única espècie del gènere Phleocryptes.

## Hàbitat i distribució

Habita zones de canyars i aiguamolls, localment en zones costaneres des del nord del Perú cap al sud fins Xile central. També a terres baixes des del Perú, cap a l'est, a través del centre i sud-oest de Bolívia, sud del Paraguai i Uruguai fins al sud-est del Brasil i, cap al sud, a través de l'Argentina fins Terra del Foc.

## Referències

* ↑ «Forner caragolet». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Enneapterygius rhabdotus

Enneapterygius rhabdotus és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 1-8 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Randall, J.E., 2005. Reef and shore fishes of the South Pacific. New Caledonia to Tahiti and the Pitcairn Islands. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 720 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hindisheim

Hindisheim (en alsacià Híndse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.369 habitants.
Forma part del cantó d'Erstein, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del cantó d'Erstein.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.063 | 1.064 | 1.068 | 1.158 | 1.204 | 1.369 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Michel Galea | |
# Kadaixmankharbe II

Kadaixmankharbe II o Kadašman-Ḫarbe II va ser rei de Babilònia. Va succeir a Enlilnadinxumi sembla que col·locat per l'exèrcit elamita però al cap d'un any i mig l'exèrcit d'Assíria el va deposar. Coincideix en el temps amb el rei d'Assíria Tukultininurta I que havia conquerit el regne de Babilònia.
Sembla que els assiris van posar en el tron a Adadxumaiddina, potser un fill d'Enlilnadinxumi.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del Antiguo Oriente II: el fin del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 24. ISBN 8432300411.