OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Somriure arcaic

El somriure arcaic és una característica representativa en l'expressió facial de les escultures de l'època arcaica (grosso modo, entre 600 aC i 480 aC) de l'antiga Grècia, en especial del segon quart del segle vi aC. Possiblement, en un intent de donar vida i expressivitat a les escultures, perquè transmetessin benestar, com es fa per exemple, als budes asiàtics. S'optava per corbar lleugerament els extrems dels llavis cap amunt, generant una mena de somriure tranquil però una mica forçat. Per als habituats al realisme, aquest somriure els sembla poc natural i pla, tot i que, tenint en compte l'evolució i les obres anteriors, per exemple de l'art egipci, es pot considerar un pas endavant vers el realisme.
Un dels exemples més famosos de somriure arcaic és el Kouros de Kroisos. D'altra banda, el somriure arcaic del guerrer moribund al Temple d'Afaia, a Grècia, és interessant pel seu context personal, és a dir, que somriu malgrat estar a punt de morir. És característic de les kórei i dels kouros arcaics.

## Interpretacions

Durant els segles VII aC i VI aC, el somriure arcaic s'esculpia àmpliament, com queda evidenciat en les estàtues trobades a les excavacions per tota Grècia, Àsia Menor i les illes del mar Egeu. El significat d'aquesta convenció, d'aquest somriure, es desconeix, tot i que sovint se suposa que per als grecs devia reflectir l'ideal de salut i benestar. Hi ha hagut d'altres que suggereixen que és simplement el resultat d'una dificultat tècnica.
És un somriure que, a alguns interpretadors moderns, els suggereix un sentiment de felicitat gràcies a la ignorància. Hi ha altres teories segons les quals, per exemple, aquest somriure és semblant als somriures posats i preparats que abunden en les fotos actuals.
Aquest somriure pot recordar, en moltes cultures actuals, el que dibuixen els nens petits, que pot estar simplificat al límit per una U, abans d'aprendre tècniques de dibuix, i el que utilitzen també molts autors de còmics i de dibuixos animats.

## Referències

* 1 2 A Brief History of the Smile, pàg. 11, Angus Trumble, 2005, ISBN 0465087795 (anglès)
* ↑ Sonriure arcaic "Archaic smile", a l'Enciclopèdia Britànica en línia, 2009 (anglès)
# Potomac (Illinois)

Potomac és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 681 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Potomac tenia 681 habitants, 252 habitatges, i 191 famílies. La densitat de població era de 547,8 habitants/km².
Dels 252 habitatges en un 36,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.221 $ i la renda mediana per família de 44.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.031 $ mentre que les dones 21.417 $. La renda per capita de la població era de 15.197 $. Aproximadament el 4,8% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Potomac». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Potomac». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Natroalunita

La natroalunita és un mineral de la classe dels sulfats que pertany al grup de l'alunita. El seu nom fa al·lusió al domini del sodi (natrium en llatí) en la composició i la seva relació amb l'alunita.

## Característiques

La natroalunita és un sulfat de fórmula química NaAl₃(SO₄)₂(OH)₆. A més dels elements de la seva fórmula, sol contenir impureses de potassi. Cristal·litza en el sistema trigonal. Els cristalls són romboèdrics, pseudocúbics, {0112}, amb petites (0001), també de diverses altres formes, mesuren fins a 1 mm; també poden ser fibrosos, columnars i típicament massius. És l'anàleg mineral amb alumini de la natrojarosita i amb sodi de l'alunita, amb la qual forma una sèrie de solució sòlida. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'entre 3,5 a 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la natroalunita pertany a «07.BC: sulfats (selenats, etc.), amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran», juntament amb els minerals següents: d'ansita, alunita, amonioalunita, amoniojarosita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), ye'elimita, atlasovita, nabokoïta, clorotionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, piypita, klyuchevskita, alumoklyuchevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataïta, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Formació i jaciments

La natroalunita és menys comuna que l'alunita, formada per solucions que contenen sulfat solfataric o sulfat hidrotermal que reaccionen amb argiles, poques vegades amb sil·limanita; potser també es forma en laterites i com a mineral sedimentari autogènic. Va ser descoberta al districte de Red Mountain, al Comtat d'Ouray (Colorado, Estats Units).
La natroalunita ha estat descrita en tots els continents, exceptuant l'Antàrtida. A Catalunya ha estat trobada a la pedrera del Turó de Montcada, a Montcada i Reixac (Vallès Oriental, Barcelona).

## Referències

* 1 2 3 «Natroalunite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «Natroalunite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Misàgenes

Misàgenes (en llatí Misagenes) va ser un cap númida, fill de Masinissa I.
El seu pare el va nomenar cap de les forces que van ajudar els romans a lluitar contra Perseu a la Tercera Guerra Macedònica l'any 171 aC. Sembla que va mantenir aquest càrrec i va estar-se a Grècia uns quatre anys, mentre va durar la guerra, i va fer importants serveis a Roma. Després de la guerra va tornar a Àfrica (potser l'any 167 aC) enviat per Luci Emili Paulus Macedònic, però les naus en què van embarcar les seves tropes van ser dispersades per una tempesta i moltes es van enfonsar. Misàgenes es va haver de refugiar al port de Brundusium on va ser rebut amb distinció pel qüestor Luci Estertini a qui havia enviat el senat romà, que li va facilitar tot el que necessitava per les seves tropes i el va omplir de regals. Va morir sens dubte abans que el seu pare, ja que no és esmentat després de la mort de Masinissa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Misagenes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 27 juliol 2022].
# Riuet de la Plana

El riuet de la Plana és un riu afluent per la dreta de la Riera de Canalda.
Neix a la Collada de l'Estany, prop de l'Estany del Prat Major, a la part superior del vessant sud de la Serra d'Odèn, a 1.578 m d'altitud.
Des del seu naixement pren la direcció nord-sud, direcció que mantindrà durant tot el seu recorregut. 400 després d'haver iniciat el seu recorregut passa pel costat oriental de la cinglera de l'Estopella. 600 m més avall, després d'haver travessat la carretera de Coll de Jou a Cambrils d'Odèn passa pel costat de la font de la Torrentera i deixa a la dreta les masies del Torrent i d'Oriola. Uns 400 m després, a l'oest de Castell d'Odèn, deixa a l'esquerra la masia de la Plana que li dona el nom. Un quilòmetre i mig després rep per l'esquerra la rasa de Balletbò (1.100 m de recorregut). 1.200 metres més avall deixa a l'esquerra la masia de Balletbò. 600 metres més avall rep per la dreta la ribera dels Perxets que és el seu afluent principal. Dos km després entra en un estret congost d'un 300 m de llargada i 200 m després de sortir-ne, aboca les seves aigües a la Riera de Canalda prop de Cal Ral, a 648 m d'altitud i a 540 m d'Aigüesjuntes.
Coordenades d'altres punts significatius del seu curs:
* Pas per la ctra. de Coll de Jou a Cambrils d'Odèn: 42° 8′ 17.82″ N, 1° 26′ 48.58″ E﻿ / ﻿42.1382833°N,1.4468278°E﻿ / 42.1382833; 1.4468278
* Confluència amb la ribera dels Perxets: 42° 6′ 52.70″ N, 1° 26′ 17.75″ E﻿ / ﻿42.1146389°N,1.4382639°E﻿ / 42.1146389; 1.4382639
* Confluència amb la riera de Canalda: 42° 5′ 27.57″ N, 1° 26′ 27.08″ E﻿ / ﻿42.0909917°N,1.4408556°E﻿ / 42.0909917; 1.4408556

## Notes

* ↑ Cal considerar-lo com a riu pel fet que porta aigua de manera permanent. Tot i això, donada la seva escassa longitud, el gran desnivell que salva i el fet que la major part del seu curs la faci engorjada, se li adjunta la fitxa pròpia dels torrents
# Noies catalanes

Noies catalanes és un oli sobre tela de 130 × 81 cm pintat per Josep de Togores i Llach a Banyuls de la Marenda (el Rosselló) l'any 1921 i dipositat al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

Togores, que a París va comptar, des del 1921, amb el suport decidit del principal marxant dels cubistes, Daniel-Henry Kahnweiler, va mostrar al llarg de la seva dilatada trajectòria un posicionament estètic que cavalcava entre la tradició i la modernitat.

## Descripció

Noies catalanes reflecteix un retorn al classicisme mediterrani propi del Noucentisme més genuí, fruit de la seva relació amb Arístides Maillol, al mateix temps que no renuncia a una certa influència del realisme de la Nova Objectivitat alemanya.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)

## Enllaços externs

* Cartes i postals d'arreu - Josep de Togores: Noies catalanes
# Tomàs Padró i Marot

Tomàs Padró i Marot fou un escultor fill de Manresa, era fill d'en Jaume Padró i Cots i de Ramona Marot.

## Obra

* 1799 - La purísima concepció, el grup d'àngels i la creu que coronen el retaule del Sant Misteri.
* 1807 - Amb en Jaume de Manresa van construir el retaule de Nostra Senyora de Juncadella.
* 1819 - Cadafalc pels funerals de la reina Amàlia.
* 1827 - Treballa en el retaule de l'Altar Major de l'Església de Sant Francesc de Reus. Va morir sense acabar-lo a Manresa l'any 1827.

## Una nissaga d'escultors

«La família Padró exercint l'art d'imaginaire és de les més nombroses en aquesta ciutat...»
| Ramona Marot | Ramona Marot | Ramona Marot | Ramona Marot | | |
| | | | | Tomàs Padró i Marot | Tomàs Padró i Marot | Tomàs Padró i Marot | Tomàs Padró i Marot | Tomàs Padró i Marot | Tomàs Padró i Marot | | | | | Maria Anna Pijoan | Maria Anna Pijoan | Maria Anna Pijoan | Maria Anna Pijoan | Maria Anna Pijoan | Maria Anna Pijoan |
| | | | | | | | | | | | | | | Ramon Padró i Pijoan | Ramon Padró i Pijoan | Ramon Padró i Pijoan | Ramon Padró i Pijoan | Ramon Padró i Pijoan | Ramon Padró i Pijoan | Antònia Pedret | Antònia Pedret | Antònia Pedret | Antònia Pedret | Antònia Pedret | Antònia Pedret |
| Ramon Padró i Pedret | Ramon Padró i Pedret | Ramon Padró i Pedret | Ramon Padró i Pedret | Ramon Padró i Pedret | Ramon Padró i Pedret | | | Tomàs Padró i Pedret | Tomàs Padró i Pedret | Tomàs Padró i Pedret | Tomàs Padró i Pedret | Tomàs Padró i Pedret | Tomàs Padró i Pedret |

## Referències

* ↑ Joaquim Sarret i Arbós "Art i artistes manresans" Manresa 1916
# Potosi (Missouri)

Potosi és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del July 2008 tenia 2.698 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Potosi tenia 2.662 habitants, 1.103 habitatges, i 677 famílies. La densitat de població era de 471,5 habitants per km².
Dels 1.103 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,1% hi vivien parelles casades, en un 17,7% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 35,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.702 $ i la renda mediana per família de 23.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.548 $ mentre que les dones 16.976 $. La renda per capita de la població era de 12.417 $. Entorn del 28,1% de les famílies i el 31,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Potosi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Potosi». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Spring City (Utah)

Spring City és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 956 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spring City tenia 956 habitants, 312 habitatges, i 243 famílies. La densitat de població era de 277,5 habitants per km².
Dels 312 habitatges en un 41,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,2% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 17,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,53.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,6% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.609 $ i la renda mediana per família de 37.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.500 $ mentre que les dones 20.417 $. La renda per capita de la població era de 12.310 $. Entorn del 15,6% de les famílies i el 20,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spring City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spring City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Punaryn

Punaryn és una població tàmil de la província del Nord de Sri Lanka. La ciutat dona a la llacuna de Jaffna.

## Guerra de independència tàmil

La guerrilla tàmil havia capturat Punaryn el novembre de 1993, després d'una ofensiva reeixida contra una base militar a la qual es van fer amb valuoses peces d'artilleria i van matar centenars de soldats. Fou usada pels rebels com a punt de partida per als seus atacs contra les posicions de l'exèrcit al nord de la península de Jaffna. El 2008 fou reconquerida per l'exèrcit singalès amb el que els guerrillers van perdre part del seu control sobre la llacuna, el que va incrementar el setge sobre la seva capital de fet, Kilinochchi.

## Referències

* ↑ Diari Levante
# National Soccer League (Sud-àfrica)

La National Soccer League (NSL) fou una lliga de futbol de Sud-àfrica que es disputà entre els anys 1985 i 1995. Aquest darrer fou reorganitzada en la Premier Soccer League. Fou una lliga sense segregació racial.

## Historial

Font:
* 1985: Bush Bucks
* 1986: Rangers FC Johannesburg
* 1987: Jomo Cosmos
* 1988: Mamelodi Sundowns
* 1989: Kaizer Chiefs
* 1990: Mamelodi Sundowns
* 1991: Kaizer Chiefs
* 1992: Kaizer Chiefs
* 1993: Mamelodi Sundowns
* 1994: Orlando Pirates
* 1995: Cape Town Spurs

### Coca Cola Challenge

* 1996: Kaizer Chiefs [campionat de transició disputat a una ronda única]

## Referències

* ↑ «South Africa Champions». RSSSF.
# Riufred

Riufred, actualment anomenat Molí del Riu, era un poble de la comuna de Sant Pere dels Forcats, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. Actualment ha esdevingut urbanització i centre d'estiueig.
Es troba a uns 750 metres a migdia del poble de Sant Pere dels Forcats, a prop als peus dels telesquís de l'estació d'esquí de l'Espai Cambra d'Ase. El lloc és documentat des de l'any 1010 ( villare Rivofredo) i el 1267 (villa et castrum de Rivofrigido); modernament se l'ha anomenat el Molí i el Molí del Cosme.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «158 - Sant Pere dels Forcats». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Sant Pere dels Forcats». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Molí del Riu en els ortofotomapes de l'IGN
# Notropis boops

Notropis boops és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis boops» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tissa (Sicília)

Tissa (llatí: Tissa grec antic: Τίσσα) va ser una ciutat de l'interior de Sicília esmentada pels antics autors però de la que no se'n sap la situació exacta.
La cita Esteve de Bizanci i diu que la informació sobre la ciutat prové de Filist, i per això se suposa que era una ciutat dels sículs en un període molt antic. Sota els romans va tenir rang de municipi, encara que era molt petit, i tant Ciceró com Sili Itàlic parlen de la seva petitesa. L'esmenten Plini el vell i Claudi Ptolemeu, i diuen que estava situada a l'interior de l'illa. Claudi Ptolemeu diu que era propera a Etna, i se suposa que devia ser l'actual Randazzo.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Tissa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 27 maig 2023].
# Poynting (cràter)

Poynting és un gran cràter d'impacte lunar localitzat a la cara oculta de la Lluna. Es troba al nord-nord-oest de la plana emmurallada del cràter Hertzsprung, amb el cràter Fersman immediatament a l'est i el cràter Kekulé igualment proper a l'oest-sud-oest.
Aquest cràter ha experimentat certa erosió, i diversos cràters petits jeuen sobre el seu brocal. Un parell d'aquests impactes es troben un al costat de l'altre a la part oriental, i una altra parella se superposa sobre el sector occidental de la vora del cràter. A l'altra banda del sector sud-est del brocal hi ha un altre parell de cràters gairebé fusionats. El perfil del brocal roman en general ben definit, amb algunes zones aterrassades a l'est i el nord. El perímetre és generalment circular, amb una lleugera intrusió cap a l'interior al nord-oest.
El sòl interior és relativament pla, a excepció d'un pic central amb forma de cresta situat lleugerament a l'est del punt central. Presenta petits cràters a terra de les zones sud i nord-oest, i una sèrie de petites marques disseminades per tota la seva superfície.

## Cràters de satèl·lit

Per convenció aquests elements s'identifiquen en els mapes lunars posant una lletra al costat del punt mig del cràter més proper a Poynting.
| Cràters satèl·lit | Poynting Latitud Longitude Diàmetre X 23.3° N 136.2° 22 km |

## Enllaços externs

* "Poynting (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Poynting» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-06. [Consulta: 22 juny 2018].
# Ricard Burballa i Campabadal

Ricard Burballa i Campabadal és un polític català, diputat al Congrés dels Diputats en la VI legislatura
Llicenciat en Educació Física per l'INEF de Lleida, adscrit a la Universitat de Lleida. Enginyer Tècnic en Explotacions Agropecuàries per la Universitat Politècnica de Catalunya i gerent del Camp Escolar de Lleida el 1987-1992.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 fou candidat en les llistes d'ERC. Després milità a Unió Democràtica de Catalunya, i ha estat representant territorial a Lleida de la Secretaria General de l'Esport de la Generalitat de Catalunya (1992-1996) i diputat per la província de Lleida per CiU a les eleccions generals espanyoles de 1996. De 1996 a 2000 ha estat Secretari Segon de la Comissió d'Afers Exteriors.

## Referències

* ↑ Els nostres candidats Arxivat 2015-07-11 a Wayback Machine. a La Humanitat
* ↑ «Memòria 1996». Arxivat de l'original el 2015-07-12. [Consulta: 10 juliol 2015].
* ↑ Fitxa del congrés dels Diputats