OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Pouilly-sur-Loire

El cantó de Pouilly-sur-Loire és un cantó francès del departament de la Nièvre, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Està inclòs al districte de Cosne-Cours-sur-Loire, compta amb onze municipis i el cap cantonal és Pouilly-sur-Loire.

## Municipis

* Bulcy
* Garchy
* Mesves-sur-Loire
* Pouilly-sur-Loire
* Saint-Andelain
* Saint-Laurent-l'Abbaye
* Saint-Martin-sur-Nohain
* Saint-Quentin-sur-Nohain
* Suilly-la-Tour
* Tracy-sur-Loire
* Vielmanay

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | Jules Sébillotte | Divers gauche |
| 1970-1976 | Jean Monnerot | UDR |
| 1976-1988 | Simone Couty | PS |
| 1988-2001 | Jean-Jacques Lété | RPR |
| 2001- | Hervé Monnerot | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 6.037 | 6.326 | 5.905 | 5.757 | 5.810 | 5.734 | 6.026 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||

## Vegeu també

* Cantons de la Nièvre
# Castell de Trasmoz

El castell de Trasmoz és una fortalesa ubicada a la localitat saragossana de Trasmoz, a les proximitats de la serra del Moncayo. Va ser un dels enclavaments més disputats pels regnes d'Aragó i Navarra, a la frontera entre tots dos.

## Història

Segons fonts navarreses, el castell de Trasmoz ja existia l'any 1185, quan les terres del seu voltant pertanyien a Navarra i eren disputades pels aragonesos. Va començar a formar part de la Corona d'Aragó per mediació del comte de Barcelona i rei d'Aragó Alfons I el Cast. Més denvant va passar a Sancho Pérez de Monteagudo, com a donació de la Corona.
Després de la unió dinàstica de les Corones de Castella i Aragó, la conquesta de Navarra per Ferran el Catòlic, i el cessament de les disputes nobiliarias, el castell de Trasmoz va quedar abandonat. El 1530, un incendi va fer caure la torre de l'homenatge.
El castell ha estat des de sempre associat a històries de bruixeria, nigromància i aquelarres.
Gustavo Adolfo Bécquer va recollir les llegendes de Trasmoz a les seves Cartas desde mi celda després de residir amb Casta Esteban, els fills de tots dos i el seu germà Valeriano Domínguez Bécquer, a l'hostatgeria restaurada del Monestir de Veruela.
Bécquer narra que el castell va ser construït en una sola nit per un nigromant, amb l'ajuda d'éssers del món subterrani.
En 1988, després d'adquirir l'edifici, Manuel Jalón Corominas va crear la Fundación Castillo de Trasmoz, va iniciar-hi excavacions arqueològiques i obres de restauració i va publicar el llibre La leyenda negra de Trasmoz.

## Descripció

La planta del castell és hexagonal, amb torres als extrems, dels segles XIII, XIV i XV.
La torre de l'homenatge és l'element més antic que es conserva de la fortalesa. De planta quadrada i antigament rematada amb merlets, es localitza al centre del castell.

## Referències

* ↑ «Castillo de Trasmoz en castillosnet.org». Arxivat de l'original el 2019-02-18. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Rubio Jiménez, Jesús. Diputación Provincial de Zaragoza, Área de Cultura y Patrimonio. Guía sobre los hermanos Bécquer en el monasterio de Veruela (en castellà), 2005.
* ↑ Fallece Manuel Jalón, inventor de la fregona.

## Enllaços externs

* Castillo de Trasmoz en trasmoz.com
* Las brujas de Trasmoz
# Campionat del Món de Ral·lis Cross-Country 2018

La temporada de 2018 del Campionat del Món de Ral·lis Cross-Country, anomenat oficialment FIM Cross-Country Rallies World Championship, fou la 16a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. L'australià Toby Price va guanyar el seu primer títol.

## Proves

Font:
| | Prova | Dates | Guanyador motos | Guanyador quads |
| 1 | 24-29 març | Abu Dhabi Desert Challenge | Pablo Quintanilla (Husqvarna) | Kees Koolen (Barren) |
| 2 | 17-22 abril | Sealine Cross-Country Rally | Maciej Giemza (KTM) | Aleksandr Maksimov (Yamaha) |
| 3 | 11-19 agost | Atacama Rally | Kevin Benavides (Honda) | Nicolás Cavigliasso (Yamaha) |
| 4 | 25-31 agost | Desafío Ruta 40 | Paulo Gonçalves (Honda) | Nicolás Cavigliasso (Yamaha) |
| 5 | 3-9 octubre | Ral·li del Marroc | Toby Price (KTM) | Aleksandr Maksimov (Yamaha) |

## Classificació

Font:

### Motos

| Pos | Pilot | Moto | Punts |
| 1 | Toby Price | KTM | 91 |
| 2 | Pablo Quintanilla | Husqvarna | 85 |
| 3 | Matthias Walkner | KTM | 75 |
| 4 | Paulo Gonçalves | Honda | 71 |
| 5 | Ricky Brabec | Honda | 57 |
| 6 | Kevin Benavides | Honda | 56 |
| 7 | Maciej Giemza | KTM | 46 |
| 8 | Sam Sunderland | KTM | 38 |
| 9 | José Cornejo | Honda | 34 |
| 10 | Adrien Van Beveren | Yamaha | 24 |
| 25 | Oriol Mena | Speedbrain | 7 |
| 49 | Joan Barreda | Honda | 3 |

### Quads

| Pos | Pilot | Moto | Punts |
| 1 | Aleksandr Maksimov | Yamaha | 105 |
| 2 | Rafal Sonik | Yamaha | 61 |
| 3 | Nicolás Cavigliasso | Yamaha | 56 |
| 4 | Kees Koolen | Barren | 51 |
| 5 | Jeremías González | Yamaha | 26 |
| 6 | Nicolás Robledo | Can Am | 16 |
| = | Italo Pedemonte | Yamaha | 16 |
| 8 | Wilson Ricardo Amaya | Can Am | 14 |
| = | Alexander Kotesky | Yamaha | 14 |
| 10 | Pablo Copetti | Yamaha | 3 |
| = | Gastón González | Yamaha | 3 |
| = | Pawel Otwinowski | Yamaha | 3 |

### Altres guanyadors

| Categoria | Guanyador |
| Junior | Maciej Giemza (KTM) |
| Femenina | - |
| Constructors | KTM |

## Referències

* ↑ «Calendari 2018» (en anglès). fim-live.com. FIM.
* ↑ «Classificació 2018» (en anglès). fim-live.com. FIM.
# Azamara Journey

L'Azamara Journey és un vaixell de passatgers de la companyia de creuers Azamara Club Cruises (subsidiària de Royal Caribbean Cruises).
Acabat de construir l'any 2000 a Chantiers de l'Atlantique, Saint-Nazaire (Loira Atlàntic), per a Renaissance Cruises amb el nom R Six. Després de la fallida de Renaissance Cruises, aquest vaixell navegà per Pullmantur Cruises com a Blue Star des del 2003, i com a Blue Dream des del 2005. Des de 2007 navegà com Azamara Journey amb bandera de Malta (com el seu vaixell germà l'Azamara Quest, abans R Seven). Té eslora de 181 m, mànega de 25.46 m, amb 11 cobertes, i calat de 5.80 m. Nominalment accepta 694 passatgers i 390 tripulants.

## Referències

* ↑ http://www.portsofcall.co.uk/cruise-ship-adventures-nigel-marven/ Arxivat 2016-03-12 a Wayback Machine.
* ↑ Marco A. Cardoso. «Celebrity Cruises apresenta nova linha de cruzeiros de luxo».
* ↑ Que tal viajar?. «Navio Azamara Journey».

## Vegeu també

* Llista de vaixells de creuers

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Azamara Journey
* Lloc web oficial
* Localització de l'Azamara Journey a Google Maps
# Catedral de la Mare de Déu de Vílnius

La Catedral de la Mare de Déu de Vílnius és la principal església ortodoxa cristiana de Lituània.
La catedral va ser construïda durant el regnat del Gran Duc de Lituània Algirdas, per la seva esposa ortodoxa Maria de Vitebsk el 1346. Va ser edificada per arquitectes de Kíev amb la benedicció de sant Aleix de Moscou, patriarca de Kíev i tota Rússia, el 1348.

## Història

La catedral de la Mare de Déu és una de les esglésies més antigues de Vílnius, construïda abans de la cristianització de Lituània quan el Gran Ducat de Lituània va ser l'últim estat pagà d'Europa. Es va convertir en un important centre espiritual per a la creixent població cristiana del Ducat. L'any 1495 el matrimoni entre el Gran Duc de Lituània Alexandre Jagelló i Helena de Moscou, filla d'Ivan III de Moscou es va realitzar a la catedral, en presència de sant Macari. Va ser allà on Helena va ser enterrada el 1513.
Després de la conversió de Lituània al catolicisme romà, la catedral ortodoxa va ser protegida pels prínceps Konstanty Ostrogski i Konstanty Wasyl Ostrogski, qui la va restaurar després de l'enfonsament de la cúpula el 1506. Després de la seva mort, la catedral va ser presa per l'església grecocatòlica el 1609 i va ser reconstruïda en un estil típic de la regió.
El 1748, va ser abandonada després d'un gran incendi i l'edifici va ser utilitzat per a diversos fins. Va ser reconstruïda en estil barroc el 1785. La catedral va ser destruïda novament per l'exèrcit rus durant la revolta de Kosciuszko. El 1808, un prelat local, va vendre l'edifici abandonat a la Universitat de Vílnius, que va tenir l'edifici completament modernitzat el 1822 en estil neoclàssic per Karol Podczaszyński. Després d'això, l'edifici va acollir un teatre anatòmic, una biblioteca i d'altres instal·lacions de la universitat durant mig segle.
L'antiga catedral ortodoxa va ser confiscada i traslladada a l'Església Ortodoxa Russa per iniciativa del comte Mijaíl Muravyov i el seu germà durant la campanya de russificació. L'arquitecte rus Nikolai Chagin es va encarregar de la seva reconstrucció a partir de 1865 fins a 1868 en un estil medieval imitant l'arquitectura georgiana.
La catedral de la Mare de Déu va ser danyada durant la Segona Guerra Mundial, però va ser restaurada el 1948, encara que les seves reformes no es van completar fins a 1957. Avui la catedral pertany a l'Església Ortodoxa Russa i va ser novament renovada el 1998. Els seus serveis són atesos en la seva majoria per l'ètnia russa i belarussa que habiten a Vílnius.

## Referències

* ↑ История храма // Вильнюсский Пречистенский кафедральный собор. (rus)

## Enllaços externs

* Història de la catedral (rus)
# Beusita-(Ca)

La beusita-(Ca) és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la graftonita. Rep el nom per ser l'anàleg de calci de la beusita.

## Característiques

La beusita-(Ca) és un fosfat de fórmula química CaMn$^{2+}$₂(PO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017, sent publicada per primera vegada el 2018. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional d'Història Natural, l'Smithsonian, situat a Washington DC (Estats Units), amb el número de registre: 177054.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al camp de pegmatites de Yellowknife, als Territoris del Nord-oest (Canadà). També ha estat descrita a la mina del mont Szklana, a Szklary, al Voivodat de Baixa Silèsia (Polònia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Beusite-(Ca)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 juny 2021].
# Christian Zacharias

Christian Zacharias és el nom dels següents personatges:
* Christian Zacharias (pianista), pianista i director d'orquestra alemany (n. 1950)
* Christian Zacharias Koch, director de mines alemany (segle xvii-segle xviii)
* Christian Zacharias (arquitecte), arquitecte i il·lustrador alemany (1853-1930)
* Christian Zacharias (heraldista), pintor i heraldista alemany
# Castell de Toses

Castell de Toses és una obra del municipi de Toses (Ripollès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

En un turó sobre el nucli urbà anomenat Castellassos es troben les possibles restes del castell de Toses. Es pot veure una petita elevació de terreny de forma el·líptica de 8x20 metres i envoltada a la banda de tramuntana del traçat del que fou un vall o fossat de 2 metres d'amplada i 20 de llargada.

## Història

La primera notícia documental del castell és del 1284 quan el rei Jaume II de Mallorca l'infeudà a Blanca d'Urtx i al seu fill, Ramon d'Urtx. Blanca era la pubilla de la família Mataplana i a partir d'aquell moment aquesta família posseí el castell com a part del seu patrimoni familiar. Primerament passà a la família comtal de Pallars i després a al família Pinós. Al segle xvi la baronia de Pinós i Mataplana s'uní als ducs d'Alba els quals van mantenir el domini sobre el castell i la vall de Toses fins a la fi de les senyories jurisdiccionals.

## Referències

* 1 2 «Castell de Toses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Chester (Montana)

Chester és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 871 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chester tenia 871 habitants, 384 habitatges, i 228 famílies. La densitat de població era de 715,5 habitants per km².
Dels 384 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 37,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 20,1% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 27,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.578 $ i la renda mediana per família de 42.639 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.154 $ mentre que les dones 17.417 $. La renda per capita de la població era de 16.077 $. Aproximadament el 14,6% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chinoperla nigriceps

Chinoperla nigriceps és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Zwick, P., 1980. Handbuch der Zoologie: eine Naturgeschichte der Sta¨mme des Tierreiches 4(2) 2(7):1-115.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Banks, 1914. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. 66:610.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Sivec, I. & B.P. Stark, 2010. Five new species of Chinoperla Zwick (Plecoptera: Perlidae) from Vietnam and Thailand. Illiesia, 6(08):62-74. «PDF».
* ↑ Kailash Chandra i R. M. Sharma: Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera). «PDF». (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:489.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1982. Aquatic Insects 4(3):167-170.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 23 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Chinoperla

Chinoperla és un gènere d'insectes plecòpters pertanyent a la família dels pèrlids.
Es troba a Borneo (Chinoperla borneensis), Sumatra (Chinoperla reducta), Tailàndia (Chinoperla spinata, Chinoperla fascipennis, Chinoperla porntip i Chinoperla unidentata), Malàisia (Chinoperla fascipennis), el Vietnam (Chinoperla rhododendrona, Chinoperla sila, Chinoperla yi i Chinoperla gorohovi), l'Índia (Chinoperla nigriceps) i la Xina (Hainan -Chinoperla nigrifrons- i Fujian -Chinoperla nigroflavata-).

## Taxonomia

* Chinoperla borneensis Sivec & Zwick, 1989
* Chinoperla fascipennis (Banks, 1931)
* Chinoperla gorohovi Sivec & Stark, 2010
* Chinoperla nigriceps (Banks, 1914)
* Chinoperla nigrifrons (Banks, 1939)
* Chinoperla nigroflavata (Wu, C.F., 1948)
* Chinoperla porntip Sivec & Stark, 2010
* Chinoperla reducta (Geijskes, 1952)
* Chinoperla rhododendrona Cao & Bae, 2007
* Chinoperla sila Sivec & Stark, 2010
* Chinoperla spinata Sivec & Stark, 2010
* Chinoperla unidentata Sivec & Zwick, 1989
* Chinoperla yi Sivec & Stark, 2010

## Referències

* ↑ Zwick, P., 1980. Handbuch der Zoologie: eine Naturgeschichte der Sta¨mme des Tierreiches 4(2) 2(7):1-115.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kailash Chandra i R. M. Sharma: Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera). «PDF». (anglès)
* ↑ Addition to the knowledge of genus Chinoperla (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* ↑ Aquatic Insect Genera Likely to be Found in Mongolia Arxivat 2011-05-21 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* 1 2 Sivec, I. & B.P. Stark, 2010. Five new species of Chinoperla Zwick (Plecoptera: Perlidae) from Vietnam and Thailand. Illiesia, 6(08):62-74. «PDF».
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Uchida & Isobe, 1991. Aquatic Insects 13(2):65-77.
* Sivec, Stark & Uchida, 1988. Scopolia 16:54.
* Sivec & P. Zwick, 1989. Aquatic Insects 11(1):11-16.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 1982. Aquatic Insects 4(3):167-170. «Enllaç».
# Christian Vander

Christian Vander (24 d'octubre de 1980, Willich, Alemanya) és un futbolista alemany que juga com a porter pel SV Werder Bremen de la Bundesliga.
# Ciríaco Giménez Hugalde

Ciríaco Giménez Hugalde (Pamplona, 5 de febrero de 1828 - Toledo, 1893) fou un organista, compositor i mestre de capella. Va néixer a Pamplona el 5 de febrer de 1828. Va aprendre solfeig i piano per mitjà del seu professor José Guelbenzu. Va viatjar a Madrid i estudià al Conservatori de Madrid. Va opositar per l'esglèsia de Valencia i Toledo, finalment es va situar a Toledo el 3 de març de 1865.
Les seves obres es basen en misses, salms, responsoris, motets i lletaníes. L'obra mes coneguda fou un Miserere en mi bemol, amb dos càntics i un salve.

## Referències

* ↑ «Jiménez Hugalde ó Ugalde (Ciriaco)». . Diccionario enciclopédico hispano-americano XI.. Barcelona: Montaner y Simón, Editores. 1892. p. 156..
# Cine Cataluña

El Cine Cataluña estava ubicat a la Plaça Catalunya, 3, de Barcelona. Es va inaugurar el 22 de juny de 1912. També va rebre el nom de Salón Cataluña.
Aquesta sala tenia una capacitat per a 1.200 persones aproximadament, però la sala estava construïda de tal forma que tots veiessin la pantalla correctament.
Una programació cuidada i la ubicació del local van ser de gran ajuda per a fer del Cataluña un saló distingit i freqüentat per les "families i persones decents".
El programa inaugural estava format per Un héroe (film de 700 metres) estrenada en exclusiva, Mirka, la gitana, El santo Rosario i Cura de la tisis. Totes elles acompanyades del número corresponent de les Actualidades Gaumont.
Durant el 1930 va restar tancat uns mesos per reformar el local. El 10 d'octubre reobrí les portes per oferir al públic el primer film parlat de la història del local, Del mismo barro. Aquesta pel·lícula es va projectar durant tres mesos.
El 4 de maig de 1933 la sala celebra la primera sessió de la Setmana del Cinema Català.
El 29 de juny de 1936 es va organitzar el Primer Gran Trofeo 1936 del Cine Nacional. En aquest el públic votava el millor film i després se li entregava el trofeu.
El cine va començar i acabar la Guerra Civil amb la mateixa pel·lícula, Morena Clara de Florián Rey.
Durant els anys quaranta es van projectar pel·lícules, bàsicament, espanyoles. Fins que l'any 1943, després d'una gran reforma que va eliminar les llotges laterals, es va dedicar principalment a la reestrena.
El 1973 es va enderrocar l'edifici per poder-hi construir les noves instal·lacions del cinema. Aquest nou local, decorat per Jordi Galí, va reduir la seva capacitat a 427 butaques àmplies i comodíssimes. D'aquesta manera es va convertir amb el cinema més modern i confortable de Barcelona.
El 8 de maig de 1974, sota la direcció de Cinesa, va tornar al cinema d'estrena amb el film Crits i murmuris d'Ingamr Bergman.
El 2 de novembre de 1993 es va fer l'última projecció al local, Jurassic Park de Steven Spielberg. Aquesta va ser una sessió en benefici de les Aldees Infantils SOS.
En aquest mateix lloc, actualment es troba el centre comercial El Triangle.

## Referències

* 1 2 Munsó Cabús, Joan. Els cinemes de Barcelona. Barcelona: Edicions Proa, 1995.
* 1 2 Torras i Comamala, Jordi. Viaje sentimental por los cines de Barcelona. Barcelona: Parsifal Ediciones, 2002.
* 1 2 3 Lahuerta Melero, Roberto. Barcelona sus cines de estreno, repertorio y arte y ensayo. Barcelona: Quarentena Ediciones, 2016.
# Chera

«Chera» té aquests significats:
* Chera o Xera, municipi del País Valencià
* Chera o dinastia Txera, dinastia tàmil de l'Índia que donà nom a Kerala (Txerala)
* Chera o regne Txera, regne governat per la dinastia Chera
# Coenraet Roepel

Coenraet Roepel (La Haia, 1678 –1748) va ser un pintor barroc dels Països Baixos especialitzat en la pintura de flors i natures mortes. Deixeble de Constantijn Netscher cap al 1695, l'any 1698 va ingressar a la Germanor dels pintors (Confreriekamer van Pictura) on completaria la seva formació i el 1711 en el gremi de Sant Lluc de la seva ciutat natal. L'any 1716 es va establir a Düsseldorf per un breu període. Segons el pintor i biògraf d'artistes Jan van Gool, hauria estat cridat per l'elector palatí de Neuburg Joan Guillem de Wittelsbach, que el va premiar amb una cadena d'or, però a la mort del seu protector, aquest mateix any, va retornar a l'Haia on va gaudir de prestigi com a pintor de flors, arribant a cobrar elevades sumes per elles.

## Referències

* ↑ Jan van Gool, in Nieuwe Schouburg der Nederlantsche Kunstschilders en Schilderessen, (1750), pp. 428.
# Colom missatger alcista

Una Colom missatger alcista (en anglès: Bullish Homing Pigeon) és un patró d'espelmes japoneses format per dues espelmes que indica un possible esgotament o canvi en la tendència baixista. Després d'aquest patró normalment s'entra en fase de congestió.

## Criteri de reconeixement

* La tendència prèvia és baixista
* Es forma una gran espelma negra
* El següent dia es forma una espelma negra el cos de la qual queda totalment embolcallat per l'anterior
* No és significatiu que les ombres superior i inferior també quedin embolcallades, per bé que és preferible

## Explicació

En un context de tendència baixista perllongada la gran espelma negra apunta cap a la continuació de la tendència, però la segon negra indica disparitat i manca de força.

## Factors importants

La fiabilitat d'aquest patró rau, més que en un canvi de tendència, en el fet que posteriorment s'entri en una fase de congestió o mercat lateral. No hi ha força per continuar baixant, però sembla que els bulls puguin agafar el relleu immediatament. Només si el tercer dia s'obrís amb gap alcista, es trenqués una tendència o es formés una gran espelma blanca amb tancament superior es podria produir un canvi de tendència.

## Bibliografia

* «Bullish Homig Pigeon». Candlesticker. [Consulta: 9 maig 2011].