OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pimelodella geryi

Pimelodella geryi és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tàngara capverda

La tàngara capverda (Tangara seledon) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, clars, vegetació secundària i parcs de les terres baixes al sud-est del Brasil, est de Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tàngara capverda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Senoculus darwini

Senoculus darwini és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels senocúlids (Senoculidae). Aquest gènere fou descrit per primera vegada l'any 1883 per E.L. Holmberg amb el nom de Neothereutes darwini. Eugène Simon el 1898 li posà el nom de Senoculus darwini dedicat a Charles Darwin. És una espècie endèmica de l'Argentina.

## Referències

* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Senoculus darwini (Holmberg, 1883) en la família Senoculidae +base de dades. Accés el 7 de gener de 2019.
* ↑ Holmberg, E. L. (1883a). Neothereutes darwini Holmb., representante de una nueva familia de Citigradas. Boletin de la Academia Nacional de Ciencias en Córdoba 5: 35-48.
* ↑ Simon, E. (1898a). Histoire naturelle des araignées. Paris 2, 193-380.
* ↑ «Senoculus darwini». [Consulta: 9 juliol 2017].
# Toronto (Dakota del Sud)

Toronto és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 202 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Toronto tenia 202 habitants, 94 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 251,6 habitants per km².
Dels 94 habitatges en un 25,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 40,4% no eren unitats familiars. En el 39,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 23,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 34.844 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 14.891 $. Entorn del 8,2% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Toronto». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Toronto». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rowlett

Rowlett és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 44.503 habitants.

## Demografia

Segons el cens de 2000, Rowlett tenia 44.503 habitants, 14.266 habitatges, i 12.354 famílies. La densitat de població era de 849,4 habitants per km².
Dels 14.266 habitatges en un 53,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,3% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 13,4% no eren unitats familiars. En el 10,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,5% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 36,9% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.947$ i la renda mediana per família de 73.417$. Els homes tenien una renda mediana de 49.394$ mentre que les dones 35.286$. La renda per capita de la població era de 26.144$. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rowlett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rowlett». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Pantaleón y las visitadoras (pel·lícula del 1999)

Pantaleón y las visitadoras, és una pel·lícula peruana realitzada l'any 1999, i basada en el llibre homònim, escrit per Mario Vargas Llosa. Va ser dirigida per Francisco José Lombardi, i entre els seus protagonistes destaquen la colombiana Angie Cepeda i el peruà Salvador del Solar. La pel·lícula fou escollida per representar Perú a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa als Premis Oscar de 1999, però finalment no fou nominada.

## Sinopsi

Pantaleón Pantoja, un capità de l'exèrcit peruà és triat per a la missió secreta d'organitzar i administrar un servei de visitadores (prostitutes), que han d'atendre les tropes peruanes apostades en el riu Amazones.
Pantaleón és un home íntegre, seriós, responsable i bon espòs, donades aquestes característiques per principi de comptes es resisteix a acceptar la missió, però al final accepta. Organitza seriosa i responsablement el servei de prostitutes a les quals anomenarà "visitadores", les que realitzen "prestacions" als soldats. Aconsegueix crear llavors eficient destacament de "visitadores" que supleixen les necessitats dels soldats i al mateix temps elles mateixes senten que el seu treball les "ennobleix i dignifica". Lamentablement per a Pantoja, tot marxarà bé fins que es relaciona amb Olga "la Colombiana", una integrant del servei.

## Repartiment

| Personatge | Interpretat per |
| Pantaleón Pantoja | Salvador del Solar |
| Olga Arellano, "La Colombiana" | Angie Cepeda |
| "Pochita" | Mónica Sánchez |
| "Chuchupe" | Pilar Bardem |
| General Collazos | Gianfranco Brero |
| "Pechuga" | Tatiana Astengo |
| "El Sinchi" | Aristóteles Picho |
| "Pies Dorados" | Lourdes Mindreau |

## Diferències amb el llibre

* En el llibre de Vargas Llosa, Olga Arellano -la prostituta amb qui el capità Pantoja inicia una relació extramarital-, és sobrenomenada "La Brasilera", per haver viscut a Manaos; en la pel·lícula el seu sobrenom es canvia a "La Colombiana", perquè concordi amb la nacionalitat de l'actriu Angie Cepeda, qui va fer el paper.
* La pel·lícula elimina el personatge de la mamà de Pantaleón que, en l'obra original, s'anava a viure a Iquitos amb ells.
* L'existència d'una secta amb característiques fonamentalistes és totalment eliminada de la pel·lícula sense que aquesta perdi continuïtat per això.

## Nominacions

* XV Premis Goya: Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana.

## Referències

* ↑ Elcomercio.pe, Redacción «"Pantaléon..." y las 10 mejores películas de Francisco Lombardi» (en castellà-pe). , 01-09-2015 [Consulta: 29 juliol 2017].
* ↑ Lombardi insiste en la obra de Vargas Llosa y lleva al cine 'Pantaleón y las visitadoras', El País, 20 de juny del 2000
* ↑ Academy of Motion Picture Arts and Sciences (1999-11-22). "Record 47 Countries In Oscar Contention". Nota de premsa. Consulta: 2008-08-20.
* ↑ Pantaleón y las visitadoras a Fotogramas
* ↑ Pantaleón y las visitadoras al web dels premis Goya
# René Hausman

René Hausman (Verviers, 21 de febrer de 1936 - Verviers, 28 d'abril de 2016), va ser un humorista gràfic i il·lustrador belga.
Amb el seu amic Pierre Dubois va participar fent les il·lustracions en diverses obres com Laïyna, El Gran Fabulario de la gente pequeña (Grand Fabulaire du Petit Peuple) i L'Elféméride. Els principals temes de les obres de René Hausman són la natura i el món llegendari dos dels temes que més l'apassionaven.
Del 1959 al 1973, amb els títols de Bestiario, La naturaleza i d'altres sense títol, centenars d'animals varen ser estudiats per l'obra de Hausman. A Le Journal de Spirou, René Hausman també hi va il·lustrar notícies, fixes pedagògiques, suplements i contes. Des dels anys seixanta René Hausman va ser l'il·lustrador animalista oficial d'Spirou
René Hausman va tenir molta anomenada pels seus dibuixos de fades i d'altres éssers imaginaris, també va ser autor de còmics. Va ser l'il·lustrador amb Pierre Dubois, Cenvint i Mako del llibre escrit per Dubois d'inspiració anarquista Chroniques du Nord Sauvage també va ser membre del periòdic contra-informatiu influenciat per Maig del 68 Le Clampin Libéré. El 1983 va firmar el manifest per la cultura de Valònia. El 1988 li varen donar el premi «Grand Boum-Caisse d'Epargne» pel conjunt de la seva obra. El 2008 va crear una petita editorial anomenada Luzabelle.
El 22 de setembre del 2012 l'École fondamentale autonome de la Communauté française de Heusy, va fer un canvi de nom, hi va passar a anomenar-se École fondamentale René Hausman. Va morir al seu domicili a Verviers el 28 d'abril del 2016.

## Referències

* 1 2 «Mort de René Hausman, dessinateur animalier et du « peuple de la forêt »» (en francès). [Consulta: 7 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Entrevista a René Hausman (francès)
# Plegadis

Plegadis és un gènere d'ocells de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae). Aquests ibis habiten les zones humides de les zones càlides i temperades de gairebé tots els continents, a excepció d'Austràlia. Una de les espècies, el capó reial, es pot presentar als Països Catalans.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010), aquest gènere es classifica en tres espècies:
* Capó carablanc (Plegadis chihi).
* Capó reial (Plegadis falcinellus).
* Capó de la puna (Plegadis ridgwayi).

## Referències

* ↑ Classificació dels Pelicaniformes a ZOONOMEN Rev. 5-9-2010 (anglès)
# Tàngara caratacada

La tàngara caratacada (Tangara dowii) és un ocell de la família dels tràupid (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, clars i bosc obert de les muntanyes de Costa Rica i oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Tàngara caratacada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Serra d'Ayllón

La serra d'Ayllón (en castellà Sierra de Ayllón) és una serra que s'estén les províncies de Guadalajara, Segòvia, Sòria i Madrid. Forma part del Sistema Central espanyol. El seu punt més alt és el Pico del Lobo de 2.272 msnm.

## Enllaços externs

* «Serra d'Ayllón». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Descripció general de la Serra d'Ayllón» (en castellà). Club Alpí madrileny. Arxivat de l'original el 2004-05-12. [Consulta: 13 maig 2010].
# Torre Armengaud

La Torre Armengaud és un cim de 3.114 m d'altitud, amb una prominència de 10 m, que es troba a ponent del pic de Gourgs Blancs, al massís de Perdiguero, entre el terme de Benasc (Ribagorça) i el departament dels Alts Pirineus (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1 [Consulta: 23 setembre 2017]. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.
# Rizogènesi

La rizogènesi en botànica és un procés que condiciona la formació i el desenvolupament de les arrels en els vegetals.
La rizogènesi es pot afavorir per l'aplicació d'auxina. Les citoquinines són antagonistes de la rizogènesi, és a dir, que inhibeixen el desenvolupament de les arrels.

## Rizogènesi en cas de secada

La rizogènesi en la secada és una resposta adaptativa de les arrels a l'estrès provocat per la secada. les noves arrels que s'emeten són curtes, inflades i sense pilositst, capaces de retenir la pressió de turgència i resistents a la dessecació prolongada. Després de la rehidratació, són capaços de formar ràpidament una superfície radicular d'absorció i el creixement de la pilositat. Es considera que aquesta rizogènesi és una estratègia de tolerància a la secada pel recuperament posteriro a l'estrès.

## Característiques estructurals

Aquestes arrels curtes induïdes per la secada es poden trobar en qualsevol dels dos tipus d'arrels, l'arrel mestra i les arrels laterals o en les arrels laterals només. Aquests patrons són probablement un reflex de la capacitat de l'individu per mantenir l'activitat del meristem sot baix potencial d'aigua.
Aquest fenomen morfològic es va trobar en algunes famílies d'angiospermes dicotiledònies perennes.

## Referències

* ↑ Vartanian, N. Plant Roots: The Hidden Half. CRC Press, 1996, p. 471–482. ISBN 0-8247-0631-5. «The Drought Rhizogenesis»
* ↑ Vartanian, N., "Some aspects of structural and functional modifications induced by drought in root systems", Plant Soil 63 (1981): 83-92.
* ↑ Balestrini, S. and N. Vartanian, "Rhizogenic activity during water stress-induced senescence in Brassica napus var. oleifera", Physiologie Vegetale 21, volume 2 (1983a): 269-277.
# Orchésographie

Orquestografia (de títol original, en francès, Orchesographie et traicté en forme de dialogue par lequel toutes personnes peuvent facilement apprendre & practiquer l'honneste exercice des dances, més conegut com a, simplement, Orchésographie) va ser un tractat o manual de dansa escrit en 1589 pel saderdot jesuita Thoinot Arbeau. En ell apareix per primera vegada la paraula "orquestografia" (de "orquesto", dansa; i "grafia", escriptura) que es considera precedent del mot "coreografia".
Va tenir una reedidió póstuma en 1596 i nombroses reedicions i reimpressions entre 1878 i 1988. Inclou informació sobre balls i danses de França i altres llocs europeus, indicant quin pas executar a quin instant precís, seguint la partitura musical d'una cançó. És també el primer manual publicat per a tocar el tambor que es coneix al món.
Aquest manual dona informació crítica sobre el capteniment als salons de ball i sobre la necessària interacció entre els músics i els balladors. Conté molts gravats tant de balladors com d'instrumentistes i inclou també gràfics amb nombroses explicacions dels passos de dansa posats en paral·lel amb la partitura, una innovació important en el camp de la notació de la dansa.

## Vegeu també

* Llibre vermell de Montserrat (1399), llibre on apareix la primera notació coreogràfica al món

## Referències

* ↑ André Lepecki, Agotar la danza. Performance y política del movimiento, editat pel Mercat de les Flors, el Centro Coreográfico Galego i la Universidad de Alcalá. 2008. ISBN 9788461301584 (castellà)

## Enllaços externs

* Orchésographie (francès)
* Escannejat dels gravats
* Un facsímil sencer del llibre que hi ha a la Library of Congress a Washington
* El llibre sencer en text mecanografiat, amb les partitures i els gravats
# René Haselbacher

René Haselbacher (Viena, 15 de setembre de 1977) és un ciclista austríac, ja retirat, que fou professional del 1998 al 2010. En el seu palmarès destaquen dos campionats nacionals, un en ruta i un altre en contrarellotge, així com la Volta a Renània-Palatinat del 2006. El 2000 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Sydney.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor d'una etapa de la Dekra Open Stuttgart
* 2000
** Campió d'Àustria de contrarellotge
* 2002
** Campió d'Àustria en ruta
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Renània-Palatinat
* 2006
** 1r a la Volta a Renània-Palatinat i vencedor d'una etapa
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Àustria
* 2010
** Vencedor d'una etapa del Giro del Cap

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2002. 106è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2003. Abandona (14a etapa)
* 2004. Abandona (7a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 121è de la classificació general
* 2006. Abandona (16a etapa)

## Referències

* ↑ «HASELBACHER René». [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - René HASELBACHER» (en italià). [Consulta: 30 octubre 2023].
* ↑ «Olympedia – René Haselbacher». [Consulta: 30 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Tsepa

Tsepa (Jigzhi, Tibet, 1992 – 19 d'agost de 2021, Hospital Comtal de Jigzhi, Tibet), conegut pel nom de ploma Chenbang, fou un jove poeta tibetà i activista per a llengua tibetana i contra el règim polític i d'ocupació forçosa de la Xina.
Tsepa es graduà a la Universitat de Northwest Minzu. Publicà fins a cinc poemaris, a més de peces líriques i articles crítics contra l'acció del govern xinès al Tibet. Aquesta tasca li comportà diverses detencions i interrogatoris per part de les autoritats, fet que el conduí a problemes d'alcoholisme que posaren fi a la seva vida l'estiu de 2021.

## Referències

* ↑ Kunchok, Sangyal. «Tibetan Poet Dies of Alcohol-Related Health Issues After Arrests, Interrogation» (en anglès). Radio Free Asia, 23-08-2021. [Consulta: 24 agost 2021].
# Serra de Gallcanta

La Serra de Gallcanta és una serra situada entre els municipis de Castellfollit del Boix, de Sant Salvador de Guardiola i de Rajadell, a la comarca del Bages, amb una elevació màxima de 669 metres.
# Trasserra (desambiguació)

«Trasserra» té aquests significats:
* Trasserra (municipi), municipi a la comarca dels Aspres del Rosselló
* Trasserra (Guixers), masia a la regió dels Llengots de la Serra dels Bastets
* Trasserra (Olvan), masia del municipi d'Olvan (Berguedà)
* Baronia de Trasserra, baronia del Comtat de Rosselló, relacionada amb el poble de Trasserra
* Cal Trasserra, masia del municipi de Puig-reig (Berguedà)
* Vila fortificada de Trasserra, vila murada, fortificada, medieval d'estil romànic del poble de Trasserra, a la comarca del Rosselló
# Robert Kerr

Robert Kerr és el nom dels següents personatges:
* Robert Kerr, marquès de Lothian (1636-1703), aristòcrata escocès.
* Robert Kerr (arquitecte) (1823-1904), escriptor i arquitecte escocès.
* Robert Kerr (doctor), metge i jutge canadenc.
* Robert Kerr (escriptor) (1755-1813), escriptor i naturalista escocès.
* Robert Kerr (atleta) (1882–1963), atleta canadenc, medallista olímpic.
* Robert Kerr (músic), músic i compositor estatunidenc.
* Robert John Kerr (1943-1987), unionista nord-irlandès.
* Robert P. Kerr (1892–1960), director de cinema estatunidenc.
* Robert S. Kerr (1896-1963), polític estatunidenc, governador i senador d'Oklahoma.
* Robbie Kerr (pilot), pilot anglès.
* Robbie Kerr (jugador de criquet), jugador de criquet australià.
* Bobby Kerr (empresari), empresari irlandès, CEO Insomnia Coffee.
* Bobby Kerr (futbolista), futbolista escocès.
# Tvarožná

Tvarožná és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1268.
# Pastinachus atrus

Pastinachus atrus és una de les 5 espècies de rajada reconegudes dins del gènere Pastinachus de la família dels dasiàtids.

## Bibliografia

* Pastinachus - Fishbase (anglès)
# Sidi Dahmane

Sidi Dahmane (àrab سيدي دحمان) és una comuna rural de la província de Taroudant de la regió de Souss-Massa. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.955 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tušice

Tušice és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1221.
# Residència dels Jesuïtes de Sant Pau de Manresa

L'antiga Residència dels Jesuïtes de Sant Pau de Manresa és una església del municipi de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una capella d'una nau, de petites dimensions, molt reformada. Coberta amb dues voltes de creueria, amb claus esculpides. Absis nervat, de forma poligonal a l'interior que no es manifesta a l'exterior. Els nervis de la volta arrenquen de mènsules esculpides amb figures humanes i d'àngels. Altar barroc, daurat. A l'exterior no presenta cap element d'interès. Senzill portal i campanar de cadireta, que donen a la façana Nord. Murs arrebossats i pintats.

## Referències

* 1 2 «Residència dels Jesuïtes de Sant Pau de Manresa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].