OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc or

El marc or va ser la moneda de curs legal de l'Imperi Alemany, i va estar en circulació entre 1871 i 1914. Era una moneda adscrita al patró or, de forma que es podia intercanviar físicament pel seu equivalent en or. 2.790 marcs or equivalien a 1 quilogram d'or pur. El marc estava fraccionat en 100 pfennigs.
La seva creació va estar motivada per la unificació alemanya, i va substituir les monedes de les diverses entitats polítiques que s'integraren en l'Imperi Alemany. El Reichsbank, el banc central alemany, era l'emissor dels bitllets i monedes. La suspensió, el 4 d'agost de 1914, de la convertibilitat entre el marc or i l'or a causa de l'inici de la Primera Guerra Mundial va senyalar la fi del marc or; a partir d'aquesta data les monedes d'or i plata van deixar de circular i el creixent nombre de marcs en circulació ja no estaven emparats per or, i van ser coneguts com a marcs de paper o Papiermark, els quals iniciarien el cataclisme econòmic de la hiperinflació alemanya dels anys 20 del segle xx.
De fet, el nom marc or va ser el nom que es va donar a aquesta moneda més endavant, per distingir-la de la seva successora, el Papiermark, introduït el 1914. La moneda de l'època es va anomenar simplement marc.

## Naixement

Abans de la unificació alemanya del 1870, els diferents estats alemanys emetien monedes diferents. La majoria estaven vinculades al Vereinsthaler, una moneda de plata que contenia 16 2⁄3 grams de plata pura. En passar d'una moneda basada en el patró plata a una moneda basada en el patró or, els creadors del marc van intentar primerament establir una relació simple amb el Vereinsthaler en circulacio i el marc, i en segon lloc que la nova divisa tingués un valor semblant al valor del marc Courant, la moneda que utilitzaven les ciutats hanseàtiques d'Hamburg i Lübeck. Així, la proporció de tres marcs or per un Vereinsthaler va definir el valor en or del marc. Amb aquesta proporció, els Vereinsthalers continuaren sent moneda de curs legal fins al 1908.

## Patró or

La Llei Bancària de 1875 establia que un mínim d'un terç del valor del conjunt de bitllets i monedes en circulació havia d'estar suportat per or (guardat majoritàriament en caixes fortes del Reichsbank), i els dos terços restants per bons descomptats (emesos pels bancs), amb un venciment de tres mesos, i avalats per una garantia solvent. Per mantenir el rati de liquiditat (proporció d'or respecte la massa monetària), el Reichsbank també comprava or a canvi de marcs or, utilitzant la tassa de descompte (el marge de benefici pel venedor) per fer atractiva l'operació.

## Referències

* ↑ Fergusson, Adam. When Money Dies (pdf) (en anglès). Londres: William Kimber, 1975, pàgina 21. ISBN 978-1910-400302 [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Tullio, Giuseppe; Wolters, Jürgen. «The Objectives of German Monetary Policy during the Classical Gold Standard, 1876-1913» (pdf) (en anglès) pàgina 2, 2003. [Consulta: 18 novembre 2020].
# Miguel Núñez Borreguero

Miguel Núñez Borreguero (nascut el 4 de juny de 1987) és un futbolista espanyol. Principalment migcampista defensiu, també pot jugar com a defensa central o lateral esquerre.

## Carrera de club

Núñez va néixer a Siruela, província de Badajoz. Va passar la major part de les seves nou primeres temporades com a sènior amb l'Albacete Balompié, representant també els seus filials i el CF Villanovense (cedit) a Tercera Divisió.
Núñez va debutar a Segona Divisió amb el primer equip el 30 de gener de 2010, entrant com a substitut al minut 70 en un empat 2-2 a casa contra el Rayo Vallecano i marcant l'últim gol del partit. Va descendir dues vegades amb el club d'aquest nivell, fent 212 aparicions competitives durant la seva estada al club.
Després de deixar l'Estadi Carlos Belmonte, Núñez va continuar jugant a tercera divisió, amb SD Ponferradina, RCD Mallorca, UD Eivissa, CF Badalona, CD Badajoz i CE Eldenc. El 24 d'agost de 2023, després d'ajudar aquest darrer club en el seu ascens a segon nivell, va rescindir el seu contracte.

## Referències

* ↑ Villaescusa, Paco «El señor de La Mancha» (en castellà). , 12-02-2016.
* ↑ «Cuarto empate consecutivo del Albacete» (en castellà). , 31-01-2010.
* ↑ Carrizo, Juan «Núñez jugará en Lugo su partido 180 con el Albacete Balompié» (en castellà). , 29-05-2015.
* ↑ López, Nacho. «Miguel Núñez: “Para mí, este descenso ha sido más duro que el anterior”» (en castellà). Cadena SER, 02-06-2016. [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ «Tomeu Nadal sigue escalando: Es el 38º jugador con más partidos en la historia del Albacete» (en castellà). 5 Más el Descuento, 17-01-2019. [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ (en castellà) , 03-07-2017.
* ↑ «Miguel Nuñez, nuevo jugador de la UD Ibiza» (en castellà). UD Ibiza, 23-08-2018. Arxivat de l'original el 26 de juny 2022. [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ «El CD Badajoz incorpora a Miguel Núñez» (en castellà). CD Badajoz, 28-01-2021. [Consulta: 8 octubre 2021].
* ↑ Belda, Raúl. «El Eldense ficha a Miguel Núñez, mediocentro defensivo» (en castellà). Cadena SER, 12-07-2022. [Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ «Gracias, Miguel» (en castellà). CD Eldense, 24-08-2023. Arxivat de l'original el 24 d’agost 2023. [Consulta: 24 agost 2023].

## Enllaços externs

* Miguel Núñez Borreguero a BDFutbol
* Fitxa de Miguel Núñez Borreguero a Futbolme (castellà)
* Miguel Núñez Borreguero, Fitxa a Soccerway
* Miguel Núñez Borreguero a FootballDatabase.eu
# Reston

Reston és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 56.407 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reston tenia 56.407 habitants, 23.320 habitatges, i 14.481 famílies. La densitat de població era de 1.269,9 habitants per km².
Dels 23.320 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,2% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 37,9% no eren unitats familiars. En el 29,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 36,3% entre 25 i 44, un 27% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 80.018 $ i la renda mediana per família de 94.061 $. Els homes tenien una renda mediana de 70.192 $ mentre que les dones 45.885 $. La renda per capita de la població era de 42.747 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Nanochromis nudiceps

Nanochromis nudiceps és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Àfrica, a la conca del riu Congo.
Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Nanochromis nudiceps» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Llista de municipis de Nuoro

Aquesta és la llista dels 52 municipis de la província de Nuoro (Sardenya), amb el seu nom oficial en italià i el seu equivalent en sard.
| Nom sard | Nom italià |
| Aritzu | Aritzo |
| Atzara | Atzara |
| Austis | Austis |
| Brevìe | Belvì |
| Bìroro | Birori |
| Vitzi | Bitti - |
| Bolòtana | Bolotana |
| Boròre | Borore |
| Bortigale | Bortigali |
| Dèsulu | Desulo |
| Durgali | Dorgali |
| Duarche | Dualchì |
| Fonne | Fonni |
| Gadoni | Gadoni |
| Garteddì | Galtellì |
| Gavoi | Gavoi |
| Irgoli | Irgoli |
| Lei | Lei |
| Lòcula | Loculi |
| Lodè | Lodè |
| Lodine | Lodine |
| Lùvula | Lula |
| Macumere | Macomer |
| Mamoyada | Mamoiada |
| Meana | Meana Sardo |
| Noragugume | Noragugume |
| Nùgoro | Nuoro |
| Ulìana | Oliena |
| Ollolai | Ollolai |
| Ortzai | Olzai |
| Onanie | Onanì |
| Oniai | Onifai |
| Onieri | Oniferi |
| Orane | Orani |
| Orgòsolo | Orgosolo |
| Orosei | Orosei |
| Oroteddi | Orotelli |
| Ortueri | Ortueri |
| Orune | Orune |
| Osidde | Osidda |
| Otzana | Ottana |
| Ovodda | Ovodda |
| Pasada | Posada |
| Sarule | Sarule |
| Silanos | Silanus |
| Sindia | Sindia |
| Thiniscole | Siniscola |
| Sòrgunu | Sorgono |
| Teti | Teti |
| Tìana | Tiana |
| Tonara | Tonara |
| Torpè | Torpè |
# Sant Corneli de Montells

Sant Corneli de Montells era una obra romànica del municipi de Fogars de la Selva (Selva).

## Descripció

A sobre del turó de Sant Corneli, situat en un turó de 244 m que limita Fogars de la Selva i Tordera, existiren fins a principis dels anys 70 les restes de l'ermita de Sant Corneli.
Actualment només hi ha un petit munt de rocs provinents de l'enderroc de l'antic edifici, un camí d'accés proper a unes mines de basalt i una caseta que serveix per col·locar una màquina de tir al plat.
Es tractava d'una església i un edifici adossat que servia de casa d'ermitans. Fins als anys 70, quan el propietari dels terrenys ho va tirar a terra, es conservava encara una part de l'absis i la casa adossada a l'ermita.

## Història

Sant Corneli de Montells era una església i priorat canonical fundat el 1200 i que depenia del monestir de Roca-Rossa. Diversos documents ens donen informació sobre l'església, apareix anomenada en un testament del 1204, un document del 1351 ens informa que patí un incendi, del 1397 tenim la notícia que hi havia l'ermità fra Andreu de Torranella i en el 1403 se sap que hi havia els altars de Sant Corneli, Santa Maria i Sant Pere.
L'església fou destruïda, segons la tradició, durant la Guerra del Francès, encara que fins als anys setanta del segle xx van subsistir algunes runes.
Vora l'església hi havia una casa que fou habitada fins a principis del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Corneli de Montells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].

### Bibliografia

* MARQUÉS, J.Mª; Ermites i Santuaris de la Diòcesi de Girona, 2000
* Pladevall i Font, Antoni, dir.; Catalunya Romànica. El Gironès, La Selva, El Pla de l'Estany, 1991
# Llista de rius de la Plana Baixa

Llista de rius, rambles i barrancs a la comarca de la Plana Baixa, al País Valencià.
| Nom | Tipus | Conca | Superfície conca | Longitud | Cabal | Naixement | Naixement | Desembocadura | Desembocadura | Foto |
| Nom | Tipus | Conca | Superfície conca | Longitud | Cabal | Lloc | Coord | Lloc | Coord | Foto |
| Millars | riu | | 4.028 km² | 156 km | 14,72 m³/s | Serra de Gúdar (el Castellar) | 40° 24′ 15″ N, 0° 47′ 34″ O﻿ / ﻿40.40419°N,0.79278°O﻿ / 40.40419; -0.79278 | mar Mediterrània (Vila-real) | 39° 54′ 31″ N, 0° 00′ 44″ O﻿ / ﻿39.90862°N,0.01212°O﻿ / 39.90862; -0.01212 | |
| Veo | riu | | 374 km² | 42 km | | Serra d'Espadà (l'Alcúdia de Veo) | | mar Mediterrània (Borriana) | 39° 52′ 45″ N, 0° 03′ 20″ O﻿ / ﻿39.8792°N,0.0556°O﻿ / 39.8792; -0.0556 | |
| Belcaire | riu | | | 18,2 km | | Serra d'Espadà (Alfondeguilla) | | mar Mediterrània (Moncofa) | 39° 47′ 13″ N, 0° 08′ 30″ O﻿ / ﻿39.7869879°N,0.1417977°O﻿ / 39.7869879; -0.1417977 | |
| Cerverola | rambla | Belcaire | | | | Serra d'Espadà | | riu Belcaire (la Vall d'Uixó) | 39° 48′ 24″ N, 0° 13′ 08″ O﻿ / ﻿39.806636°N,0.2187974°O﻿ / 39.806636; -0.2187974 | |

## Enllaços

* Visor Cartogràfic. Institut Cartogràfic Valencià. Generalitat Valenciana. https://visor.gva.es/visor/
# Paulo César Wanchope

Paulo Cesar Wanchope Watson (Heredia, 31 de juliol, 1976) fou un futbolista costa-riqueny.

## Trajectòria

Després d'iniciar-se al CS Herediano de la seva ciutat natal, es traslladà a Anglaterra on passà la major part de la seva vida esportiva. Defensà els colors del Derby County FC, West Ham United (que el comprà per £5.5 milions) i Manchester City. Els darrers anys defensà els colors de diversos clubs d'arreu del món, com el Málaga CF, Al-Gharafa de Qatar, Rosario Central de l'Argentina, FC Tokyo al Japó i Chicago Fire als Estats Units. El 16 de novembre de 2007, després d'una carrera de 13 anys al màxim nivell es retirà del futbol, en part per una lesió al genoll que arrossegava des dels seus temps al Manchester City.
Wanchope fou internacional amb la selecció de Costa Rica amb la qual disputà els Mundials del 2002 i 2006, a més de diverses Gold Cups. El 8 d'octubre de 2005 es convertí en el màxim golejador de tots els temps de la seva selecció. A data febrer de 2009, és el segon màxim golejador de la història de Costa Rica, superat només per Rolando Fonseca. Es retirà de la selecció el gener de 2008. Actualment és entrenador al Herediano.

## Referències

* ↑ «Tactical Formation». Football-Lineups.com. [Consulta: febrer 2001].
* ↑ «Wonchope To Fire-Red Card Blog». Luis Arroyave's Chicago Tribune Red Card Blog. Arxivat de l'original el 2009-02-15. [Consulta: juliol 2001].
* ↑ "Wanchope announces retirement" Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine. MLS.com Consultat el 16 novembre 2007

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Paulo Wanchope a soccerbase.com
# Moviment de Resistència Bimaal

El Moviment de Resistència Bimaal és una milícia del clan bimaal de Merka, que va sorgir abans del 2000 per oposar-se al control de la ciutat pel clan habar gedir que havia imposat la xara. Els seus primer atacs foren contra les agències internacionals per desacreditar als habar gedir, els quals en revenja va incitar lluites entre clans.
El Moviment es va aliar (2000) al grup també de base bimaal del Moviment Nacional Somali del Sud, i va donar suport al Govern Nacional de Transició, suport que després li va retirar (2002). El 2004 va donar suport al Govern Federal de Transició.
# Resolució 298 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 298 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, és una resolució a la qual el Consell de Seguretat va deplorar que Israel no respectés les resolucions anteriors sobre mesures i accions d'Israel per afectar l'estat de Jerusalem.
Va ser aprovada el 25 de setembre de 1971 després de recordar les resolucions anteriors sobre el tema, una carta del representant de Jordània, els informes del Secretari General de les Nacions Unides i les declaracions de les parts interessades.
El Consell va confirmar que totes les accions legislatives i administratives adoptades per Israel per canviar l'estatus de Jerusalem destinades a la incorporació de Jerusalem Est són totalment invàlides i no poden canviar aquest estat. El Consell demana a Israel que rescindeixi totes les mesures anteriors i que no adopti mesures addicionals per intentar canviar l'estat de la ciutat i ha demanat al Govern del Secretari General que informe al cap de 60 dies sobre l'aplicació de la resolució.
La resolució va ser aprovada per 14 vots a cap, mentre que la República Àrab Síria es va abstenir. La resolució 298 del CSNU també va ser l'última resolució que afecta Israel en què va participar la República de la Xina (Taiwan), després de la seva substitució per la República Popular de la Xina.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* «Resolució 298» (pdf) (en anglès). Nacions Unides.
# Nanochromis minor

Nanochromis minor és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Àfrica, al riu Congo.
Els mascles poden assolir els 2,4 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Nanochromis minor» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Llorenç Tous Massanet

Llorenç Tous Massanet (Capdepera, Mallorca 1933) és un teòleg i poeta mallorquí. El 1957 fou ordenat de prevere. El 1960, es llicencià en teologia i sagrada escriptura a la Pontifícia Universitat Gregoriana i al Pontifici Institut Bíblic de Roma. Fou professor del Seminari de Mallorca (1960-70) i és des de 1970 professor del CETEM. El 1962, fou nomenat canonge. Va ser vicepresident del Capítol Catedralici de Mallorca del 1986 al 1989.
Ha col·laborat a revistes com Comunicació, Bíblia i Fe i Arran. Des del decenni de 1980, ha estat especialment rellevant la seva tasca social en el Jonquet i a la Presó Provincial. El seu pensament i la seva poesia reflecteixen el patiment i la marginació des del vessant evangèlic i de compromís. El 2001 va rebre el Premi Ramon Llull.
Ha col·laborat a revistes com Dabar.

## Obres

* Cala Gat: reflexions (1974)
* Cristo en casa 74: Emisiones bíblicas (1975)
* Experiencias humanas (1975)
* Los sentidos del espíritu (1975)
* San Juan un teólogo de hoy: comentario al IV Evangelio (1978)
* Trapos al sol: experiencias de Dios con los pobres (1989)
* El vell vident: retalls de vida en l'esperit (1990)
* Llavor de mostassa (1990)
* Matzoc: diari d'un pelegrí (1990)
* Como la sal: comentaris als evangelis dels diumenges i festes (1992)
* Homilies del cicle B i Vitrales de la catedral de Mallorca (1993), amb fotografies de Pere Coll
# Sant Ramon de Portell

Sant Ramon de Portell és una capella al centre de la vila de Portell, al municipi de Sant Ramon, a la comarca de la Segarra, al peu de la carretera LV-3003 de Sant Ramon a Torà, al seu pas per l'interior de la població. És un monument protegit i inventariat dins el Patrimoni Arquitectònic Català.

## Arquitectura

Capella d'una sola nau realitzada amb carreus regulars i paredat i amb coberta a dues aigües amb campanar d'espadanya i absis recte. A la façana principal, trobem la porta d'accés amb llinda superior, on hi apareix la inscripció "ACÍ ES NAT SANT RAMON NONAT", per sobre de la qual hi ha un rosetó per il·luminar l'interior, amb la presència d'un campanar d'espadanya d'un sol ull coronant l'edifici. L'interior de la capella està coberta amb volta de canó, restaurada i pintada posteriorment, amb la presència de pilars adossats al mur dels quals arranquen uns arcs faixons per sustentar la volta. A la zona de l'altar, hi ha una imatge de Sant Ramon Nonat amb els seus atributs, situat dins una fornícula en forma de petxina, amb petites pilastres adossades exteriors. També a la part interior de la capella, però al mur situat per damunt la porta d'accés, hi ha una làpida de marbre amb la representació d'un sol i una inscripció: "ACÍ ES NAT SANT RAMON NONAT, P. I. SOLÉ, 1655".

## Història

La capella es va alçar al lloc on, segons la tradició, va néixer l'any 1200-1204 sant Ramon Nonat, dit nonat perquè va ser extret del ventre de la seva mare, morta el dia anterior, mitjançant una arma de tall. La devoció al Sant està molt arrelada a tota la comarca, fins a tal punt que Ramon és (o era) un dels noms personals més comuns que es podien trobar. Aquest fet va donar lloc a la següent dita molt popular a la Segarra: "De Ramons, Joseps i ases, n'hi ha a totes les cases"

## Referències

* ↑ «Capella de Sant Ramon del Portell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 gener 2013].
# Llista de rius de l'Alt Palància

Llista de rius, rambles i barrancs a la comarca de l'Alt Palància, al País Valencià.
| Nom | Tipus | Conca | Superfície conca | Longitud | Cabal | Naixement | Naixement | Desembocadura | Desembocadura | Foto |
| Nom | Tipus | Conca | Superfície conca | Longitud | Cabal | Lloc | Coord. | Lloc | Coord. | Foto |
| Palància | riu | | 910 km² | 85 km | 2,5 l/seg. | Serra del Toro (el Toro) | 39° 56′ 17″ N, 0° 45′ 37″ O﻿ / ﻿39.9379968°N,0.7603325°O﻿ / 39.9379968; -0.7603325 | mar Mediterrània (Sagunt - Canet d'en Berenguer) | 39° 40′ 19″ N, 0° 12′ 14″ O﻿ / ﻿39.6719976°N,0.2038427°O﻿ / 39.6719976; -0.2038427 | |
| Canales | riu | Palància | | | | Serra d'Andilla | | riu Palància (Begís) | 39° 54′ 13″ N, 0° 41′ 56″ O﻿ / ﻿39.9035515°N,0.6989109°O﻿ / 39.9035515; -0.6989109 | |
| Gaibiel | rambla | Palància | | | | Serra d'Espadà | | riu Palància (Emb. del Regajo) | 39° 53′ 53″ N, 0° 30′ 58″ O﻿ / ﻿39.8981937°N,0.5161975°O﻿ / 39.8981937; -0.5161975 | |
| Chico | riu | Palància | | | | Serra d'Espadà (Algímia d'Almonesir) | | riu Palància (Sogorb) | 39° 51′ 11″ N, 0° 28′ 29″ O﻿ / ﻿39.8531599°N,0.4746956°O﻿ / 39.8531599; -0.4746956 | |
| la Cartuja (o Seca) | rambla | Palància | | | | Serra Calderona | | riu Palància (Sogorb) | 39° 50′ 44″ N, 0° 28′ 19″ O﻿ / ﻿39.8456599°N,0.4718848°O﻿ / 39.8456599; -0.4718848 | |
| Rovira | rambla | Palància | | | | Serra Calderona | | riu Palància (Soneixa) | 39° 49′ 15″ N, 0° 25′ 52″ O﻿ / ﻿39.8208837°N,0.4312367°O﻿ / 39.8208837; -0.4312367 | |
| Almedíxer | rambla | Palància | | | | Serra d'Espadà (Almedíxer) | 39° 53′ 07″ N, 0° 22′ 19″ O﻿ / ﻿39.8853687°N,0.3718637°O﻿ / 39.8853687; -0.3718637 | riu Palància (Castellnou) | 39° 49′ 17″ N, 0° 25′ 32″ O﻿ / ﻿39.8214778°N,0.425653°O﻿ / 39.8214778; -0.425653 | |
| Tàier (o Assuèvar) | rambla | Palància | | | | Serra d'Espadà | | riu Palància (Presa d'Algar) | 39° 47′ 18″ N, 0° 22′ 36″ O﻿ / ﻿39.7884529°N,0.3766747°O﻿ / 39.7884529; -0.3766747 | |

## Enllaços

* Visor Cartogràfic. Institut Cartogràfic Valencià. Generalitat Valenciana. https://visor.gva.es/visor/
# Paulo Ferreira

Paulo Ferreira és el nom dels següents personatges:
# Muro di Sormano

El Muro di Sormano (en català, Mur de Sormano) és una pujada situada que es troba a Sormano, Como, Itàlia, famosa per formar part del recorregut de la Volta a Llombardia.

## Giro de Llombardia

El Muro di Sormano va formar part del recorregut de la Volta a Llombardia entre 1960 i 1962. El Muro va ser exclòs de la competició degut a la seva duresa, que provocava que els ciclistes caiguessin de les bicicletes a les costerudes rampes i això creés un enorme caos. La pujada té una longitud d'1,92 quilòmetres, amb un pendent mitjà del 15,83%, amb rampes màximes del 25,27%.
Això no obstant, l'ascensió va ser recuperada en el Giro de Llombardia 2012, situat a més de 80 km del final, a Lecco. Va ser en aquesta edició en la qual es va batre el rècord de velocitat en pujar el Muro, per part de Sergio Henao, trigant 9 minuts, 20 segons i 71 mil·lèsimes, superant només per 238 mil·lèsimes Joaquim Rodríguez (2n), el que significa una velocitat mitjana de 12,343 km/h.

## Referències

* ↑ Friebe, Daniel; Goding, Pete. Ascensiones míticas : 50 puertos de leyenda que deberías coronar. Barcelona: Lunwerg, 2012, p. 42-45. ISBN 9788497858618.
* ↑ «Lombardía recupera el Muro de Sormano 50 años después». Biciciclismo.com, 31-07-2012.
* ↑ «Ascensió al Muro di Sormano» (en italià). www.gazzetta.it.
# Resolució 296 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 296 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 18 d'agost de 1971, després d'examinar l'aplicació de Bahrain per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Bahrain fos admès.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org