OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# MakeHuman

MakeHuman és un programa de tractament d'imatges 3D que genera humanoides paramètrics; similar al Poser o al DAZ Studio, però sota llicència GPL i disponible per a Linux a més de Windows i Mac OS X. Està escrit en C++ i per a renderitzat necessita l'Aqsis.

## Història

L'antecessor del MakeHuman és Makehead, un script del Blender escrit en Python per Manuel Bastioni. Tan sols modelava part del cap.
MakeHuman va néixer quan Manuel Bastioni va publicar un escrit als fòrums de kino3d l'any 2000. Quatre mesos després Filippo Di Natale i Mario Latronico van programar la primera versió alpha del MakeHuman, sota llicència GPL i que ja permetia crear un humanoide sencer. Al principi el projecte estava hostatjat al web del Blender.
A la versió 1.6 (8 de gener del 2004) la complexa GUI va ser totalment reescrita i la web es va mudar a dedalo3d.
Paolo Colombo va reescriure completament el MakeHuman 0.8a (3 de novembre del 2005) en C, així incorporava una nova interfície, era multiplataforma i totalment independent del Blender.

## Referències

* ↑ http://projects.blender.org/forum/forum.php?forum_id=179 Arxivat 2007-10-30 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: MakeHuman
* Dedalo-d.com (anglès)
# Mama Ocllo

En la mitologia inca, Mama Cora Ocllo /ˈɒkjoʊ/, Mama Ocllo, Mama Ogllo, Mama Oello, Mama Oella, Mama Oullo, Mama Occlo, Mama Okllo o Mama Uqllu (quítxua) era deïficada com a dea mare i com a dea de la fertilitat. Una de les llegendes que en parlen diu que és filla d'Inti i de Mama Quilla, mentre que en una altra apareix com a filla de Viracocha (Wiraqucha) i Mama Cocha. Mama Ocllo era la germana i muller de Manco Cápac (Manqu Qhapaq) i va descobrir Cusco amb ell. Va ensenyar a les dones inques l'art de la filatura.$^{:28–36}$

## Referències

* ↑ «EL PRIMER NVEVA CORÓNICA». Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ Bancroft, byHubert Howe. The works of Hubert Howe Bancroft the native races : vol. IV, antiquities.. San Francisco: A.L. Bancroft, 1980, p. 296. ISBN 0665141556.
* ↑ Edwardes, Marian. A dictionary of non-classical mythology. Londres: J.M. Dent & Sons, 1912, p. 113.
* ↑ Bingham, Ann. South and Meso-American mythology A to Z. Nova York: Facts on file, 2004, p. 79. ISBN 0816048894.
* ↑ Dean, Carolyn. A culture of stone : Inka perspectives on rock. Durham, NC: Duke University Press, 2010, p. 88. ISBN 9780822347910.
* ↑ Siquijor, Rom. Inkari : the sacred prophecy of the inca kings.. [S.l.]: Palibrio. ISBN 1617648736.
* ↑ Bingham, Ann. South and Meso-American mythology A to Z. Nova York: Facts on file, 2004, p. 68. ISBN 0816048894.
* ↑ de Gamboa, P.S., 2015, History of the Incas, Lexington, ISBN 9781463688653
* ↑ Julien, Catherine. Reading Inca history. Iowa City: University of Iowa Press, 2000, p. 64. ISBN 9781587294112.
* ↑ Coulter, Charles Russell; Turner, Patricia. Encyclopedia of ancient deities. Jefferson, N.C.: McFarland, 2000, p. 304. ISBN 9780786403172.
* ↑ Stanton, editors: Janet Parker, Julie. Mythology : myths, legends & fantasies. Cape Town, South Africa: Struik, 2006, p. 505. ISBN 1770074538.
# Malpica de Tajo

Malpica de Tajo és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Cebolla i Mesegar de Tajo al nord, El Carpio de Tajo a l'est i sud, San Martín de Pusa al sud i La Pueblanueva a l'oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.779 | 1.827 | 1.875 | 1.888 | 1.893 | 1.940 | 1.950 | 1.959 | 1.985 | 1.991 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Francisco Camacho Mata (20/07/1981) Ángel Corrales Moral | PSOE PSOE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Ángel Corrales Moral | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Ángel Corrales Moral | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Ángel Corrales Moral | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Ángel Corrales Moral | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Gómez Mata | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Gómez Mata | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | José Gómez Mata | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Malpaís

Un malpaís en geomorfologia és un terreny caracteritzat per roques no erosionades d'origen volcànic dins un medi ambient àrid. El nom és d'origen castellà o català aplicat, en principi, a certs paisatges del sud dels actuals Estats Units i es fa servir internacionalment.
La paraula 'malpaís' és la traducció de l'anglès "badland", i fa referència a una zona on no és possible l'agricultura. La diferència és que badland es troba en roques sedimentàries i malpaís, generalment, en les roques volcàniques.

## Exemples

A Nou Mèxic es troba El Malpais National Monument. El Malpaís de Güímar es troba a les Canàries té una antiguitat de només uns 10.000 anys i ocupa unes 290 hectàrees.

## Referències

* ↑ El Malpais National Monument - Frequently Asked Quastions

## Enllaços externs

* Malpaís de la Rasca (Tenerife) PDF Arxivat 2012-02-03 a Wayback Machine.
# Manhasset Hills

Manhasset Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.661 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Manhasset Hills tenia 3.661 habitants, 1.224 habitatges, i 1.068 famílies. La densitat de població era de 2.395,8 habitants per km².
Dels 1.224 habitatges en un 37,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,2% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 12,7% no eren unitats familiars. En el 10,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 20,3% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 103.540 $ i la renda mediana per família de 109.613 $. Els homes tenien una renda mediana de 78.223 $ mentre que les dones 48.542 $. La renda per capita de la població era de 45.009 $. Entorn del 2,3% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Manhasset Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Manhasset Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Manuel Ortega Momparlet

Manuel Ortega Momparlet (Sevilla, 18 de novembre de 1966) és un exfutbolista andalús, que jugava de defensa central.

## Trajectòria

Format al planter del Reial Betis, va arribar a la platilla del Betis B el 1986, aconseguint l'ascens a Segona B. A la 89/90 marxa al Córdoba CF, on roman dos anys, i la temporada 91/92 juga amb l'Atlético Marbella.
L'estiu de 1992 fitxa pel Rayo Vallecano. Eixe any juga vuit partits i marca un gol, que pujaran fins al 14 partits la temporada 93/94. Sense oportunitats al conjunt madrileny, la temporada 94/95 recala al CP Mérida, on ostenta la titularitat del conjunt extremeny, campió de la Segona Divisió d'eixe any.
La temporada 95/96, amb el Mérida a Primera, Momparlet actua en 33 ocasions. Són anys en què el Mérida estava entre les dues categories més altes. A la següent en Primera, la 97/98, l'andalús disputa 27 partits i marca un gol, però el seu equip retorna a la Segona. La 98/99 seria la seua darrera temporada en actiu: jugaria 12 partits amb el Mérida i marcaria un gol abans de retirar-se el 1999.
Posteriorment, ha seguit vinculat al món del futbol com a membre de la direcció esportiva, primer del CP Mérida i després del Reial Betis.
# Margarita Marqués Martínez

Margarita Marqués Martínez va néixer a León l'any 1971 i es va llicenciar en Veterinària l'any 1994. Al final de la seva es va integrar en el “Grup de Genètica Animal”. El seu projecte de Tesi, dirigit pel Dr. Fermín San Primitivo, va ser mereixedor del Premi Extraordinari de Doctorat en el curs 1998-99 i de l'IV Premi “Marià Rodríguez” per a Joves Investigadors en 1999. Marqués ha sigut l'única científica espanyola seleccionada en un especial de la revista Science sobre dones investigadores en el camp de la biologia.

## Trajectòria professional

El 1999, Margarita Marquès Martínez va aconseguir una beca internacional per anar a Alemanya, on va participar en una línia de recerca sobre el virus del papil·loma humà, implicat en el càncer de coll uterí. També ha treballat en la modificació genètica d'ovella en l'institut escocès pioner a clonar un mamífer, l'ovella Dolly. Per realitzar això, es va centrar en la substitució genètica de la betacaseïna per una altra mena de proteïna d'interès farmacèutic.
Després va obtenir una beca Marie Curie de la Unió Europea que la va portar a treballar durant dos anys en el grup de “Stem cells & Gene targeting”, dirigit per Jim McWhir. A final de l'any 2002, es va incorporar a l'Institut de Desenvolupament Ramader (INDEGSAL) amb un contracte del programa “Ramón y Cajal”.
L'any 2006, va començar a col·laborar amb la Dra. Marín en un estudi sobre la funció dels membres de la família del gen p53 en la biologia de les cèl·lules troncals embrionàries o ESC. En l'actualitat, forma part del grup de recerca ‘Diferenciació Cel·lular i Disseny de Models Cel·lulars’ i és professora en la Facultat de Veterinària.

## Activisme

Margarita Marqués ha estat una forta defensora de les dones en l'àmbit científic. Va concórrer al Programa L’Oréal-Unesco “For Women in Science”, que porta 18 anys visibilitzant a les dones científiques espanyoles i incentivant la vocació per la ciència entre les joves. A més, l'any 2019 va protagonitzar el documental "¿Por qué tan pocas?" amb la finalitat de visibilitzar el paper de les dones espanyoles en el camp la ciència.

## Referències

* Noticias | Semana de la Ciencia | Campus de Alcoy UPV. (s. f.) https://bana.casfid.es/semanacienciaalcoy/noticia.php?id=41
* Margarita Marqués Martínez | ¿Por qué tan pocas? (s. f.). https://www.ucm.es/porquetanpocas/margarita-marques-martinez
* Martínez, M. M. (1999). Análisis funcional de regiones implicadas en la regulación. https://dialnet.unirioja.es/servlet/tesis?codigo=148282
* (S/f-b). Researchgate.net/MargaritaMarques. https://www.researchgate.net/profile/Margarita-Marques-2
# Margot Taulé

Rose Margarite "Margot" Taulé Casso(Santo Domingo, República Dominicana, 30 d'agost de 1920 - 11 de juliol de 2008) va ser una enginyera, i arquitecta dominicana i va ser la primera dona a convertir-se en una enginyera professional registrada, i arquitecta en la República Dominicana.

## Vida i educació

Taule és una de les dues filles d'immigrants francesos. I va estudiar, de 1940 a 1944, en el Departament d'Enginyeria civil i Arquitectura en l'ex Universitat de Santo Domingo (avui Universitat Autònoma de Santo Domingo), i el 1948, va ser guardonada amb la llicenciatura en enginyeria i arquitectura.

## Obres

Va ser responsable del disseny estructural de l'edifici que alberga el Congrés Nacional Dominicana. Aquesta estructura va ser encarregada pel dictador Rafael Leónidas Trujillo, en la dècada de 1960 i encara està en ús avui dia. També va treballar com a enginyera d'estructures, juntament amb altres grans arquitectes dominicans com Henry Gazón, Guillermo Gonzales, Leo Pou, i José A. Car.

## Acadèmia

Taulé també va fer aportacions molt significatives i duradores en el desenvolupament acadèmic de l'enginyeria i la professió d'arquitecte en la República Dominicana. En 1956 va obtenir per oposició el títol de Professora Titular a la Universitat de Santo Domingo. Va ocupar el càrrec fins a 1964, quan la universitat va canviar el seu nom pel de Universitat Autònoma de Santo Domingo.
En 1966, un grup de professors i distingits intel·lectuals, frustrats amb la situació a la Universitat Autònoma de Santo Domingo van fundar la Universitat Nacional Pedro Henriquez Urena (UNPHU). Margot va ser una de les professors fundadores i membre del seu Comitè directiu principal. En la UNPHU, va treballar com a professora en els Departaments d'enginyeria civil, arquitectura i matemàtica. En diverses ocasions, també va ocupar el càrrec de Degana d'Arquitectura, Degana d'Enginyeria. I en 2003, va ser triada per al Consell d'administració com a rectora de la universitat, càrrec que va ocupar fins a 2005.

## Honors

* 1985: va rebre el títol de Professora Distingida per la UNPHU, citant les seves contribucions a l'educació en enginyeria i arquitectura.

## Referències

* ↑ Derby, Lauren Hutchinson. The dictator's seduction: politics and the popular imagination in the era of Trujillo. Duke University Press, agosto de 2009, p. 303. ISBN 978-0-8223-4482-7 [Consulta: 25 març 2011].
* ↑ Romero, Santo. Raíces etnico-culturales y divisiones territoriales de nuestra isla. Búho, 2008. ISBN 978-9945-16-253-0 [Consulta: 25 març 2011].
* ↑ gustavo luis Moré. 2008.
* ↑ «“Arquitectura Dominicana”. Un recorrido por obras de eminentes arquitectos (1906- 1950)» (en castellano). Hoy.do. [Consulta: 25 julio].
* ↑ «Claustro UNPHU dio su apoyo a rectora Taulé» (en castellano). Diario Libre, 04-09-2004. [Consulta: 25 julio].
* ↑ «Historia de las Arquitectas Dominicanas» (en castellano). El Callejón Social, 28-08-2012. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 25 julio].
# Maria Josefa Celaya i Armisen

Maria Josefa Celaya i Armisen (nascuda a Graus el 1954) és una política i mestra catalana, resident a Blanes. Ha estat senadora per Girona en la IX Legislatura.
Llicenciada en Filosofia i Lletres i psicopedagoga per la Universitat de Girona. És Funcionària del cos A de Professors de Secundària, ha estat Directora del CEIP Napoleó Soliva de Blanes (1980-1983), coordinadora del Centre de Recursos Pedagògics de la Selva II (Blanes-Girona) (1984-1995), directora del Centre de Recursos Pedagògics de la Selva II (Blanes-Girona) (1995-2003), directora dels Serveis Territorials del Departament de Benestar i Família de la Generalitat de Catalunya a Girona (2006-2007) i Sotsdirectora general en funcions de Comunicació i Atenció a la Comunitat Educativa del Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya (2007-2008).
Militant del PSC-PSOE, ha estat regidora de l'ajuntament de Blanes (1999-2011) i del Consell Comarcal de la Selva (1999-2003). El 2008 va ser escollida senadora per la circumscripció de Girona a les eleccions generals espanyoles de 2008 per l'Entesa Catalana de Progrés. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou novament escollida regidora de l'ajuntament de Blanes.

## Referències

* ↑ Registre d'interesos de Blanes
* ↑ Currículum al web del PSC de Blanes
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Composició de l'Ajuntament de Blanes Arxivat 2015-06-23 a Wayback Machine., 2015
# Muntanya del Rabat

La muntanya del Rabat és un xicotet muntijol aïllat de calcària, amb una longitud de més d'1km de llargària situat entre els contraforts de la Serra Gallinera i el pla de l'Horta de Gandia (Safor) amb els 167 m del cim de la Creu (fent referència al seu nom, coronat per una gran creu de pedra blanca) i els 176m del vèrtex geodèsic de les Taules de la Llei o el Perico, al terme de l'Alqueria de la Comtessa. Entre els dos cims, hi ha una xicoteta plana -coneguda pel Pla de la Creu- on es troben les restes d'un poblat ibèric. Està repartida pels termes municipals de Rafelcofer al nord-oest, l'Alqueria de la Comtessa al nord-est i la Font d'en Carròs al sud. Té una orientació NO-SE i pertany a la zona de transició entre el Sistema Ibèric i la zona prebètica.
Per la base del seu vessant sud -en terme de la Font- discorre l'Autopista AP-7, que en la seua construcció va provocar el clevillament de gran part d'esta vessant quasi des del seu cim i el seu desplaçament en grans blocs. En la seua cara nord es localitza la fonteta de Quaresma, xicoteta excavació destinada a la recollida de les infiltracions produïdes per la pluja, zona hui dia condicionada com una àrea recreativa.
Al seu cim està solcat de nord a sud per un camí, des del pic de la Creu fins al Perico, i que baixa a la font de la Quaresma en el seu vessant nord. Este camí té tres vies d'accés: dos d'elles des de Rafelcofer, a l'extrem més occidental del turó, la primera part des dels peus del trinquet, a l'Alcudiola i la segona des del lateral del cementeri de la població, confluint les dos al pla del dipòsit d'aigua; la tercera senda se situa en la mitat de la base de la seua cara nord, al terme de l'Alqueria i des d'ella s'accedix directament al paratge de la font de la Quaresma.
Els materials geològics que afloren en esta lloma pertanyen al període Juràssic, i estan formats per dolomies, en contraposició als materials dipositats a les planes basals, dedicades a explotacions citrícoles, propis del quaternari i formats de sorres argiloses amb cudols propi del ventall al·luvial del riu Serpis. Tectònica presenta tres xicotetes falles perpendiculars a l'eix longitudinal del seu cim i del que partix fins a contactar amb la plana al·luvial, dos d'elles en el seu vessant sud a l'actual zona clevillada i la tercera en el seu vessant nord.
En funció de les dades obtingudes a l'estació metereològica situada a Rafelcofer, el bioclima de la zona és mediterrani pluviestacional-oceànic, dins del termotipo termomediterrani superior i un ombroclima subhumit.
# Perceptró multicapa

Un perceptró multicapa (amb acrònim MLP) és un tipus de xarxa neuronal artificial de classe directa. Una MLP consisteix, almenys, de tres capes de nodes : una capa d'entrada, una capa oculta i una capa de sortida. Excepte pel mode d'entrada, cada node empra una funció d'activació no lineal, la qual cosa permet de classificar conjunts de dades que no estan separats linealment. Es distingeixen del perceptró que només tenen una capa oculta i funció lineal. MLP utilitza una tècnica d'aprenentatge supervisat anomenada backpropagation (retropropagació).

## Propietats

Les capes es poden classificar en tres tipus:
* Capa d'entrada: Constituida por aquelles neurones que introdueixen els patrons d'entrada a la xarxa. En aquestes neurones no es realitza processament.
* Capes ocultes: Formada por aquelles neurones les entrades de les quals provenen de capes anteriors i amb sortides que passen a neurones de capes posteriors.
* Capa de sortida: Neurones les sortides de les quals es corresponen amb les sortides de tota la xarxa.
L'aprenentatge es realitza amb backpropagation (propagació cap endarrere (també conegut amb retropropagació de l'error o regla delta generalitzada), és un algorismo emprat en l'entrenament d'aquestes xarxes.
Funció d'activació : si un perceptró multicapa té una funció d'activació lineal a totes les neurones, llavors la teoria de l'algebra lineal ens demostra que aquesta MLP es pot reduir a una xarxa de 2 capes ocultes. Les funcions d'activació no linelas més típiques són de tipus sigmoide :
$y(v_{i})=\tanh(v_{i})~~{\textrm {i}}~~y(v_{i})=(1+e^{-v_{i}})^{-1}$
La primera és la funció hiperbòlica i la segona és la funció lògica.
Procés d'apenentatge : es realitza tot canviant els valors dels pesos o coeficients de cada node, basats en la quantitat de l'error de la sortida respecte el resultat esperat. El procés es dir backpropagation i és una generalització de l'algorisme LMS :
Si l'error és : ${\mathcal {E}}(n)={\frac {1}{2}}\sum _{j}e_{j}^{2}(n)$
llavors emprant el concepte de gradient descendent (derivada), el canvi que cal aplicar a cada pes o coeficient és : $\Delta w_{ji}(n)=-\eta {\frac {\partial {\mathcal {E}}(n)}{\partial v_{j}(n)}}y_{i}(n)$Nota : les funcions d'activació han de ser derivables.

## Referències

* ↑ «Perceptrons and Neural Networks» (en anglès). https://www.cs.cmu.edu.+[Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ «Multilayer Perceptron — DeepLearning 0.1 documentation» (en anglès). http://deeplearning.net. Arxivat de l'original el 2018-11-27. [Consulta: 9 novembre 2018].
* ↑ «A Beginner's Guide to Multilayer Perceptrons (MLP)». Skymind, 09-11-2018.
* ↑ «Crash Course On Multi-Layer Perceptron Neural Networks» (en anglès). Machine Learning Mastery, 16-05-2016.

## Vegeu també

* Perceptró
* Xarxa neuronal convolucional
* Xarxa neuronal recurrent
# Santuari Federal de les Tres Gàl·lies

El Santuari federal de les Tres Gàl·lies és un monument construït el 12 aC per Drus, nebot del primer emperador romà Octavi August, à Lugdúnum (Lió, França).
L'emperador August dividí Gàl·lia en 4 províncies, dos de les quals imperials (la Gàl·lia Celta, la Gàl·lia Aquitània i la Gàl·lia Belga) i una de senatorial (la Gàl·lia Narbonesa). Lugdúnum fou considerada com la capital de les Tres Gàl·lies imperials, ja que era allà on s'assentaven els governants. Anualment es reunien els delegats de les seixanta nacions galles a Lugdúnum el primer d'agost, que correspon a la data d'aniversari de la presa d'Alexandria per Octavi i a la festa Lug, Déu del sol celta. Dita reunió es portava a terme al Santuari federal de les Tres Gàl·lies. Els delegats reunits formaven el que s'anomena Consell dels Gals i eren escollits pel senat de les seves viles corresponents d'entre l'aristocràcia gal·la.
El Consell de les Gàl·lies tenia una funció religiosa: rendir el culte a les divinitats de l'Imperi Romà, on Roma i August havien de renova cada any l'aliança que varen establir entre ells. Les cerimònies consistien en sacrificis, processions, jocs, concursos d'eloqüències i poesia. També tenia, d'altra banda, una funció administrativa i política, ja que a través de la reunió els gals transmetien els seus desitjos als emperadors romans.
Del santuari ja no en queda gaire cosa, ja que fou completament destruït. Tanmateix, gràcies als textos de l'època i a les representacions fetes en monedes s'ha pogut reconstruir una imatge digital d'allò que fou lloc importantíssim per als celtes.

## Vegeu també

* Amfiteatre de les Tres Gàl·lies
* Taula Claudina

## Enllaços externs

* http://www.persee.fr/web/revues/home/prescript/article/crai_0065-0536_1991_num_135_4_15042