OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Citgo

CITGO Petroleum Corporation (de l'anglès: Corporació petroliera CITGO) o CITGO és una empresa refinadora de petroli i comercialitzadora de gasolina, lubricants i petroquímica als Estats Units. Es tracta d'una de les principals empreses de la seva classe en aquest país, sent durant molts anys la major filial de l'estatal veneçolana PDVSA fora del territori veneçolà. La marca CITGO va ser creada el 1965 per Cities Service Company. Occidental Petroleum va comprar Cities Service el 1982, i CITGO va ser incorporada com una subsidiària de refinació, comercialització i transport a la primavera de 1983. Va ser comprada posteriorment per la Corporació Southland, qui va vendre el 50% a l'Estat veneçolà el 1986 i l'altre 50% l'any 1990. Citgo té la seu central a la ciutat de Houston, Texas i compta amb unes 6.000 estacions de servei abanderades amb la seva marca, 3 refineries i unes 48 terminals d'emmagatzematge i distribució. L'agost de 2014 Veneçuela es va veure forçada a posar en venda l'empresa.

## Referències

* ↑ Biosca, Joan «Veneçuela es veu obligada a vendre's Citgo, la seva petroliera als Estats Units». Ara (diari), 15-08-2014 [Consulta: 17 agost 2014].
* ↑ Mejía, Jairo «El petróleo de Chávez dejó huella entre los más necesitados en EEUU». El País, 07-03-2013 [Consulta: 11 març 2013].
# Casa Maria Puig

La Casa Maria Puig és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a prop de la carretera de Figueres a Roses, a prop de l'estació de tren. És una casa unifamiliar amb planta baixa i un pis. La planta baixa presenta tres portals d'entrada, emmarcats amb arcs rebaixats amb dovella en el centre com a ornament. El primer pis presenta tres balcons emmarcats amb motllura. Per sobre hi ha un fris esgrafiat amb decoració geomètrica-floral. Hi ha forats de ventilació. Terrassa amb barana amb balustrada tripartida. Segons l'informe de Patmapa, la Senyora Maria Puig, Mestressa de la Casa quan es va fer l'entrevista, recordava únicament que el senyor Lluís Coll va fer una reforma a la casa. No hi ha notícies de l'arquitecte.

## Referències

* 1 2 «Casa Maria Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Aodarmdroma

Un aodarmdroma (en anglès, eodermdrome) és un tipus de joc de paraules on una paraula està formada per una sèrie de lletres que en ser dibuixades sobre un pla formen un graf no planar. Va ser descrit per primer cop el 1980 per Gary S. Bloom, Allan Gewirtz, John W. Kennedy i Peter J. Wexler, i va ser popularitzat gràcies a una publicació a finals del mateix any, a la revista Word Ways: The Journal of Recreational Linguistics.
La mateixa paraula aodarmdroma n'és un exemple, ja que si uneixes cada lletra diferent amb una aresta segons l'ordre d'aparició, el resultat és el graf no planar K₅.
Com que el nombre de nodes i arestes és molt limitat, la majoria de paraules tenen un graf planar. El teorema de Kuratowski permet eliminar com a possibles la majoria de paraules, només mirant el nombre de lletres repetides.
* Per contenir un graf no planar la paraula ha de tenir una llargària d'almenys 11 lletres en el cas de K₅, i 12 en el cas de K$_{3,3}$.
* Per contenir K$_{3,3}$ la paraula ha de tenir almenys sis lletres diferents repetides.
* Per contenir K₅ la paraula ha de tenir almenys quatre lletres diferents repetides, i almenys una d'elles ha d'estar repetida un mínim de dos cops.
Aquest filtratge ens permet obtenir una llista reduïda de candidats, però no és suficient per confirmar que es tracti d'un aodarmdroma, perquè la distribució de les lletres en la paraula és important. Per tant, és necessari fer altres comprovacions.

## Aodarmdromes en la llengua catalana

S'han descrit més de cinquanta aodarmdromes en la llengua catalana, a partir de l'anàlisi d'un corpus lingüístic extens. Això inclou alguns casos excepcionals; algunes paraules tenen diversos subgrups entrellaçats, fins a quatre en el cas de «Internacionalitzarien» (K₅: INTER, INTRA, K$_{3,3}$: IEA/NTR, ITR/NEA). Per altra banda, només es coneix un cas amb tres K₅ entrellaçats: «Autoinductància» (K₅: AUTIC, AUTNC, AUINC). No es coneix cap cas amb més de dos K$_{3,3}$.

## Vegeu també

* Teoria de grafs
* Glossari de teoria de grafs
* Graf pla

## Referències

* ↑ (1981) "Eodermdromes: A Graph-Theoretical Tool for Linguistics" a 4th International Conference on the Theory and Applications of Graphs, Western Michigan University, Kalamazoo, Michigan, May 6-9, 1980. : 81–94. OCLC 7171840
* ↑ Bloom, Gary S.; Kennedy, John W.; Quintas, Louis V. On Crossing Numbers and Linguistic Structures. 1018, 1983, p. 14–22. DOI 10.1007/BFb0071606. ISBN 978-3-540-12687-4.
* 1 2 Kennedy, John W.; Wexler, Peter J.; Bloom, Gary S. «Linguistic Complexity and Minimal Eodermdromes». Linguistics, 18, 1–2, 1980, pàg. 3–16. DOI: 10.1515/ling.1980.18.1-2.3.
* ↑ Bloom, Gary S.; Kennedy, John W.; Wexler, Peter J. «Ensnaring the Elusive Eodermdrome». Word Ways, 13, 3, 01-08-1980, pàg. 131–140.
* ↑ (1967) "An algorithm for planarity testing of graphs" a In Theory of Graphs: Internat. Symposium, Rome, 1966. : 215-232
* 1 2 «Lingüística Recreativa: El cas de l'aodarmdroma». Wec-Codes. [Consulta: 3 juny 2022].

## Enllaços externs

* Lingüística recreativa: El cas de l'aodarmdroma (català) - Breu descripció i codi Python que permet analitzar els grups no planars d'una paraula
# Convertidor Ćuk

El convertidor Ćuk és un tipus de convertidor DC-DC en el qual la magnitud de voltatge en la seva sortida pot ser inferior o superior al seu voltatge d'entrada.
El convertidor Ćuk no aïllat solament pot tenir polaritat oposada entre la seva entrada i la seva sortida. Aquest utilitza un condensador com el seu principal component d'emmagatzematge d'energia. Aquest convertidor deu el seu nom a Slobodan Ćuk, del Califòrnia Institute of Technology, qui en va presentar per primera vegada el disseny.

## Convertidor Ćuk no aïllat
### Principis de funcionament

Un convertidor Ćuk no aïllat es compon de dos inductors, dos condensadors, un interruptor (normalment un transistor), i un díode. El seu esquema pot ser vist en la figura 1. És un convertidor inversor, de manera que el voltatge de sortida és negatiu pel que fa al voltatge d'entrada.
El condensador C és usat per transferir energia i és connectat alternativament a l'entrada i a la sortida del convertidor a través de la commutació del transistor i el díode (veure figures 2 i 3).
Les dues bobines L $_1$ i L $_2$ són usades per convertir respectivament la font d'entrada de voltatge (V $_i$) i la font de voltatge de sortida (C $_o$) en fonts de corrent. En efecte, en un curt espai de temps una bobina pot ser considerada com una font de corrent ja que manté un corrent constant. Aquesta conversió és necessària ja que si el condensador estigués connectat directament a la font de voltatge, el corrent estaria sol limitada per la resistència (paràsita), donant com a resultat una alta pèrdua d'energia.
Com passa també en altres convertidors (convertidor Buck, convertidor Boost, convertidor Buck-Boost) el convertidor Ćuk pot treballar tant en mode continu com en mode discontinu de corrent. A més, a diferència d'altres convertidors, aquest també pot operar en mode de voltatge discontinu (ii el voltatge en el condensador cau a zero durant el cicle de commutació).

## Vegeu també

* Fig 3: Els dos estats d'operació d'un convertidor aïllat Ćuk. En aquesta figura, el díode i l'interruptor són reemplaçats per un curtcircuit quan està encès o per un circuit obert quan està apagat. Es pot evidenciar que quan està en estat apagat, el condensador C està sent carregat per la font d'entrada en l'inductor L $_1$. Quan està en estat encès, el condensador C transfereix l'energia al condensador de sortida a través de l'inductor L $_2$.Convertidor Buck
* Convertidor Buck-Boost
* Convertidor Boost
* Convertidor Flyback
* Font commutada

## Referències

* ↑ Ćuk, Slobodan; Middlebrook, R. D. «A General Unified Approach to Modelling Switching-Converter Power Stages» (PDF). Proceedings of the IEEE Power Electronics Specialists Conference [Cleveland, OH.], June 8, 1976, pp.73–86 [Consulta: 31 desembre 2008]. Arxivat 2018-09-20 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Daniel W. Hart, "Introduction to Power Electronics", Prentice Hall, Upper Saddle River, New Jersey USA, 1997 ISBN 0-02-351182-6
* Christophe Basso, Switch-Mode Power Supplies: SPICE Simulations and Practical Designs . McGraw-Hill. ISBN 0-07-150858-9.
# Bezons

Bezons és un municipi francès, situat al departament de Val-d'Oise i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 26.263 habitants.
Forma part del cantó d'Argenteuil-3, del districte d'Argenteuil i de la Comunitat d'aglomeració Saint Germain Boucles de Seine.
Situada al nord-oest de París, és una ciutat industrial i residencial amb indústria mecànica, química i alimentària.
# Cithaeron jocqueorum

Cithaeron jocqueorum és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels àrquids (Arkyidae). Aquesta espècie és endèmica de Costa d'Ivori. Es troba cap a Korhogo i Kossou. Aquesta espècie és anomenada així en l'honor d'Elizabeth i Rudy Jocqué, aracnòlegs experts en fauna de l'Àfrica tropical.
El mascle holotip fa uns 4,59 mm i la femella paratip 5,93 mm.

## Referències

* 1 2 Platnick, 1991 : A revision of the ground spider family Cithaeronidae (Araneae, Gnaphosoidea). American Museum Novitates, n.3018, p.1-13 (text íntegre).

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Cithaeron jocqueorum en la família Cithaeronidae +base de dades
# Catàleg d'Estrelles Roges Febles de l'Observatori Dearborn

El Catàleg d'Estrelles Febles de l'Observatori Dearborn (títol original en anglès, Dearborn catalog of faint red stars) és el resultat del treball d'investigació de les estrelles roges febles fet per l'Observatori Dearborn des de voltant 1932 fins a 1947. Els autors dels treballs O. J. Lee, R. J. Baldwin, i D. W. Hamlin van publicar l'any 1943 la part 1A, patrocinada per l'Observatori Mary Ann Haven Dearborn. L'any 1944 es va publicar la part 1B amb la signatura de l'esmentat O. J. Lee i T. J. Barlett. Finalment el 1947 Lee, G. D. Gore i T. J. Baldwin van presentar la part 1C. Aquest estudi abasta un rang de declinació de -4,5 ° fins a + 90 °, la qual cosa representa el 54% del Cel. El catàleg compta amb 1800 plaques i espectrogrames amb exposicions simples o múltiples que van d'un segon a quatre hores. Les magnituds del catàleg es van obtenir a partir de plaques més sensibles entre 0,55 i 0,64 μm de longitud d'ona. El tipus espectral es va obtenir a partir de plaques amb un objectiu prismàtic amb emulsió sensible al color vermell, i es van classificar segons la visibilitat en les bandes TiO.

## Referències

* ↑ Lee, Oliver Justin; Gore, Greenville D. Dearborn catalogue of faint red stars: titanium oxide stars in zones +40.5° to +90° (en anglès). Evanston, Ill.: publisher not identified, 1947.
* ↑ IANNA, PHILIP A.; BESSELL, M. S. «TWO NEW NEARBY FAINT RED STARS». Publications of the Astronomical Society of the Pacific, 98, 605, 1986, pàg. 658–661. ISSN: 0004-6280.
* ↑ Center (U.S.), Astronomical Data. Astronomical Catalog Desk Reference: A Guide to Machine- Readable Catalogs at the Astronomical Data Center (en anglès). National Space Science Data Center, World Data Center A for Rockets and Satellites, National Aeronautics and Space Administration, Goddard Space Flight Center, 1994, p. 60.
# Casa Carbonell (Canet de Mar)

La Casa Carbonell és un edifici de Canet de Mar (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta i dos pisos. La porta d'accés i la balconera són d'arc escarser. Aquestes obertures estan emmarcades amb pedra de Girona. Al primer pis hi ha un balcó corregut amb barana de ferro i amb dues portes balconeres. La solera del balcó fa una forma bombada al centre. Al segon pis hi ha quatre finestres separades per pilastres acanalades. El coronament de la casa es compon d'una cornisa i d'un remat amb formes que sobresurten.

## Referències

* ↑ «Casa Carbonell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Corbie (Somme)

Corbie és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 6.370 habitants.

## Vegeu també

* Abadia de Corbie
# Citeró (mitologia)

* Pel que fa a la muntanya vegeu Citeró
Citeró (en grec antic Κιθαιρών), va ser, segons la mitologia grega, un rei de Platea que va donar nom a la muntanya de Citeró.
Va ser el predecessor d'Asop (epònim del riu Asop), en el tron de la ciutat. Es deia que durant el seu regnat hi havia hagut una baralla entre Zeus i Hera perquè ella no volia acceptar els requeriments del déu. Hera va fugir a Eubea i Zeus es va refugiar a Platea, a la cort de Citeró. El rei, que era savi, va imaginar un recurs per resoldre la situació. Va aconsellar a Zeus que fabriqués una estàtua femenina, l'emboliqués amb un mantell i la col·loqués en un carro estirat per bous. En veure Hera el carro menat pel seu marit amb aquell equipatge, va voler saber què passava. Li van dir que Zeus havia raptat Platea, la filla d'Asop, perquè s'hi volia casar. Aquest era el rumor que havia fet córrer Citeró. Hera, enfurismada, s'hi va acostar i va estirar el mantell. De sota només en va sortir una estàtua de fusta, la deessa va posar-se a riure i els déus es van reconciliar. A Platea se celebrava cada any la festa del casament de Zeus i Hera.
Un altre Citeró es relaciona amb Tisífone, una de les Erínnies. Aquesta el sol·licità, perquè era molt bell, però Citeró la va rebutjar. Aleshores Tisífone va transformar un dels seus cabells en una serp que el va picar, i va morir de forma instantània. Va donar el nom a la muntanya de Citeró.
També es deia que Citeró i Helicó eren dos germans. Helicó era amable i dolç, i Citeró cruel i violent. Citeró va acabar matant el seu pare i el seu germà llançant-los des de dalt d'una roca. Llavors es van anomenar Citeró i Helicó dues muntanyes veïnes, la primera en record de l'heroi violent, va ser la seu de les Erínnies, i l'altra, en homenatge a l'heroi benèvol, era la residència de les muses.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 108-109. ISBN 9788496061972.
# Centre polític

El centrisme o centre polític o és una ideologia política que es defineix per la seva retòrica centrista en oposició a les posicions d'esquerra i dreta. El seu contingut canvia segons el moment històric i el lloc, ja que depèn dels moviments polítics, ideològics i socials que sorgeixin en un indret donat. Actualment, a Espanya, correspon a la ideologia autoconsiderada ni de dretes, ni d'esquerres. El centrisme pot estar estretament relacionat amb el populisme, tot i que en l'actualitat la retòrica de centre tendeix a anomenar populistes als altres. A vegades se l'identifica amb l'anomenada tercera via, tot i que els seus orígens són anteriors.
Hi ha hagut intervals històrics al món occidental en els quals moltes persones enquestades responien considerar-se de classe mitjana, ho fossin o no, i això ha estat utilitzat a la retòrica per a voler-se autodefinir com a partit polític amb ideologia "de centre", induint a la falàcia de que respon als interessos de les classes socials situades "al centre", ni molt pobres ni molt riques, és a dir, a la classe mitjana.
Els valors i interessos que defensen els grups que es denominen centristes són a la pràctica i per definició heterogenis i d'ideologia ambigua, desconeguda o canviant. Tanmateix, cercant trets comuns als que actualment i al llarg de la història s'han autoproclamat com a tals, sembla que proposen una economia capitalista i solen defendre la religiositat, predominant al món occidental en ells la influència cristiana.

## Partits de centre

A Espanya, alguns partits que s'han autoproclamat de centre són per exemple el PP, el PSOE i Ciutadans, mentre que no n'hi ha cap que es consideri a ell mateix de dretes.

## Vegeu també

* Punt equidistant

## Referències

* ↑ El PP se define como partido de centro 2012 (castellà)
* ↑ La Gestora girará el PSOE al centro en busca de ocho millones de votantes, El Independiente, 2 de febrer de 2017 (castellà)
* ↑ José Manuel Villegas (Ciudadanos): "Somos un partido de centro centro", The huffington post, 2 de febrer de 2017 (castellà)
# Casa Díaz-Cassou

La Casa Díaz-Cassou de Múrcia (Regió de Múrcia, Espanya), és un dels immobles més representatius de l'arquitectura modernista de la ciutat. Està catalogada com Bé d'Interès Cultural (BIC).

## Història

Situada al Carrer Santa Teresa de la capital, es tracta d'una de les obres més significatives del modernisme a la ciutat de Múrcia.
És obra de l'arquitecte José Antonio Rodríguez (1868-1938), feta per encàrrec de l'escriptor i erudit murcià Pedro Díaz Cassou (1843-1902).
La història de la construcció d'aquesta casa va suscitar una llarga polèmica per part dels amos en contra de l'Ajuntament durant el seu període constructiu (des de juny de 1900 fins a 1906).
Finalment es va solucionar amb una acta de conveni signada per ambdues parts, al juny de 1906. Actualment, i després de l'última restauració, la Casa ha estat cedida temporalment per a la realització d'exposicions i actes culturals al Govern de la Regió de Múrcia.

## Arquitectura

J. A. Rodríguez compon sàviament un xamfrà en l'angle principal de l'edifici, punt d'unió de les dues façanes d'aquest, i movent-se en ell, projecta i trenca la línia de la cornisa. En el centre organitza un net mirador semicircular rematat per una barana de ferro.
L'interior de la casa recull un ampli programa decoratiu, realitzat després de 1906. L'obra pictòrica és de Pedro García del Bosc (1907-1908).

## Referències

* ↑ «Regmurcia. Patrimonio de Murcia. Casa Díaz Cassou». [Consulta: 5 octubre 2014].
* ↑ «Regmurcia. Patrimonio de Murcia. Casa Díaz Cassou». [Consulta: 5 octubre 2014].

## Enllaços externs

* Imatges en Google sobre la Casa Díaz-Cassou.
* Imatges en Flickr sobre la Casa Díaz-Cassou.
* Videos sobre la Casa Díaz-Cassou en Youtube.
# Castell de Vordingborg

El Castell de Vordingborg (en danès: Vordingborg Slotsruin) consisteix en una sèrie de ruïnes que es troben a la ciutat de Vordingborg, Dinamarca i són l'atracció més famosa de la ciutat.
El castell va ser construït l'any 1175 pel rei Valdemar I com a castell defensiu i com una base des de la qual llançar atacs contra la costa alemanya. El seu mig germà va construir un altre castell en un lloc remot, que ara és Copenhaguen.
Avui el Castell Vordingborg és una ruïna, encara que algunes parts de les parets de l'anell del segle XIV es mantenen. L'única part totalment conservada del castell, la torre de 26 metres d'altura (Gåsetårnet), és el símbol de la ciutat.
L'any 2004, el Banc Nacional de Dinamarca va treure una moneda commemorativa de 20 corones daneses (DKK) amb la imatge de la torre.

## Referències

* ↑ «Vordingborg Castle (Association of Castles and Museums around the Baltic Sea)» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-07-25. [Consulta: 19 agost].
* ↑ «The Goose Tower». National Bank of Denmark, 06-07-2011. Arxivat de l'original el 16 d’octubre 2013. [Consulta: 15 octubre 2013].
# Asger Jorn

Asger Jorn (Vejrum, Jutlàndia, 3 de març de 1914 - Århus, 1 de maig de 1973) va ser un artista danès. El seu nom autèntic era Asger Oluf Jørgensen. Era germà de Jørgen Nash que també va ser un artista.
El 1936 va arribar a París per a incorporar-se a l'Acadèmia contemporània de Fernand Léger. Durant l'ocupació nazi de Dinamarca, Jorn va ser un comunista actiu dins de la resistència i va participar en el grup artístic H. Després del final de l'ocupació, les possibilitats de lliure pensament crític en el mitjà comunista es van tornar més limitades, a causa de l'autoritat política, més centralitzada. Jorn ho va trobar inacceptable i va trencar amb el Partit comunista danès encara que va seguir sent comunista tota la seva vida.
Va ser un dels fundadors del moviment artístic CoBrA. Va ser motor en la fusió del MIBI (en el qual participava) amb la Internacional Lletrista i el Comitè psicogeogràfic de Londres, que va formar la Internacional Situacionista.
El 1961, va abandonar la Internacional Situacionista per a fundar l'Institut Escandinau de Vandalisme Comparat. El seu sistema filosòfic, o Triolectics, va donar lloc al naixement d'una manifestació pràctica pel desenvolupament del futbol a tres bandes.
A l'ocasió del centenari del naixement de l'artista el Museu Jorn a Silkeborg va organitzar primer campionat mundial del futbol a tres bandes el 24 de maig del 2014. Èquips de vuit països europeus hi van participar.

## Enllaços externs

* Museu Jorn a Silkeborg Arxivat 2011-01-13 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Asger Jorn». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Johanna, Fröhlich. «Three Sided Football World Cup in Denmark» (en anglès), 11-07-2014. [Consulta: 8 juliol 2015].
# Bartók (cràter)

Bartók és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 118 km de diàmetre. Porta el nom del compositor hongarès Béla Bartók (1881-1945), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Bartók». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 11 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Biltmore Botanical Studies

Biltmore Botanical Studies, (abreujat Biltmore Bot. Stud.), va ser una revista amb il·lustracions i descripcions botàniques que es va publicar als Estats Units durant els anys 1901-1902 amb el nom de Biltmore Botanical Studies; a Journal of Botany Embracing Papers by the Director and Associates of the Biltmore Herbarium.

## Referències

* ↑ A Tropicos

## Enllaços externs

* Descripció a IPNI
# Coryphopterus thrix

Coryphopterus thrix és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida i les Bahames fins al Brasil.

## Referències

* ↑ Gill T. N. 1863. Descriptions of the gobioid genera of the western coast of temperate North America. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 262-267.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Guimarães, A.R.P. 1996. Three new records of marine gobiid fishes from southeastern Brazil. Rev. Fr. Aquariol. 23 (1- 2):64- 68.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P.J. 1986 Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R. i G.C. Ray 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cladocephalus

Cladocephalus és un gènere d'algues verdes de la família Udoteaceae.

## Referències

* 1 2 ; Guiry, G.M.«Genus: Cladocephalus taxonomy browser». AlgaeBase version 4.2 World-wide electronic publication, National University of Ireland, Galway, 2007. [Consulta: 24 setembre 2007].

## Enllaços externs

* AlgaeBase