OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramón Vargas-Machuca Ortega

Ramón Arturo Vargas-Machuca Ortega (Medina-Sidonia, 1948) és un filòsof, polític i professor universitari espanyol.

## Biografia

Format en la seva infància i adolescència a Jerez de la Frontera i al seminari de Cadis, va començar estudis de Filosofia i Lletres a la Universitat Pontifícia de Salamanca, i els acabà a la universitat pública de Salamanca, on es doctorà el 1980 amb la tesi Ideología, Ciencia y Filosofía en la obra de Antonio Gramsci.
Encara que en els seus inicis es va bolcar cap als moviments cristians de base oposats a la dictadura franquista, més tard es va decantar per un marxisme de caràcter socialista democràtic. Es va incorporar al Partit Socialista Obrer Espanyol el 1974, quan aquesta formació era encara clandestina, mentre Vargas-Machuca era a Cadis ensenyant Història de Filosofia a la universitat. També va ser actiu militant de la Unió General de Treballadors.
En la seva activitat política durant i després de la transició va ser membre del Comitè Federal del PSOE de 1976 a 1997, diputat al Congrés dels Diputats per la província de Cadis des de la Legislatura Constituent (1977 - 1979) fins a juny de 1993. Va ser Secretari Primer de la Taula del Congrés de 1986 a 1993.
Després d'abandonar la política activa, va ser professor investigador a la Universitat Yale, i va estar a Xile, a l'Institut Universitari Europeu de Florència i l'Instittuto Gramsci de Roma, a Itàlia. El 2001 va obtenir la càtedra de Filosofia Política de la facultat de Filosofia i Lletres de la universitat de Cadis.
És col·laborador habitual del diari El País, Diario de Cádiz i la cadena SER. També a revistes de pensament com Temas, dirigida per Alfonso Guerra, Claves de Razón Práctica i la Revista Leviatán. És membre de la Fundación Pablo Iglesias.
Del conjunt de la seva obra desataquen El poder moral de la razón. La filosofía de Gramsci, (Tecnos, Madrid, 1982), fruit de la seva tesi doctoral; La utopía racional, junt amb Miguel Ángel Quintanilla Fisac, Premi Espasa d'assaig el 1989; Concepciones de la ética, amb altres autors (1992), i La democracia post-liberal, edit. Sistema (1996).
Està casat amb Josefina Junquera Coca, també militant del Partit Socialista Obrer Espanyol, i regidora de l'ajuntament de Cadis.

## Referències

* Revista Puerta del Sol

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats
«Obra de Ramón Vargas-Machuca Ortega» a Dialnet.
* Articles de Ramón Vargas-Machuca Arxivat 2015-12-11 a Wayback Machine. a El País
* Biografia al web de la Junta d'Andalusia
# Peter Mohr Dam

Peter Mohr Dam (1898 - 1968) va ser un polític socialdemòcrata feroès i un dels fundadors del Partit de la Igualtat el 1926. Va ser primer ministre de les Illes Fèroe en dues etapes diferents: de 1958 a 1963 i de 1967 a 1968.
Va néixer l'11 d'agost de 1898 a Skopun, a les Illes Fèroe i va exercir de mestre a Tvøroyri. Va ser també regidor de l'ajuntament de Tvøroyri des de l'any 1925, d'on en va ser alcalde el període 1934-1957.
Va ser membre del Løgting (parlament feroès) des de 1926 fins que va morir el 1968. El 1936 va substituir a Maurentius Viðstein com a president del Partit de la Igualtat i va ocupar aquest càrrec fins a la seva mort.
Va representar les Fèroe al Folketing (parlament danès) també en dues etapes diferents: de 1948 a 1957 i de 1964 a 1967. Dam va morir mentres ocupava el càrrec de primer ministre el 8 de novembre de 1968.
Era el pare del que va ser tres vegades primer ministre de les Fèroe Atli Pætursson Dam. Les seves netes, Helena Dam á Neystabø i Rigmor Dam, també es dediquen a la política i són membres actives del partit socialdemòcrata.

## Referències

* 1 2 «Former Prime Ministers of the Faroe Islands» (en anglès). Govern de les Illes Fèroe. [Consulta: 19 febrer 2019].
* ↑ «Løgmansembætið» (en feroès). Oficina del primer ministre feroès. [Consulta: 19 febrer 2019].
* 1 2 «Peter Mohr Dam» (en danès). http://denstoredanske.dk.+[Consulta: 19 febrer 2019].

## Vegeu també

* Llista dels Løgmaður (primers ministres) de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web del govern feroès (anglès) (feroès)
# Sant Cristòfol de la Castanya

Sant Cristòfol de la Castanya és una església romànica del Brull (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Al vessant sud del Puig Ventós del massís del Montseny, a una alçada de 922 mts. trobem la petita església de Sant Cristòfol de la Castanya formant conjunt amb la rectoria adossada, ara una casa particular. Consta d'una sola nau coberta amb volta de canó apuntada reforçada per tres arcs torals. Ha desaparegut l'absis romànic, substituït per una capçalera de planta trapezoïdal. Entre aquest absis i el campanar de torre es bastí la sagristia al segle xvii. S'accedeix per la porta original d'arc de mig punt, situada al mur de migjorn. El campanar de torre de planta quadrada adossat al mur de migdia, data del segle xii i conserva una finestra geminada amb columna i capitell mensuliforme.

## Història

Es tenen notícies documentals d'aquesta església dels anys 1025, 1047 i 1050. Sabem que el 1082 va ser consagrada pel bisbe de Vic Berenguer Seniofred de Lluçà, a petició de R. Folc, vescomte de Cardona i senyor del Brull. Al seu interior es conservava un retaule fet expressament pel pintor Bertran Badia, que va ser posteriorment substituït per un altre de barroc, cremat durant la Guerra Civil. La seva acta de dotació data del 7 de juny de 1082 i es conserva a l'Arxiu Episcopal de Vic. La Castanya mai havia estat parròquia, sinó que depengué des dels seus orígens de Sant Martí.

## Referències

* 1 2 «Sant Cristòfol de la Castanya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 setembre 2017].
# Nou Espai (Uruguai)

El Nou Espai (en castellà i oficialment Nuevo Espacio) és un grup polític de l'Uruguai, fundat el 6 d'agost de 1994 i que actualment pertany a la coalició esquerrana del Front Ampli. Originalment va sorgir com una coalició electoral de la Llista 99, abreujada PGP, del PDC, i de la Unió Cívica.
Va ser fundat després de la desvinculació del PGP i del PDC del Front Ampli el maig de 1989, liderats per Hugo Batalla Parentini. En les eleccions de 1989 en va obtenir el 8,63% dels vots, assolint 9 diputats i 2 senadors; és en aquest moment que comença la carrera parlamentària de Rafael Michelini. El 1994, quan Hugo Batalla s'acosta a Julio María Sanguinetti Coirolo, una fracció del PGP liderada per Rafael Michelini es va oposar a una aliança amb el Partit Colorado, pel que es va formar el Nou Espai com a partit polític.
En les eleccions del 1999, el Nou Espai va tornar a comparèixer davant la ciutadania, ara en un escenari caracteritzat pels candidats únics; pràcticament va repetir la votació del 1994, però va perdre un diputat.
En les eleccions del 2004, un grup liderat per Michelini es va aliar amb el Front Ampli, creant-ne una nova coalició coneguda com a Trobada Progressista-Front Ampli-Nova Majoria. El FA va guanyar les eleccions d'aquest any, aconseguint un resultat històric que li va permetre accedir al poder per primera vegada en la seva història. Un grup de dirigents del Nou Espai, liderat per Pablo Mieres, es va oposar a aquesta aliança i va formar el Partit Independent (PI).
El 2009, el Nou Espai va participar de la creació d'una altra coalició esquerrana: el Front Líber Seregni.

## Referències

* ↑ (anglès) Informació sobre el Nou Espai
* ↑ (castellà) Cort Electoral: el NE a les eleccions generals de 1994 Arxivat 2011-10-07 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Cort Electoral: estadístiques del Nou Espai a les eleccions presidencials de 1999 Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Dades actuals del Nou Espai Arxivat 2009-11-17 a Wayback Machine.
* ↑ (castellà) Observa: "Nace un espacio con “visión equilibrada" Arxivat 2009-09-26 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del Nou Espai (en castellà)
# Pachycara garricki

Pachycara garricki és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 2.602-2.619 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1911. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes du yacht "Princesse-Alice" (1901 à 1910). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 193. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M. E., 1990. Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the Southern Hemisphere. III. The southwestern Pacific. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 50: 1-17.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1989. Review of the eelpout genus Pachycara (Zugmayer, 1911) (Teleostei: Zoarcidae), with descriptions of six new species. Proc. Cal. Acad Sci. 46(10):221-242.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pál Teleki

Pál Janos Ede, comte Teleki de Szék (en hongarès: Teleki Pál, 1 de novembre de 1879 – 3 d'abril de 1941) va ser un polític hongarès, dues vegades primer ministre (19 de juliol de 1920 fins a 14 d'abril de 1921 i de 16 de febrer de 1939 fins a 3 d'abril de 1941.). Expert en geografia, va ser membre de l'Acadèmia Hongaresa de Ciències i president de l'associació d'Escoltes hongaresa.

## Referències

* ↑ «Hungary». World Statesmen. [Consulta: 17 desembre 2008].
# The Unholy Three (pel·lícula de 1930)

The Unholy Three és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Jack Conway, estrenada el 1930.

## Argument

El ventríloc Eco(Lon Chaney), el colós Hèrcules (Ivan Linow) i el nan Tweedledee formen el 'Club dels tres', una banda de lladres de joies. Tenen com a cobertura una botiga de venda d'ocells, regentada per Eco transvestit d'àvia. Tweedledee (Harry Earles) es fa passar per un nen. Remake de la pel·lícula de Tod Browning amb el mateix títol (1925) i primera i única pel·lícula parlada de Lon Chaney. Es tracta d'un remake del clàssic de Tod Browning (The Unholy Three), rodada el 1925 amb, ja, Lon Chaney i Harry Earles com intèrprets. El paper d'Hercules, aquí correspon a Ivan Linow, era interpretat per Victor Mclaglen. Va ser el darrer film de Lon Chaney i el seu únic parlat.

## Repartiment

* Lon Chaney: Professor Echo / Mrs. 'Àvia' O'Grady
* Lila Lee: Rosie O'Grady
* Elliott Nugent: Hector McDonald
* Harry Earles: Midget, també conegut com a Tweedledee
* John Miljan: Advocat fiscal
* Ivan Linow: Hercules
* Clarence Burton: detectiu Regan
* Crauford Kent: Advocat de la defensa
* Joseph W Girard: El jutge
# Ramón Villares

Ramón Villares Paz (Cazás, Xermade, Província de Lugo, 1951) és un historiador gallec.

## Trajectòria

El 1973 es va llicenciar en Filosofia i Lletres a la Universitat de Santiago de Compostel·la. Aquest mateix any va obtenir el graduat amb la memòria de llicenciatura Los inventarios post mortem, como fuente para el estudio de la historia rural y la economía agraria, i el 1980 el doctorat en Història amb la tesi La evolución de las estructuras agrarias en la provincia de Lugo. Propiedad y rentas de la tierra, ambdues dirigides per Antonio Eiras Roel. La Universitat de Santiago li va concedir el 1980 el premi extraordinari de doctorat en Història, cursos 1977-1980, i la Universitat Internacional Menéndez Pelayo, el 1981, el premi a la millor tesi en Filosofia i Humanitats presentada a Espanya el 1980.
Des de 1987 és catedràtic d'Història Contemporània de la Universitat de Santiago de Compostel·la, de la qual també va ser rector de 1990 a 1994 i degà de la Facultat de Geografia i Història entre 1986 i 1990. A més és, des de 2002, director de l'Arxiu de l'Emigració Gallega del Consello da Cultura Galega. Va ser membre fundador i president de l'Associació d'Història Contemporània entre els anys 1996-2002, així com director a Galícia de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo.
Participa en el consell assessor de revistes com Ayer (Marcial Pons Ediciones de Historia), Historia Social (València), Hispania (Madrid), Ler Historia (Lisboa) o Persectivas Históricas (Mèxic). És també membre del Patronat del Museu do Pobo Galego i de l'Institut d'Estudis Gallecs "Padre Sarmiento", on és, des de 1979, secretari de la secció de Geografia i Història.

## Obres

Ha publicat més de setanta llibres i articles vinculats a la seva especialitat entre els quals caldria destacar:
* La propiedad de la tierra en Galicia, 1500-1936, Siglo XXI Editores, Madrid, 1982.
* Foros, frades e fidalgos, Estudos de historia social de Galicia, Edicións Xerais, Vigo, 1982.
* Galicia. A Historia, Editorial Galaxia, Vigo, 1984
* Historia da emigración galega a América, Xunta de Galicia, 1996.
* Figuras da nación, Edicións Xerais, Vigo, 1997.
* El mundo contemporáneo. Siglos XIX y XX, Editorial Taurus, 2001 (amb Ángel Bahamonde).
* Historia de Galicia, Editorial Galaxia, 2004.
* Exilio republicano y pluralismo nacional. España, 1936-1982 (Marcial Pons, 2021)

## Referències

* 1 2 «Consello da Cultura Galega», 08-06-2008. Arxivat de l'original el 2008-06-08. [Consulta: 29 març 2021].
* 1 2 Rodríguez, Xan Carballo «"Galicia é nación porque creou unha cultura"» (en castellà). El País [Madrid], 30-11-2006. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Lugo, El Progreso de. «Ramón Villares: "A pandemia deixará feridas na cultura pero son tempos que esixen unha visión solidaria"» (en castellà), 28-01-2021. [Consulta: 29 març 2021].
* ↑ «Ramón Villares evalúa la incidencia del exilio republicano y los nacionalismos periféricos en el diseño del Estado de las autonomías» (en castellà), 04-03-2021. [Consulta: 29 març 2021].
# Petkovce

Petkovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1363.
# Sarah Lucas

Sarah Lucas (Holloway, 23 d'octubre de 1962) és una artista visual britànica, reconeguda per formar part del grup Young British Artists durant els anys 90.
Destaca per un estil directe i impactant, utilitzant continguts sexuals explícits i representant òrgans sexuals masculins o femenins, així com elements autobiogràfics. Al llarg de la seva carrera, Lucas també s'ha apropiat de materials quotidians, com ous ferrats, per fer obres que utilitzen humor, correccions visuals i metàfores sexuals, de mort i de gènere.
És també coneguda pels seus autoretrats, com ara "Human Toilet Revisited" (1998) una fotografia en color en què es troba en un vàter fumant un cigarret. A “The Flag Show” (2000) utilitzà la seva addicció a la nicotina com a leitmotiv per a la seva instal·lació. I a “Beyond the Pleasure Principle” (2000) utilitzà diversos models de cadires vestits amb roba interior femenina per a representar cossos femenins.
L'any 2000 també exposà a la Tecla Sala de Barcelona “Self Portraits and more Sex” i el 2001 exposà a la mostra “Century City” a la Tate Modern Gallery de Londres. "Perceval", la seva escultura d'un cavall i un carretó de bronze de mida natural, es troba al carrer Cullum de Londres.
En un article a The Guardian, el 2011, Aida Edemariam va dir que Lucas era la més salvatge dels Joves Artistes Britànics, pel seu art provocador i, a vegades, "veritablement impactant." El 1996, va ser objecte d'un documental de la BBC, "Two Melons and a Stinking Fish".

## Referències

* 1 2 «Sarah Lucas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Edemariam, Aida «The Saturday interview: Sarah Lucas» (en anglès). The Guardian, 27-05-2011. ISSN: 0261-3077.
# Open 13 2009

El Torneig de Marsella 2009 o també conegut com a Open 13 2009 és una competició tennística englobada dintre de la sèrie 250 de l'ATP. Es juga a Marsella, França del 16 fins al 22 de febrer del 2009.

## Quadre masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | N. Đoković | 7 | 6 | |
| | J. Hernych | 5 | 4 | | 1 | N. Đoković | 6 | 6 | |
| | M. Zverev | 6 | 5 | 6 | | M. Zverev | 3 | 3 | |
| | A. Clement | 4 | 7 | 2 | | | | | | 1 | N. Đoković | 4 | 6¹ |
| 4 | J. Tsonga | 6 | 6 | | | | | | | 4 | J. Tsonga | 6 | 7$^7$ |
| | S. Bolelli | 3 | 2 | | 4 | J. Tsonga | 6 | 6¹ | 6 | | | | |
| | D. Tursúnov | 6$^4$ | 6¹ | | 8 | F. López | 2 | 7$^7$ | 4 | | | | |
| 8 | F. López | 7$^7$ | 7$^7$ | | | | | | | | | | | 4 | J. Tsonga | 7 | 7$^7$ |
| | M. Iujni | 7$^7$ | 6 | | | | | | | | | | | | M. Llodra | 5 | 6$^3$ |
| | A. Seppi | 6² | 3 | | | M. Iujni | 6$^4$ | 6$^3$ | | | | | |
| | M. Llodra | 6 | 7$^7$ | | | M. Llodra | 7$^7$ | 7$^7$ | | | | | |
| | P. Mathieu | 3 | 6¹ | | | | | | | | M. Llodra | 7$^7$ | 6 |
| LL | G. Bastl | 1 | 6 | 1 | | | | | | 2 | G. Simon | 6⁵ | 2 |
| | J. Benneteau | 6 | 2 | 6 | | J. Benneteau | 2 | 4 | | | | | |
| | R. Schuettler | 4 | 6 | 2 | 2 | G. Simon | 6 | 6 | |
| 2 | G. Simon | 6 | 4 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Lloc oficial
Marsella :
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Val Chiarsò

Val Chiarsò (friülès Cjanâl di Incjaroi) és una de les set valls de la Cjargne, una de les comarques de la província d'Udine (Friül). És dominada pel Monte Sernio. A la vall s'hi troba el municipi de Paularo i les fraccions de Valle, Rivalpo i Piedimonte, al municipi d'Arta Terme.
# Pachycara cousinsi

Pachycara cousinsi és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 41 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 114.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 4.268-4.270 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de l'oceà Índic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1911. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes du yacht "Princesse-Alice" (1901 à 1910). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 193. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Møller, P.R. & King, N., 2007. Two New Species of Pachycara (Teleostei: Zoarcidae) from the Sub-Antarctic Southern Indian Ocean, and a Range Extension of Lycenchelys antarctica. Copeia, 2007 (3): 586–593.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Quercus saravanensis

Quercus saravanensis és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus saravanensis és un gran arbre de fins a 50 m d'altura. Les branques són esveltes, sense pèls i sulcades. Les fulles de 10-14 x 2,5-4,5 cm; ovals-el·líptiques a oblongues-lanceolades i coriàcies, l'àpex és caudat; base cuneada; marge sencer, lleugerament ondulat, de vegades amb rares dentacions petites prop de l'àpex; ambdós costats sense pèl; de color verd fort per sobre; de color verd gris per sota; (6-) 9-12 parelles de nervis discrets; pecíol glabre, de color marró fosc, de 2,5 cm de llarg. Les glans 1,5-2 cm de diàmetre, el·lipsoides, sense pèls i mucronades, tancades 1/3 a 1/2 per cúpula; les seves cúpules són sèssils, campanulades a obcòniques, de 1-2 mm de gruix, 1,5 cm de llarg, 2 cm de diàmetre, amb 8-9 anells concèntrics amb marge complet. Les cicatrius de les glans fan 8 mm d'ample, convexes i maduren en 2 anys.

## Distribució i hàbitat

Quercus saravanensis creix a la província xinesa de Yunnan, i a Laos, Tailàndia i el Vietnam

## Taxonomia

Quercus saravanensis va ser descrita per A.Camus i publicat a Les Chênes: Monographie du genre Quercus Atlas 1: 19. 1934.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
saravanensis: epítet

## Referències

* ↑ The Plant List, Quercus saravanensis A.Camus
* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis saravanensis» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 389. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Quercus saravanensis» (en anglès). Oaks of the world. [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ «Quercus saravanensis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 14 octubre 2019].

## Enllaços externs

* dibuix lineal, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 378, dibuixos 1-4 a la part superior
# Sarah Mardini

Sarah Mardini o Sara Mardini (àrab: سارة مارديني, Sāra Mārdīnī; Damasc, 1995) és una exnedadora de competició, socorrista i activista siriana pels drets humans. Fugint del seu país el 2015 durant la guerra civil amb la seva germana, la nedadora olímpica Yusra Mardini, van llançar la seva barca amb altres refugiats cap a la costa mediterrània de Grècia, i es van salvar. Continuant el seu viatge a través dels Balcans, van arribar a Berlín el mateix any. Va ser nomenada una de les 100 persones més influents del món per la revista Time el 2023, juntament amb la seva germana.
Després que les germanes rebessin asil polític a Alemanya, Sarah Mardini es va unir a una organització no governamental per ajudar els refugiats a l'illa grega de Lesbos. Juntament amb l'activista dels drets humans Seán Binder, va ser detinguda el 2018 i acusada per les autoritats gregues d'espionatge, ajuda a la immigració il·legal i pertinença a una organització criminal. Aquestes acusacions han estat refutades per organitzacions de drets humans com Amnistia Internacional, que han denunciat les acusacions contra Mardini i altres treballadors humanitaris i que han defensat les seves accions com a activitats legals.

## Referències

* ↑ «Time 100». , April 13, 2023.
* ↑ Harlan, Chico «Greek court rejects charges against aid workers, including Sarah Mardini of 'The Swimmers'» (en anglès). , 14-01-2023.