OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Luis Gómez Gómez

José Luis Gómez Gómez (Brión, 1958), és un periodista gallec.

## Trajectòria professional

Començà a treballar a La Voz de Galicia el 1982 com redactor, on va anar ascendint progressivament fins a convertir-se en el director del diari amb més tiratge de Galícia. En el transcurs d'aquests anys es va especialitzar en informació econòmica, on destacà la seva proximitat amb Caixa Galicia; per a la seva fundació publicà diversos llirbes i articles, al mateix temps que escriví una biografia autoritzada del seu director general, José Luis Méndez López.
El 1999 passà a dirigir la divisió editorial de premsa diària del Grupo Zeta, passant després a ocupar el càrrec de coordinador de relacions públiques i comunicació del grup, d'on fou rellevat el 2003. Quan sortí del Grupo Voz va participar en la creació del Xornal.com, un petit mitjà electrònic gallec, que passà a dirigir quan deixà el Grupo Zeta.
Entre 2005 i 2008 fou també director de la revista Capital.A finals del 2008, Xornal.com donà origen al Xornal de Galicia, un diari en paper on Gómez participà com a accionista i director fins al març de 2011, moment en què fou destituït deu dies després de la publicació d'una fotografia de Mariano Rajoy, aleshores líder del Partit Popular, a bord d'un vaixell vinculat amb el narcotràfic.
En el transcurs de la seva carrera també fou col·laborador de diversos mitjans de comunicació, com ara El Correo Gallego, Deia, Diario de León, Diario 16, El País, Telecinco o diversos programes de ràdio.

## Obra

* Manual Básico de Economía en Galego (coordinador).
* Galicia ante la CEE (1983).
* Economía de las Comunidades Autónomas. Galicia (coautor, 1985).
* Galicia, Raíz y Horizonte (coautor, 1987).
* Las 500 primeras empresas de Galicia (coautor, 1992).
* Estrategias para Galicia (coautor, 1994).
* José Luis Méndez. La fuerza del líder (1994).
* A vueltas con España (2005).
* Estrategias para España (coautor, 2007).
* Como salir de esta (2013, Actualia Editorial).

## Referències

* ↑ José Luis Gómez dá por finalizada a súa etapa como director de Xornal de Galicia Arxivat 2011-04-05 a Wayback Machine., Xornal de Galicia, 1/4/2011.
* ↑ Jacinto Rey cede ante Rajoy, Galicia Confidencial, 1/4/2011.
# Lo Teix

Lo Teix és una paratge del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme ribagorçà de Sapeira.
Està situada a l'esquerra del barranc de Turmeda, a la part alta de la seva vall. És als peus dels contraforts nord-occidentals de la Serra de Gurp, al nord-est de la Serra del Codó i dels Cingles dels Arrevangelis.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Múscul constrictor inferior de la faringe

El múscul constrictor inferior de la faringe (musculus constrictor pharyngis inferior), és el més gruixut de les tres constrictors de la faringe. Sorgeix dels costats dels cartílags cricoide i tiroide. Igual que els músculs constrictors superior i mitjà de la faringe, està innervat pel nervi vague (X nervi cranial); en concret, per les fibres del plexe faringi i per les branques neuronals del nervi laringi recurrent.
El múscul es compon de dues parts. La primera (i superior) sorgeix del cartílag tiroide (part tirofaríngia) i la segona derivada del cartílag cricoide (part cricofaríngia). A partir d'aquests orígens, les fibres s'estenen cap enrere i medialment per inserir-se amb el múscul del costat oposat al rafe faringi, en la línia mitjana posterior de la faringe. Les fibres inferiors són horitzontals i tenen continuïtat amb les fibres circulars de l'esòfag.
Tan aviat com el bol alimentari arriba a la faringe, els músculs elevadors es relaxen, la faringe baixa, i la contracció del constrictor sobre el bol l'impulsa cap avall per l'esòfag.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ LUC icon
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Els músculs del coll. Vista lateral.
* Vista de la laringe mostrant les insercions musculars.
* Múscul constrictor inferior de la faringe.
* Dissecció profunda de la laringe, faringe i llengua (vista posterior)

## Vegeu també

* Múscul constrictor superior de la faringe
* Múscul constrictor mitjà de la faringe

## Enllaços externs

* "Inferior constrictor" a Master Muscle List. Loyola University.
* -375783347 al GPnotebook
# José Luis Huertas Díaz

José Luis Huertas Díez (Sevilla. 1947) és un físic i electrònic andalús. En 1969 es llicencià en ciències físiques a la Universitat de Sevilla, on es doctorà en 1973. En 1981 va obtenir la càtedra d'electrònica de la Facultat de Físiques de la Universitat de Sevilla, on fou director del Centre de Càlcul de 1982 a 1987, Director del Departament d'Electrònica i Electromagnetisme de 1983 a 1988. Ha estat director del Pla Andalús de recerca de 1988 a 1996. Des de 1996 és Director de l'Institut de Microelectrònica de Sevilla. adscrit al CSIC.Dins del CSIC ha estat Coordinador de l'Àrea de Física i Tecnologies Físiques (1996-2004) i gestor del Programa Nacional de Seguretat Informàtica (2004-2006). Des d'octubre de 2004 ha estat representant d'Espanya en el Comitè Científic de l'OTAN. També és acadèmic de la Reial Acadèmia Sevillana de Ciències des de 2006.
Entre els principals premis que ha rebut, hi ha la Medalla de Plata d'Andalusia de 1987, el Premi Nacional d'Investigació Leonardo Torres Quevedo de 1997 i la Medalla de la Fundació García Cabrerizo de 2004. En 2010 va rebre el Premi Andalusia de Recerca Maimónides a l'àrea de ciències experimentals, atorgat per la Conselleria d'Economia, Innovació i Ciència de la Junta d'Andalusia.
En 2010 fou guardonat amb el Premi Fama a l'Excel·lència Investigadora de la Universitat de Sevilla.

## Obres

* Copérnico. El heliocentrismo. A vueltas con la Tierra Editorial: RBA, 2012 ISBN 8447376397 / ISBN 9788447376391

## Referències

* ↑ José Luis Huertas Díez Arxivat 2018-07-23 a Wayback Machine. a sevillanosilustres.wikispaces, editat sota llicència Creative Commons
* ↑ Relació d'Acadèmics a la RASC
* ↑ Los Reyes entregaron los Premios Nacionales de Investigación, ABC, 20 de febrer de 1998
* ↑ Premios Fama a la excelencia investigadora

## Enllaços externs

* Ficha personal - José Luis Huertas Díaz Arxivat 2018-02-03 a Wayback Machine., Universitat de Sevilla
# Josep Bono Gonzálbez

Josep Bono Gonzálbez (Muro, 2 de febrer de 1851 - 18 d'abril de 1925) va ser un polític valencià, Diputat Provincial a Alacant pel partit judicial de Cocentaina en 1883. Un retrat on apareix vestit de mariner, obra de Francesc Jover i Casanova en 1857, és el primer document que constata l'existència de la filà mariners a Muro d'Alcoi.

## Referències

* ↑ «03.26.092-014 - Escut de la Casa José Bono». GVa. [Consulta: 13 setembre 2015].
* ↑ «Diputados Provinciales - Archivo de la Diputación de Alicante». Diputació d'Alacant. [Consulta: 13 setembre 2015].
* ↑ Espí Valdés, Adrián. «Viejas Comparsas: Marinos, Marineros y Marinos de Colón». Llibre de festes de Moros i Cristians d'Alcoi, 2001.
# Nufenenstock

El Nufenestock (2.866 m) és una muntanya dels Alps Lepontins, que es troba a la frontera entre els cantons suïssos del Valais i Ticino, entre el coll de Nufenen i el Passo del Corno. La seva banda sud-oest mira cap al llac de Gries.

## Enllaços externs

* Nufenenstock En Hikr
# Josep Bordas de la Cuesta

Josep Bordas de la Cuesta (Eivissa, 7 de juny de 1877 - Ciutat de Mèxic, 13 d'abril de 1943) fou un polític català, diputat durant el període republicà del segle xx.

## Biografia

Fill del dramaturg i mestre Ramon Bordas i Estragués, el 1879 s'establí amb la seva família a Castelló d'Empúries, d'on eren originaris. El 1903 era establit a Barcelona i participà en la fundació del CADCI, del que en fou president el 1905-1908. Després emigrà uns anys a Alemanya i tornà poc abans d'acabar la Primera Guerra Mundial. El 1922 fou escollit alcalde de Castelló d'Empúries, però després de diversos incidents i acusacions de malversació de cabals públics, fou destituït el 1923 en instaurar-se la Dictadura de Primo de Rivera.
EL 1922 es va fer amic de Jaume Compte i Canelles, i ingressà a Estat Català. El 1923 s'exilià a França i formà part de l'estat major de Francesc Macià, amb qui participà en l'organització dels fets de Prats de Molló. El 1930 va tornar i fou elegit diputat per la circumscripció de Girona a les eleccions generals espanyoles de 1931. Fou alcalde de Castelló d'Empúries fins al 1938. En completar-se l'ocupació franquista de Catalunya s'exilià a Mèxic, on va morir.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Julià Baduà, Roser; Roig Simón, Marisa. Gent de Castelló. La seva vida i la seva obra (segles XVI-XX). Castelló d'Empúries: Ajuntament de Castelló d'Empúries, 2000. ISBN 8488451067.

## Enllaços externs

* Fòrum amb dades biogràfiques de Bordas de la Cuesta
* Més detalls sobre Bordas de la Cuesta
* Josep Bordas a memòriaesquerra.cat
# Josepa Soler i Erill

Josepa Soler i Erill (Barcelona, 18 de novembre de 1937) és una jugadora, entrenadora i directiva de basquetbol catalana.
Als 16 anys va començar a treballar a la fàbrica INDO del barri de Santa Eulàlia de l'Hospitalet de Llobregat i formà part des de l'any 1952 del Club Esportiu Cottet, amb el qual va guanyar dos Campionats de Catalunya i un d'Espanya el 1960. Després de la dissolució de l'equip l'any 1965 va formar part del Picadero Jockey Club però sense prendre part en la competició. A partir de la dècada dels 1980, va dedicar-se a l'ensenyament de l'esport en general, primer a través de l'Associació Esportiva les Corts i, posteriorment, del Club Joventut les Corts, que va fundar l'any 1991. Des d'aleshores, ha estat entrenadora de les categories juvenils, cadet, infantil, i a més, ha desenvolupat la tasca de tresorera de l'entitat.
Entre d'altres reconeixements, va rebre la medalla Forjadors de la Història Esportiva de Catalunya l'any 1991 i fou nomenada Històrica del Bàsquet Català l'any 2000. Des de la seva 19a edició, el «Torneig Femení de Les Corts» passà a denominar-se «Trofeu Pepa Soler».

## Palmarès

* 2 Campionat de Catalunya de bàsquet femení: 1962. 1963
* 1 Copa espanyola de bàsquet femenina: 1959-60

## Referències

* 1 2 «Josepa Soler i Erill». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Forjadors de la història esportiva de Catalunya - Josepa Soler Erill». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2019-10-08. [Consulta: 8 octubre 2019].
* ↑ «Club Joventut les Corts». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Coneixem A La Pepa Soler, Una De Les Fundadores». Club Joventut Les Corts. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ «Històriques del Bàsquet Català». Associació catalana d'entrenadors de bàsquetbol, 04-04-2017. [Consulta: 19 març 2021].
# José María Requena Barrera

José María Requena Barrera (Carmona, província de Sevilla, 18 d'abril de 1925 - Sevilla, 13 de juliol de 1998) fou un escriptor i periodista andalús.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Universitat de Sevilla i en Periodisme per l'Escola Oficial de Periodisme de Madrid, va ser fundador, al costat d'un grup de joves poetes sevillans, de la revista Guadalquivir, primera de la postguerra civil espanyola. El 1955, amb La sangre por las cosas, aconsegueix ser finalista del Premi Adonáis de poesia i aquesta obra es publica a la prestigiosa col·lecció Agora. Com a periodista, va començar la seva tasca a La Gaceta del Norte, de Bilbao, fins al 1964, any en què torna a Sevilla, primer com a subdirector d'El Correo de Andalucía i entre 1975 i 1978 com a director, en plena transició política espanyola. A partir de 1978, a part del periodisme actiu, es dedica de ple a la producció literària.
Abans, el 1972, havia obtingut el Premi Nadal amb la seva primera novel·la, El cuajarón. A aquest premi s'hi sumen d'altres, com el Premi Aljarafe de Contes per la seva obra La cuesta y otros cuentos, el 1979. El 1981 obté el Premi Vila de Bilbao amb la seva novel·la Pesebres de caoba, i el 1983 el Premi Luis Berenguer de novel·la amb Las naranjas de la capital son agrias. El 1985, aconsegueix el Premi Ciutat de Granada, amb la seva novel·la Agua del sur. El 1992 obté el Premi Ciutat de Sevilla de Periodisme.
Va morir en aquesta ciutat el 13 de juliol de 1998 als 73 anys.

## Obra
### Novel·la

* El cuajarón, 1972.
* Pesebres de caoba, 1982.
* Agua del sur, 1988.
* Las naranjas de la capital son agrias, 1990.
* Los ojos del caballo, 1991.
* Etapa fin de sueño, 1993.

### Relat

* La cuesta y otros cuentos, 1979.
* Cuentos de cal y sol, 1990.
* La soledad repartida, 2000.

### Poesia

* La sangre por las cosas, 1956.
* Gracia pensativa, 1969
* La vida cuando llueve, 1987.

### Teatre

* Se apagaron las arañas, 2004.

### Assaig

* Gente del toro, 1969
* Toro mundo, 1990.

## Premis

* 1971: Premi Nadal de novel·la per El cuajarón.

## Referències

* ↑ País, Ediciones El «José María Requena,» (en castellà). El País [Madrid], 17-07-1998. ISSN: 1134-6582.
* ↑ País, Ediciones El «La edición de las obras completas de José María Requena devuelve luz a su literatura» (en castellà). El País [Madrid], 09-04-2003. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «José María Requena Barrera - EcuRed» (en castellà). EcuRed. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ «Aparece un libro que rescata la memoria del escritor sevillano José María Requena» (en castellà), 04-11-2001. [Consulta: 5 febrer 2020].
# Josua Antonio Mejías García

Josua Antonio Mejías García (Valencia, 9 de juny de 1997), més conegut com a Josua Mejías, és un futbolista veneçolà que juga com a defensa central i actualment milita al Beitar Jerusalem FC.

## Referències

* ↑ «Venezuela - J. Mejías - Profile with news, career statistics and history - Soccerway» (en anglès). [Consulta: 30 juliol 2018].
# José María Quero

José María Quero (1929-2019) fou un realitzador de televisió espanyol.

## Biografia

Després de cursar estudis de Dret començà a treballar com a redactor a la Cadena SER, on aconseguí el lloc de Cap de Programes Musicals. Posteriorment es va dedicar a la indústria discogràfica, prestant els seus serveis, successivament, a RCA i a Discos Philips.
Debuta en televisió el 1961, realitzant un espai titulat Premio. Després d'aquesta experiència, col·labora com a ajudant de producció i de realització amb Pedro Amalio López i Marcos Reyes.
Després de completar la seva formació de realitzador a Nova York el 1964, és nomenat cap de programes musicals de Televisió Espanyola. Un any més tard, al costat d'Óscar Banegas, comença la realització d'espais musicals. El 1966 creava Tele-Ritmo, un programa en principi minoritari i pensat per a un sector del públic fins llavors desatès pels directius de la cadena: els joves. Seguiría, dos anys més tard, el programa Nosotros, emès la nit dels dissabtes.
Després de la cancel·lació de l'espai, realitzaria Al compás de las estrellas (1971), i entre 1974 i 1975 el popular ¡Señoras y señores!, en el qual setmanalment s'alternava amb Valeriu Lazarov i Españoles (1983), un programa d'entrevistes amb la periodista Victoria Prego.
Entre 1986 i 1989 va exercir el càrrec de director de Ràdio 2 de Ràdio Nacional d'Espanya.
Va morir el 24 de juny de 2019 als 90 anys.

## Censura de «Corb ingenu»

El 14 de novembre de 1986, Joaquín Sabina va donar un concert amb altres artistes convidats a Salamanca que va ser retransmès per RTVE, amb José María Quero com a principal realitzador. Durant el mateix, el cantautor Javier Krahe va interpretar la seva cançó «Cuervo ingenuo», crítica amb l'ambigüitat ideològica del PSOE, partit que governava llavors a l'estat espanyol. Al moment en què va començar a sonar la cançó, el canal va passar a publicitat i les càmeres del teatre van ser totes apagades llevat d'una, en un acte que fou considerat el primer acte de censura de la democràcia espanyola. José María Quero era el realitzador responsable de l'emissió aquell dia i se li va atribuir l'ordre d'haver apagat les càmeres.

## Referències

* ↑ Guerrero, Enrique. El entretenimiento en la televisión española. Barcelona: Ediciones Deusto, 2008, p. 398 (Espasa Forum). ISBN 978-84-234-2766-6.
* ↑ José María Quero, el creador de “Tele-Ritmo”. Consultat el 12 d'octubre de 2020.
* ↑ TVE no emitió anoche la canción 'Cuervo ingenuo', de Javier Krahe Consultat el 10 de juliol de 2020.
* ↑ Diez escandalosos casos de censura en democracia (o lo que sea) Arxivat 2021-01-26 a Wayback Machine. Consultat el 12 d'octubre de 2020.
# Josepa de Baden

Josepa de Baden, princesa de Hohenzollern-Sigmaringen (Mannheim 1813 - Sigmaringen 1900) va ser una princesa de Baden amb el tractament d'altesa gran ducal que contragué matrimoni amb el príncep Carles Antoni de Hohenzollern-Sigmaringen.
Nascuda a la ciutat de Mannheim el dia 21 d'octubre de 1813, filla del gran duc Carles I de Baden i de la princesa Estefania de Beauharnais, Josepa era neta per via paterna del príncep hereu Carles Lluís de Baden i de la landgravina Amàlia de Hessen-Darmstadt; mentre que per via materna ho era del comte Claudi de Beauharnais, parent llunyà del vescomte Alexandre de Beauharnais, primer espòs de Josefina de Beauharnais.
El dia 21 d'octubre de 1834 contragué matrimoni amb el príncep Carles Antoni de Hohenzollern-Sigmaringen, fill del príncep Carles de Hohenzollern-Sigmaringen i de la princesa Antònia Murat. La parella tingué sis fills:
La princesa morí el dia 19 de juny de 1900 a Sigmaringen a l'edat de 87 anys.
# José Ángel Vidal Martínez

José Ángel Vidal Martínez (Padrón, La Corunya, 28 d'octubre de 1969) va ser un ciclista espanyol, professional des del 1992 i fins al 2004. Malgrat no aconseguir cap victòria, va destacar com a gregari, participant en nombroses Grans Voltes.
Un cop retirat va dirigir l'equip Karpin Galicia.

## Palmarès
### Resultats a la Volta a Espanya

* 1993. 81è de la classificació general
* 1995. 77è de la classificació general
* 1999. Abandona
* 2000. 93è de la classificació general
* 2001. 115è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1994. Abandona
* 1996. 85è de la classificació general
* 1997. 78è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1995. 93è de la classificació general
* 1996. 109è de la classificació general
* 1997. 77è de la classificació general
* 1998. Retirat amb tot l'equip (18a etapa)
* 1999. 101è de la classificació general
* 2002. 50è de la classificació general
* 2001. 86è de la classificació general
* 2002. 134è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Jörg Syrlin

Jörg Syrlin, àlies El Vell (Ulm, Alemanya, 1425 - 1491) va ser un escultor alemany. Escultor del gòtic tardà, denota la influència de Claus Sluter per mitjà del seu deixeble Nicolaus Gerhaert, nascut a Leiden. Especialitzat en l'escultura de fusta, és autor del Cadirat del cor de la catedral d'Ulm (1469-1475).
Les seves obres són d'una gran qualitat decorativa, evident en els nombrosos busts de tota mena de personatges: profetes, màrtirs, filòsofs, sibil·les, apòstols, etc.
El seu fill, Jörg Syrlin, anomenat El Jove (Ulm 1455 — 1521), treballà la fusta seguint la tradició familiar. És autor de nombrosos retaules esculpits i policromats de mobiliari religiós com ara el Cadirat del cor del Monestir de Blaubeuren.

## Referències

* ↑ «Jörg Syrlin». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# José Javier Cobos Castillo

José Cobos (Estrasburg, 23 d'abril de 1968) és un exfutbolista professional francès, d'ascendència espanyola. Jugava de defensa.
Cobos va militar gairebé tota la seua carrera a la Ligue 1 francesa. Va començar a destacar al RC Strasbourg, i després va jugar amb el Paris SG, el Toulouse FC i sobretot l'OGC Nice, on després de retirar-se el 2005 va exercir càrrecs tècnics. Entre 1996 i 1998 va militar al RCD Espanyol de Barcelona.
El 2009 ha estat coordinador esportiu de l'AS Monaco.

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Josuha Guilavogui

Josuha Guilavogui (nascut el 19 de setembre de 1990) és un futbolista professional francès.
Es formà al club AS Saint-Étienne, fitxant el 2013 per l'Atlètic de Madrid, que el cedí al VfL Wolfsburg.

## Referències

* ↑ Ce soir, à 20.45: Club Brugge – Saint-Etienne Arxivat 17-7-2011 a Wayback Machine.
* ↑ «Guilavogui firmó su contrato» (en castellà). Marca, 02-09-2013 [Consulta: 2 setembre 2013].
* ↑ «Wolfsburg bring in Guilavogui from Atlético». UEFA.com, 08-08-2014. [Consulta: 22 febrer 2016].
# KeeWeb

KeeWeb és un gestor de contrasenyes gratuït i de codi obert compatible amb KeePass, disponible com a versió web i aplicació d'escriptori. El format d'arxiu subjacent és KDBX (arxiu de base de dades KeePass). KeeWeb va ser elogiat per Ghacks Technology News en 2016 com a "novetat" que soluciona el "defecte d'una versió basada en web" de KeePass, i per Tech Advisor en 2020 com a "gestor de contrasenyes multiplataforma ben dissenyat".
Està escrit en Javascript i fa ús de marques com WebCrypto i WebAssembly per a treballar amb arxius de contrasenyes directament en navegador, sense carregar-los a un servidor. Pot sincronitzar arxius amb serveis populars de hosting d'arxius, com ara Dropbox, Google Drive o OneDrive.
El mateix codi de Javascript és també utilitzat en aplicacions d'escriptori fetes amb Electron. La versió d'escriptori afegeix algunes característiques no disponibles en la versió web:
* Auto-escriure contrasenyes.
* Capacitat d'obrir i guardar arxius locals.
* Sincronització amb WebDAV sense CORS habilitat.
KeeWeb també pot ser executat com a servidor independent, o instal·lat com a aplicació Nextcloud.

## Vegeu també

* Gestor de contrasenyes
* Criptografia

## Referències

* ↑ Naranjo, David. «KeeWeb: Un administrador de contraseñas open source y multiplataforma» (en castellà). Ubunlog, 10-10-2018. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ Smyth, David G. «KeeWeb: excelente cliente multiplataforma para Keepass» (en castellà). SmythSys IT Consulting, 25-01-2017. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ «KeeWeb, un programa OpenSource que permite almacenar y acceder a las contraseñas desde cualquier lugar» (en castellà). RedesZone, 26-02-2016. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ «Gestionando contraseñas de KeePass en Nextcloud | Blog Bujarra.com» (en castellà). [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ «KeeWeb: Self-hosted KeePass Web and Desktop client». Martin Brinkmann. [Consulta: 23 juliol 2020].
* ↑ Chris Wiles. «KeeWeb 1.15.5». Macworld, 15-06-2020. Arxivat de l'original el 2021-01-17. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Lounge Key o Priority Pass: ¿cuál elegir? Consejos para personalizar y optimizar el administrador de contraseñas de KeePass.». smmsub.ru. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ Dimitri Witkowski. «Dropbox and GDrive», 12-09-2020. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «KeeWeb documentation (wiki)». GitHub. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «KeebWeb - WebDAV».
* ↑ «Gestionar contraseñas con software libre de forma segura, privada y autónoma» (en castellà). geekland, 12-05-2019. [Consulta: 10 gener 2021].

## Enllaços externs

* KeeWeb - Lloc web oficial
* Keeweb for Nextcloud a Github
# Julià l'Egipci

Julià l'Egipci (en llatí Julianus, en grec Ἰουλιανός) així anomenat perquè per un temps fou governador d'Egipte, fou un poeta romà d'Orient del temps de l'emperador Justinià I a la primera meitat del segle vi.
Setanta-un epigrames seus figuren a l'Antologia grega, i l'autor és considerat imitador d'anteriors poemes de la mateixa mena, descriptius i referits a obres d'art. Dos dels epigrames parlen d'Hipaci el nebot de l'emperador Anastasi, executat el 532 per ordre de Justinià, i un sobre Joan, net d'Hipaci.

## Referències

* ↑ 2.Julianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 643