OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# .41 Remington Magnum

El .41 Remington Magnum és un cartutx per a revòlver estrenat el 1964 per Smith & Wesson, per al seu revòlver Modelo 57. Amb ell es pretenia cobrir el buit entre el .357 Magnum i el .44 Magnum amb un calibre intermedi entre els dos.
El .41 Magnum mai ha estat massa popular. Això és així perquè per a la defensa personal, amb un .357 Magnum és més que suficient, mentre que per a la caça major, es queda curt en comparació del .44 Magnum. A mig camí entre els dos, no competeix amb cap de les seves respectives parcel·les. Anant-se al limb de la terra de ningú.
No obstant, per a persones que per algun motiu desitgin un calibre molt potent, però no consideren manejable el .44 Magnum, és una bona opció.

## Prestacions

Amb 210 grams de pes, és capaç de desenvolupar una velocitat de 400 m/s i 1000 Joules.

## Referències

* ↑ «Behind the Bullet: .41 Remington Magnum» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2021].
* ↑ «.41 Remington Magnum Ballistics GunData.org». [Consulta: 23 setembre 2021].
# Sant Salvador d'Olvan

Sant Salvador d'Olvan és una obra del municipi d'Olvan (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una capella enganxada a la masia de Trasserra.

## Referències

* ↑ «Sant Salvador d'Olvan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Pseudopaludicola riopiedadensis

Pseudopaludicola riopiedadensis és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Garcia, P. & Carnaval, A.C. 2004. Pseudopaludicola riopiedadensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Selenoestefanita

La selenoestefanita és un mineral de la classe dels sulfurs. El nom deriva del seu contingut en seleni i per ser molt similar a l'estefanita.

## Característiques

La selenoestefanita és una sulfosal de fórmula química Ag₅SbSe₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la selenoestefanita pertany a «02.G - Nesosulfarsenits, etc. amb S addicional» juntament amb els següents minerals: argentotennantita, freibergita, giraudita, goldfieldita, hakita, tennantita, tetraedrita, estefanita, pearceïta, polibasita, selenopolibasita, cupropearceïta, cupropolibasita i galkhaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'or i argent de Rudnaya Sopka, al Districte autònom de Txukotka (Rússia). També ha estat descrita al districte miner de Yankee Fort, al comtat de Custer (Idaho, Estats Units). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Selenostephanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 maig 2021].
# Teatre en llombard

El teatre en llombard és el gruix de les obres teatrals que, en el decurs del segles, han estat escrites en llengua llombarda. El gènere va néixer a finals del segle XVII amb les comèdies de Carlo Maria Maggi i de Francesco De Lemene, però es va desenvolupar sobretot en el segle xix, amb el gran auge del teatre milanès. A partir de finals del segle xix, i fins a dia d'avui, s'ha difós la producció teatral popular, tot i que no sempre de nivell alt.

## Llista de dramaturgs en llombard

* Sandro Bajini
* Giovanni Barrella
* Biagio Bellotti
* Carlo Bertolazzi
* Giorgio Bolza
* Francesco De Lemene
* Edoardo Ferravilla
* Ferdinando Fontana
* Decio Guicciardi
* Sandro Lopez Nunes
* Luigi Medici
* Felice Musazzi
* Cletto Arrighi
* Gaetano Sbodio
* Giovanni Testori
* Silvio Zambaldi

## Vegeu també

* Literatura llombarda

## En projectes germans

* Repertori del teatre en dialecte milanès a Wikisource (en italià)
# Vlaardingen

Vlaardingen és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2021 tenia 73.924 habitants repartits sobre una superfície de 26,71 km² (dels quals 3,03 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Midden-Delfland, a l'oest amb Maassluis, a l'est amb Schiedam i al sud amb Rotterdam.

## Centres de població

* Centrum
* Westwijk
* Vettenoordse Polder
* Oost
* Vlaardingen Ambacht/Babberspolder
* Holy-Zuid
* Holy-Noord
* Broekpolder

## Agermanaments

* Moravská Třebová

## Personatges il·lustres

* Wouter Bos, cap del PvdA

## Referències

* ↑ «Kerncijfers wijken en buurten 2021» (en neerlandès). Oficina Central d'Estadística, 06-08-2021. [Consulta: 26 febrer 2023].

## Enllaços externs

* www.vlaardingen.nl
# Pol Mainat Sardà

Pol Mainat Sardà (1975) és un actor, director, realitzador i discjòquei català.
Fill de Josep Maria Mainat i Rosa Maria Sardà, ha exercit d'actor, productor, creador de formats, DJ d'electrònica en sales i hotels a Barcelona i Madrid i, sobretot, director i realitzador. Amb la seva mare ha tingut diverses col·laboracions, entre les quals destaca Abuela de verano, una sèrie que TVE va emetre a la tardor del 2005 i en la qual Mainat, com a actor, feia de fill del personatge de Sardà. El 2011 també va participar en els 12 capítols de Dues dones divines, una comèdia amb Verónica Forqué i Rosa Maria Sardà per a TV3. El director i realitzador de tots els capítols era Pol Mainat Sardà, que també apareixia com a actor, i la sèrie estava produïda pel seu pare i el soci d'aquest, Toni Cruz), via Gestmusic. També és conegut per sèries com Majoria Absoluta (2002-2004), Los algos (2007-) o comèdies com Airbag (1997).

## Referències

* ↑ Sánchez, Ana «Conozca a Josep Maria Mainat como la palma de su mano» (en castellà). El Periódico, 09-03-2016 [Consulta: 1r octubre 2020].
* ↑ Sánchez, Javi «Pol Mainat el único hijo de Rosa Maria Sardà: actuó con ella, la dirigió y estuvo a su lado hasta el final». Vanity Fair, 10-06-2020 [Consulta: 12 juny 2020].
* ↑ «Pol Mainat». IMDb. [Consulta: 12 juny 2020].
# Pseudopaludicola mirandae

Pseudopaludicola mirandae és una espècie de granota que viu a l'Argentina i, possiblement també, al Paraguai.

## Referències

* Baldo, D. 2004. Pseudopaludicola mirandae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# .44 Colt

El .44 Colt és un cartutx de revòlver de foc central nord-americà que es va produir comercialment entre 1871 i 1940. En el seu moment, va ser un dels cartutxos més populars, atès que el van utilitzar les tropes nord-americanes .

## Cartutx

El cartutx va ser desenvolupat per a l'Exèrcit dels Estats Units. L'Exèrcit l'utilitza fins a 1873, moment en què va ser reemplaçat pel més conegut .45 Colt.
El rendiment balístic de l'original .44 Colt és comparable al .44 Remington, però menys potent que els moderns cartutxos .44 russos.

## Referències

* ↑ Barnes, Frank C. Cartridges of the World (en anglès). Northfield: John T. Amber-DBI Books, 1972, p. 169,177. ISBN 0-695-80326-3.

## Bibliografia

* Barnes, Frank C., ed. by John T. Amber. ".44 Colt", in Cartridges of the World, pàg. 169 & 177. Northfield, IL: DBI Books, 1972. ISBN 0-695-80326-3.
* Fitzsimons, Bernard, ed. Illustrated Encyclopedia of 20th Century Weapons & Warfare, Volume 20, p. 2192, "Remington". London: Phoebus, 1978.
* Barnes, p. 169, ".44 Colt".

## Enllaços externs

* Pàgina web amb informació sobre el cartutx
# Pseudopaludicola

Pseudopaludicola és un gènere de granotes de la família Leptodactylidae que es troba a Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Pseudopaludicola boliviana
* Pseudopaludicola canga
* Pseudopaludicola ceratophryes
* Pseudopaludicola falcipes
* Pseudopaludicola llanera
* Pseudopaludicola mineira
* Pseudopaludicola mirandae
* Pseudopaludicola mystacalis
* Pseudopaludicola pusilla
* Pseudopaludicola riopiedadensis
* Pseudopaludicola saltica
* Pseudopaludicola ternetzi

## Referències

* IUCN (anglès)
# Scytodes fusca

Scytodes fusca és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels escitòdids (Scytodidae). Fou descrit per primera vegada l'any 1837 per Charles Athanase Walckenaer. És anomenada brown spitting spider (aranya escopidora marró).
És pròpia d'Amèrica Central i Amèrica del Sud. Ha estat introduïda a Europa, Àfrica tropical, Seychelles, Myanmar, Xina, Japó, i Hawaii.

## Sinonímies

Segons el World Spider Catalog versió 19.0 (2018), existeixen les següents espècies fòssils:
* Scytodes domestica Doleschall, 1859
* Scytodes guianensis Taczanowski, 1872
* Dictis fumida Thorell, 1891
* Scytodes hebraica Simon, 1892
* Scytodes bajula Simon, 1892
* Scytodes atrofusca Strand, 1916
* Scytodes campinensis Mello-Leitão, 1918
* Scytodes discolor Mello-Leitão, 1918
* Scytodes iguassuensis Mello-Leitão, 1918
* Scytodes nannipes Chamberlin & Ivie, 1936
* Scytodes torquatus Kraus, 1955

## Referències

* ↑ Walckenaer, C. A. (1837). Histoire naturelle des insectes. Aptères. Paris 1, 1-682.
* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Scytodes fusca Walckenaer, 1837 en la família Scytodidae +base de dades. Accés el 7 de gener de 2019.
* ↑ «Scytodes fusca Report». [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «Scytodes fusca species details». [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «Scytodes fusca». [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «Scytodes fusca Species Information». [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «NMBE World Spider Catalog, Scytodes fusca». [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ Dunlop, J. A., Penney, D. & Jekel, D. 2018. "A summary list of fossil spiders and their relatives". A World Spider Catalog. Natural History Museum Bern, online a http://wsc.nmbe.ch, versió 19.0. Accés el 13 de desembre de 2018.
# Tekeli

Tekeli (en kazakh, Текелі) és una vila del Kazakhstan, a la província d'Almati.

## Situació

La població, en estimació de 2014, és de 29.830 habitants.
Està situada a una altitud de 1.300 m, a només 40 km a l'est de Taldykorgan, la capital provincial. S'ubica a la confluència dels tres rius que formen el Karatal, un dels principals afluents del llac Balkhaix.

## Evolució històrica

A la dècada de 1930 es van posar en explotació les mines de plom i zinc de la zona i una fàbrica de munició. Això va conduir a la creació de la vila i a la seva prosperitat. El tancament de les explotacions, el 1996, va precipitar el declivi econòmic. La consegüent depressió provocà un flux migratori important.

## Seu universitària

Per contribuir al desenvolupament local, el 2000 es va decidir instal·lar a la vila un dels tres campus de la Universitat de l'Àsia Central (els altres dos són a Narín, al Kirguizstan, i a Khorog, al Tadjikistan).

## Referències

* ↑ El web mashke.org recull les dades del Comitè d'Estadística Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Web de la Universitat de l'Àsia Central Arxivat 2015-03-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Wakayama

Wakayama (和歌山市, Wakayama-shi) és una ciutat del Japó, capital de la prefectura de Wakayama, a la regió de Kansai. És un centre comercial i port a l'entrada del golf d'Osaka. Ha experimentat un important desenvolupament industrial, principalment en el ram de la metal·lúrgia. Hi ha també refineries de petroli i una universitat.

## Ciutats agermanades

* Bakersfield, Califòrnia, Estats Units d'Amèrica
* Jeju, Corea del Sud
* Richmond, Colúmbia Britànica, Canadà
* Jinan, Xina

## Referències

* ↑ «Wakayama». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Puig Sobirà (Odèn)

El Puig Sobirà és una muntanya de 1.937.6 metres que es troba al municipi d'Odèn, a la comarca del Solsonès. El 29 de setembre de 2018, durant la festa major de Canalda, membres de la Comissió Cultural Canalda 1.100 anys i del Centre Excursionista del Solsonès van col·locar un indicador metàl·lic de grans dimensions on apareix el nom del cim i la seva altura en vertical i està coronat per una silueta de l'església de Canalda i la inscripció "Canalda 1.100 anys".
Al cim occidental de 1923.3 metres s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 273090001). Degut a la seva presència els excursionistes acostumaven a anar-hi sense adonar-se'n que no era el punt més alt.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Posen un indicador al cim del Puig Sobirà (1.938 m)
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# (645) Agrippina

Agrippina és l'asteroide número 645. Va ser descobert per l'astrònom Joel Hastings Metcalf des de l'observatori de Taunton (Regne Unit), el 13 de setembre de 1907. La seva designació provisional fou 1907 AG.
L'asteroide de tipus S orbita al voltant del Sol a una distància de 2,7 a 3,7 ua una vegada cada 5 anys i 9 mesos (2.103 dies). La seva òrbita mostra una excentricitat de 0,15 i està inclinada 7 graus cap al pla de l'eclíptica. Una anàlisi fotomètrica de la corba de llum dels anys vuitanta i una observació provisional el 2004 van donar un període de rotació de 32,6 i 34,4 hores, respectivament.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «645 Agrippina (1907 AG)». Minor Planet Center. [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ Behrend, Raoul. «Asteroids and comets rotation curves – (645) Agrippina». Geneva Observatory. [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ Binzel, R. P. «A photoelectric survey of 130 asteroids». Icarus, 72, 1, 01-10-1987, pàg. 135–208. Bibcode: 1987Icar...72..135B. DOI: 10.1016/0019-1035(87)90125-4. ISSN: 0019-1035.
# Saint-Trojan

Saint-Trojan és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 190 | 234 | 259 | 269 | 288 | 318 | 309 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Guy Bayard | |
| 2008- | Bruno Gravineau | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Secretaria d'Estat de Telecomunicacions i Infraestructures Digitals

La Secretaria d'Estat de Telecomunicacions i Infraestructures Digitals (SETELECO) d'Espanya és un òrgan depenent del Ministeri de Transformació Digital que assumeix funcions relatives a la política d'impuls al sector de les telecomunicacions, dels serveis de comunicació audiovisual, el desplegament d'infraestructures i serveis per a garantir la connectivitat dels ciutadans i empreses i per impulsar la productivitat i el creixement econòmic.
Les seves funcions són el de foment i regulació del sector de les telecomunicacions i la comunicació audiovisual, la interlocució amb els sectors professionals, industrials i acadèmics i la coordinació o cooperació interministerial i amb altres Administracions Públiques respecte a aquestes matèries, sense perjudici de les competències atribuïdes a altres departaments ministerials, en particular al Ministeri de Cultura i Esport, i a la CNMC.

## Llista de Secretaris d'Estat

* Baudilio Tomé Muguruza (2000-2002)
* Carlos López Blanco (2002-2004)
* Francisco Ros Perán (2004-2010)
* Bernardo Lorenzo Almendros (2010-2011)
* Juan Junquera Temprano (maig-desembre de 2011)
* Víctor Calvo-Sotelo (2011-2016)
* José María Lasalle (2016-2018)
* Francisco de Paula Polo Llavata (2018-2020)
* Roberto Sánchez Sánchez (2020-2022)
* María González Veracruz (2022-avui)

## Referències

* 1 2 Ministerio de Política Territorial y Función Pública. «Real Decreto 403/2020, de 25 de febrero, por el que se desarrolla la estructura orgánica básica del Ministerio de Asuntos Económicos y Transformación Digital.». www.boe.es, 27-02-2020. [Consulta: 27 febrer 2020].
* ↑ Press, Europa. «José María Lassalle, nuevo secretario de Estado para la Sociedad de la Información y la Agenda Digital» (en castellà). eldiario.es. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ «Francisco Polo es el nuevo secretario de Estado para la Sociedad de la Información y la Agenda Digital • ESMARTCITY» (en castellà). ESMARTCITY, 19-06-2018. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ Ministerio de Asuntos Económicos y Transformación Digital. «Real Decreto 54/2020, de 14 de enero, por el que se nombra Secretario de Estado de Telecomunicaciones e Infraestructuras Digitales a don Roberto Sánchez Sánchez.». boe.es, 15 enero 2020. [Consulta: 5 febrer 2020].
* ↑ Rodríguez, Ana María. «El Gobierno nombra a María González secretaria de Estado de Telecomunicaciones» (en castellà). elconfidencial.com, 04-10-2022. [Consulta: 5 octubre 2022].
# Tekeli Lala Mehmed Paixà

Tekeli Lala Mehmed Pasha fou un gran visir otomà que només va exercir durant nou dies el 1595.
Era de Gölmarmara, regió de Manisa, a Anatòlia occidental. Després de diverses activitats va arribar a tutor (lala) del sultà Murat III i després del seu fill Mehmet III. Per això era anomenat Lala. Es va casar amb la filla de la mainadera de Mehmet III, Halime Hatun.
Quan Mehmed III va pujar al tron aviat el va nomenar gran visir (19 de novembre de 1595) però va morir sobtadament el dia 28 d'octubre de 1595

## Nota

* ↑ L'enciclopedia de l'Islam dona 22 de novembre de 1595 després de 10 dies en el càrrec a l'entrada "Mehmeh Pasha, Lala", volum VI, pàg. 989

## Referències

* Histoire de l'Empire ottoman, depuis son origine jusqu'à nos jours, par J. von Hammer; traduit de l'allemand par J. J. Hellert, Volum 1 a 18
* Leslie P. Peirce (1993). The Imperial Harem: Women and Sovereignty in the Ottoman Empire, ISBN 978-0195086775. Oxford University Press, USA.
Gran visir otomà :
# Wake Island (pel·lícula)

Wake Island és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Farrow, estrenada el 1942.

## Argument

El desembre de 1941, la petita guarnició americana de l'atol·ló de Wale és atacada per l'exèrcit imperial japonès al mateix temps que Pearl Harbor. Aquesta pel·lícula - realitzada el 1942, o sigui algunes setmanes després dels fets - relata la defensa heroica dels 449 soldats d'infanteria de marina i pilots en aquest combat desigual que va durar 16 dies.
En el transcurs d'aquesta batalla, van ser enfonsats els primers vaixells japonesos de la Segona Guerra Mundial.

## Repartiment

* Brian Donlevy: Major Geoffrey Caton
* Macdonald Carey: Tinent Bruce Cameron
* Robert Preston: Soldat Joe Doyle
* William Bendix: Soldat Aloysius K. 'Smacksie' Randall
* Albert Dekker: Shad McClosky
* Walter Abel: Capità de frégate Roberts
* Mikhail Rasumny: Ivan Probenzky
* Rod Cameron: Capità Pete Lewis
* Frank Albertson: Johnny Rudd
* Barbara Britton: Sally Cameron
* Charles Trowbridge: George Nielson (no surt als crèdits)
* Willard Robertson: Coronel Cameron (no surt als crèdits)

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1943: Oscar a la millor pel·lícula
* 1943: Oscar al millor director per John Farrow
* 1943: Oscar al millor actor secundari per William Bendix
* 1943: Oscar al millor guió original per W.R. Burnett i Frank Butler

## Referències

* ↑ «Wake Island». The New York Times.
# Poros (rei)

Poros fou el nom en grec d'un rei de l'Índia de nom Puru o Pururava, amb dominis a la vora de l'Hidaspes que marcava la seva frontera occidental. A la vora d'aquest riu, Poros va esperar els invasors macedonis, i no va seguir l'exemple dels reis veïns Tàxiles i Abisares que s'havien sotmès a Alexandre el Gran.
En arribar Alexandre es va trobar amb un poderós exèrcit (amb 200 elefants) que ocupava la riba esquerra del riu, i el conqueridor va decidir no travessar el riu i va buscar un lloc per creuar lluny de la vigilància de Poros; finalment va poder passar un cos de l'exèrcit mentre el cos principal quedava sota el comandament de Cràter d'Orèstia. Alexandre disposava de 6000 infants i 5000 cavallers. Poros va enviar el seu fill amb un cos de cavalleria escollit, per controlar els moviments enemics i el mateix rei anava al darrere; finalment els dos exèrcits es van trobar i encara que Poros va disposar perfectament les seves forces, el superior geni d'Alexandre va obtenir la victòria; Poros va aguantar la derrota i no es va retirar fins que ja tot el seu exèrcit havia fugit i ell mateix estava ferit. Alexandre li va enviar emisaris que li van garantir la seguretat i finalment Poros es va rendir i el van portar davant el conqueridor; aquest el va rebre amb el màxim honor i li va restaurar el seu regne i encara li va donar més territoris com els del seu cosí Poros de Gandaris.
En endavant Poros va ser ferm aliat d'Alexandre; el va acompanyar en les expedicions contra els pobles veïns però després de creuar l'Acesines, va ser enviat de retorn al seu regne per reclutar més forces, amb les que es va reunir al rei a Sangala, i va ser clau en la derrota dels cateans, un poble amb el qual Poros ja estava en guerra anteriorment. Poros va romandre al costat del rei macedoni amb una força auxiliar fins a la riba de l'Hifasis (Hyphasis) i encara va participar en l'equipament de la flota macedònia.
En agraïment Alexandre li va donar el govern de la regió entre l'Hidaspes i el Hifasis, amb set nacions i dos mil ciutats, territoris que va retenir a la mort d'Alexandre amb títol de rei tant al primer repartiment com al de Triparadisos el 321 aC (és evident que aquestos territoris difícilment podien ser controlats per cap general macedoni). Finalment el general Eudem, sàtrapa de la província adjacent, va agafar Poros a traïció i el va fer matar, abandonat el territori amb 120 elefants i alguns soldats macedonis que quedaven al país, per anar a ajudar Èumenes contra Antígon el Borni.

## Referències

* ↑ (anglès) Britannica online, Battle of the Hydaspes
* ↑ History of India, vol. II, pàg. 103, per A. V. Williams Jackson
# Prosopis pallida

Prosopis pallida,conegut localment com a algarrobo, kiawe o huarango, és una espècie d'arbret espinós dins la família de les fabàcies. És una planta nativa de Colòmbia, Equador i el Perú, particularment de les zones més àrides prop de la costa. És considerat una espècie invasora en altres zones. Té les flors groc-verdoses i llegums llargs.
És un arbre de creixement ràpis i pot viure uns mil anys. Els llegums es poden usar com farratge o se'n pot fer un tipus de cervesa. Les seves flors són atractives per les abelles de la mel.
Aquest arbre s'havia utilitzat contra l'erosió i introduït a llocs com Puerto Rico i Hawaii (des de 1828),com també a Nova Gal·les del Sud i Queensland a Austràlia on s'ha naturalitzat.
L'aclariment dels boscos de huarango s'ha suggerit com una causa del declivi de la cultura del Nazca.

## Imatges

* Flor
* Espines i fulles
* Fusta
* Mel

## Referències

* ↑ «USDA GRIN Taxonomy». Arxivat de l'original el 2011-11-19. [Consulta: 10 novembre 2014].
* 1 2 Romero, Simon «Ecosystem in Peru Is Losing a Key Ally». The New York Times, 08-11-2009.(anglès)
* ↑ Slow Food Foundation Ark of Taste. http://www.slowfoodfoundation.com/ark/details/1042/kiawe-honey-from-the-kiawe-tree Kiawe Honey]. Retrieved 5 October 2013.
* ↑ Marchese, C. Marina. The Honey Connoisseur: Selecting, Tasting, and Pairing Honey, With a Guide to More Than 30 Varietals. Nova York, NY: Black Dog & Leventhal Publishers, 2013, p. 110-111. ISBN 978-1-57912-929-3.
* ↑ Bourton, Jody «Logging 'caused Nazca collapse'». BBC News, 02-11-2009 [Consulta: 2 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Pacific Island Ecosystems at Risk
* P. pallida photo gallery Arxivat 2007-09-14 a Wayback Machine.
* Habitat restoration and sustainable use of southern Peruvian dry forest: Huarango forest, project by Kew Gardens
* Invasive Species Remedy Arxivat 2014-11-22 a Wayback Machine.
# (651) Antikleia

(651) Antikleia és un asteroide que pertany al cinturó d'asteroides descobert el 4 d'octubre de 1907 per August Kopff des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya. S'anomena com Anticlea, per personatge de la mitologia grega, esposa de Laertes. Forma part de la família asteroidal d'Eos.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Hirayama, Kiyotsugu «Group of asteroids probably of common origin» (en anglés). The Astronomical Journal, 743, 1918 [Consulta: 28 juliol 2015].

## Enllaços externs

* «(651) Antikleia» (en anglés). Minor Planet Center. [Consulta: 19 maig 2015].