OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enric Navarro i Borràs

Enric Navarro i Borràs (València, 1891 - València, 1943) va ser un escriptor valencià.
Va escriure poesia, novel·la i teatre. Dirigí durant la seua primera època la revista Taula de lletres valencianes i també va dirigir durant un temps la revista La República de les Lletres. Gran part seua obra poètica va aparèixer al recull El vol en arc (1935). Es va alinear amb Maximilià Thous Llorens i Carles Salvador en la disputa estètica entre els avantguardistes i els tradicionalistes valencians, front a Eduard Martínez Ferrando, Miquel Duran de València i el germà d'aquest, Enric Duran i Tortajada.
Va ser premiat als Jocs Florals de Lo Rat Penat els anys 1917, 1922 i 1935. Va ser un dels signataris de les Normes de Castelló de 1932. Va formar part, junt amb Bernat Artola, Ricard Blasco, Adolf Pizcueta i Carles Salvador en la delegació del País Valencià al II Congrés Internacional d'Escriptors per a la Defensa de la Cultura, celebrat a València l'any 1937.
Segons Joan Fuster, en la seua poesia «Enric Navarro i Borràs lloa i exalça la creixença ciutadana de València, la brillantor dels carrers frívols, l'embriaguesa de la velocitat».

## Obres

Llista no exhaustiva

### Narrativa

* 1914 La casa de roín pastor, novel·la
* 1915 El preu de la ventura, novel·la
* 1920 De l'abisme al cim, novel·la
* 1920 Ni llar, ni amor, ni glòria, novel·la en vers
* 1930 Les desventures d'Abel, novel·la

### Teatre

* La mala senda
* La veu de l'amor
* La ratlla negra

### Poesia

* 1920 El caminant enamorat
* 1921 Fulles d'un llibre. De València (poema presentat als Jocs Florals de Barcelona)
* 1935 El vol en arc

## Referències

* ↑ Carme Gregori. La discussió avantguardista valenciana. Estudis de llengua i literatura catalanes, XIV, 1987, pàgs. 343-366
* ↑ Antologia de la poesia valenciana, vol. 5 de les OOCC, pàg. 332-335.
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques

## Bibliografia

* Eduard J. Verger. Antologia dels poetes valencians III. El segle xx, primera part. Institució Alfons el Magnànim. València, 1988.
# Geràsim II

Geràsim II (en grec Γεράσιμος Β') va ser patriarca de Constantinoble els anys 1673 i 1674.
Membre d'una família cretenca i originari de Quios, va ser clergue de molt jove, i l'any 1655 era nomenat metropolità de Brăila, a Valàquia. L'any 1658 va ser metropolità de Tàrnovo, a Bulgària, i el 14 d'agost de 1673 va substituir Dionís IV a la seu del patriarcat de Constantinoble.
Va ser deposat el desembre de l'any 1674 i va tornar a Quios com a metropolità. L'any 1676 va intentar que el tornessin a nomenar patriarca, i no se'n va sortir. Uns mesos més tard es va fer càrrec del bisbat de l'illa d'Andros i allà el van deposar el 1678. El 1683 era metropolità de Paronaxia (que reunia els bisbats de les illes de Naxos i Paros), d'on va ser deposat pel patriarca Dionís IV durant el seu quart patriarcat (1686-1687). Geràsim va demanar la protecció de la República de Venècia, que controlava la mar Egea. Finalment, el nou patriarca de Paronaxia li va oferir el Monestir de Sant Ciríac a Naxos, on va morir el 6 de febrer de 1689.

## Referències

* ↑ «Γεράσιμος Β'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 7 agost 2023].
# Epiplatys singa

Epiplatys singa és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Angola, República Democràtica del Congo, República del Congo i Gabon.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Epiplatys singa» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1899. Matériaux pour la faune du Congo. Poissons nouveaux du Congo. Cinquième Partie. Cyprins, Silures, Cyprinodontes, Acanthoptérygiens. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 5): 97-128, Pls. 40-47.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Eviota zonura

Eviota zonura és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 1,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar de Timor i Waigeo (Indonèsia) fins a Samoa i Micronèsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La reina de España

La reina de España és una pel·lícula espanyola dirigida per Fernando Trueba, estrenada el 25 de novembre de 2016. Aquesta cinta és una seqüela de la pel·lícula de 1998 La niña de tus ojos, també dirigida per Trueba.

## Argument

En els anys cinquanta, aproximadament vint anys després dels fets narrats a La niña de tus ojos, l'actriu Macarena Granada, convertida en una estrella de Hollywood, torna a Espanya per a rodar una superproducció sobre la reina Isabel la Catòlica. Aquí es trobarà amb els seus antics companys.

## Repartiment

* Penélope Cruz: Macarena Granada
* Antonio Resines: Blas Fontiveros
* Neus Asensi: Lucía Gandía
* Ana Belén: Ana
* Javier Cámara: Pepe Bonilla
* Chino Darín: Leonardo "Leo" Sánchez
* Loles León: Trinidad "Trini" Morenos
* Arturo Ripstein: Sam Spiegelman
* Jorge Sanz: Julián Torralba
* Rosa Maria Sardà: Rosa Rosales
* Santiago Segura: Castillo
* Cary Elwes: Gary Jones
* Clive Revill: John Scott
* Mandy Patinkin: Jordan Berman
* Carlos Areces: Francisco Franco
* Aida Folch: Novia
* Jesús Bonilla: Marco Bonilla
* Ramón Barea: Ramón
* Anabel Alonso: Teleoperadora

## Premis
### XXXI Premis Goya

| Categoria | Nominats | Resultat |
| Millor actriu protagonista | Penélope Cruz | Nominada |
| Millor direcció de producció | Pilar Robla | Nominada |
| Millor disseny de vestuari | Lala Huete | Nominada |
| Millor fotografia | José Luis Alcaine | Nominat |
| Millor direcció artística | Juan Pedro de Gaspar | Nominat |

### Premis Platino

| Any | Categoria | Nominats | Resultat |
| 2017 | Millor Direcció d'Art | Juan Pedro de Gaspar | Nominat |

## Polèmica

Les polèmiques paraules del seu director, Fernando Trueba, durant el seu discurs d'acceptació del Premi Nacional de Cinematografia (Sant Sebastià, 2015), qui va dir no haver-se sentit en la seva vida «ni cinc minuts espanyol», van motivar una crida al boicot de la pel·lícula en les xarxes socials. La pel·lícula va fracassar en la taquilla.
La reina de España va formar part del programa oficial del 67è Festival Internacional de Cinema de Berlín, en la secció Berlinale Special Gala, en la qual es presenten obres actuals de cineastes contemporanis.

## Referències

* ↑ «‘La reina de España’, de Fernando Trueba, muestra su primer ‘teaser’». , 21-06-2016 [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ La reina de España al web dels Goya
* ↑ «Se conocieron los nominados a los Premios Platino 2017» (en espanyol europeu). [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ «Trueba confiesa su “tristeza” por el intento de boicoteo a ‘La reina de España’». El País, 29-11-2016.
* ↑ «La Reina de España de Trueba, cada vez más hundida». ABC, 12-12-2016.
* ↑ «'La reina de España': 387.000 euros en su accidentado debut». El Mundo, 28-11-2016.
* ↑ «Trueba lamenta el boicot a 'La reina de España', cuyo estreno ha pinchado en taquilla». 20 minutos, 28-11-2016.
* ↑ La Berlinale Special selecciona ‘La reina de España’ a panoramaaudiovisual.com, 16 de desembre de 2016
# Guo Yuan (Dinastia Han)

* Per altres persones anomenades igual, vegeu Guo Yuan.
    En aquest nom xinès, el cognom és Guo.
Guo Yuan (mort el 202 EC) va ser un general militars servint sota el senyor de la guerra Yuan Shang durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental de la història xinesa. Va ser també el fill de la germana de Zhong Yao. Durant una expedició dirigida per Cao Cao contra Yuan Shang i el seu germà, Yuan Tan, Guo i Gao Gan van ser enviats a esperar fins que Hedong fóra capturada. Pang De i Ma Chao foren tots dos enviats a defendre el front de Guo. Pang destruí els exèrcits de Guo i Gao, i finalment decapità personalment a Guo personal, no sabent la seva identitat. Ell penjaria més tard el cap de Guo en el seu campament. Zhong Yao, en veure el cap del seu nebot, es va posar a plorar. Pang tractà de donar les gràcies a Zhong, però aquest va respondre, "Guo Yuan era el meu nebot i un traïdor a l'estat. Per què m'agraeixes res?"

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Gerència

* Economia: càrrec del gerent. Vegeu executiu en cap.
* Mobiliari: despatx o oficina del gerent.

## Termes relacionats

* Informàtica: mode de gerència de sistema.
# Isabel Caro Wilson

Isabel Caro Wilson és una diplomàtica, empresària, escriptora i hispanista filipina. Ha estat ambaixadora de les Filipines a Espanya i directora del Centre Cultural de les Filipines (CCP). L'any 1997 li va ser concedit el Premi Zóbel.
Durant la seva residència a Espanya va promocionar la cultura del seu país, creant una rondalla i grup folklòric filipins a Madrid format per compatriotes seus de diferent perfil (estudiants, treballadors…) que vivien en aquesta ciutat. Aquests van participar en diversos festivals per tota la geografia espanyola.
Segons la revista ‘’Town and Country’’ era una de les deu dones amb més estil i influència de les Filipines l'any 2010.
Ha estat columnista del Manila Chronicle i liderat multitud de projectes i associacions empresarials, artístiques i culturals.

## Premis

* 1997. Premi Zóbel

## Referències

* ↑ Francisco, Butch «Flawless pictures and a clearer Belo scenario». philstar.com.
# Eleccions al Parlament del Regne Unit de 1979

Les eleccions al Parlament del Regne Unit de 1979 es van celebrar el 3 de maig de 1979. El Partit Conservador va guanyar al Partit Laborista, molt desgastat per la greu crisi econòmica, l'alta taxa d'atur, les protestes d'hivern de 1978 i el fracàs del referèndum escocès de 1978. Per primer cop en la història del Regne Unit, una dona, Margaret Thatcher, seria primer ministre.

## Resultats

| Partit | Líder | Vot popular | % | Escons | Canvi (de 1979) |
| Partit Conservador | Margaret Thatcher | 13.697.923 | 43,9% | 339 | -62 |
| Partit Laborista | James Callaghan | 11.532.218 | 36,9% | 269 | -50 |
| Partit Liberal | David Steel | 4.313.804 | 13,8% | 11 | -2 |
| Partit Nacional Escocès | Gordon Wilson | 504.259 | 1,6% | 2 | -9 |
| Partit Unionista de l'Ulster | Harry West | 254.578 | 0,8% | 5 | -1 |
| Plaid Cymru | Gwynfor Evans | 132.544 | 0,4% | 2 | -1 |
| Social Democratic and Labour Party | John Hume | 126.325 | 0,4% | 1 | |
| Partit Unionista Democràtic | Ian Paisley | 70.795 | 0,3% | 3 | +2 |
| Partit Unionista Unit de l'Ulster | Reg Empey | 39.856 | 0,1% | 1 | +1 |
| Republicans independents | Frank Maguire/Bobby Sands | 22.398 | 0,1% | 1 | |
| Partit Ecologista | | 39.918 | 0,3% | - | 0 |
| National Front | Tom Holmes | 191.719 | 0,6% | - | 0 |
| Mebyon Kernow | Richard Jenkin | 4.164 | 0,1% | - | 0 |
| Partit Nacionalista Còrnic | James Whetter | 227 | 0,00% | - | 0 |

## Referències

* F. W. S. Craig, British Electoral Facts: 1832-1987
# La reina Elisabet als 90: un homenatge familiar

La reina Elisabet als 90: un homenatge familiar (originalment en anglès, Elizabeth at 90: A Family Tribute) és un documental de televisió del 2016 realitzat per commemorar el 90è aniversari de la reina Elisabet II. Va ser produït per la BBC i dirigit per John Bridcut, i narrat originalment per Carles, príncep de Gal·les. A part de les imatges d'arxiu, el programa inclou imatges extenses rodades per la reina, el príncep Felip, el duc d'Edimburg; la princesa Margarida; el rei Jordi VI i la reina Elisabet Bowes-Lyon. Les imatges mai s'havien mostrat públicament i provenien de l'arxiu privat de gravacions casolanes de la reina. Les imatges mostrades s'intercalen amb els comentaris dels membres de la família reial britànica. La pel·lícula va comptar amb contribucions de la reina; el príncep de Gal·les; Anna, princesa reial; el príncep Guillem, duc de Cambridge; el príncep Enric; Sarah Chatto, el príncep Eduard, duc de Kent; la princesa Alexandra, Margaret Rhodes i la reina Margarida II de Dinamarca. La versió doblada al català va emetre's el 13 de setembre de 2022 a TV3 en motiu de la mort d'Elisabet II. Va suposar l'inici de la catorzena temporada del programa Sense ficció i va ser seguit per 243.000 espectadors, cosa que va representar un 14,2% de quota de pantalla.

## Notes

* ↑ Comercialment en català es va publicitar amb el nom de La reina Elisabet: un homenatge familiar, però a la pel·lícula surt amb el títol d'aquest article.

## Referències

* 1 2 «Amb l'estrena "La reina Elisabet: un homenatge familiar", TV3 enceta la catorzena temporada del "Sense ficció"». CCMA, 12-09-2022. [Consulta: 16 setembre 2022].
* ↑ Gerard O'Donovan «Elizabeth at 90: a Family Tribute review: a brilliantly sampled insight into the private life of the Royal family». The Telegraph, 21-04-2016.
* ↑ «Elizabeth At 90 – A Family Tribute». BBC, 01-04-2016.
* ↑ Sam Wollaston «Elizabeth at 90 – A Family Tribute review – so much for one to learn about one's monarch». The Guardian, 22-04-2016.
* ↑ «Cruanyes (20,7%) resisteix al Barça (12,8%) i el "Sense ficció" (14,2%) planta cara a "Got talent" (14,7%)». El Món de la Tele, 14-09-2022. [Consulta: 16 setembre 2022].
# Graeme Atkinson

Graeme Atkinson és un periodista i històric militant antifeixista anglès que va coordinar durant anys la secció internacional de Searchlight, una revista d'investigació especialitzada des dels anys 1970 en les trames ultradretanes.
Amb anterioritat havia treballat com a editor local al diari del llavors Partit Comunista de la Gran Bretanya Morning Star, del qual va ser acomiadat després de no revelar l'intent de reclutament per part del KGB durant un viatge a Bulgària el 1985. També és col·laborador de la revista sueca Expo. A més, és el coordinador internacional d'antifa-net, una associació d'organitzacions antifeixistes a Europa.

## Referències

* ↑ Ramos, Miquel. Antifeixistes:. Madrid: Capitán Swing, 2022, p. 41-42. ISBN 978-84-125540-9-0.
* ↑ The Guardian, 1986-09-17: Morning Star succeeds over sacking of 'spy case' reporter
* ↑ «ABF Arbetarnas Bildningsförbund», 14-09-2008. Arxivat de l'original el 2008-09-14. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ «In Memoriam Stieg Larsson», 25-09-2009. Arxivat de l'original el 2009-09-25. [Consulta: 18 desembre 2022].
# Gentoox

Gentoox és una versió de Gentoo Linux, creada especialment per la Xbox desenvolupada per Thomas Pedley. Gentoox necessita un modchip o l'equivalent en programari per funcionar. Atenció cap d'aquest dos mètodes no està permès per Microsoft.

## Versions

Gentoox proveeix les següents versions:
* Home - Versió per principiants que conte força programari compilat.
* Pro - Versió per experts, per persones que desitgen personalitzar el programari a instal·lar
* MCE - Gentoox Media Center Edition.
Gentoox també té dues eines per manejar les còpies de seguretat:
* Sparkle - Rescatador del sistema tema de fitxers.
* Resctoox - Rescatador del Gentoox Linux.
Gentoox utilitza una modificació del Xbox-Linux BIOS conegut com a Cromwell. Gentoox Loader conte diverses característiques com escriure la Xbox's BIOS per mitjà de HTTP com també d'arrencat el kernel de Linux des d'un FTP.

### Versions actuals

* Pro v4.2
* Home v6.2
* MCE v1.3
* Loader v6.07
* Resctoox v5.1
* Sparkle v3.0

## Instal·lació

La instal·lació es pot realitzar de dues maneres: amb un disc o per mitjà d'un FTP (però primer hauràs d'arrencar un dimoni de FTP en la teva Xbox). Després cal crear un enllaç a si mateix a la partició E:\ o F:\, a continuació la partició F:\ serà convertida a Linux. A partir d'aquí es podrà arrencar amb el Dashboard, com ambXBMC, o utilitzar la versió modificada del Cromwell BIOS anomenada Gentoox Loader.

## Enllaços externs

* Gentoox
* Thomas Pedley's personal page
# Iran Human Rights

Iran Human Rights (IHR; en persa: سازمان حقوق بشر ایران) és una organització sense ànim de lucre internacional de defensa dels drets humans amb col·laboradors dins i fora de l'Iran. Fundada el 2005, és una organització apartidista i políticament independent amb seu a Oslo. El neurocientífic Mahmood Amiry-Moghaddam n'és el cofundador i portaveu internacional.
El treball d'Iran Human Rights se centra en l'abolició de la pena de mort, el suport als defensors dels drets humans i l'apoderament de la societat civil. A més d'informar sobre les vulneracions dels drets humans, IHR també publica una revista quinzenal en persa anomenada Hoghooghe Ma, i emet un programa de televisió titulat Edam Bas Ast.
Iran Human Rights és una de les principals ONG que treballa per l'abolició de la pena de mort a l'Iran i ha publicat informes anuals sobre la pena de mort a l'Iran des del 2008. A causa de la seva àmplia xarxa dins de l'Iran, rep informes sobre casos de pena de mort que s'han portat a terme en secret o que no han estat anunciats pels mitjans oficials de l'Iran. A més, treballa en col·laboració amb mitjans de comunicació internacionals per crear a consciència sobre la situació de la pena de mort a l'Iran. També és membre electe del Comitè Directiu de la Coalició Mundial contra la Pena de Mort.
En l'aniversari de les protestes iranianes de 2019-2020, IHR es va unir a Justice for Iran i Ensemble contre la peine de mort (ECPM) per a establir un Tribunal Popular Internacional, el Tribunal Aban, en referència al mes iranià d'Aban quan es va produir la repressió final de 2019, per a investigar les atrocitats comeses durant i després de les protestes de novembre de 2019 en nom de les famílies de les víctimes. En la seva creació, Mahmood Amiry-Moghaddam va declarar: «L'establiment d'aquest Tribunal és urgent i necessari. Quan la comunitat internacional fa els ulls grossos davant les atrocitats, els que saben què ha passat tenen la responsabilitat moral de fer justícia i retre comptes».

## Referències

* ↑ «About Us - Iran Human Rights». Iran Human Rights, Aug 6, 2016 [Consulta: Aug 6, 2016].
* ↑ «Reports». Iran Human Rights. [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ «Iran; Secret and Unannounced Executions in 2017». [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ «Iran's easing of drug laws could halt execution of 5,000 prisoners». The Guardian, 10-01-2018 [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ «Iran executes juvenile offender for male rape after 'torturing him into confession'». International Business Times, 08-10-2017 [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ «Member organizations». World Coalition (www.worldcoalition.org). [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ «International People's Tribunal On Iran Atrocities Of November 2019». Aban Tribunal, 16-11-2020 [Consulta: Apr 10, 2021].
* ↑ «International People’s Tribunal Established to Investigate Iran Atrocities». Iran Human Rights, 16-11-2020 [Consulta: Apr 10, 2021].
# Eleccions al Parlament del Regne Unit de 1964

Les eleccions al Parlament del Regne Unit de 1964 es van celebrar el 15 d'octubre de 1964. Va guanyar per majoria absoluta el Partit Laborista de Harold Wilson.

## Resultats

| Partit | Líder | Vot popular | % | Escons | Canvi (de 1964) |
| Partit Laborista | Harold Wilson | 12.205.808 | 44,1% | 317 | +59 |
| Partit Conservador | Alec Douglas-Home | 12.002.642 | 43,4% | 304 | -69 |
| Partit Liberal | Jo Grimond | 3.099.283 | 11,2% | 9 | +3 |
| Partit Nacional Escocès | Arthur Donaldson | 64.044 | 0,2% | 0 | |
| Plaid Cymru | Gwynfor Evans | 69.057 | 0,2% | | |
| Republicans independents | | 101.628 | 0,4% | | |
| Comunistes | John Gollan | 46.442 | 0,2% | | |
| Partit Republicà Laborista | Gerry Fitt | 14.678 | 0,01% | - | - |

## Referències

* ↑ Pylas, Pan. «UK’s landmark postwar elections: When Labour ended 13 years of Conservative rule in 1964» (en anglès). Associated Press, 29-06-2024. [Consulta: 20 agost 2024].

## Bibliografia

* F. W. S. Craig, British Electoral Facts: 1832-1987
* Resultats electorals al Regne Unit: 1885-1979Arxivat 2012-01-30 a Wayback Machine.
# Fañch Broudig

Fañch Broudig (Lannion, Costes d'Armor, 1946) és un periodista i escriptor bretó. El 1964 va fer emissions en bretó a les emissores de ràdio i televisió (France 3 Bretagne), i des del 1971 va fer de documentalista al Centre de Recerca Bretona i Cèltica de la Universitat de Brest.
De 1968 a 1970 fou secretari del Comitè d'Acció per la Llengua Bretona, que organitzara nombroses manifestacions reivindicatives, con la marxa de Plouay a An Oriant el 1970. Alhora, la seva militància política el guiarà vers el Partit Comunista Francès amb els seus amics Yves Le Berre i Jean Le Dû, mestres de bretó a la Universitat de Brest.
El 1975 fou nomenat responsable de les notícies d'actualitat en bretó a Brest, i des de 1991 productor delegat dels programes en bretó a France 3 Ouest. També fou un dels fundadors i actual president d'Emgleo Breiz, en el que es responsabilitza de les edicions en bretó, també s'encarrega de la revista literària Brud Nevez i de les revistes pedagògiques en bretó Ar Skol vrezoneg i Ar Helenner. Els seus escrits són estudis sobre la història i evolució del bretó.

## Publicacions

* Roll al leoriou hag ar pennadou bet embannet e brezoneg e 1973 = Bibliographie des publications en langue bretonne. Année 1973. In : Studi, n°1, Kerzu/Décembre 1974
* Roll al leoriou hag ar pennadou bet embannet e brezoneg e 1974 = Bibliographie des publications en langue bretonne. Année 1974. In : Studi, n°5, Ebrel/Avril 1976
* Roll al leoriou hag ar pennadou bet embannet e brezoneg e 1975 = Bibliographie des publications en langue bretonne. Année 1975. In : Studi, n°10, Genver/Janvier 1979
* Ar bed o trei. Eun dibab a skridou a-vremañ evid ar skoliou brezoneg. Brest : Ar Helenner, 1983.
* Langue et littérature bretonne. Dix ans de bibliographie. 1973-1982. Brest : Brud Nevez, 1984.
* Taolennou ar baradoz, Le Chasse-Marée / Ed. de l'Estran, Douarnenez, 1988, ISBN 2-903708-15-0
* Evolution de la pratique du breton de la fin de l'Ancien Régime à nos jours, thèse, Université de Bretagne Occidentale, Brest, 1993
* Roparz, Jakez hag o diskibien, Ar Skol Vrezoneg, Brest, 1993, ISBN 2-906373-31-1
* La pratique du breton de l'Ancien Régime à nos jours, Presses Universitaires Rennes II, 1995, ISBN 2868471285
* L'interdiction du breton en 1902. La IIIe République contre les langues régionales Coop Breizh, Spézet, 1996, ISBN 2-909924-78-5
* À la recherche de la frontière. La limite linguistique entre Haute et Basse-Bretagne aux XIXe et XXe siècles, Ar skol vrezoneg, Brest, 1997, ISBN 2-906373-44-3
* Combes a-eneb ar brezoneg, Brud Nevez, Brest, 1998, ISBN 2-86775-174-X Error en ISBN: suma de verificació no vàlida
* Histoire de la langue bretonne, Editions Ouest-France, Rennes, 1999, ISBN 2-7373-2495-5

## Enllaços externs

* Web de Fañch Broudig