OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Formigueret ventre-rogenc

El formigueret ventre-rogenc (Isleria guttata) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida tropical i subtropical de les terres baixes de la conca septentrional del riu Amazones, des del sud de Veneçuela, Guyana, Surinam, Guayana francesa i nord-est de l'Amazònia del Brasil, al nord de l'Amazones des de l'est del riu Negro cap a l'est fins Amapá.

## Referències

* ↑ «Formigueret ventre-rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Enumeratio Plantarum Horti Botanici Berolinensis

Enumeratio Plantarum Horti Botanici Berolinensis (abreujat Enum. Pl.) és un llibre amb il·lustracions i descripcions botàniques que va ser escrit per Karl Ludwig Willdenow i publicat en dues parts entre els anys 1809 i 1813, amb el nom de Enumeratio Plantarum Horti Regii Botanici Berolinensis: continens descriptiones omnium vegetabilium in horto dicto cultorum / D. Car. Lud. Willdenow. Berolini.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* Disponible en línia a The Internet Archive.
* a IPNI
# Consell de Ministres d'Espanya (IV Legislatura)

Aquesta és la composició del Consell de Ministres d'Espanya des del 7 de desembre de 1989 fins al 14 de juliol de 1993, corresponents al govern de Felipe González, amb les reformes que van haver-hi al llarg de la legislatura.
       Felipe González Márquez
Ministres
       Alfonso Guerra González fins al 14 de gener de 1991
       Narcís Serra i Serra des del 12 de març de 1991
       Francisco Fernández Ordóñez fins al 24 de juny de 1992
       Javier Solana Madariaga des del 24 de juny de 1992
       Enrique Múgica Herzog fins al 12 de març de 1991
       Tomás de la Quadra Salcedo des del 12 de març de 1991
       Narcís Serra i Serra fins al 12 de març de 1991
       Julián García Vargas des del 12 de març de 1991
       Carlos Solchaga Catalán
       José Luis Corcuera Cuesta
       Javier Saenz de Cosculluela fins al 12 de març de 1991
       Josep Borrell i Fontelles des del 12 de març de 1991
       Javier Solana Madariaga fins al 24 de juny de 1992
       Alfredo Pérez Rubalcaba des del 24 de juny de 1992
       Manuel Chaves González fins al 2 de maig de 1990
       Luis Martínez Noval des del 2 de maig de 1990
       José Claudio Aranzadi Martínez
       Carlos Romero Herrera fins al 12 de març de 1991
       Pedro Solbes Mira des del 12 de març de 1991
       Joaquín Almunia Amann fins al 12 de març de 1991
       Juan Manuel Eguiagaray Ucelay des del 12 de març de 1991
       José Barrionuevo Peña fins al 12 de març de 1991
       Jorge Semprún Maura fins al 12 de març de 1991
       Jordi Solé Tura des del 12 de març de 1991
       Julián García Vargas fins al 12 de març de 1991.
       Julián García Valverde des del 12 de març de 1991 fins al 15 de gener de 1992
       José Antonio Griñán Martínez des del 15 de gener de 1992
       Virgilio Zapatero Gómez
       Matilde Fernández Sanz
       Rosa Conde Gutiérrez del Álamo

## Canvis

* El 2 de maig de 1990 es produeix un canvi en el Ministeri de Treball.
* El 14 de gener de 1991 s'elimina la Vicepresidència del Govern després de la dimissió d'Alfonso Guerra.
* El 12 de març de 1991 es completa una ampliació remodelació del gabinet amb el nomenament de nou Vicepresident. El Ministeri de Transport, Turisme i Comunicacions s'integra al Ministeri d'Obres Públiques.
* El 15 de gener de 1992 es produeix un canvi en el titular del Ministeri de Sanitat.
* L'última remodelació es produeix el 24 de juny de 1992 després de la defunció del Ministre d'Afers exteriors, Fernández Ordóñez.

## Referències

* ↑ «Gobiernos de la IV Legislatura» (en castellà). La Moncloa. [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «Los gobiernos de la España Democrática». El País, 04-11-2016.

## Vegeu també

* Consell de Ministres d'Espanya
* Gabinet
* Govern i política d'Espanya
* Ministre
# Eleccions legislatives neerlandeses de 1946

Les eleccions legislatives neerlandeses de 1946 se celebraren el 17 de maig de 1946, per a renovar els 100 membres de la Tweede Kamer. Foren les primeres eleccions celebrades després de la fi de la Segona Guerra Mundial i l'alliberament dels Països Baixos de l'ocupació del Tercer Reich. El govern a l'exili va dimitir i es forma un govern de concentració nacional presidit per Louis Beel (KVN).

## Resultats

← Eleccions legislatives neerlandeses, 1946 → :
| Partit | Partit | Vots | % | Escons |
| | Partit Popular Catòlic (KVP) | 1.466.580 | 30,8 | 32 |
| | Partit del Treball (PvdA) | 1.347.940 | 28,3 | 29 |
| | Partit Antirevolucionari (ARP) | 614.201 | 12,9 | 13 |
| | Partit Comunista dels Països Baixos (CPN) | 502.963 | 10,6 | 10 |
| | Unió Cristiana Històrica (CHU) | 373.217 | 7,8 | 8 |
| | Partit de la Llibertat (PvdV) | 305.287 | 6,4 | 6 |
| | Partit Polític Reformat (SGP) | 101.759 | 2,1 | 2 |
| Total | Total | 4.912.015 | 93,1 | 100 |

## Enllaços externs

* Eleccions de 1946
# Convertidor de temps a digital

En instrumentació electrònica i processament de senyals, un convertidor de temps a digital (TDC) és un dispositiu per reconèixer els esdeveniments i proporcionar una representació digital del moment en què es van produir. Per exemple, un TDC pot emetre l'hora d'arribada de cada pols entrant. Algunes aplicacions volen mesurar l'interval de temps entre dos esdeveniments en lloc d'alguna noció d'un temps absolut.
En electrònica, els convertidors de temps a digital (TDC) o els digitalitzadors de temps són dispositius que s'utilitzen habitualment per mesurar un interval de temps i convertir-lo en sortida digital (binari). En alguns casos els TDC d'interpolació també s'anomenen comptadors de temps (TC).
Els TDC s'utilitzen per determinar l'interval de temps entre dos polsos de senyal (conegut com a pols d'inici i de parada). La mesura s'inicia i s'atura quan el front ascendent o descendent d'un pols de senyal creua un llindar establert. Aquest patró s'observa en molts experiments físics, com ara les mesures del temps de vol i de la vida útil en física atòmica i d'alta energia, experiments que impliquen abast làser i investigació electrònica que impliquen proves de circuits integrats i transferència de dades d'alta velocitat.

## Aplicació

Els TDC s'utilitzen en aplicacions on els esdeveniments de mesura es produeixen amb poca freqüència, com ara experiments de física d'alta energia, on el gran nombre de canals de dades a la majoria de detectors garanteix que cada canal només serà excitat amb poca freqüència per partícules com electrons, fotons i ions.

## Referències

* ↑ «Time to Digital Converter basics | Time to Digital Converter ICs» (en anglès). https://www.rfwireless-world.com.+[Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ «A Brief Introduction to Time-to-Digital and Digital-to-Time Converters» (en anglès). https://www.researchgate.net.+[Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ Tancock, Scott; Arabul, Ekin; Dahnoun, Naim «A Review of New Time-to-Digital Conversion Techniques». IEEE Transactions on Instrumentation and Measurement, 68, 10, 01-10-2019, pàg. 3406–3417. DOI: 10.1109/TIM.2019.2936717. ISSN: 1557-9662.
* ↑ «Time‐to‐digital converters—A comprehensive review» (en anglès). https://www.semanticscholar.org.+[Consulta: 27 juliol 2023].
# El Camps (Sora)

El Camps és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia situada en unes feixes i prats del Serrat Alt. La casa està emplaçada seguint un petit desnivell i adossant-se al terreny.
Es va enderrocar una part de la casa al construir-s'hi una granja i volgué aprofitar el terreny.
A l'edifici principal es noten tres etapes de construcció que van finalitzar en una edificació més harmoniosa. L'actual entrada està orientada a l'est.
No hi ha elements de pedra treballada i a la façana dreta hi ha una eixida. Al davant, a mà esquerra, hi ha una cabana i un petit edifici també per guardar palla, que és la part més ben conservada.

## Història

Tot i l'actual situació de ruïna d'aquest mas, la seva història es remunta al segle xiv. En un document de la venda del delma de Sora, que l'any 1338 feu en Marc de Sant Agustí, surt anomenat junt amb d'altres masos de la parròquia.
Sembla que el Camps, que al segle xvi absorbia el Mas Rovira, es podria identificar amb una de les primeres viles de Sora, l'antic vilar de Vuriolos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «El Camps». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Cheratte

Cheratte (en való Tcherate) és una nucli de la ciutat de Visé, a la província de Lieja de la regió valona de Bèlgica, al marge dret del Mosa. El relleu força accidentat escindeix el poble en dues parts: Cheratte-Bas al marge del Mosa i Cheratte-Hauteurs a l'inici de l'altiplà de Herve.

## Història

A l'edat mitjana, el poble pertanyia al País de Dalhem, un petit comtat independent fins al 1244 abans de passar al ducat de Brabant. Gilles de Saroléa (1617-1665) va començar l'explotació de les mines de carbó des del segle xvii, el seu castell testimonia de la seva opulència.
Fins a la revolució industrial al segle xix quan l'explotació intensiu del carbó va desenvolupar-se, el poble era rural i poc poblat. El 1878, el municipi va escindir-se i el nucli de Barchon va esdevenir un municipi separat (ara part de Blegny).
Era un municipi independent fins al 1977, quan va fusionar amb Visé. Aquesta fusió no va agradar gaire a la població: no hi havia mai hagut una relació sociològica amb la ciutat de Visé. Abans de la fusió Cheratte era un poble vermell i obrer amb un burgmestre comunista, mentrestant Visé era burgès i comercial.

## Edificis notables

* Les instal·lacions de l'antiga mina de carbó S.A. Charbonnage du Hasard, tancat el 31 d'octubre de 1977. El seu aspecte de castell fortificat en estil neogòtic anglès té un encant cert. La Torre de Hoignée a dalt d'un pou d'aireig de 1927 és una de les primeres construccions de formigó de la regió. Hi ha diverses projectes per a trobar una nova funció. Està llistat des del 1992 i en via de restauració.
* La ciutat jardí, amb les seves cases contigües d'inspiració anglesa, construïda el 1925 i llistada el 1982.
* El viaducte de Cheratte: un gran viaducte que travessa l'autopista E40 (Brussel·les-Lieja-Aquisgrà).
* El castell de Cheratte
* L'antiga casa de la vila
* La mesquita
* L'escola municipal
* El carrer de Visé i les edificis de la mina al segon pla
* La mesquita
* El viaducte de Cheratte
* L'església de Cheratte Arquitecte: Jean-Noël Chevron
* Monument als víctimes civils i militars de les dues guerres
* Escola municipal
* Façana principal del castell de Cheratte
* Castell: façana lateral i torre
* Entrada del castell i monograma damunt la porta

## Fills predilectes

* Berthe Bovy, actriu
* Jean Donnay, (31 de març de 1897-31 de juliol de 1992), pintor, gravador
* Mittéï (5 de juny de 1932 - 16 d'abril de 2001) també anomenat Hao, nascut Jean Mariette, dibuixant de còmics

## Enllaços externs i referències

* Web de la ciutat de Visé Arxivat 2009-06-18 a Wayback Machine.
* Diaporama de la mina del Charbonnage du Hasard
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Cheratte
# Formigueret predit

El formigueret predit (Herpsilochmus praedictus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial de l'oest del Brasil.

## Referències

* ↑ «Formigueret predit». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Epílic

Epílic és el nom dels següents personatges:
* Epílic d'Atenes, poeta còmic grec
* Epílic, poeta còmic grec
# Consell de Ministres d'Espanya (VI Legislatura)

Consell de Ministres d'Espanya des del 6 de maig de 1996 fins al 28 d'abril de 2000.
       José María Aznar López
Ministres
       Francisco Álvarez-Cascos Fernández
       Rodrigo Rato Figaredo
       Abel Matutes Juan
       Margarita Mariscal de Gante Mirón
       Eduardo Serra Rexach
       Jaime Mayor Oreja
       Rafael Arias-Salgado Montalvo
       Esperanza Aguirre Gil de Biedma fins al 20 de gener de 1999
       Mariano Rajoy Brey des del 20 de gener de 1999
       Javier Arenas Bocanegra fins al 20 de gener de 1999
       Manuel Pimentel Siles des del 20 de gener de 1999 fins al 21 de febrer de 2000
       Juan Carlos Aparicio Pérez des del 21 de febrer de 2000
       Loyola de Palacio Vallelersundi fins al 30 d'abril de 1999
       Jesús Posada Moreno des del 30 d'abril de 1999
       Mariano Rajoy Brey fins al 20 de gener de 1999
       Ángel Acebes Paniagua des del 20 de gener de 1999
       José Manuel Romay Beccaría
       Isabel Tocino Biscarolasaga
       Josep Piqué i Camps

## Canvis

El gabinet va sofrir una lleugera remodelació el 20 de gener de 1999, quan Mariano Rajoy va canviar la cartera d'Administracions Públiques per la d'Educació, i Javier Arenas va abandonar el Ministeri de Treball per a centrar-se en el lideratge del PP d'Andalusia. Aquest últim ministeri es va veure també afectat per la dimissió del substitut d'Arenas, Manuel Pimentel que va presentar la seva dimissió el 19 de febrer, per discrepàncies amb la política governamental.
El 30 d'abril de 1999 Loyola de Palacio va ser escollida comissària de Transports i Energia de la nova Comissió Europea, el que va obligar a José María Aznar a rellevar-la al capdavant del Ministeri d'Agricultura.

## Vegeu també

* Gabinet
* Govern i política d'Espanya
* Ministre
# Eleccions legislatives neerlandeses de 1925

Les eleccions legislatives neerlandeses de 1925 se celebraren l'1 de juliol de 1925, per a renovar els 100 membres de la Tweede Kamer. Es forma un govern de coalició presidit per Hendrikus Colijn (ARP), amb catòlics i liberals, que fou substituït el 1926 per Dirk Jan de Geer (CHU).

## Resultats

← Eleccions legislatives neerlandeses, 1925 → :
| Partit | Partit | % | Escons |
| | Lliga General dels Caucus Catòlics Romans (ABRKK) | 28,6 | 30 |
| | Partit Socialdemòcrata dels Treballadors (SDAP) | 22,9 | 24 |
| | Partit Antirevolucionari (ARP) | 12,2 | 13 |
| | Unió Cristiana Històrica (CHU) | 9,9 | 11 |
| | Partit d'Estat Liberal (LSP) | 8,7 | 9 |
| | Lliga Democràtica per la Llibertat de Pensament (VDB) | 6,1 | 7 |
| | Partit Polític Reformat (SGP) | 2,0 | 2 |
| | Partit Comunista d'Holanda (CPN) | 1,2 | 1 |
| | Plattelandersbond (PLB) | 2,0 | 1 |
| | Partit Nacional Catòlic Romà (MPSL) | 1,2 | 1 |
| | Partit Estatal Reformat (HGS) | 1,0 | 1 |
| Total | Total | - | 100 |
# Convertidor directe

El convertidor directe és un convertidor DC/DC que utilitza un transformador per augmentar o disminuir la tensió de sortida (segons la relació del transformador) i proporcionar aïllament galvànic per a la càrrega. Amb múltiples bobinatges de sortida, és possible proporcionar sortides de tensió més alta i més baixa simultàniament.
Tot i que sembla superficialment un convertidor flyback, funciona d'una manera fonamentalment diferent i, en general, és més eficient energèticament. Un convertidor flyback emmagatzema energia en el camp magnètic a l'entrefer de l'inductor durant el temps que l'element de commutació del convertidor (transistor) està conduint. Quan l'interruptor s'apaga, el camp magnètic emmagatzemat es col·lapsa i l'energia es transfereix a la sortida del convertidor de retorn com a corrent elèctric. El convertidor flyback es pot veure com dos inductors que comparteixen un nucli comú amb bobinatges de polaritat oposada.
En canvi, el convertidor directe (que es basa en un transformador amb bobinatges de la mateixa polaritat, inductància magnetitzant més alta i sense espai d'aire) no emmagatzema energia durant el temps de conducció de l'element de commutació: els transformadors no poden emmagatzemar una quantitat significativa d'energia, a diferència dels inductors. En canvi, l'energia es passa directament a la sortida del convertidor directe mitjançant l'acció del transformador durant la fase de conducció del commutador.
Tot i que la tensió de sortida d'un convertidor de retorn és teòricament infinita, la tensió de sortida màxima del convertidor directe està limitada per la relació de girs del transformador. $\textstyle N_{\mathrm {S} }/N_{\mathrm {P} }$ :
$V_{\mathrm {out} }=D\cdot {\frac {N_{\mathrm {S} }}{N_{\mathrm {P} }}}\cdot V_{\mathrm {supply} }$
on $D$ és el cicle de treball del modulador d'amplada de pols.
El convertidor directe s'utilitza normalment en subministraments fora de línia per proporcionar un nivell de sortida de potència intermedi de 100 – 200 watts.

## Referències

* ↑ «Flyback Converter - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ «Flyback Converter» (en anglès). https://www.sunpower-uk.com.+[Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ http://www.digikey.com/web%20export/supplier%20content/Infineon_448/mkt/coolMOS/SingleXTRForward.pdf?redirected=1 Arxivat 2017-02-22 a Wayback Machine. Plantilla:Bare URL PDF
* ↑ Agarwal, Tarun. «Flyback Converter : Design, Working, Calculations & Its Applications» (en anglès). https://www.elprocus.com,+30-01-2021.+[Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ Hart, Daniel. Power Electronics. William C Brown Publishing, 2010. OCLC 436031173.

## Vegeu també

* Convertidor Buck
* Convertidor Buck-Boost
* Convertidor flyback
* Convertidor Ćuk
* Convertidor SEPIC
# El Campu

El Campu (en castellà Campo de Caso) és una parròquia del conceyu de Casu, a Astúries, i una vila de la parròquia esmentada. La vila d'El Campu és la capital del conceyu de Casu. Segons el nomenclàtor de 2009, la parròquia d'El Campu inclou les localitats de El Barru (aldea), amb 149 habitants; El Campu (vila), de 167 habitants; i Veneros (aldea), de 68 habitants. Altres entitats de població del concejo són L'Arrobiu, L'Azorea, El Barriquín, Moñu, La Yana y Les Yanes. La parròquia d'El Campu té una població de 384 habitants (INE 2009) repartits en 257 habitatges (2001) i 13,22 km². La vila d'El Campu és a 58 km de la capital del Principat d'Astúries (Oviedo). El seu temple parroquial està dedicat a Sant Joan Baptista.
Molts dels seus habitants, després de la guerra civil espanyola, van emigrar a l'Argentina, sobretot a Buenos Aires. Actualment, la localitat del Campu té població d'origen català. Darrerament s'hi comença a desenvolupar el sector turístic relacionat amb el Parc Natural de Redes.
La parròquia és al centre del conceyu, al bell mig de la conca del riu Nalón, és on es concentren els serveis administratius i el centre del petit comerç. Els edificis més destacats són l'ajuntament, de construcció moderna, la casa de la Torre, i al seu costat, una capelleta d'origen medieval amb un ric retaule.

## Referències

* ↑ «Expedient amb els topònims oficials de Casu». BOPA.
# Epinephelus polyphekadion

Epinephelus polyphekadion és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 90 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a la Polinèsia Francesa, i des del sud del Japó fins al sud de Queensland (Austràlia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Heemstra, P.C. i J.E. Randall, 1986. Serranidae. p. 509-537. A M.M. Smith and P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1849. Bijdrage tot de kennis der Percoïden van den Malayo-Molukschen Archipel, met beschrijving van 22 nieuwe soorten. Verhandelingen van het Bataviaasch Genootschap van Kunsten en Wettenschappen v. 22: 1-64.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Epinephelus polystigma

Epinephelus polystigma és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 38 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia, les Filipines, Papua Nova Guinea i Salomó.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1793. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 7. i-xiv + 1-144.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Enrique Rambal Sacía

Enrique Rambal Sacía (València, País Valencià, 8 de maig del 1924 − Ciutat de Mèxic, Mèxic, 15 de desembre de 1971) va ser actor de cinema, teatre i televisió i director mexicà.
És conegut pel seu paper de Jesucrist en la pel·lícula El mártir del calvario, dirigida per Miguel Morayta el 1952. És el fill del també actor i director, el valencià Enrique Rambal García (1896-1956). Es va casar successivament amb les actrius Mercedes Borque i Lucy Gallardo.

## Obres destacades

* The Martyr of Calvary (1952)
* Tehuantepec (1954)
* El hombre y el monstruo (1958)
* Young People (1961)
* La mujer dorada
* The Exterminating Angel (1962)

## Referències

* ↑ Barnes, Mike «Actress Lucy Gallardo Dies at 82» (en anglès). The Hollywood Reporter, 14-08-2012. «Gallardo starred in writer-director Luis Bunuel's thought-provoking drama The Exterminating Angel (1962) alongside her late husband, Enrique Rambal.»
* ↑ «Festival de Cannes: The Martyr of Calvary». festival-cannes.com. [Consulta: 26 gener 2009].
* ↑ The Exterminating Angel a Internet Movie Database (anglès)