OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elí (jutge)

Elí (en hebreu עלי, ʻEli, ʻĒlî, que significa Ascensió o Déu és el més alt; en grec antic, Ηλί, Ēli; en llatí Heli), va ser, segons el Llibre de Samuel, un Summe sacerdot hebreu i Jutge d'Israel, a la ciutat de Siló. Era membre de la família d'Itamar, de la Tribu de Leví. Va ser successor de Samsó, i predecessor del profeta Samuel. Elí també era considerat profeta.
Va viure a la ciutat de Siló des d'on va liderar la nació jueva durant quaranta anys (1107-1067 aC). Segons Samuel, Anna, la mare del profeta, el va donar, quan era un nen a l'ancià Elí per complir el vot que havia fet a Jehovà de consagrar-lo a la casa de Déu si aquest li donava un fill, perquè Anna era una dona gran i estèril.
Eli va tenir dos fills: Ofni y Finees. Samuel els anomena "fills de Belial" que "no coneixien a Jehovà" pel seu comportament apartat de les lleis, agreujat perquè pertanyien al grup sacerdotal dels Levites. Més endavant el text parla d'un "baró de Déu" que no descriu, que es va manifestar a Elí, anunciant-li la ruïna de casa seva i la mort dels seus dos fills per les seves maldats i l'actitud massa indulgent del sacerdot cap a ells. També li diu que Jehovà ja havia nomenat un successor seu, encara que no li va dir el nom, però que seria Samuel, que llavors ja era un jove que administrava el Temple de Siló. Això es va complir quan els filisteus van fer la guerra a Israel, matant molts homes, entre ells els fills d'Elí i capturant gran quantitat de presoners i l'Arca de l'Aliança. Elí tenia llavors 98 anys i era quasi cec. Seia en una cadira al Temple, quan un missatger va arribar i l'hi va anunciar els fets terribles. L'impacte de la notícia el va alterar de tal forma que va caure de la cadira cap endarrere i es va desnucar.

## Referències

* ↑ Primer llibre de Samuel, 1.
* ↑ I Samuel, 2:12-17 i 22
* ↑ I Samuel, 2:27
* ↑ I Samuel, 4:11-13
# Lagartera

Lagartera és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Candeleda i Poyales del Hoyo al nord, a la província d'Àvila, Oropesa a l'est i sur, Torrico al sud, i Herreruela de Oropesa, Calzada de Oropesa i la devesa de Villalba, segretat d'Oropesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.939 | 1.891 | 1.870 | 1.839 | 1.813 | 1.762 | 1.701 | 1.652 | 1.621 | 1.556 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Rufino Santillana Otero | PSOE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Máximo Santillana Garía | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Benjamín Otero Corrochano | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Benjamín Otero Corrochano | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Benjamín Otero Corrochano | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Manuel García Lozano | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Lorenzo Lozano Bermejo | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Lorenzo Lozano Bermejo | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personatges il·lustres

* Fray Juan de los Ángeles (1548 - 1609): escriptor.
* Marcial Moreno Pascual (28-09-1911 - 17-12-1983): pintor.
* Julián García Sánchez (17-02-1919 - 19-03-1998): historiador.

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Habromys

Habromys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Conté set espècies oriündes de Centreamèrica (Mèxic, Guatemala i El Salvador). Tenen una llargada de cap a gropa de 8–14 cm i una cua de 9–15 cm. El pelatge dorsal és de color marró grisenc a marró negrenc, mentre que el ventre i les potes són de color blanc. El seu hàbitat natural són els boscos situats a altituds mitjanes i altes. Es tracta d'un dels grups de rosegadors neotropicals menys coneguts.

## Referències

* ↑ León-Paniagua, L.; Navarro-Sigüenza, A. G.; Hernández-Bañosa, B. E.; Morales, J. C «Diversification of the arboreal mice of the genus Habromys (Rodentia: Cricetidae: Neotominae) in the Mesoamerican highlands» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 42, 3, 2007, pàg. 653–664.
# Lucien Lux

Lucien Lux (Troisvierges, 13 de setembre de 1946) és un polític i sindicalista luxemburguès. Un membre del Partit Socialista dels Treballadors (LSAP, Lux va estar al govern des de 2004 fins a 2009, dins del gabinet de Jean-Claude Juncker.,
Va treballar per a Chemins de Fer Luxembourgeois, i el 1978 es va unir a la Confederació de Sindicats Independents (OGB-L) com a secretari. Lux va ser el president de la branca de Bettembourg del Partit Socialista dels Treballadors a partir de 1986, i es va convertir en alcalde de Bettembourg l'1 de gener de 1988, càrrec que va ocupar fins a la seva entrada al govern.
Amb les eleccions legislatives luxemburgueses de 1989 va entrar per primera vegada a la Cambra de Diputats en representació de la circumscripció Sud, renunciant al seu lloc a l'OGB-L. Va ser reelegit el 1994 i el 1999 -al quart lloc entre els candidats de l'LSAP en la circumscripció del Sud-.
Va ser escollit com a Secretari General del LSAP el 2002. [1] En les eleccions legislatives luxemburgueses de 2004, ell es va col·locar quart, una vegada més, mentre que el LSAP va desallotjar el Partit Democràtic de la coalició de govern. Com a resultat, Lux va ser designat Ministre de Medi Ambient i Ministre de Transports càrrec que va ocupar fins al 23 de juliol de 2009, quan es van suprimir els mencionats llocs. A les eleccions de 2009, Lux va ser diputat a la Cambra, com cinquè entre els candidats de l'LSAP.

## Referències

* ↑ «Lucien Lux» p. 241-242. Service Information et Presse, 07-06-2009. [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Circonscription Sud. 1999» (en francès). Le Gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg. [Consulta: 21 agost 2015].>
* ↑ «Circonscription Sud. 2004» (en francès). Le Gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg. [Consulta: 21 agost 2015].>
* ↑ «Circonscription Sud. 2009» (en francès). Le Gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg. [Consulta: 21 agost 2015].>
# Enric Pérez Soler

Enric Pérez i Soler (Barcelona, 26 de desembre de 1896 – Barcelona, 1 de novembre de 1994). Va ser un remer olímpic als Jocs de París de 1924.

## Biografia
### Carrera esportiva

Membre del club de Mar, practicà el rem al Reial Club de Regates de Barcelona i fou campió d'Espanya almenys en dues ocasions en la categoria de vuit amb timoner (1921, 1924). El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on disputà la prova de vuit amb timoner. Quedaren eliminats en la primera eliminatòria.

### Vida familiar

Enric Pérez va ser soci i directiu del Reial Club Deportiu Espanyol, on va ostentar la condició de soci número 1. En la seva mort se l'hi va retre un homenatge en forma de minut de silenci al partit Ath Bilbao - Espanyol, on els jugadors blanquiblaus van portar un braçalet negre durant el partit.
Fou directiu del Reial Club de Regates de Barcelona.
També va estar vinculat al món del motor on va ser secretari de la Penya Rhin.

## Referències

* ↑ «Enric Pérez Soler». enciclopèdia.cat. [Consulta: 20 febrer 2017].
* ↑ «Enric Pérez Soler». olympedia.org. [Consulta: 19 agost 2020].
* ↑ «Hemeroteca Mundo deportivo 07/11/1994». mundodeportivo.com. [Consulta: 20 febrer 2017].
* ↑ «Hemeroteca Mundo deportivo 29/04/1970». mundodeportivo.com. [Consulta: 20 febrer 2017].
* ↑ «Hemeroteca La Vanguardia 27/06/1946». lavanguardia.com. [Consulta: 15 març 2017].

## Bibliografia

* DDAA. Enciclopèdia de l'esport català. Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-2.
# Felonica

Felonica era un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Felonica limitava amb els municipis de Bondeno, Calto, Castelmassa, Ficarolo, Salara i Sermide.
Pertanyia al municipi la frazione de Quatrelle.
El 2017 es fa fusionar amb el municipi de Sermide creant així el nou municipi de Sermide e Felonica.

## Referències

* ↑ «Sermide e Felonica, fusione per incorporazione: nasce il nuovo Comune». Il Giorno, 14-02-2017 [Consulta: 20 abril 2017].
# Julia Donaldson

Julia Donaldson MBE (Hampstead, Londres, 16 de setembre de 1948) és una autora anglesa de llibre infantil coneguda sobretot pel personatge del Grúfal. Ha estat reconeguda amb el premi Children's Laureate 2011–2013 i l'Orde de l'Imperi Britànic.

## Vida i obra

Julia Donaldson va estudiar literatura i francès a la Universitat de Bristol (1967–1970) i va treballar com a professora, periodista i altres oficis, abans de viure professionalment de l'escriptura.
Donaldson va començar a crear cançons per a programes infantils de televisó, i en aquest context va conèixer l'il·lustrador Axel Scheffler que va voler il·lustrar la cançó "A Squash and a Squeeze": el 1993 el van publicar com a primer llibre conjunt. Des d'aleshores n'han escrit molts, The Gruffalo (1999) es va convertir en un best-seller i va ser traduït a molts idiomes (més de 30), entre ells el català: El Grúfal. El llibre rebé nombrosos premis (entre ells el Smarties Prize, el Blue Peter Award o el Experian Big Three Award). També ha estat convertit en una pel·lícula d'animació, de producció anglo-alemanya, el 2009.
A The Gruffalo van seguir molts llibres, alguns derivats d'aquesta obra, com The Gruffalo's child (també convertit en pel·lícula el 2011). Molts dels llibres de Donaldson estan escrits en vers.
L'autora ha fet diverses accions per encoratjar la lectura entre els nens, particularment animant-los a representar teatralment els llibres i a cantar. I ha creat també obres de teatre per a nens; també ha recollit un llibre de poemes per a ser representats (Poems to perform 978-1447243397).
Alguns dels seus llibres han estat adaptats en versió cinematogràfica: El Grúfal, curtmetratge de 2009 sobre el llibre homònim de 1999, El cargol i la balena, curtmetratge de 2019 a partir del llibre The Snail and the Whale de 2003.
Julia Donaldson ha rebut dos doctorats honoris causa: per la Universitat de Bristol (2011) i la de Glasgow (2012).

## Publicacions

Entre els llibres més coneguts de Donaldson hi ha:
* A Squash and a Squeeze amb Axel Scheffler (1993, ISBN 1-4050-0477-0)
* The Gruffalo amb Axel Scheffler (1999, ISBN 0-333-71093-2) (cat. El Grúfal)
* Room on the Broom amb Axel Scheffler (2002, ISBN 0-333-90338-2)
* The Smartest Giant in Town amb Axel Scheffler (2002, ISBN 0-333-96396-2)
* The Gruffalo's Child amb Axel Scheffler (2004, ISBN 1-4050-2045-8) (cat. La filla del Grúfal)
* One Ted Falls Out of Bed amb Anna Currey (2004, ISBN 0-333-94782-7) (cat. Un osset ha caigut del llit)
* Cave Baby amb Emily Gravett (2010, 978-0-3305-2276-2)
* Zog (2010, ISBN 978-1-4071-1556-6) (cat. El drac Zog)

## Referències

* ↑ De soltera Shields. Donaldson és el cognom del seu marit, Malcom Donaldson, amb qui es casà el 1972.
* ↑ "Julia Donaldson" Arxivat 2017-05-22 a Wayback Machine.. Children's Laureate (childrenslaureate.org.uk). Booktrust. (en anglès)
* ↑ BBC News

## Enllaços externs

* Julia Donaldson pàgina web oficial; en anglès
* The Gruffalo: pàgina oficial, en anglès, de Macmillan Publishers
# Ernest Descals i Pujol

Ernest Descals i Pujol (Manresa, Bages, 1956) és un pintor i aquarel·l·lista. De família vinculada a l'Art i a l'Artesania. Va ser un pintor precoç. Estudis a l'Escola Massana de Barcelona. La seva obre és coneguda arreu de l'Estat i a tot Europa i Amèrica. Ha obtingut infinitat de guardons entre ells una vintena de primers premis.

## Referències

* ↑ Gent de Casa, J. Boixet, 1992, pag. 64
* ↑ Art a Manresa segles XIX i XX Joan Vilaró i Llach, pag. 123

## Enllaços externs

* Biografia
# Lake Lafayette

Lake Lafayette és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 346 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Lafayette tenia 346 habitants, 125 habitatges, i 91 famílies. La densitat de població era de 208,7 habitants per km².
Dels 125 habitatges en un 40% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 8,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.750 $ i la renda mediana per família de 37.143 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 22.813 $. La renda per capita de la població era de 19.683 $. Entorn del 8,2% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Lafayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Lafayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Habrosyne

Habrosyne és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Thyatirinae de la família Drepanidae.

## Taxonomia

* Habrosyne albipuncta (Wileman, 1911)
** Habrosyne albipuncta angulifera (Gaede, 1930)
* Habrosyne armata Moore, 1882
* Habrosyne aurorina (Butler, 1881)
* Habrosyne costalis Wileman, 1921
* Habrosyne dentata Werny, 1966
* Habrosyne dieckmanni (Graeser, 1888)
* Habrosyne fraterna Moore, 1888
* Habrosyne indica (Moore, 1867)
* Habrosyne gloriosa (Guenée, 1852)
* Habrosyne intermedia (Bremer, 1864)
** Habrosyne intermedia conscripta Warren, 1912
* Habrosyne obscura Roepke, 1944
* Habrosyne plagiosa Moore, 1882
* Habrosyne pterographa (Poujade, 1887)
* Habrosyne pyritoides (Hufnagel, 1766)
* Habrosyne sanguinea Moore, 1882
* Habrosyne scripta (Gosse, 1840)
* Habrosyne sumatrana Werny, 1966
* Habrosyne violacea (Fixsen, 1887)
** Habrosyne violacea argenteipuncta Hampson, 1893

## Galeria d'imarges

* Habrosyne gloriosa
* Habrosyne pterographa
* Habrosyne scripta
* Habrosyne pirytoides

## Referències

* ↑ «Habrosyne at funet». Nic.funet.fi. [Consulta: 19 desembre 2011].
* ↑ Savela, Markku. «Habrosyne Hübner, [1821]» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual: Habrosyne (castellà)
# Maccabi Tel Aviv

El Maccabi Tel Aviv és un club poliesportiu de la ciutat de Tel-Aviv a Israel.

## Història

El Maccabi Tel Aviv és el club més reeixit d'Israel per palmarès. Les seves seccions més famoses són la de futbol i bàsquet, però també té seccions d'handbol, voleibol, judo o natació entre d'altres. El club es fundà el 1906 amb el nom de Maccabi HaRishon LeZiyyon - Yafo.

## Secció de futbol

És el club amb més títols domèstics i el club de futbol israelià amb més èxit fora del país, que ha guanyat dues vegades la Lliga de Campions de l'AFC. El seu derbi amb rivals de la ciutat, Hapoel Tel Aviv FC, és considerat un dels derbis més apassionats dels esports israelians. Maccabi va ser el segon club israelià a assolir la fase de grups de la Lliga de Campions de la UEFA i l'únic equip a Israel que mai no ha descendit de la màxima divisió de la lliga israeliana.

## Secció de bàsquet

La secció de bàsquet del Maccabi es fundà a mitjans dels anys 30. Des d'aleshores ha estat el dominador absolut del bàsquet israelià, guanyant 54 títols de lliga i 44 de copa. A més, ha disputat 15 finals de l'Eurolliga, guanyant sis títols. El 16 d'octubre de 2005 es va convertir en el primer equip del món a guanyar a un equip de l'NBA en pista contrària, derrotant els Toronto Raptors per 103-105 al Air Canada Centre de Toronto, en un partit amistós.

## Enllaços externs

* Maccabi Tel Aviv - Lloc web oficial
# Etheostoma thalassinum

Etheostoma thalassinum és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Carolina del Nord i Carolina del Sud.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Felsőbanyaïta

La felsőbanyaïta és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de la localitat de Felsöbánya (Hongria), actualment Baia Sprie, a Romania, la seva localitat tipus.

## Característiques

La felsőbanyaïta és un sulfat de fórmula química Al₄(SO₄)(OH)$_{10}$·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5, sent un mineral molt tou. La felsőbányaïta i la basaluminita eren considerades espècies diferents fins que el 1997 es va demostrar que eran la mateixa. Degut a què la felsőbányaïta va ser descrita per Kenngott l'any 1853 i la basaluminita e 1948, s'ha preservat el nom d'aquesta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la felsőbanyaïta pertany a «07.D - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; plans d'octaedres que comparteixen vores» juntament amb els següents minerals: langita, posnjakita, wroewolfeïta, spangolita, ktenasita, christelita, campigliaïta, devil·lina, ortoserpierita, serpierita, niedermayrita, edwardsita, carrboydita, glaucocerinita, honessita, hidrohonessita, motukoreaïta, mountkeithita, shigaïta, wermlandita, woodwardita, zincaluminita, hidrowoodwardita, zincowoodwardita, natroglaucocerinita, nikischerita, lawsonbauerita, torreyita, mooreïta, namuwita, bechererita, ramsbeckita, vonbezingita, redgillita, calcoalumita, nickelalumita, kyrgyzstanita, guarinoïta, schulenbergita, theresemagnanita, UM1992-30-SO:CCuHZn i montetrisaïta.

## Formació i jaciments

Pot tenir el seu origen com un producte de la deshidratació de la hidrobasaluminita. Va ser descoberta a la mina Baia Sprie, a la província de Maramureș (Romania). Pel que fa als territoris de parla catalana, se n'ha trobat aquesta espècie a Prullans (Cerdanya, Lleida), a la mina San Miguel (Ribes de Freser, Ripollès), a la mina de la turquesa (Cornudella de Montsant, Priorat) i al dipòsit de terres rares de Mosset (Conflent).

## Referències

* ↑ «Felsőbányaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juliol 2016].
* ↑ Farkas, L.; Pertlik, F. «Crystal structure determinations of felsőbanyaite and basaluminite, Al4(SO4)(OH)10•4H2O». Acta Mineralogica-Petrographica, 38, 1997, pàg. 5-15.
* ↑ Calvo, M; Viñals, J. & Triviño, A. «Zálesiíte, felsobanyaite and fraipontite, in a conglomerate in Prullans, La Cerdanya, Catalonia (Spain)». Mineral Up, 1, 3, pàg. 49-51 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Pedro Mingueza, Joan Rosell-Riba, David Ruiz-Corominas, Jordi Ibáñez-Insa, Albert Vaquero, Valentín Bártulos «Estudi mineralògic de la mina "San Miguel", Ribes de Freser, el Ripollès, Girona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 2, 2022, pàg. 3-38 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Felsőbányaite from Turquoise mine (Mina de la Turquesa; Mas de les Moreres), Cornudella de Montsant, Priorat, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Remy, P; Gatel, P., Meisser, N. «Indice à terres rares de Mosset (Pyrénées-Orientales)». Le Cahier des Micromonteurs, 1-2014, 2014, pàg. 3-17 [Consulta: 14 gener 2024].
# K. S. L. Swamy

Kikkeri Shamanna Lakshminarasimha Swamy (Kikkeri, Regne de Mysore, Índia britànica, 1938 - Bangalore, 20 d'octubre de 2015) va ser un director de cinema, productor, actor i cantant de playback indi. Es va dedicar a treballar al cinema a una edat primerenca com a assistent de famosos directors de la seva època, com G. V. Iyer i M. R. Vittal. Va debutar com a director de cinema independent en una pel·lícula de 1966 titulada Thoogudeepa. Les seves altres pel·lícules, com Gandhinagara (1968), Bhagya Jyothi (1975) i Malaya Marutha (1986), també van tenir èxit. La seva pel·lícula de 1989 titulada Jamboo Savari va guanyar el Premi Nacional de Cinema com la Millor Pel·lícula Infantil en els 37.° Premis Nacionals de Cinema de l'Índia.
Swamy va ser un estret col·laborador del director Puttanna Kanagal i va completar dos de les seves pel·lícules com "Masanada Hoovu" (1984) i el llargmetratge de "Saavira Mettilu", que van ser publicats en el 2006, després de la mort del director. En reconèixer la seva contribució al cinema, Swamy va ser guardonat el Premi Nacional de "Dr. B. Saroja Dev" en el 2013. Va estar casat amb l'exactriu B. V. Radha.

## Filmografia com a director

* Thoogudeepa (1966)
* Lagna Patrike (1967)
* Gandhinagara (1968)
* Bhagyada Bagilu (1968)
* Manku Dinne (1968)
* Anna Thamma (1968)
* Arishina Kunkuma (1970)
* Lakshmi Saraswathi (1970)
* Aaru Mooru Ombatthu (1970)
* Bhale Adrushtavo Adrushta (1971)
* Sri Krishna Rukmini Satyabhama (1971)
* Kulla Agent 000 (1972)
* Devaru Kotta Tangi (1973)
* C. I. D. 72 (1973)
* Bhagya Jyothi (1975)
* Makkala Bhagya (1976)
* Tulasi (1976)
* Devara Duddu (1977)
* Magiya Kanasu (1977)
* Mugdha Manava (1977)
* Banashankari (1977)
* Aluku (1977)
* Driver Hanumanthu (1980)
* Bhoomige Banda Bhagavantha (1981)
* Jimmi Gallu (1982)
* Matthe Vasantha (1983)
* Kranthiyogi Basavanna (1983)
* Mutthaide Bhagya (1983)
* Karune Illada Kanoonu (1983)
* Huli Hejje (1984)
* Pithamaha (1985)
* Malaya Marutha (1986)
* Mithileya Seetheyaru (1988)
* Jambu Savari (1989)
* Harakeya Kuri (1992)
* Maha Edabidangi (1999)
* Savira Mettilu (2006)... co-dirigit

## Referències

* ↑ «Veteran film-maker K.S.L. Swamy passes away» (en anglès). The Hindu, 20-10-2015 [Consulta: 21 octubre 2015].
# Emirat de Nasarawa

L'emirat de Nasarawa, també escrit com Nassarawa, fou un estat històric i avui dia un emirat tradicional de Nigèria, a l'estat de Nassarawa.
Nasarawa va ser fundada aproximadament el 1838 al territori tribal dels afo o afao, per Umaru, un oficial dissident de la propera ciutat de Keffi, com a seu del nou emirat de Nassarawa. Umaru va ampliar el seu domini per la conquesta de territori veí i va fer de Nassarawa un estat vassall de Zaria (282 quilòmetres al nord). Un dels seus successors, Muhammadu (1978-1922), va ampliar l'emirat per diverses conquestes i, el 1900, va ser un dels primers emirs a jurar lleialtat a Gran Bretanya. El 1976 va passar a formar part de l'estat de Plateau; el 1996, es va convertir en part de l'estat de Nassarawa.

## Emirs (Sarkin Kwotto)

* 1838 - 1858 Umaru Makama Dogo dan `Usman Rababawa
* 1858 - 1878 Ahmadu I dan `Umaru
* 1878 Muhamman Sani dan `Umaru
* 1878 - 1922 Muhammadu I dan `Umaru
* 1922 Ahmadu II dan Ahmadu
* 1922 - 1926 Muhammadu II dan Ahmadu
* 1926 - 1941 Usman dan Ahmadu
* 1941 - 1960 Umaru dan Muhammadu
* 1960 - 1992? Jibrin dan Muhammadu
* 1992 - 2004 Ibrahim Ramalan Abubakar
* 2004 - Hassan Ahmadu III

## Referències

* Enciclopèdia Britànica
* Worldstatesmen per Ben Cahoon