OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paulo Dias de Novais

Paulo Dias de Novais (1510 (1510) – Massangano, 9 de maig de 1589 (9-05-1589)), va ser un fidalgo i explorador portuguès, recordat per haver fundat l'assentament que va donar origen a l'actual capital Luanda.

## Biografia

Paulo Dias de Novais era net, per via paterna, del navegant Bartolomeu Dias, i va ser escriba de la Hisenda Real i fidalgo de la Casa Real.
Integrat en una ambaixada de Portugal al Regne d'Angola el 1560, juntament amb religiosos de la Companyia de Jesús, l'objectiu era contactar amb el llegendari rei de Ndongo Ngola Kiluanji. Va acabar sent arrestat i després alliberat el 1565 o el 1566, amb l'ajuda d' «una princesa filla d'aquest rei» amb la promesa d'anar a Portugal a aconseguir assistència militar contra la campanya iniciada per Kiloango-Kiacongo, un temut rival de Ngola Kiluanji.
Novais va obtenir del rei Sebastià I de Portugal (1568-1578) una Carta de Donació (1571), que li va donar el títol de «Governador i capità general, conqueridor i poblador del Regne de Sebaste en la Conquesta d'Etiopia i Guinea Baixa», nom amb el qual es coneixia llavors la regió d'Angola. Va deixar Lisboa el 23 d'octubre del 1574 i va desembarcar a l'anomenada illa de les Cabres (avui illa de Luanda) l'11 de febrer de 1575. Ja hi havia unes set poblacions, i Novais va trobar prop de set embarcacions atracades i prop de quaranta portuguesos establerts, enriquits amb el comerç d'esclaus, refugiats allí dels jagas. Es creu que ja portaven allí establerts des de feia alguns anys, ja que a l'illa també hi havia una església i un sacerdot.
Establint-se a l'illa de Luanda, Novais va rebre una delegació del rei Ngola Kiluanji Kiassamba (el 29 de juny de 1576) que li va entregar una llicència per traslladar-se a terra ferma, cap a l'antic morro de São Paulo, on va fundar la ciutat de São Paulo de Loanda.
Sota els termes de la Carta de Donació rebuda, Novais havia d'ampliar el territori al nord a la vora del riu Dande (Bengo), cap al sud, i cap a l'interior al llarg del curs del riu Cuanza. També tenia l'obligació de construir una església, forts i fer concessions de terres per a l'assentament de colons. Va marxar en direcció a les terra dels Ndongo, a la recerca de les llegendàries mines de plata de Cambambe, avançant per la vall de Kwanza fins a la seva confluència amb el riu Lucala, on va fundar la vila de Nostra Senyora de la Victòria de Massangano (nom original en portuguès de vila de Nossa Senhora dona Vitória de Massangano), el 1583 (veure Fortalesa de Massangano).
Va morir a Massangano i va ser enterrat allí, davant de l'església de La nostra Senyora de la Victòria, en un túmul (sepulcre aixecat a la terra) de pedra. Les seves cendres van ser traslladades després a l'Església dels Jesuïtes de Luanda, pel Governador Bento Banha Cardoso, el 1609.

## Notes

* ↑ "Os Representantes de Bartolomeu Dias e Paulo Dias de Novais", D. António Xavier da Gama Pereira Coutinho, Edição do Autor, 1.
* ↑ «Luanda nasceu na Ilha do Cabo», 2011. Arxivat de l'original el 2011-01-20. [Consulta: 1r abril 2017].
# Nanochromis parilus

Nanochromis parilus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes que es troba a Àfrica, al riu Congo.
Els mascles poden assolir els 4,4 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Nanochromis parilus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Kàmenka (Penza)

Kàmenka - Каменка (rus) - és una ciutat de l'óblast de Penza, a Rússia. Es troba a la vora del riu Atmis, un afluent de l'Okà, a 64 km al nord-oest de Penza.
# Havířov

Havířov, en polonès Hawierzów, és una ciutat de 75.000 habitants, de la República Txeca, que té l'estatus de ciutat estatutària, situada a la regió de Moràvia i Silèsia, al districte de Karviná, a la conurbació d'Ostrava. És la segona ciutat de la regió en nombre d'habitants.
Havířov es va fundar després de la Segona Guerra Mundial (cosa que la converteix en la ciutat més jove de la República Txeca) com a centre miner per als treballadors de les mines de carbó. Oficialment va esdevenir ciutat el 1955. Es va construir sobre diversos pobles amb població polonesa, i es va proporcionar apartaments a la ciutat de nova construcció i es van enderrocar la majoria dels habitatges existents per deixar espai als nous edificis de la ciutat. La major part de la població de Havířov provenia d'altres parts de Txecoslovàquia, molts d'ells d'Eslovàquia, com a treballadors immigrants. Avui en dia, els pobles originals són administrativament part de la ciutat i en la seva majoria es troben als afores del nucli urbà de Havířov.
# Ian Cox

Ian Cox (Croydon, 25 de març de 1971) és un exfutbolista de Trinitat i Tobago de la dècada de 2000.
Fou 16 cops internacional amb la selecció de Trinitat i Tobago. Pel que fa a clubs, destacà a Crystal Palace, Bournemouth i Gillingham.

## Referències

* ↑ Ian King. Crystal Palace: A Complete Record 1905–2011, p. 534. ISBN 9781780910468.
* ↑ «Former Gills defender Cox signs for Maidstone». kentnews.co.uk, 12-05-2008. Arxivat de l'original el 22 de desembre 2014. [Consulta: 22 desembre 2014].
* ↑ Short, Andy. «TOWN SIGN IAN COX». Whitstable Town FC, 21-08-2013. Arxivat de l'original el 21 desembre 2014. [Consulta: 21 desembre 2014].
* ↑ Ian Cox Stats at neilbrown.com
# L'heroïna de Peralada

L'heroïna de Peralada és un quadre de 1864 obra del pintor barceloní de l'academicisme-realisme Antoni Caba i Casamitjana. Representa la llegenda de Na Mercadera, una veïna de Peralada que va capturar un cavaller francès de l'exèrcit enemic, el va entrar a la vila i el va vendre per un rescat durant la crema de Peralada de 1285 —en el marc de croada contra la Corona d'Aragó. El 24 de setembre de 2010, dins el marc de les Jornades Europees de Patrimoni, es va presentar la nova instal·lació d'aquesta obra en una de les sales del Centre de Turisme Cultural de Sant Domènec, de Peralada.
Antoni Caba va presentar L'heroïna de Peralada a l'Exposició Nacional de Belles Arts de Madrid, de 1864. Va representar el primer triomf del pintor que va aconseguir una medalla de segona classe i el va adquirir l'Estat. Actualment, l'obra pertany al Museu del Prado, que fa vint anys va dipositar-la a l'Ajuntament de Peralada i ara n'ha fet el trasllat als equipaments del Centre Cultural Sant Domènec, de la mateixa població.
El tema el coneixeria arran de la nova publicació de la Crònica de Ramon Muntaner, el 1860. Cal considerar que la pintura d'història era un gènere exigent en aquest moment, requeria documentació, composició complexa, captació del moment àlgid, etc. Els pintors preparaven a consciència els seus quadres d'història, que eren criticats tant pels seus valors estètics com pels seus encerts o errors documentals.

## Referències

* ↑ «Mercadera, na». Diccionari Biogràfic de Dones. Arxivat de l'original el 2011-09-02. [Consulta: 30 agost 2013].
* ↑ «L'heroïna de Peralada». Empordà Turisme. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 abril 2011].
* ↑ Ribera Gassol, Ramon. «L'heroïna de Peralada. Una pintura d'Antoni Caba». Tinet.
# Jeroni Faraudo i Condeminas

Jeroni Faraudo i Condeminas (Barcelona, 1823 - 1886) fou metge, professor d'Anatomia Artística a l'Escola de Belles Arts de Barcelona, acadèmic de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi i col·leccionista d'art, especialitzat en el gravat.
Llicenciat en Medicina i Cirurgia a Barcelona, Jeroni Faraudo fou nomenat Professor d'Anatomia artística a l'Escola de Belles Arts el 1851, un càrrec que ostentà fins a la seva mort, el 1886. Fou succeït breument pel seu fill Ramon Faraudo i Ortells, i el 1890, per Tiberio Ávila Rodríguez. Destacà per la publicació dels Estudios de Historia Natural del hombre aplicados á la pintura y escultura, aparegut el 1851 i el 1852, un llibre on aporta coneixements d'osteologia, miologia i les formes interiors del cos humà.

## Bibliografia

* Samaniego, Cristina Rodríguez «L'Anatomia artística a l'Escola de Belles Arts de Barcelona. Els casos de Jeroni Faraudo (1823-1886) i de Tiberio Ávila (1843-1932)». Butlletí de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, 2012, pàg. 63–79. ISSN: 2340-3802.
* Estudios de Historia Natural : del hombre aplicados á la pintura y escultura : resúmen de las lecciones dadas en la academia de bellas artes de la ciudad de Barcelona por el catedrático de esta asignatura. Imprenta de Pons y Cia, 1851, p. 252.
* Col·lecció de gravats de Jeroni Faraudo: Puiggarí, J. Asociación Artístico-Arqueológica Barcelonesa. Álbum de grabados escogidos en el orden de su filiación histórica : colección de D. Jerónimo Faraudo. Barcelona: Imprenta de Jaime Jepús, p. 69 (Biblioteca Digital d'Història de l'Art Hispànic).

## Referències

* ↑ «Professors i assignatures de l'Escola de Belles Arts de Barcelona (1850-1900)». Grup de recerca GRACMON, Universitat de Barcelona. [Consulta: 31 maig 2016].
# Marco Minnaard

Marco Minnaard (Wemeldinge, Kapelle, 11 d'abril de 1989) és un ciclista neerlandès, professional des del 2014 i actualment a l'equip Wanty-Groupe Gobert.

## Palmarès

* 2017
** 1r al Roine-Alps Isera Tour

### Resultats al Tour de França

* 2017. 40è de la classificació general
* 2018. 64è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# Pericoma ancyla

Pericoma ancyla és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba als Estats Units: Washington.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic Dipteran Species and Synonyms Arxivat 2012-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Nicànor de l'Epir

Nicànor de l'Epir (en llatí Nicanor, en grec antic Νικάνωρ), fill de Mirtó, fou un polític epirota.
Junt amb el seu pare va donar suport als cruels procediments establerts per Carops el vell en el govern de l'Epir, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 11.Nicanor a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1176

## Vegeu també

* Carops el jove
# Kàmenka (Smolensk)

Kàmenka - Каменка (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 tenia quatre habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# La Ròca de Fan

La Ròca de Fan (en francès Laroque-de-Fa) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Jeroni Felipe

Jeroni Felipe (València ca. 1575 - 1613) fou un músic compositor valencià, considerat l'introductor de la música barroca a València.
No es tenen moltes dades sobre la seva vida i la seva obra. Es formà a la catedral de València amb Ginés Pérez. Hi entrà el 1585, amb només deu anys i s'hi estigué fins a 1592, en què passà, com mestre de capella, a la Catedral de la Seu d'Urgell i el 1600 accedí al magisteri de la catedral de Lleida. El 1604 fou nomenat mestre de capella de la seu de València, càrrec que ocupà fins a la seva mort. Va succeir-lo Joan Baptista Comes, a qui degué influir en la seva obra. De fet, Felipe i Comes instauraren la praxis policoral a terres valencianes des de començament del segle xvii.
Se sap que principalment compongué música eclesiàstica; segons el Diccionario de la Música Valenciana (vol. I), seria autor d'un Miserere a setze veus. Malgrat això, només es conserva una obra de tot el seu repertori, el villancet Tras del fiel esposo.
Tot i que l'obra de Felipe sigui molt menys coneguda que la d'altres compositors valencians contemporanis seus, com ara Ginés Pérez —el seu mestre— i Ambrosio Cotes i fins i tot menys que la de Comes, Felipe va exercir una gran influència en el desenvolupament de la música barroca valenciana. No s'entén el pas a la música barroca sense tenir en compte l'obra d'aquest compositor, que avui dia està inclòs en el currículum de les assignatures optatives comunes per a totes les modalitats de Batxillerat a València.

## Referències

* 1 2 Gallardo Blanquer, José Luis. Contribución a la cuantificación de parámetros acústicos en salas de ensayo de bandas de música (tesi) (en castellà), 2009, p. 20.
* ↑ Creus Ortola, Óscar «El oriolano Ginés Pérez y la música religiosa valenciana del s. XVI» (pdf) (en castellà). Alquibla, 4, 1998, pàg. 311-335 [Consulta: 21 març 2023].
* ↑ «Nuevo CD con obras de Juan Bautista Comes» (en castellà). Notas de Paso Revista Digital - Conservatori Superior de Música de València, 14-01-2017. [Consulta: 21 març 2023].
* ↑ Baeza, 2012, p. 144.
* ↑ Baeza, 2012, p. 74.
* ↑ «Conselleria d'Educació - ORDE de 17 de juny de 2009, de la Conselleria d’Educació, per la qual regula les matèries optatives en el Batxillerat. [2009/7863]» (en català i castellà). Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, 6051, 07-07-2009, pàg. 26854.

## Bibliografia

* Història de la Música Catalana, Valenciana i Balear IX.
* Baeza Murcia, Iván. La música de la Catedral de Orihuela en el tercer cuarto del siglo XVII - El magisterio de Jerónimo Comes (1651-1676) (en castellà). Alacant: Conservatorio Superior de Música "Oscar Esplá" de Alicante, maig 2012.
# Marco Milesi

Marco Milesi (Osio Sotto, Província de Bèrgam, 30 de gener de 1970) va ser un ciclista italià, professional des del 1994 al 2006. Un cop retirat, s'ha dedicat a la direcció d'equips.

## Palmarès

* 1988
** 1r a la Tre Ciclistica Bresciana
* 1990
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Costa Rica
* 1991
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Xile
* 1992
** 1r al Gran Premi Capodarco
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Xile
* 1998
** Vencedor d'una etapa de la Euskal Bizikleta

### Resultats al Tour de França

* 1995. 85è de la classificació general
* 2001. Abandona (12a etapa)
* 2003. No surt (15a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1996. 88è de la classificació general
* 1997. Abandona (6a etapa)
* 2000. 117è de la classificació general
* 2005. 124è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1994. Abandona
* 1997. 79è de la classificació general
* 1998. Abandona
* 1999. Abandona
* 2004. 109è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Pentameris

Pentameris és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

(vegeu-ne una relació a Wikispecies)

## Enllaços externs

* Pàgina de la GRIN sobre el gènere Pentameris Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine..
# Nicèfor Basilaces

Nicèfor Basilaces (grec medieval: Νικηφόρος Βασιλάκης, Nikiforos Vassilakis), sovint esmentat simplement com a Basilaci (Βασιλάκιος, Vassilàkios), fou un general i aristòcrata romà d'Orient d'orígens armenis o paflagonis de la darreria del segle xi que el 1078/79 provà de derrocar l'emperador Nicèfor III Botaniates i fou derrotat per Aleix Comnè.
Basilaces, aleshores dux de Dirràquion, veié la seva oportunitat en el caos que envoltava la deposició de Miquel VII Ducas. Es feu fort a Tessalònica per esperar el resultat del conflicte entre els dos altres rivals pel tron, Nicèfor III i Nicèfor Brienni el Vell, amb la intenció d'actuar ràpidament per esclafar el guanyador abans que tingués temps de recuperar-se.
Entre les seves files hi havia veterans francs, esclavens, albanesos i grecs. Confiat en les seves habilitats i el seu coratge, creia que tenia la victòria al seu abast. Nicèfor III envià el seu millor general, Aleix Comnè, contra Basiliaci. Comnè reeixí el feu caure en un parany en un atac nocturn contra el campament imperial, a la riba del Vardar, a una trentena de quilòmetres de Tessalònica. Vençut, Basilaces fugí a Tessalònica, on provà de defensar la ciutat, però els seus propis soldats el lliuraren a Nicèfor III, que manà cegar-lo.

## Referències

* ↑ Kajdan, 1991, «Basilakes» (A. Kajdan).
* 1 2 3 Finlay, 1854, p. 58.

## Bibliografia

* Finlay, George. History of the Byzantine and Greek Empires from 1057 - 1453 (en anglès). Volum 2. William Blackwood & Sons, 1854.
* Kajdan, A. The Oxford Dictionary of Byzantium (en anglès). Oxford University Press, 1991. ISBN 0-19-504652-8.
# Kwon Yeong-se

    En aquest nom coreà, el cognom és Kwon.
Kwon Yeong-se (Seül, 24 de febrer de 1959) és un polític i diplomàtic sud-coreà. D'ençà el 2020, és diputat de l'Assemblea Nacional per segon cop, després que entre el 2002 i 2012 fos elegit. Membre del Partit del Poder Popular, se li sol descriure com un conservador moderat dins del seu partit.

## Primers anys

Kwon Yeong-es va néixer el 24 de febrer de 1959 en una família de classe treballadora de Seül. Es va graduar en la Facultat de Dret de la Universitat Nacional de Seül i va aprovar l'examen d'advocat en 1983. Més tard va obtenir un màster a l'Escola de Govern John F. Kennedy.

## Carrera política

Abans de dedicar-se a la política, Kwon va treballar com a fiscal. Va entrar en política quan va ser designat candidat del llavors Gran Partit Nacional (actualment Partit Llibertat de Corea) per Yeongdeungpo-gu en les eleccions parcials de Corea del Sud de 2002, després de la dimissió de l'ex diputat Kim Min-seok, per a presentar-se a les eleccions a l'alcaldia de Seül. Kwon en va ser elegit amb el 54,9% dels vots. Va tornar a ser reelegit en la seva circumscripció en les eleccions de 2004 i en les de 2008, però no va ser reelegit en les de 2012.
Encara que no fos diputat de l'Assemblea Nacional, va secundar activament la campanya de Park Geun-hye en les eleccions presidencials sud-coreanes de 2012. Després, va ser nomenat per la presidenta Park Geun-hye per a exercir com a ambaixador de Corea del Sud a la República Popular de la Xina a principis de 2013. Va tornar a Corea del Sud el març de 2015 i li va succeir Kim Jang-soo.
Al seu retorn a Corea del Sud, es va presentar de nou com a candidat pel mateix partit i circumscripció electoral en les eleccions legislatives sud-coreanes de 2016, encara que va ser derrotat pel candidat Shin Kyoung-min.
En les eleccions legislatives sud-coreanes de 2020, Kwon va derrotar per poc marge al candidat demòcrata Kang Tae-woong en la circumscripció de Yongsan, tornant a l'Assemblea Nacional com a diputat després de vuit anys.

## Referències

* ↑ «[총선 격전지를 가다 ② 영등포 을]» (en coreà). 매일경제, 20-01-2016. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «권영세 "중도 잡겠다" vs 주호영 "보수 재건"… 통합당 원내대표 '막판 호소'» (en anglès). 뉴데일리, 07-05-2020. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «8·8 재보선 당선자 : 정치 :인터넷한겨레 The Hankyoreh». legacy.www.hani.co.kr. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ «[약속 2012 4·11총선 이후]여 사무총장의 저주… 서울 영등포을 낙선 권영세», 13-04-2012.
* ↑ «"권영세 비서실장설, 주목해야 또 안 당한다" - 고발뉴스닷컴». www.gobalnews.com. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «[격전지를 가다 수성 vs 탈환 영등포을, 신경민-권영세 '초박빙']» (en coreà). 뉴스핌. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «[포토 당선 소감 밝히는 권영세 통합당 용산구 후보]» (en anglès). 뉴데일리, 16-04-2020. [Consulta: 11 abril 2021].
# Krípke

Krípke (en (ucraïnès): Кріпке) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 311 habitants. Pertany al districte rural de Krasnoperekopsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Maravichromis ericotaenia

Maravichromis ericotaenia és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Malawi.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. 1991. Maravichromis. p. 252-257. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pentagraf

Pentagraf (del grec antic πέντε, pénte, 'cinc' i grec antic: πέντε, gráphō, 'escric') és una combinació de cinc lletres, utilitzades per representar un so (fonema) o una combinació de sons, que no corresponen al so d'algunes lletres. Per exemple, en alemany el pentagraf tzsch representa el so /tʃ/. Irlandès té una sèrie de pentagrafs, mentre que el català, anglès, castellà o rus, igual que en la majoria de llengües, no n'hi ha.

## Vegeu també

* Dígraf
* Trígraf
* Tetragraf
# Kholinià

Kholinià (en rus: Холынья) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2011 tenia 231 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Homoloïdeus

Els homoloïdeus (Homoloidea) són una superfamília de crustacis decàpodes de l'infraordre dels braquiürs. L'estreta relació entre Homoloidea i Dromioidea està establerta de manera primària mitjançant les característiques de la ultraestructura de l'esperma.

## Taxonomia

La superfamília Homoloidea inclou 90 espècies en tres famílies:
* Família Homolidae De Haan, 1839
* Família Latreilliidae Stimpson, 1858
* Família Poupiniidae Guinot, 1991

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Homoloidea De Haan, 1839 [in De Haan, 1833-1850]». [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ Martin, J. W. & G. E. Davis. An Updated Classification of the Recent Crustacea (PDF). Natural History Museum of Los Angeles County, 2001, p. 132 pp. Arxivat 2006-05-25 at Bibliotheca Alexandrina
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 16 octubre 2021].
# La Prose du Transsibérien et de la petite Jehanne de France

La Prose du Transsibérien et de la petite Jehanne de France (en valencià: La prosa del transiberià i la petita Jehanne de França) és un llibre creat per Sonia Delaunay-Terk i Blaise Cendrars el 1913. Té unes dimensions de 23,7 x 20,2 cm de quatre pàgines i desplegable que conjuga poesia amb pintura amb tècnica d'aquarel·la. En desplegar-se forma una làmina de 199 x 37 cm i mostra un conjunt entre poesia i imatge plàstica amb colors plans sense clarobscur ni perspectiva, la imatge que mostra és d'inspiració en la natura i les làmines asiàtiques i té l'aparença de ser un llibre de carreteres, per a les poesies fan servir deu distintes Tipografies i mides de lletra com també lletres de distints colors.
L'obra va ser ideada en un viatge que van fer les artistes al transsiberà i la inspiració en pensar que la velocitat és reflex de l'avanç de la modernitat.

## Referències

* ↑ «Sonia Delaunay (Sarah Stern) Blaise Cendrars (Frédéric-Louis Sauser) - La prose du Transsibérien et de la petite Jehanne de France (La prosa del Transiberiano y de la pequeña Jehanne de Francia)» (en castellà). [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ Robles Tardío, Rocío. 50 obras maestras de la colección del IVAM 1900-1950. València: IVAM, p. 28.