OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guadall Domnuç

Guadall Domnuç fou el successor de Deodat al capdavant del bisbat de Barcelona. Sembla que fou escollit i ratificat per altres bisbes de la província a principis de juny de 1029. Guadall assistí a un concili a Vic convocat per l'abat Oliba bisbe de Vic, a la que també hi assistí Ameli del bisbat d'Urgell, l'assumpte del qual és desconegut. El bisbe Guadall donà en feu el Castell de Banyeres, pertanyent al capítol de Barcelona, al cavaller Miró Llopis Sanç en data desconeguda. Durant l'episcopat de Guadall l'església barcelonina col·laborà en l'erecció i reparació de les torres i muralles de Barcelona, encomanant la feina a un tal Eldesindo que gaudia d'una porció de terreny que posseïa l'església de Barcelona, per la qual pagava un tribut d'una lliura de cera. Li cediren el terreny a ell i als seus descendents per tres o quatre generacions que havien de retornar al domini de l'església passat aquest període. Tot això fou acordat l'1 de novembre del 1032. Assistí Guadall a la consagració de l'església de Ripoll el 15 de gener de 1032, amb altres senyors i prelats. El bisbe i el capítol empenyoraren unes vinyes que tenien a les faldes de Montjuïc en un lloc anomenat els Inforcats, per or i plata que necessitaven al mestrescola i prevere Ramon. En cas de no retornar en el termini acordat la quantitat pactada Ramon es quedaria amb els terreny tal com passà. Mort Guadall, Guislabert, el seu successor, pactà un nou acord amb Ramon (9 de novembre de 1046), mitjançant el qual la propietat retornaria a possessió de l'Església, a canvi de l'usdefruit vitalici per a Ramon i per als seus fills en cas que aquests fossin clergues. Aquesta data indica que Guadall hauria mort en una data entre el 1032 i el 1046.

## Bibliografia

* Flórez, Henrique. «Trat. 65. Cap. 4». A: Espana Sagrada: theatro geographico-historico de la Iglesia de Espana. Origen, divisiones, y terminos de todas sus Provincias (en castellà). Tomo XXIX. Madrid: Imprenta de Don Antonio de Sancha, 1775, pàgs. 219- 222 [Consulta: 1r juny 2015].
# Lennox

* No s'ha de confondre amb Lenox.
«Lennox» té aquests significats:
* Lennox (Califòrnia)
* Lennox (Dakota del Sud)
* Lennox (Massachusetts)
* Annie Lennox, artista musical escocesa.
# Fractura vertebral

Una fractura vertebral és una fractura que afecta una vèrtebra o més. Alguns tipus de fractura de la columna vertebral confereixen un risc significatiu de lesió de la medul·la espinal. Després del trauma immediat, hi ha un risc de lesió medul·lar (o empitjorament de la columna vertebral ja lesionada) si la fractura és inestable, és a dir, és probable que canviï l'alineació sense una fixació interna o externa.

## Referències

* ↑ «Fracture». Arxivat de l'original el 2017-10-27. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Domitila García de Coronado

Domitila García Doménico de Coronado (Camagüey, 7 de maig de 1847 - l'Havana, 18 de setembre de 1938) va ser una escriptora, periodista, editora i professora cubana, considerada la primera dona que va practicar el periodisme al seu país.
El 17 de maig de 1891 va fundar l'Acadèmia de Dones Tipògrafes. Va fundar i va redactar en diverses publicacions, entre elles els diaris La Antorcha i El Céfiro al costat de Sofia Estevez (1848-1901). A més, va ser redactora de La Mujer –juntament amb Aída Peláez de Villa Urrutia i Isabel Margarita Ordetx–. D'altra banda, va publicar la primera antologia d'escriptores cubanes l'any 1868 que es va titular Àlbum poètic fotogràfic d'escriptores cubanes.

## Notes

* ↑ Algunes fonts afirmen que l'any de la seva mort va ser el 1937

## Referències

* ↑ Schmidt, Aileen. Mujeres excéntricas: la escritura autobiográfica femenina en Puerto Rico y Cuba. Ediciones Callejón, 2003, p. 192. ISBN 978-188-174-812-0.
* 1 2 Barcia, María del Carmen. Mujeres al margen de la historia. Editorial de Ciencias Sociales, 2009, p. 251. ISBN 978-959-061-224-4.
* ↑ Marrero, Juan. Dos siglos de Periodismo en Cuba: Momentos, Hechos y Rostros. Pablo de la Torriente Editorial, 1999, p. 147. ISBN 978-959-259-031-1.
* ↑ Guerra, Ramiro. Historia de la Nación Cubana, Tomo VII. Editorial Historia de la Nación Cubana, 1952.
* ↑ Asociación de Reporters de La Habana. Álbum del cincuentenario de la Asociación de Reporters de La Habana 1902-1952. Asociación de Repórters de La Habana, 1952, p. 440.
* ↑ Cámara, Madeline. La Letra Rebelde: Estudios de Excritoras Cubanas. Ediciones Universal, 2002, p. 155. ISBN 978-089-729-984-8.
* ↑ «Diccionario de la Literatura Cubana». Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. Arxivat de l'original el 2019-08-01. [Consulta: 9 agost 2013].
* ↑ Campuzano, Luisa. Las Muchachas de La Habana No Tienen Temor de Dios...: Escritoras Cubanas (S. XVIII-XXI). Ediciones Unión, 2004, p. 223. ISBN 978-959-209-605-9.
# Diego Lainez

Diego Lainez (castellà: Diego Laínez Leyva) (Villahermosa, 9 de juny de 2000) és un futbolista mexicà. La seva posició en el terreny de joc es centrecampista ofensiu o extrem, actualment juga el Real Betis Balompié de la Primera Divisió de Espanyola.
A menys d'un mes del seu debut, el diari The Sun va publicar un llistat de l'empresa de consulta NxGn, on se l'incloïa dins de les 50 promeses més grans a nivell mundial juntament amb jugadors de la talla de Kylian Mbappé o Gianluigi Donnarumma. El 4 d'octubre de 2017, aquesta vegada el també diari britànic The Guardian, el va incloure a la seva llista dels 60 prospectes més grans del futbol nascuts l'any 2000.

## Referències

* ↑ «Ficha de Diego Lainez en Club América». Arxivat de l'original el 20 de agosto de 2017. [Consulta: 19 agost 2017].
* ↑ «Ficha de Diego Lainez en Liga MX». [Consulta: 24 enero 219].
* ↑ «Diego Lainez, entre las 50 promesas futbolísticas a nivel mundial». Marca, 25-03-2017. [Consulta: 7 novembre 2017].
* ↑ «Next Generation 2017: 60 of the best young talents in world football». The Guardian, 04-10-2017. [Consulta: 7 novembre 2017].
# Incident internacional

Un incident internacional és una divergència aparentment limitada entre dos o més estats sobirans que, finalment acaba desembocant en un conflicte major. Poden ésser provocats per episodis accidentals amb participació de ciutadans, funcionaris de govern, unitats armades d'un o diversos estats, i també poden nàixer d'una provocació deliberada, amb participació d'agents d'espionatge d'un estat sobirà, o terroristes, en contra d'un altre estat.
Normalment, un incident internacional acostuma a produir-se durant un temps de relativa pau en l'escenari internacional, i té, de bell antuvi, l'aparença d'un esdeveniment inesperat. Des d'una perspectiva històrica però, molts incidents internacionals són el resultat d'un conflicte latent entre estats sobirans.
Històricament, molts conflictes armats han estat provocats per incidents internacionals, sovint després d'esforços diplomàtics estèrils per a prevenir l'escalada; en aquest cas, són anomenats casus belli.
El concepte s'aplica també per descriure incidents amb capacitat de pertorbar el comerç internacional, o provocats per "gaffes" de personalitats rellevants.
El Tribunal Internacional de Justícia manté una llista de controvèrsies jurídiques entre els estats sobirans, molts dels quals són conseqüència d'incidents internacionals. El Royal Mail del Regne Unit ofereix una llista a la seva pàgina web dels incidents internacionals amb capacitat d'interrompre el servei de correu. Els incidents que hi són relacionats poden no ajustar-se a les definicions esmentades més amunt.

## Exemples d'incidents internacionals

* L'afer XYZ
* El telegrama Zimmermann
* L'incident del USS Pueblo
* L'afer Trent
* L'Assassinat de Sarajevo
* L'enfonsament del Lusitània
* L'incident de Gleiwitz
* L'afer Lavon
* La crisi de l'U-2
* L'incident del golf de Tonkin
* La construcció del mur de Berlín
* L'incident del USS Liberty
* L'afer del vol 007 de Korean Air
* L'afer del vol 103 de Pan Am
# David Ffrangcon-Davies

David Ffrangcon-Davies (Bethesda, Carnarvon, Regne Unit, 11 de desembre de 1860 - ?) fou un baríton gal·lès. S'educà en el col·legi dels jesuïtes d'Oxford, arribant a ordenar-se de sacerdot, però atret per una vocació irresistible, vers l'art musical, i especialment al cant, i posseïdor d'una bella veu de baríton, abandonà la carrera eclesiàstica, i després d'una sòlida preparació sota la guia dels mestres Latter i Randegger, es presentà al públic, amb gran èxit, el 1890, arribant a adquirir extraordinària fama en el seu país i a Alemanya. Residí a Berlín des de 1898 fins al 1901, data en què retornà a Anglaterra; des de 1903 fou professor de cant en la Royal Academy of Music a Londres. Va escriure la interessant obra The singing of the future (1905), amb un pròleg d'Elgar.

## Enllaços externs

* http://yba.llgc.org.uk/en/s-DAVI-FFR-1855.html
* http://books.google.cat/books?hl=ca&id=VdkPAAAAYAAJ&dq=david+%22ffrangcon+davies%22&printsec=frontcover&source=web&ots=f2f8Pnibfh&sig=akRVCyE_yTV33cCU3TiN9b3zsj4#v=onepage&q&f=false
* https://archive.org/search.php?query=David%20Ffrangcon%20Davies
# Josep Vidal (futbolista)

Josep Vidal (Catalunya, 15 d'abril de 1884 - ?) fou un futbolista català de la dècada de 1900.
Fou un sportsman català de començament de segle xx. A més del futbol, practicà l'atletisme, el ciclisme i el joc de pilota. Fou jugador del FC Barcelona entre els anys 1900 i 1907. També fou directiu del club els anys 1902-1903.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1901-02, 1904-05

## Referències

* ↑ Jugadors, F. C. B. «Estadístiques de Josep Vidal | FC Barcelona Players». [Consulta: 26 juny 2021].
* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
# Hampala sabana

Hampala sabana és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 41 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1860. De visschen van den Indischen Archipel, Beschreven en Toegelicht. Deel II. [També:Ichthyologiae Archipelagi Indici Prodromus, Auct., Volumen II]. Cyprini. Ordo Cyprini. Karpers.] Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 7 (N. S., v. 2). 1-492 + i-xiii.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Martin-Smith, K.M. i H.H. Tan, 1998. Diversity of freshwater fishes from eastern Sabah: annotated checklist for Danum valley and a consideration of inter- and intra-catchment variability. Raffles Bull. Zool. 46(2):573-604.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Discoglossus

Discoglossus és un gènere d'amfibis anurs de la família Discoglossidae que es troba al sud d'Europa, nord-oest d'Àfrica, Israel i, possiblement també, a Síria.

## Taxonomia

El gènere Discoglossus inclou sis especies vivents:
* Discoglossus galganoi (Capula, Nascetti, Lanza, Bullini & Crespo, 1985)
* Discoglossus jeanneae (Busack, 1986)
* Discoglossus montalenti (Lanza, Nascetti, Capula & Bullini, 1984)
* Discoglossus pictus (Otth, 1837)
* Discoglossus sardus (Tschudi a Otth, 1837)
* Discoglossus scovazzi Camerano, 1878

## Referències

* ↑ Amphibian Species of the World
# Francesc II Acciaiuoli

Francesc II Acciaiuoli, nascut Franco Acciaiuoli, (1430-1460) fou duc d'Atenes. Fill d'Antoni II Acciaiuoli, el 1455 va prendre el poder al ducat d'Atenes mitjançant un cop d'estat en què va enderrocar a son cosí Francesc I Acciaiuoli, i es va proclamar duc d'Atenes i senyor de Mègara, Sició, Tebes i Livàdia. Va reconèixer la sobirania otomana que el va acceptar com a duc, però al cap d'uns mesos va fer assassinar la seva tia (germana de la dona del seu pare) Chiara Zorzi, ex regent de Francesc I, que era a la presó de Mègara, i els otomans, en assabentar-se del fet el van deposar. Com que va oferir resistència fou assetjat a l'acròpoli d'Atenes (1456) i va resistir durant dos anys però es va haver de rendir el 1458 a canvi de rebre la senyoria de Tebes i Beòcia. El 1460 Zaganos Pasha el va assassinar a Morea, per ordre de Mehmet II. Es va casar amb Asanina filla de Demetri Asanes, senyor de Corint. Va deixar tres fills: Gabriel, Mateu i Jacob, que el 1460 foren duts a Constantinoble i enrolats més tard al cos dels geníssers.

## Enllaços externs

* Franco Acciaiuoli a treccani.it
# Diemtigen

Diemtigen és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Niedersimmental i a l'actual Frutigen-Niedersimmental.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Joan Gassió (rector del Seminari Conciliar de Barcelona)

Joan Gassió (actiu entre els segles xvi i xvii) fou un prevere catòlic català.
Entre el 21 de desembre de 1621 i el 31 d'octubre de 1632 fou rector del Seminari Conciliar de Barcelona. Dels seus anys de rectorat només es conserva un quadern, amb el títol Compte del comprador del collegi en 1630 essent rector M.$^n$ Joan Gassió, N.º 10.

## Referències

* ↑ Codina y Formosa, Juan B.; Alabart, Gumersind. Efemérides para la historia del seminario conciliar de Barcelona (en castellà). Barcelona: Imprenta de la casa provincial de la Caridad, 1908, p. 28. OCLC 892304162.
* ↑ Subirà i Blasi, Enric; Martí, Casimir (pròleg). El Seminari de Barcelona, (1593-1917):aportació per a una anàlisi de la influència de la formació del clergat en el desenvolupament del pensament catòlic a Catalunya. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1993, p. 450 (Scripta et documenta ; 49). ISBN 8478264701. OCLC 803511442.
* ↑ Codina y Formos; Alabart (1908), p. 30
# Hampton Court

«Hampton Court» té aquests significats:
* Toponímia:
** Hampton Court (Herefordshire), un feu a Herefordshire, Anglaterra
** Hampton Court (Surinam)
** Hampton Court (St Thomas), Jamaica
** Palau de Hampton Court (Hampton Court Palace) antiga residència reial situada al sud-oest de Londres
** Hampton Court railway station, a East Molesey, a Hampton Court Palace
** Hampton Court Branch Line
** Hampton Court Park
** Hampton Court Maze
** Hampton Court Bridge
** Hampton Court Beauties
** Royal Tennis Court, Hampton Court
** Hampton Court House
* Esdeveniments:
** Tractat de Hampton Court (1526)
** Tractat de Hampton Court (1562)
* Conferència de Hampton Court (1604), amb els de religió puritana i el rei James I
* Miscel·lània:
** Hampton Court Palace Flower Show
** Hampton Court Palace Festival
** Hampton Court (TV series), sèrie de televisió australiana
** HMS Hampton Court (1678), vaixell
** HMS Hampton Court (1709), vaixell
# Kevin Long

Kevin Finbarr Long (18 d'agost de 1990) és un futbolista professional irlandés que juga de defensa central o lateral pel Burnley FC anglés i per l'equip nacional irlandés.

## Referències

* 1 2 Sky Sports Football Yearbook 2012–2013. 43rd. Londres: Headline, 2012, p. 444. ISBN 978-0-7553-6356-8.
# Diego León Osório

Diego León Osório (Medellín, 21 de juliol de 1970) és un exfutbolista colombià de la dècada de 1990.
Fou 17 cops internacional amb la selecció de Colòmbia.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Atlético Nacional.

## Referències

* ↑ «Colombia - Record International Players». RSSSF. Arxivat de l'original el 30 desembre 2008. [Consulta: 9 març 2009].
* ↑ «Diego Osorio». Sports Reference. Arxivat de l'original el 20 octubre 2012. [Consulta: 9 març 2009].
* ↑ Diego Osorio Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Diego León Osório a National-Football-Teams.com (anglès)
# Francesc Marsans Casabella

Francesc Marsans Casabella (Granollers, 1863 - Barcelona, 1935) va ser un músic granollerí que va formar part de diverses orquestres de la ciutat i també va tenir relació amb la societat coral La Lira Catalana de Granollers.
El 1883 estava entre els músics que formaren l'orquestra La Vallesana que, en aquell any, es va unir amb una altra orquestra anomenada Els Mines conformant així La Catalana. En aquestes orquestres hi tocava el cornetí i amb els anys va passar a tocar el fiscorn i, finalment, el contrabaix.
El 1890 va participar en la constitució de la societat coral granollerina La Lira Catalana, de la qual va ser director.
Va morir el febrer de 1935 a l'edat de setanta-dos anys.

## Referències

* ↑ «La Gralla, 1/6/1924, pàgina 3». [Consulta: 4 abril 2024].
* ↑ «La Veu del Vallès, 15/10/1899, pàgina 7». [Consulta: 4 abril 2024].
* ↑ «Butlletí del Sindicat Musical de Granollers i sa comarca, 1/10/1923, pàgina 3». [Consulta: 4 abril 2024].
* ↑ «El Congost, 8/6/1890, pàgina 3». [Consulta: 4 abril 2024].
* ↑ «Butlletí del Sindicat Musical de Granollers i sa comarca, 1/2/1935, pàgina 2». [Consulta: 4 abril 2024].
* ↑ «La Gralla, 24/2/1935, pàgina 5». [Consulta: 4 abril 2024].
# Iorwerth Eiddon Stephen Edwards

Iorwerth Eiddon Stephen Edwards CBE, FBA (21 de juliol del 1909 – 24 de setembre del 1996) — conegut habitualment com a I. E. S. Edwards— fou un egiptòleg anglès. És considerat un prominent expert en les Piràmides.

## Biografia

Nascut a Londres, Edwards va assistir Merchant Taylors' School, on va estudiar hebreu i després al Gonville and Caius College, Cambridge de la Universitat de Cambridge, on va obtenir un "First" en Llengües Orientals. Va ser guardonat amb la beca William Wright en àrab i va rebre el seu doctorat en 1933.
El 1934 es va incorporar a la Museu Britànic com a Conservador Assistent al Departament d'Antiguitats d'Egipte i Assíria. Va publicar Hieroglyphic Texts for Egyptian Stellae. En 1939. Durant la Segona Guerra Mundial, va ser enviat a Egipte per realitzar el servei militar. El 1946, va escriure The Pyramids of Egypt, que va ser publicat per Pelican Books el 1947. En 1955 va ser nomenat Conservador d'Antiguitats egípcies del Museu Britànic i va organitzar l'exposició de Tutankamon el 1972. Allí va romandre fins a la seva jubilació en 1974.
En deixar el museu britànic, va treballar amb la UNESCO durant el rescat del complex del temple a Files. També va ser vicepresident de la Societat d'Exploració d'Egipte, un membre de l'Acadèmia Britànica (1962) i va ser guardonat amb el CBE el 1968 pels seus serveis al Museu Britànic.

## Vegeu també

* Piràmide de Kheops

## Referències

* ↑ Arxiu d'obituaris - Societat d'Antiquaris de Londres Arxivat 2011-06-13 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perfils eMuseum - Universitat de l'Estat de Minnesota Arxivat 2008-04-30 a Wayback Machine. (anglès)
# Diena (diari)

* Aquest article tracta sobre al diari letó. Si cerqueu altres significats, vegeu «Diena».
Diena (traduïble com a "El Dia") és un diari de circulació nacional en llengua letona a Letònia, publicat des del 23 de novembre de 1990. Des de la seva privatització el 1993, és propietat del grup mediàtic suec Bonnier. L'any 2009, juntament amb el diari, i l'empresa germana, Dienas Bizness, va ser venut al grup inversor propietat de Jonathan i David Rowland. El 6 d'agost de 2010, l'empresari letó Viesturs Koziols va adquirir una participació del 51% de la societat anònima Diena.
El 2002 l'editorial va ser multada per articles publicats el 1998 que criticaven el llavors ministre d'Economia Laimonis Strujevičs. El 2007 el Tribunal Europeu de Drets Humans pronuncià que la multa constituïa una violació de la llibertat d'expressió.
Diena tenia 18.277 abonats al desembre de 2009, davant de 26.866 al febrer de 2009, i 41.471 a l'abril de 2000. L'any 2007, el diari va passar de format berliner a format compacte. L'edició en rus es va interrompre l'any 2000.

## Referències

* ↑ «Rowland family acquired Diena and Dienas Bizness». baltic-course.com, 09-08-2009. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Viesturs Koziols buys controlling interest in Diena». baltic-course.com, 06-08-2010. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ ECtHR judgment on application no. 16657/03 (letó) (francès)
* ↑ «Latvian Association of Press Publishers».

## Enllaços externs

* Diena - Lloc web oficial
# Hanoc (fill de Madian)

Hanoc (hebreu: חֲנוֹךְ בן-אַבְרָהָם, Hănōk ben Midyān‎; àrab: حنوك بن مديان, Ḥanūk ibn Midyān) és un dels fills de Madian.

## Referències

* ↑ Primer llibre de les Cròniques. 1:33
# La Creu de Colomèrs

La Creu de Colomèrs és una muntanya que es troba en el límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i Naut Aran (Vall d'Aran), dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.894,9 metres, s'alça en el punt d'intersecció de les carenes que delimiten la Vall de Colieto (O), la Vall de Contraix (S) i el Circ de Colomèrs (NE); amb la Tuqueta deth Pòrt al nord; el Pic de l'Estany de Contraix, el seu cim besson, a l'oest; i el Pic Oriental, a l'est.

## Rutes

Dues són les alternatives principals:
* Per la Vall de Colieto, des del Refugi Joan Ventosa i Calvell: abandonant el tàlveg de la vall al sud del Bony dels Estanyets de Colieto i seguint direcció est, fins a trobar l'Estany Tort de Colieto, i buscar finalment el cim a l'est-sud-est.
* Per la Vall de Contraix, des del Refugi d'Estany Llong: abandonant el camí principal en l'Estany de Contraix, vorejant-lo per llevant i buscant la collada situada a l'est del pic.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. la Creu de Colomèrs. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Diba

«Diba» té aquests significats:
* DIBA, acrònim de la Diputació de Barcelona
* Diba (ciutat), ciutat dels Emirats Àrabs
* Emirat de Diba, emirat històric que existí entre el 1932 i el 1951 i que s'integrà en els Emirats Àrabs
* Diba (àrab) o Dülük (turc), ciutat al districte de Şehitkamil, al nord-oest de Gaziantep, Turquia