OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Polylepis besseri

Polylepis besseri, queñua o queñoa, és una espècie de planta rosàcia.
Els tàxons inferiors que en la bibliografia figuren sota Polylepis besseri han estat elevats a espècies pròpies, per tant, P. besseri ha quedat com un endemisme del departament de Cochabamba, Bolívia.

## Descripció

Polylepis besseri és un arbret que fa 1-8 m d'alt, tél'escorça bruna-rogenca, que es desprèn en làmines primes. Les fulles són compostes amb folíols coberts de tricomes. Flors poc visotses i fruits en aqueni, llanós i espinós.
é adapatacions a les condicions dels Andes per sobre de 3000 msnm i el clima amb glaçades nocturnes.

## Taxonomiaa

Polylepis besseri va ser descrita per Jorge Hieronymus i publicado a Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie 21(3): 312, en el año 1895.

## Sinonímia

* Polylepis besseri var. abbreviata Bitter, 1911
* Polylepis besseri subsp. longipedicellata Bitter, 1911
* Polylepis cristagalli Bitter, 1911
* Polylepis cristagalli var. longiracemosa Bitter, 1911
* Polylepis incana subsp. brachypoda Bitter, 1911
* Polylepis incana subsp. incarum Bitter, 1911
* Polylepis incana subsp. subtusalbida Bitter, 1911
* Polylepis pallidistigma Bitter, 1911
* Polylepis racemosa var. lanata Kuntze, 1898
* Polylepis racemosa var. tomentosa Kuntze, 1898
* Polylepis rugulosa Bitter, 1911
* Polylepis subquinquefolia Bitter, 1911
* Polylepis tenuiruga Bitter, 1911 (Kessler, 1995)
* Polylepis tomentella Wedd. (Rodríguez et al., 1983)
* Polylepis triacontandra Bitter, 1911
* Polylepis incana Kunth
* Polylepis villosa Rusby

## Referències

* ↑ «Michael Kessler, Alexander N. Schmidt-Lebuhn: Taxonomical and distributional notes on Polylepis (Rosaceae). Org. Divers. Evol. 6(1): 67-69. 2006.». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 8 novembre 2014].
* ↑ Polylepis besseri en Trópicos
* ↑ Simpson, Beryl B. «A Revision of the Genus Polylepis (Rosaceae: Sanguisorbeae)». A: Smithsonian Contributions to Botany (en anglès). 43. Smithsonian Institution Press, 1979, p. 42-46 [Consulta: 29 setembre 2010].
* ↑ Polylepis cristagalli en Catalogue of Life
* ↑ Polylepis besseri en PlantList/

## Enllaços externs

* http://www.chilebosque.cl/tree/ptara.html
# Maria Olivares i Usac

Maria Olivares i Usac (L'Hospitalet de Llobregat, 2 de desembre de 1932) és una política catalana i professora mercantil per l'escola d'Alts estudis Mercantils de Barcelona, diputada al Parlament de Catalunya en la V Legislatura.
En els darrers anys del franquisme va militar a Bandera Roja i es vinculà a grups feministes. De 1979 a 1981 va formar part del consell polític de Nacionalistes d'Esquerra, amb el que formà part de les llistes a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980. Va ser una activa membre del DOAN (Dones Antimilitaristes), fundat el 1983.
Quan NE es va trencar ingressà al Moviment d'Esquerra Nacionalista-Ecologistes de Catalunya. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1995 (V Legislatura) fou escollida diputada dins les llistes d'Iniciativa per Catalunya-Verds. De 1996 a 1998 fou membre de la Comissió del Parlament de Catalunya de Seguiment del Procés d'Equiparació Dona-Home.
Posteriorment ha estat membre del consell polític dels Verds-Esquerra Ecologista i continua militant al moviment feminista, en diferents entitats com la Marxa Mundial de Dones, a més de ser membre del Consell de Dones de l'Ajuntament de Barcelona. És membre del Centre de Dones de la Verneda, de l'Ateneu Barcelonès i sòcia del Teatre Lliure.

## Referències

* ↑ El Moviment per la pau a Catalunya: passat, present i futur - Enric Prat / Fina Rubio
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 187
* ↑ «ERC es presentarà amb els Verds-Esquerra Ecologista a l'Hospitalet amb el suport d'una antiga diputada d'Iniciativa». Ara, 18-02-2011. [Consulta: 3 abril 2015].

## Enllaços externs

* Nacionalistes d'Esquerra Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine. amb referències a Maria Olivares
* Diputats al Parlament de Catalunya a La Vanguardia, 21/11/1995
# Kazuo Tomita

Kazuo Tomita (japonès: 富田一雄) (Fukuoka, 1 de gener de 1939) és un nedador japonès, ja retirat, especialista en esquena, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on quedà eliminat en sèries en els 100 metres esquena del programa de natació. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, guanyà la medalla de bronze en els 4x100 metres estils del programa de natació. Formà equip amb Koichi Hirakida, Yoshihiko Osaki i Keigo Shimizu. En els 100 metres esquena quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or i una de plata als Jocs Asiàtics de 1958 i 1962. Entre setembre de 1957 i maig de 1958 va posseir el rècord mundial dels 4x100 metres estils.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Kazuo Tomita». [Consulta: 11 juliol 2021].
# Jàbino

Jàbino (en rus: Жабино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 4 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Pál Schmitt

Pál Schmitt (n. 13 de maig de 1942) és un polític i esportista hongarès, fou president del seu país entre el 2010 i 2012, quan va haver de presentar la dimissió a causa d'haver plagiat la seva tesi doctoral. Schmitt va néixer en Budapest. En 1955 ell va començar la seva carrera esportiva en esgrima.

## Campió Olímpic d'Esgrima

En 1965 Schmitt va ser convidat a participar en l'equip nacional d'esgrima hongarès; el 1967 va obtenir el seu primer èxit internacional en aconseguir una medalla de bronze en la Copa del Món d'Espasa. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 Schmitt va obtenir medalla d'or en esgrima; un èxit que va repetir quatre anys després en obtenir medalla d'or en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972. Ell obtindria altres reconeixements, com la medalla de plata en la Copa Mundial de 1973, abans de retirar-se de l'esport el 1977. Paral·lelament a la seva carrera esportiva, el 1960 Schmitt va entrar a estudiar en el Departament de Comerç Interior de la llavors Universitat Karl Marx de Ciències Econòmiques, actualment Universitat Corvinus de Budapest, on es va graduar el 1965. Després de graduar-se va aconseguir una ocupació en una cadena hotelera hongaresa; i el 1976 va ser nomenat director de l'Hotel Astoria, càrrec que ocuparia fins a 1981 quan va ser nomenat director de l'Estadi Ferenc Puskás.
En 1983 va deixar de ser director de l'Estadi Ferenc Puskás i es va convertir en secretari general del Comitè Olímpic Hongarès i també va ser triat membre del Comitè Olímpic Internacional (COI). En 1989 Schmitt es va convertir en president del Comitè Olímpic Hongarès, càrrec que manté fins a l'actualitat; el 1991 va entrar a formar part del Comitè Executiu del COI, i el 1995 va ser triat vicepresident del COI.

## Referències

* ↑ http://www.businessweek.com/news/2010-06-29/schmitt-elected-hungary-president-as-ruling-party-tightens-grip.html
# Manuel Traver (motociclista)

Manuel Traver (p. dècada del 1930) és un antic pilot de motociclisme i d'automobilisme català. Participà en curses motociclistes des de finals de la dècada del 1950 i començaments de la 1960 amb motocicletes de diverses marques, entre elles Evycsa, MAF, Mòndial, Sansón, Ducson i Bultaco. El 1961 es proclamà campió d'Espanya de resistència en la categoria de 125 cc juntament amb Jaume Bordoy en guanyar les 24 Hores de Montjuïc en la seva categoria.
Pel que fa a l'automobilisme, fou pioner del kàrting a l'estat espanyol. Competí amb l'Escuderia Pájaros Azules a començaments dels seixanta i després fitxà per l'Escuderia Artés, amb la qual guanyà nombroses curses fins a la dècada de 1970, entre elles el Trofeu Ciutat de Sabadell, el Ciutat de Granollers i les 6 Hores de Barcelona de karts. També fou subcampió de Catalunya de Fórmula 4 el 1969 amb un Artés Guepardo-OSSA.

## Referències

* 1 2 «Manuel Traver». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].
* ↑ Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «Un any triomfal». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 153. ISBN 84-320-6249-9.
# Polícia Rodoviária Federal

La Polícia Rodoviária Federal (PRF) és un cos de les forces de seguretat del Brasil, d'abast nacional, encarregat de combatre la delinqüència en les carreteres i autopistes federals del país, així com de controlar el trànsit de vehicles i el transport de mercaderies. Depèn del Ministeri de Justícia del Brasil.
Va ser creada pel President Washington Luiz per mitjà del Decret nº 18.323, de 24 de juliol de 1928, sota la denominació “Policia de les Carreteres”. Pel Decret llei nº 8.463, de 27 de desembre de 1945 ("Llei Joppert"), l'organisme va obtenir la seva denominació actual.

## Referències

* ↑ Maduro Hagen, Acacia Maria; Wagner, Mario «As polícias civis no Brasil: mudanças e permanências» ( PDF) (en portuguès brasiler). Políticas de segurança pública no estado de São Paulo: situações e perspectivas a partir das pesquisas do Observatório de Segurança Pública da UNESP [São Paulo], 2009, pàg. 53-62.
* ↑ «Introdução». A: DEPARTAMENTO DE POLÍCIA RODOVIÁRIA FEDERAL. MINISTÉRIO DA JUSTIÇA - CÓDIGO DE CLASSIFICAÇÃO E TABELA DE TEMPORALIDADE E DESTINAÇÃO DE DOCUMENTOS DE ARQUIVO RELATIVOS ÀS ATIVIDADES-FIM ( PDF) (en portuguès brasiler), p. 4 [Consulta: 15 novembre 2022].
# Ketchapp

Ketchapp és una empresa de videojocs coneguda per jocs com 2048, Spinner, Dotspinner; entre d'altres. Els seus jocs acostumen a ser gratuits, i estan disponibles tant per iOS com Android. Ketchapp es va fundar el 2014 per Michel Morcos, Antoine Morcos a Paris.
Més tard aquesta companyia va ser adquirida per Ubisoft una empresa de Videojocs més gran. Ketchapp s'ha fet famosa per refer joc "tradicionals o populars" a més nous i més entretinguts.
# Raeka

Raeka fou un petit estat tributari protegit a l'agència de Rewa Kantha, presidència de Bombai, un dels tres del grup anomenat els Mehwasis o Dorka Mehwas.
El Mehwasi estava format per tres estats, regits per tres caps separats amb el títol de patel. Aquestos estats eren Dodka, Raeka i Anghar. El darrer era el més gran i Dodka el més petit. Raeka era poc més gran amb una superfície de 7 km². Els ingressos s'estimaven em 150 lliures. Pagava tribut al Gaikwar de Baroda (443 rupies el 1901). La població del Mehwasi el 1881 era de 4.576 habitants repartida entre els tres estats. La població de l'estat propera als 1000 habitants el 1881 havia baixat a 474 el 1901. El formava només un poble. Els ingressos eren de 3.609 rupies.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Lirceus richardsonae

Lirceus richardsonae és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Ohio).

## Referències

* ↑ Rafinesque, C. S., 1820. Annals of nature or annual synopsis of new genera and species of animals, plants, & c. discovered in North America. Annals of Nature 1: 1-16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Hubricht, L. i Mackin, J. G., 1949. The Freshwater Isopods of the Genus Lirceus (Asellota, Asellidae). American Midland Naturalist 42(2): 334-349.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Mértola

* Per a altres significats, vegeu «Mertola».
Mértola (en portuguès Mértola o Mertola) és un municipi portuguès, al districte de Beja, a la regió d'Alentejo i a la subregió del Baixo Alentejo. L'any 2004 tenia 7.996 habitants. Limita al nord amb Beja i Serpa, a l'est amb Puebla de Guzmán, al sud amb Alcoutim i a l'oest amb Almodôvar i Castro Verde. En llatí fou anomenada Myrtilis (des del 44 aC Myrtilis Julia); fou destruïda durant les invasions dels pobles germànics però reconstruïda pels àrabs sota els que fou coneguda com a Mírtula o Màrtula essent el centre de l'Emirat de Mértola. Mértola fou conquerida pels cristians als musulmans a finals del segle XII però la conquesta definitiva no fou fins al 1239 a mans de Sanç II de Portugal, que la va cedir a l'orde de Santiago que la va posseir fins al 1316.
Població del concelho de Mértola (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 9617 | 10757 | 18910 | 26310 | 26026 | 11693 | 9805 | 8712 | 7996 |

## Vegeu també

* Setge de Mértola (15 d'agost de 1144) una de les batalles de la Revolta contra els almoràvits.

## Referències

* ↑ La segona versió la dona Levi-Provençal a l'Enciclopèdia de l'Islam, VII, 129, que estableix Mértola com el seu nom castellà
* ↑ Segons Levi-Provençal a Enciclopèdia de l'Islam, VII, 129

## Enllaços externs

* Mértola Online Arxivat 2007-05-19 a Wayback Machine.
# Mansura (Sind)

    Per altres significats vegeu Mansura
Mansura o al-Mansura (sindhi: منصوره; àrab: منصورة, Manṣūra) fou una ciutat del Sind, de situació incerta, probablement a prop de Brahmanabad o Bahmanabad, uns 78 km al nord-est de la moderna Hyderabad, a l'actual Pakistan.
Fou fundada el 738 per Amr ibn Muhàmmad, fill del conqueridor de la regió, Muhàmmad ibn al-Qàssim, en els primera anys del domini àrab i fou la capital dels governadors califals i del segle ix en endavant la capital dels emirs hibàrides o habbàrides del Sind, descendents dels quraixites, però que reconeixien el califa abbàssida i, a la segona meitat del segle x, també els buwàyhides, segons narra al-Muqaddassí).
La ciutat també és esmentada durant les conquestes de Mahmud de Gazni, el 1025. Després, a la regió es va imposar la dinastia dels sumres, que van fixar la capital a Tur.
Segons els geògrafs àrabs, estava rodejada d'un braç de l'Indus i semblava una illa. La terra era fèrtil i tenia gran activitat comercial i agrícola. La ciutat és encara citada el 1226, en la incursió dels khwarizms al Sind, sota Jalal-ad-Din Manguberti.
En 1321 Abu-l-Fidà explica que totes les viles anomenades al-Mansura, incloent la del Sind, estaven en ruïnes. Ibn Battuta no l'esmenta, la qual cosa indicaria que a la seva època ja estava en ruïnes. La causa de la decadència no és coneguda.

## Referències

* ↑ Malik, Jamal. Islam in South Asia: A Short History (en anglès). BRILL, 2008, p. 52. ISBN 9047441818.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 425
# Kholmove

Kholmove (en (ucraïnès): Холмове) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 no tenia cap habitant. Pertany al districte de Krasnogvardiiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Kalanchoe aromatica

Kalanchoe aromatica és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

Herba perenne que forma matolls de 30 a 60 cm d'alçada, completament coberta de pèls glandulars viscosos llargs, vermells, aromàtics.
Amb tiges nombroses, de més o menys 4 angles, erectes, carnoses, vermelloses.
Les fulles són peciolades, carnoses, pecíols prims, d'1,5 a 3 cm, làmina triangular-lanceolada, oblong-lanceolada a ovada, les fulles velles sovint tripartides, de 2,5 a 15 cm de llarg i de 1,5 a 5 cm d'ample, de color verd amb taques negres o marrons als angles, punta aguda, marges serrat-dentats.
Les inflorescències formen panícules denses, de 8 a 10 cm, pedicels de 2 a 7 mm.
Les flors són erectes, esteses o pèndules; calze de color verd a groguenc, tub de 2 a 4 mm; sèpals deltoides, agudes, cuspidades, de 2 a 2,5 mm; corol·la urceolada, tub cilíndric, de 6,5 a 10 mm, blanc a groc-verdós; pètals ovats, obtusos, mucronats, recurvats, de 5 a 9 mm de llarg i més o menys 2,5 mm d'ample, de color groc-verd amb línies vermelloses a blanques-rosades; estams inserits al voltant o per sota del centre del tub de la corol·la, tots sobresortit de llarg.

## Distribució

Planta endèmica de Madagascar central. Creix als vessants rocosos.

## Taxonomia

Kalanchoe aromatica va ser descrita per Joseph Marie Henry Alfred Perrier de la Bâthie i publicada al Bulletin du Muséum National d'Histoire Naturelle 29: 454–455. 1923.

### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
aromatica: epítet llatí que significa 'aromàtica'.

## Referències

* ↑ «Kalanchoe aromatica». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe aromatica H. Perrier». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
# Quercus schottkyana

Quercus schottkyana és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus schottkyana és un arbre de fins a 20 metres d'alçada. Les branques són de color verd grisenc, tomentoses quan són joves, glabrescents. El pecíol fa entre 0,5 a 2 cm, el limbe de la fulla és llarga d'el·líptica a obovat-oblanceolat, de 5-12 × 2-5 cm, coriaci, abaxialment és de color verd grisenc, tomentós llanós vermellós, però una mica glabrescent, adaxialment de color verd, base cuneada a subarrodonida, marge més enllà 1/3 dentat basal, l'àpex és acuminat a caudat; nervi central abaxialment prominent però impressionat adaxialment; nervis secundaris de 8-12 a cada costat del nervi central; els nervis terciaris abaxialment conspícues. Les inflorescències femenines fan entre 1,5 a 2 cm. La cúpula és amb forma de bol, de 6-8 × 8-12 mm, que tanca 1/3-1/2 de la gla, a l'exterior és tomentosa de color marró pàl·lid, a l'interior és sedós de color marró pàl·lid. Té bràctees en 6-8 anells, marge subcomplet. Les glans són el·lipsoides a ovoides, 1-1,4 × 0,7-1 cm, pubescents quan són joves, glabrescents, tenen cicatrius de 5-6 mm de diàmetre, lleugerament convexes i els estils són persistents, curts. Les flors floreixen al maig i fructifiquen a l'octubre.

## Distribució

Quercus schottkyana creix a les províncies xineses de Guizhou, Sichuan i Yunnan, als boscos muntanyencs perennifolis de fulla ampla, entre els 1500 i 2500 m.

## Taxonomia

Quercus schottkyana va ser descrita per Rehder i E.H.Wilson i publicat a Plantae Wilsonianae an enumeration of the woody plants collected in Western China for the Arnold Arboretum of Harvard University during the years 1907, 1908 and 1910 by E.H. Wilson edited by Charles Sprague Sargent) ... 3(2): 237. 1916.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
schottkyana: epítet

## Referències

* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis glaucoides » (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 400. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Quercus schottkyana». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 4 novembre 2019].

## Enllaços externs

* dibuix lineal, Flora of China Illustrations vol. 4, fig. 378, dibuix 2 a la part superior dreta com a Cyclobalanopsis glaucoides
* foto d'exemplar d'herbari al jardí botànic de Missouri, recollit a Yunnan
* http://www.panglobalplants.com/plants-for-sale/[al Regne Unit]
# Leonteu

Leonteu (Leonteus, Λεοντεύς) fou un poeta tràgic d'Argos, que era esclau del rei Juba II de Mauritània.
El seu sobirà va ridiculitzar la seva obra Hypsipyle (Hipsípile), feta a imitació de l'obra d'Eurípides, en un epigrama Ateneu va conservar (Deipnosophistae, 8. 343e. f).

## Referències

* ↑ Leonteus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 754
# Múscul serrat menor posterior i inferior

El múscul serrat menor posterior i inferior (musculus serratus posterior inferior) és un dels tres músculs serrats del tronc. És un múscul que està situat a la part inferior del dors. S'estén des de la columna vertebral fins a les quatre darreres costelles. En rares ocasions, pot arribar fins al còccix, però això se succeeix en casos poc habituals. Té relació amb el múscul serrat menor posterior i superior que es troba més amunt.
S'origina en l'apòfisi espinosa de l'última vèrtebra dorsal i en la de les tres primeres vèrtebres lumbars i en els lligaments interespinosos corresponents. Es dirigeix cap amunt i cap a fora, i es divideix en tres o quatre prolongacions en forma de dit que s'insereixen en la vora inferior i en la cara externa de les tres o quatre últimes costelles.
Està innervat per les branques posteriors del novè al dotzè nervi intercostal.
Amb la seva acció, abat les quatre últimes costelles i el converteix en un múscul expirador; contribueix en l'expiració forçada. Desplaça les costelles inferiors cap enrere i cap avall per ajudar en la rotació i l'extensió del tronc. Té un paper important actuant conjuntament amb el múscul dorsal ample, fent una funció protectora de les costelles.

## Referències

* 1 2 3 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 9 febrer 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Vegeu també

* Múscul serrat major
* Múscul serrat menor posterior i superior
* Músculs intercostals
* Múscul dorsal ample

## Enllaços externs

* LUC spi
* Figura anatòmica: 01:05-04 a Human Anatomy Online, SUNY Downstate Medical Center - "Capa intermèdia dels músculs extrínsecs de l'esquena; músculs profunds."

## Imatges

* Posició del serrat menor posterior i inferior (en vermell). Animació.
* El múscul té l'orgen en les vèrtebres D11 a L2, i s'insereix en la vora inferior de la novena a la 12a costella.
* Foto fixa del serrat menor posterior i inferior, en una vista posterior.
* Triangle lumbar.
# Mansuriyya

* Aquest article tracta sobre la secta xiita. Si cerqueu la capital fatimita, vegeu «al-Mansuriyya».
La mansuriyya fou una secta extremista xiïta que pren el nom del seu fundador Abu-Mansur al-Ijlí. Predicador xiïta a Kufa, a la mort d'al-Bakir el 735 es va declarar el seu successor. Fou perseguit pel governador omeia Khalid al-Kasri que va fer campanya contra els extremistes, i finalment capturat i executat pel seu successor Yusuf ibn Umar al-Thakafi (738-744). A la seva mort la secta es va dividir en husayniyya (seguidors del seu fill Husayn, reconegut imam) i Muhammadiyya, seguidors de l'imam hasanita Muhammad ibn Abd Allah al-Nafs al-Zakiyya, mort el 762 (els que consideraven que Abu Mansur era només depositari d'al-Bakir i que l'imam era el hasanita). Al-Husayn fou capturat sota el califa al-Mahdí (775-785) i executat i molts seguidors també van patir aquesta sort; la secta es va desintegrar.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Manṣūriyya".
# Kholmogori

Kholmogori (en rus: Холмогоры) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 121 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»