OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puta's Fever

Puta's Fever és el segon àlbum de música editat del grup Mano Negra. Va ser editat l'1 de setembre de 1989 i gravat a Mix lt de París el mateix any.

## Llista de cançons

| 1. | "Mano Negra" | (Manu Chao) | 0:57 |
| 2. | "Rock 'N' Roll Band" | (Manu Chao) | 2:33 |
| 3. | "King Kong Five" | (Manu Chao / Mano Negra) | 1:56 |
| 4. | "Soledad" | (Manu Chao) | 2:34 |
| 5. | "Sidi H' Bibi" | (Tradicional arranjament de Mano Negra) | 2:36 |
| 6. | "The Rebel Spell" | (Manu Chao) | 2:01 |
| 7. | "Peligro" | (Tradicional arranjament de Mano Negra) | 2:52 |
| 8. | "Pas Assez De Toi" | (Manu Chao) | 2:19 |
| 9. | "Magic Dice" | (Manu Chao) | 1:23 |
| 10. | "Mad House" | (Manu Chao / Joe Dahan) | 2:40 |
| 11. | "Quayaquil City" | (Manu Chao / Thomas Darnal) | 3:01 |
| 12. | "Voodoo" | (Manu Chao) | 3:00 |
| 13. | "Patchanka" | (Manu Chao) | 3:05 |
| 14. | "La Rançon Du Succès" | (Manu Chao) | 1:57 |
| 15. | "The Devil's Call" | (Manu Chao) | 1:42 |
| 16. | "Roger Cageot" | (Manu Chao / Daniel Jamet) | 2:27 |
| 17. | "El Sur" | (Manu Chao) | 1:00 |
| 18. | "Patchuko Hop" | (Joe King Carasco) | 2:28 |

## Formació

* Oscar Tramor (Manu Chao) – veus i guitarra
* Tonio Del Borño (Antoine Chao) – Trompeta i veus
* Santiago "El Águila" Casariego – Bateria i veus
* Garbancito (Philippe Teboul) – Percussió i veus
* Roger Cageot (Daniel Jamet) – Guitarra i veus
* Jo (Olivier Dahan) – baix elèctric i veus
* Helmut Krumar (Thomas Darnal) – Teclats i veus
* Krøpöl 1r (Pierre Gauthé) – Trombó i veus

## Músics convidats

* Mme Oscar (Anouk), veu.
* Napo "Chihuahua" Romero, veu.
* Alain "L'Enclume De Choisy" Wampas, contrabaix i veu.
* Zofia, veu.

## Enllaços externs

* Lletres de les cançons a la web oficial de Manu Chao Arxivat 2010-06-12 a Wayback Machine.
# Resolució 1094 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1094 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 20 de gener de 1997. Després d'expressar el seu suport al procés de pau a Guatemala que havia estat supervisat per les Nacions Unides des de 1994, el Consell va autoritzar l'adhesió de 155 observadors militars a la Missió de Verificació de les Nacions Unides a Guatemala (MINUGUA) després del final de la guerra civil.
El Consell ha recordat els acords entre el govern de Guatemala i la Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalenca (URNG) en que les parts va acordar permetre que les Nacions Unides verifiquessin l'aplicació dels acords de pau. El procés de verificació implicaria el desplegament de personal militar de les Nacions Unides.
Es va decidir que 155 observadors militars i personal mèdic es desplegarien amb MINUGUA per un període de tres mesos, demanant al secretari general Kofi Annan que ho notifiqués al Consell dues setmanes abans de l'inici de l'operació. Es va demanar a ambdues parts que implementessin plenament els seus acords i cooperessin pel que fa a l'alto el foc, la separació de forces, el desarmament i la desmobilització dels combatents d'URNG i altres compromisos. Mentrestant, la comunitat internacional va ser convidada a continuar brindant assistència durant el procés d'implementació.
Prèviament la República Popular de la Xina havia vetat una resolució anterior sobre Guatemala a causa de les declaracions de funcionaris guatemalencs favorables a la independència de Taiwan.

## Referències

* ↑ «Security Council authorises deployment of United Nations military observers to verify implementation of ceasefire agreement in Guatemala». United Nations, 20-01-1997.
* ↑ Tessitore, John; Woolfson, Susan. A Global Agenda: Issues Before the 52nd General Assembly of the United Nations. Rowman & Littlefiled Publishers, 1997, p. 27. ISBN 978-0-8476-8705-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Alcollarín

Alcollarín és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). Limita amb Zorita al nord i est, Madrigalejo al sud-est, Campo Lugar al sud-oest, i Abertura a l'oest.

## Demografia

Evolució demogràfica de Alcollarín entre 1900 i 2007 :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 |
| 867 | 897 | 930 | 945 | 1171 | 1040 | 1141 | 769 | 457 | 296 | 382 |
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 364 | 352 | 348 | 346 | 343 | 323 | 310 | 308 | 312 | 315 |
# Serra d'Aracena

La serra d'Aracena (en castellà Sierra de Aracena) és una serra al nord de la província de Huelva, a Andalusia. Forma part de la serralada de Sierra Morena. El seu punt més alt és al municipi d'Almonaster la Real, superant els 900 msnm.

## Enllaços externs

* «Serra d'Aracena». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Parc natural Sierra d'Aracena i Pics d'Aroche» (en castellà). andalucia.org.
# Regla de Trouton

La regla de Trouton (en anglès:Trouton's rule) estableix que l'entropia de vaporització és gairebé el mateix valor, uns 85–88 J K$^{−1}$ mol$^{−1}$, per a diversos tipus de líquids al seu punt d'ebullició. L'entropia de vaporització es defineix com la relació entre l'entalpia de vaporització i la temperatura d'ebullició. Rep el nom pel científic Frederick Thomas Trouton.
Matemàticament es pot expressar com:
    $\Delta {\bar {S}}_{vap}=10.5R$
on R és la constant de gas
La regla de Trouton és vàlida per a molts líquids; per exemple, l'entropia de vaporització del toluè és 87,30 J K$^{−1}$ mol$^{−1}$, la del benzè és 89,45 J K$^{−1}$ mol$^{−1}$, i la del cloroform és 87,92 J K$^{−1}$ mol$^{−1}$. La regla es fa servir per estimar l'entalpia de vaporització de líquids el punt d'ebullició dels quals és conegut.
Tanmateix, la regla té algunes excepcions. per exemple, les entropies de vaporització de l'aigua, etanol, i àcid fòrmic estan lluny dels valors pronosticats.

## Referències

* ↑ Compareu David Warren Ball. Physical Chemistry. (85 J K$^{−1}$ mol$^{−1}$) i Daniel L. Reger, Scott R. Goode, David W. Ball. Chemistry: Principles and Practice. (88 J K$^{−1}$ mol$^{−1}$)
* ↑ R Bruce King. Encyclopedia of Inorganic Chemistry. 2a edició. Wiley, 2005. ISBN 978-0-470-86078-6.

## Bibliografia

* Trouton, Frederick «On Molecular Latent Heat». Philosophical Magazine, 18, 1884, pàg. 54–57. DOI: 10.1080/14786448408627563. - Publication of Trouton's rule
* Atkins, Peter (1978). Physical Chemistry Oxford University Press ISBN 0-7167-3539-3
# Southold

Southold és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Southold tenia 5.465 habitants, 2.317 habitatges, i 1.603 famílies. La densitat de població era de 201,5 habitants per km².
Dels 2.317 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,6% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 25,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.074 $ i la renda mediana per família de 63.032 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.094 $ mentre que les dones 29.342 $. La renda per capita de la població era de 29.761 $. Entorn de l'1,2% de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Southold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Southold». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# ThyssenKrupp

ThyssenKrupp AG és una empresa multinacional (beneficiada durant la segona guerra mundial, mitjançant el treball forçat de centenars de jueus empresonats als camps de concentració nazis Alemanys) amb seu a Alemanya, (Duisburg i Essen). La corporació consta de 670 companyies a tot el món. ThyssenKrupp és un dels grans productors d'acer del món i també proporciona components i sistemes per la indústria de l'automoció, ascensors, material pel comerç i serveis industrials. En la reorganització de 2009, està estructurada en vuit àrees de negocis dins les divisions principals de Materials i Tecnologies. Aquesta companyia és el resultat de la fusió el 1999 de Thyssen AG i Krupp
ThyssenKrupp té 5.500 empleats i genera 1,6 bilions d'euros a Espanya on principalment es fabriquen els ascensors. A Itàlia principalment es fabrica el seu acer inoxidable on genera 2,3 bilions d'euros.

## Història

ThyssenKrupp és el resultat de la fusió de dues empreses alemanyes, Thyssen AG fundada el 1891 i Krupp fundada el 1811.

## Referències

* James, Harold. Krupp: A History of the Legendary German Firm. Princeton, NJ: Princeton University Press, 2012. ISBN 9780691153407.
* Vuillard, Eric. L'ordre del dia. Colección andanzas.

## Notes

* ↑ http://www.thyssenkrupp.com/en/presse/art_detail.html%26eid%3Dtk_pnid369 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.thyssenkrupp.com/en/konzern/hiesinger.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ https://www.thyssenkrupp.com/documents/roadshows/Presentation_ThyssenKrupp_May_2015.pdf Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 5 «Annual Report 2010/2011» (PDF). ThyssenKrupp. Arxivat de l'original el 25 de novembre 2015. [Consulta: 2 gener 2012].
* ↑ http://www.thyssenkrupp.com/en/investor/faq_konzern.html#group2 Arxivat 2015-02-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.thyssenkrupp.com/en/presse/art_detail.html&eid=TKBase_1238142771950_1193891967 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.thyssenkrupp.com/financial-reports/10_11/en/cs_balance_sheet.html Arxivat 2013-06-30 a Wayback Machine.
* ↑ Böll, Sven; Hawranek, Dietmar; Hesse, Martin; Jung, Alexander; Neubacher, Alexander; Reiermann, Christian; Sauga, Michael; Schult, Christoph; Seith, Anne; Sultan, Christopher (translator) «Imagining the Unthinkable. The Disastrous Consequences of a Euro Crash». Der Speigel, 25-06-2012 [Consulta: 26 juny 2012].
* ↑ «Defence services». ThyssenKrupp Aerospace. [Consulta: 5 gener 2015].
* ↑ http://www.thyssenkrupp.com/en/konzern/geschichte_konzern_k5.html Arxivat 2011-09-28 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* ThyssenKrupp - Lloc web oficial
* http://www.thyssenkrupp-system-engineering.com
# Raemon

Raemon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 212 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Raemon tenia 212 habitants, 74 habitatges i 56 famílies. La densitat de població era de 18,9 habitants per km².
Dels 74 habitatges en un 43,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 21,6% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,5% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 10.391 $ i la renda mediana per família de 12.656 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.250 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 6.585 $. Entorn del 49,2% de les famílies i el 65,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Raemon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Raemon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Alcolea de las Peñas

Alcolea de las Peñas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Partit judicial d'Atienza, de la que dista 7 km i 20 d'Alcuneza, la qual estació de ferrocarril és la més propera en la línia Madrid-Saragossa. Pels seus voltants hi ha penya-segats foradats en profundes excavacions; hi havia mines d'argent i la seva principal producció del sol són els cereals. També se la coneix amb el nom d'Alcolea de Paredes.

## Demografia

Evolución demográfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 43 | 33 | 28 | 24 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Serra d'Andilla

La serra d'Andilla és una alineació muntanyosa situada als estreps orientals del Sistema Ibèric, al límit entre les comarques valencianes de l'Alt Palància i els Serrans, i l'aragonesa de Gúdar-Javalambre.
La serra d'Andilla es considera una unitat dins del sistema o conjunt format per la Serra de Javalambre i la Serra Calderona o de Portaceli, sent la d'Andilla una espècie d'enllaç entre les dos. L'altitud que presenta la serra és notable, destacant la Bellida a 1.510 msnm, la Veteta a 1.434 m o la Peñaparda amb 1.323 m.
La serra limita al nord amb el massís de Javalambre, per l'oest es troba l'alineació muntanyosa de la serra del Toro, per l'est la foia de les Alcubles separa la serra d'Andilla de la Calderona i al sud la serra d'Alcotas. La rambla d'Artaix replega la major part de les aigües superficials de la serra a través dels nombrosos barrancs i rambles, com la d'Andilla o la de les Alcubles.
Els municipis que envolten la serra són Begís, Sacanyet, les Alcubles i Andilla (d'on pren el nom). A la part aragonesa trobem el municipi de l'Abejuela.

## Vegetació

En l'actualitat, la pineda de repoblació figura com la formació vegetal més representativa estesa a costa d'altres espècies com ara el pi blanc (Pinus halepensis) i el pinastre (Pinus pinaster), que ha desplaçat notablement a la vegetació clímax caracteritzada pels boscs de carrasca (Quercus ilex rotundifolia), acompanyades d'arbusts com el llentiscle (Pistacea lentiscus).
També es poden trobar formacions de roure valencià (Quercus faginea) acompanyades d'espècies arbustives vàries com el boix (Buxus sempervirens) situades a les ombries, així com masses de pi roig (Pinus sylvestris) o pinassa (Pinus nigra); o masses de savina, representats per la varietat ibèrica (Juniperus thurífera), la muntanyenca (Juniperus savina), el ginebre (Juniperus communis), i l'eriçó (Erinacea anthyllis), en els enclavaments climàticament més rigorosos.

## Referències

* ↑ «Serra d'Andilla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Serra d'Andilla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ (pdf) Catàleg de paisatges forestals. Conselleria de Medi Ambient de la Generalitat Valenciana [Consulta: 2 novembre 2011].
# Residència de Würzburg

La residència de Würzburg és un palau a Würzburg, Alemanya.
Fou dissenyat per l'arquitecte barroc Johann Balthasar Neumann per encàrrec del príncep de Würzburg Johann Philipp Franz von Schönborn i del seu germà Friedrich Carl von Schönborn el 1720; es completava el 1744. L'interior és espectacular i inclou la gran escala, la capella i el gran saló, i els frescos del pintor venecià Giovanni Battista Tiepolo. Fortament malmès durant la Segona Guerra Mundial, es restaurà immediatament el 1945.
El 1981 és declarat patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.

## Història constructiva
### El Príncep-bisbe Johann Philipp Franz von Schönborn (1719-1724)

El Príncep-bisbe de Würzburg residia a la Fortalesa de Marienberg fins a principis del segle xviii. Johann Philipp Franz von Schönborn (1719-1724) va traslladar la cort a un palau construït del 1701 - 1704, el predecessor de la Residència. Però el palau més petit no estava a l'altura de la posició de Johann Philipp Franz com un monarca absolut. Des que havia guanyat una suma de 600.000 Guldens de l'Imperi Austrohongarès (una fortuna en el moment) en un cas judicial en l'any de la seva ascensió, no hi havia res que li impedis dur a terme una construcció que es proclamen a tots la seva posició en el món. En aquest sentit, va ser recolzada amb entusiasme per dos dels seus familiars, el seu oncle l'arquebisbe i Príncep elector de Mainz, Lothar Franz von Schönborn (que va confessar haver estat posseït per un "Bauwurm", un error de construcció) i el seu germà Friedrich Carl von Schönborn, reformador de la cancelleria imperial a Viena. Ambdues idees proporcionades i, fonamentalment, els artistes del seu cercle. La primera pedra fou posada el 22 de maig de 1720. La construcció va començar amb el bloc nord.

### Príncep-bisbe Franz Christoph von Hutten (1724-1729)

El príncep-bisbe von Hutten no tenia gran interès per a construir aquest enorme palau. Només volia que el bloc nord estigués acabat, que es va acabar l'any de la seva mort, 1729. Totes les altres obres van haver de ser detingudes.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Würzburg Residence with the Court Gardens and Residence Square» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2021].

## Enllaços externs

* Page at Bavarian Castles and Gardens website
* Virtual-Tour through the Residence of Würzburg
* Pictures of the Würzburg Residence Arxivat 2009-05-28 a Wayback Machine.
# Sirsa

Sirsa (hindi सिरसा) és una ciutat i consell municipal d'Haryana, capital del districte de Sirsa, situada a 29° 32′ N, 75° 01′ E﻿ / ﻿29.53°N,75.02°E﻿ / 29.53; 75.02 a la vora del llit sec pel que va córrer el Ghaggar. Consta al cens del 2001 amb 160.129 habitants amb una nombrosa comunitat sikh i dos gurudwares o temples sikhs.

## Història

La tradició diu que fou fundada per Raja Saras, que hauria construït el fort i la ciutat vers el segle V o VI amb el nom de Sarsuti. Prop de la ciutat hauria estat capturat Prithwi Raj després de la seva derrota davant Muizz al-Din Muhammad de Ghor el 1192. Era ciutat important al segle xiv. Fou capturada per Tamerlà a finals del segle xiv. És esmentada sota Sayyid Mubarak Shah II (1421-1435) com a lloc de trobada després d'una expedició contra la fortalesa rebel de Sirhind. En el regnat de Sher Shah fou per un temps quarter general de Rao Kalyan Singh de Bikaner, expulsat del seu estat pel rao de Jodhpur o Marwar. Al segle xviii fou una de les principals fortaleses dels bhattis, sent conquerida per Amar Singh de Patiala el 1774, i retornada als bhattis per l'acord del 1781. Es va despoblar en part a la gran fam de 1726 i totalment a la de 1783; el 1803 va passar nominalment als britànics que no hi van establir la seva administració fins al 1818 després de l'expedició contra el cap bhatti nawab Zabita Khan. La moderna ciutat fou fundada el 1837 pel major Thoresby, Superintendent de Bhattiana, que pel seu poblament va cridar a comerciants d'Hansi, Hissar, i pobles propers de Bikaner i Patiala; el 1858 va donar nom al districte de Sirsa abolit el 1884. El 1867 es va formar la municipalitat. El 1881 va arribar a 12.292 habitants i el 1901 a 15.800. Les ruïnes de l'antiga Sirsa estan a la part sud-oest de la ciutat moderna, i inclouen un antic fort i un tanc d'aigua.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Lloc oficial
* Sirsa
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Zoboomafoo

Zoboomafoo és una sèrie de televisió estatunidenca creada per Chris and Martin Kratt i emesa originalment el 1999 per la cadena PBS Kids.
# Time (desambiguació)

«Time» té aquests significats:
Empresa:
* Time (revista), revista setmanal estatunidenca
* WarnerMedia, empresa estatunidenca del sector Comunicació, anomenada Time Warner entre 2001 i 2003
Música:
* Time (cançó), cançó de Pink Floyd
* Time (àlbum), àlbum del grup Arashi
Geografia:
* Time (Illinois), localitat de l'estat d'Illinois (EUA)
* Time (Noruega), localitat de Noruega
Informàtica: time (Unix), ordre "time"
Viccionari
# Raedersdorf

Raedersdorf (en alsacià Raderschderf) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 505 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 396 | 409 | 420 | 441 | 491 | 505 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Sontag | |
# Resolució 1098 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1098 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 27 de febrer de 1997 després de reafirmar la Resolució 696 (1991) i totes les resolucions següents sobre Angola, el Consell estendre el mandat de la Tercera Missió de Verificació de les Nacions Unides a Angola (UNAVEM III) fins al 31 de març de 1997.
La Resolució adverteix que la formació d'un Govern d'Unitat i Reconciliació Nacional s'ha retardat de nou a causa que UNITA no ha complert amb el calendari establert en el context del Protocol de Lusaka. L'aplicació dels aspectes polítics i militars dels acords de pau també s'han retardad i destaca la importància d'UNITA en el compliment de les obligacions.
Després d'estendre el mandat de la UNAVEM III, el Consell va fer una crida al Govern d'Angola i a UNITA per resoldre les qüestions pendents i adaptar el Govern d'Unitat i Reconciliació Nacional, sol·licitant al secretari general Kofi Annan que informi el 20 de març 1997 del progrés realitzat al respecte.
El Consell de Seguretat va expressar la seva disposició a imposar mesures contra UNITA descrites a la Resolució 864 (1993) i ha destacat que la tasca del Representant Especial del Secretari General, conjuntament amb la Comissió conjunta, és essencial per al procés de pau.

## Referències

* ↑ «Security Council extends Angola mission until 31 March, expresses deep concern at delays in forming government». United Nations, 27-02-1997.
* ↑ United Nations, Office of Public Information. UN monthly chronicle, Volume 34. United Nations, Office of Public Information, 1997, p. 16.

## Vegeu també

* Guerra Civil angolesa
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1997 - 1997)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org