OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dia dels Caiguts (Estats Units)

El Dia dels caiguts en guerra o Memorial Day és una data commemorativa de caràcter federal que té lloc als Estats Units d'Amèrica l'últim dilluns de maig de cada any, amb l'objecte de recordar els soldats nord-americans que van morir en combat. Inicialment va ser establert per commemorar als soldats caiguts de la Unió americana que van participar en la Guerra Civil nord-americana, encara que després de la primera guerra mundial va ser estès per retre homenatge a tots els soldats nord-americans morts en les guerres en les quals va participar aquest país.
Comença com un ritual de commemoració i reconciliació després de la guerra civil, encara que posteriorment, a principis del segle xx, comença a ser vist com una ocasió per retre homenatge als morts en general. Tal és així que els ciutadans visiten les tombes dels seus parents morts, hagin servit en l'exèrcit o no. Així mateix s'ha convertit en un dia de reunió familiar, on la gent realitza diverses activitats recreatives com anar de compres o passar un dia a la platja, i d'esdeveniments massius a nivell nacional, tals com les 500 milles de Indianápolis, que es disputen en aquesta data anualment des de 1911.
Oficialment el lloc de naixement del Dia dels caiguts és Waterloo (Nova York) per decisió del president Lyndon B. Johnson, des de maig de 1966. La data va ser proclamada el 5 de maig de 1868 pel General John Logan, comandant nacional del Gran Exèrcit del país, i es va commemorar per primera vegada el 30 de maig d'aquest mateix any. Aquest dia es col·loquen flors a les tombes dels soldats de la unió i dels confederats, en el Cementiri Nacional de Arlington (Virgínia).
En 1971 el Congrés dels Estats Units va aprovar l'acta Nacional dels dies festius. Va ser el moment que es va decidir que el Dia dels caiguts es commemoraria l'últim dilluns de maig, amb un cap de setmana amb tres dies de dol. És comú que el president dels Estats Units doni un discurs en aquesta data en el qual es recordi la tasca dels soldats caiguts en combat.
# Cúpula pentagonal allargada

En geometria, la cúpula pentagonal allargada es pot construir allargant una cúpula pentagonal enganxant-li un prisma a la base decagonal. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{20}$). Té simetria C$_{5v}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Jonson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Elongated pentagonal cupola cúpula pentagonal allargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Cúpula pentagonal giroallargada

En geometria, la cúpula pentagonal giroallargada es pot construir "giroallargant" una cúpula pentagonal enganxant-li un antiprisma a la base decagonal. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{24}$). Té simetria C$_{5v}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Jonson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Gyroelongated pentagonal cupola cúpula pentagonal giroallargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Cúpula quadrada giroallargada

En geometria, la cúpula quadrada giroallargada es pot construir "giroallargant" una cúpula quadrada enganxant-li un antiprisma a la base octagonal. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{23}$). Té simetria C$_{4v}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Jonson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Gyroelongated square cupola cúpula quadrada giroallargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Dieta del Japó

La Dieta Nacional del Japó (en japonès: 国会, kokkai) és el poder legislatiu bicameral del Japó. Està integrada per una cambra baixa, la Cambra de Representants i una cambra alta, la Cambra de Consellers. A més de fer i aprovar lleis, la Dieta elegix el Primer Ministre.
La Dieta es reuní per primera vegada com a "Dieta Imperial", el 1889, com a resultat de la promulgació de la Constitució de Meiji. L'estructura actual de la Dieta s'establí en la constitució de 1947 i es considera l'òrgan del poder de l'Estat més elevat de la nació. La seu de la Dieta Nacional es troba a Nagatacho, Tòquio.
Els membres d'ambdues cambres de la Dieta s'elegixen segons el mètode de vot paral·lel; és a dir, cada cambra se subdividix en dos grups un d'elegit per la representació proporcional i un d'elegit per vot directe. La Cambra de Representants està integrada per 480 membres, 300 dels quals hi són elegits segons l'escrutini uninominal majoritari, un per cada districte, i 180 segons l'escrutini proporcional plurinominal amb llistes de partits d'onze blocs electorals. La Cambra de Consellers està integrada per 242 membres, 146 dels quals s'elegixen de les 47 prefectures per mitjà de l'escrutini uninominal majoritari. Els altres 96 s'elegixen per mitjà de l'escrutini proporcional plurinominal en què tot el país conforma una sola llista nacional.
La constitució del Japó no especifica el nombre de membres de cada cambra de la Dieta, ni el sistema electoral, ni els requisits necessaris per a votar o ser votat; tot açò es determina en lleis separades. Tanmateix, la constitució garanteix el dret al sufragi universal secret adult i que les lleis electorals no han de discriminar ningú basant-se en la raça, credo, estatus social, origen familiar, educació, propietat ni renda familiar.

## Referències

* ↑ «Diet enacts law lowering voting age to 18 from 20». The Japan Times [Consulta: 17 juny 2015]. Arxivat 10 October 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Japan Guide Coming of Age (seijin no hi) Arxivat March 2, 2012, a Wayback Machine. Retrieved June 8, 2007.
# Districte de Goms

El Districte de Goms (en francès District de Conches) és un dels 13 districtes del cantó suís del Valais. Té una població de 4728 habitants (cens de 2006) i una superfície de 588,3 km². Està compost per 12 municipis i el cap del districte és Münster-Geschinen.

## Municipis

* 3997 - Bellwald
* 3996 - Binn
* 3981 - Blitzingen
* 3995 - Ernen
* 3984 - Fiesch
* 3984 - Fieschertal
* 3989 - Grafschaft
* 3994 - Lax
* 3985 - Münster-Geschinen
* 3981 - Niederwald
* 3981/3988/3999 - Obergoms
* 3998 - Reckingen-Gluringen
# Districte de Goa

El districte de Goa fou una divisió administrativa del territori de Goa, Daman i Diu a l'Índia, organitzat el 1965. Va existir fins al 1987 quan el districte va esdevenir estat de Goa el qual es va dividir en dos districtes:
* Districte de North Goa
* Districte de South Goa

## Referències

* ↑ Thukral, Dr R. K.. Goa District Factbook North Goa District: Key Socio-economic Data of North Goa District, Goa (en anglès). Datanet India Pvt. Ltd., 2017. ISBN 9789386683809.
# Dia del jove combatent

El Dia del jove combatent és la denominació amb què es commemora a Xile l'assassinat dels germans Eduardo (20 anys) i Rafael (18) Vergara Toledo, ambdós militants del Moviment d'Esquerra Revolucionària (MIR), per Carrabiners de Xile a la comuna d'Estación Central el divendres 29 de març de 1985, durant la dictadura militar del general Augusto Pinochet.
Aquell mateix dia també va ser executada Paulina Aguirre Tobar (20), militant del MIR, i van ser segrestats el professor Manuel Guerrero Ceballos i el sociòleg José Manuel Parada Maluenda, membres del Partit Comunista de Xile i víctimes en el cas Degollados.
La data congrega persones que es manifesten per a repudiar els crims comesos durant la dictadura militar i exigir veritat i justícia per a les violacions dels drets humans perpetrades pels organismes de l'Estat durant aquell període. L'epicentre tradicional d'aquestes manifestacions és la Villa Francia, a Estación Central, la comuna on vivia la família Vergara Toledo i que és coneguda per la història de resistència popular durant l'última dècada de la dictadura. Les concentracions es repliquen en diversos punts de les ciutats d'Iquique, Antofagasta, La Serena, Viña del Mar, Valparaíso, Talca, Concepción i Temuco.

## Referències

* ↑ https://www.theclinic.cl/2012/03/29/la-tragedia-de-los-vergara-toledo-tres-lutos-en-una-familia/
* 1 2 3 González F., Tomás. «Día del Joven Combatiente: los crímenes que marcaron el 29 de marzo de 1985». radio.uchile.cl, 29-03-2019. [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ «Día del Joven Combatiente: En memoria de Rafael y Eduardo Vergara Toledo : Museo de la Memoria y los Derechos Humanos», 29-03-2020. Arxivat de l'original el 2020-03-29. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ Veninga Fergadiott, Rens; y Daniel Labbé Yáñez. «Paulina Aguirre: La historia de la mujer asesinada el Día del Joven Combatiente». www.elciudadano.com, s/f. [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ Ortiz Leal, Roberto Andrés. «Familia, organización y lucha social. Villa Francia 1980-1986». repositorio.uchile.cl, 01-07-2016. [Consulta: 1r abril 2023].
# Espai localment compacte

A topologia i altres àrees de la matemàtica, les compacitat local és una propietat topològica d'un espai topològic a causa de la qual al voltant de cada punt, localment, l'espai té propietats semblants a les d'un espai compacte.
Formalment, si X és un espai topològic llavors és localment compacte si, i només si, cada punt geomètric admet una base local de veïnats o entorns compactes, és a dir, si cada entorn d'un punt x de X conté un conjunt compacte que sigui un entorn de x .
Sigui E un espai topològic separat i localment compacte. Si es considera E' com la unió d'E i un punt x que no pertany a E, E' resulta ser un espai compacte i Hausdorff.
D'aquí s'obté el teorema d'Alexandroff: Tot espai localment compacte està contingut en un espai compacte.
# Cossútia (dama)

Cossútia (llatí: Cossutia) va ser una dama romana, la primera esposa de Juli Cèsar. Pertanyia a la gens Cossútia, una família de rang eqüestre, i era molt rica.
Els seus pares la van prometre a Cèsar quan aquest era encara molt jove, però se'n va divorciar als 17 anys, ja que volia casar-se amb Cornèlia Cinnil·la, la filla de Luci Corneli Cinna.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/881?rgn=full+text;view=image;q1=CossutiaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 866. ]
# Francisco Barrado Zorrilla

Francisco Barrado Zorrilla (ca 1893 - Barcelona, novembre de 1964) va ser un activista polític i agent secret, cap de la policia secreta de Falange Española a Mallorca.
El febrer de 1934, participà en la unificació de Falange i de les Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalista (JONS). Col·laborà en la preparació del cop d'estat de juliol de 1936. El setembre del mateix any, el marquès de Zayas el nomenà cap superior de la policia de Balears, però, a la primavera de 1937, els falangistes perderen poder a favor dels carlins i fou substituït pel tinent coronel Víctor Enseñat Martínez (abril de 1937), i passà a esser Delegat d'Investigació i Vigilància de Falange, fins que el juny del mateix any fou rellevat per Josep Otero Sastre.
El desembre de 1937, designat com a inspector amb funcions extraordinàries, es va fer càrrec de la direcció de Falange a Santa Cruz de Tenerife i a les poques setmanes nomenà una nova direcció provincial per impulsat el nacionalsindicalisme a la província. Barrado va posar al davant de Falange l'antic socialista Francisco Aguilar y Paz, sense poder evitar les lluites internes entre les diverses faccions del franquisme canari.

## Referències

* ↑ «Hemeroteca de La Vanguardia dia 13 de novembre de 1964.Pàg.27». La Vanguardia, 01-11-1964. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. Barrado Zorrilla, Francisco. ISBN 84-8661702-2.
# Gymnothorax richardsonii

Gymnothorax richardsonii és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Societat, les Illes Ryukyu, les Illes Cook, les Illes Mariannes i les Illes Carolines.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glacera Upsala

La glacera Upsala és una gran glacera que cobreix una vall composta, alimentada per diverses glaceres, al Parc Nacional Los Glaciares de l'Argentina. Va ser batejada el 1908 per Klaus August Jacobson, que va acompanyar Francisco Pascasio Moreno (també conegut com perito Moreno). El nom de la glacera va ser donat en honor de la universitat sueca d'Upsala, que va realitzar el primer estudi de la regió.
Segons els mesuraments realitzats al maig de 2011, els seus camps de gel cobreixen una extensió d'aproximadament 870 km² i una longitud de 50 km (és la tercera més llarga de Sud-amèrica, després del Pío XI i Viedma) i una amplada de 10 km, i les seves parets aconsegueixen l'alçada de 40 metres de mitjana.
Flueix des del camp de gel patagó sud, el qual també dona origen a la glacera Perito Moreno que es troba a la mateixa àrea, fins al llac Argentino.
La glacera Upsala es troba en reculada, la qual cosa podria ser una evidència de cicles climàtics i geològics explicats per la teoria de Milanković o d'escalfament global. La seva retirada ha estat constant des que la glacera es va documentar per primera vegada el 1810.
Existeixen dues concessionàries del Parc Nacional de los Glaciares, per visitar amb vaixell la glacera Upsala amb sortida des de punta Bandera. Des de 2011 és possible recórrer en caiac, envoltat d'icebergs blavosos, el Braç Upsala, en una experiència única en tot el con sud.

## Referències

* ↑ M, U.. «Los Glaciares National Park, Argentina». The Encyclopedia of Earth, 2008. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ Castro, Nelson. «El Glaciar Upsala, un testigo palpable del calentamiento global» (en castellà). TN.com.ar, 05-10-2019. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Un glaciar patagónico se redujo 13,4 km2 en los últimos 7 años» (en castellà). Clarin, 11-02-2004. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ Hansen., Kathryn. «South Patagonian Icefield» (en anglès). earthobservatory.nasa.gov, 28-06-2017. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Glaciares: hielos en peligro» (en castellà). greenpeace.org. [Consulta: 5 novembre 2023].
# Diferenciació de nínxol

La diferenciació de nínxol (sinònims: segregació de nínxols, separació de nínxols i partició de nínxols) és un terme aplicat al camp de l'ecologia que es refereix al procés pel qual la selecció natural condueix espècies competidores a utilitzar recursos o nínxols diferents. Aquest procés permet a dues espècies compartir certs recursos sense que una hagi de rivalitzar amb l'altra com dicta el principi d'exclusió competitiva. Així, hi ha coexistència gràcies a la diferenciació dels nínxols ecològics. La separació dels nínxols només es pot produir si hi ha prou espai geogràfic i écològic perquè els organismes puguin desenvolupar-s'hi.
La diferenciació de nínxol és un procés que es produeix de diverses maneres i a diverses escales temporals i espacials. En la majoria de casos, la diferenciació de nínxol crea una relació entre dues espècies allà on la competència és baixa o inexistent. Per aquest motiu, la presència de diferenciació de nínxol pot ser metodològicament difícil de demostrar o refutar. L'absència de proves de la competència actual o passada pot difuminar la distinció entre 1) dues espècies competidores que diferencien els seus nínxols per poder coexistir i 2) dues espècies no competidores que ocupen nínxols ecològics similars. Cal recordar que la diferenciació de nínxol i la competència interespecífica no sempre es poden considerar relacionades.
Un exemple de compartició dels recursos és el de les set espècies d'anolis que viuen als boscos humits tropicals, que comparteixen una alimentació comuna, principalment insectes. Eviten la competència ocupant diferents seccions del bosc tropical. Alguns viuen sobre el sòl de fulles mortes, mentre que d'altres viuen a les capçades espesses, fet que evita la competència pels aliments als diversos nivells del bosc. Tots els recursos poden ser objecte de compartimentació, per exemple, l'espai, l'aliment o els llocs de nidificació. Això redueix la competència entre les espècies similars.

## Referències

* ↑ «Links between global taxonomic diversity, ecological diversity and the expansion of vertebrates on land» (PDF) (en anglès). Biology Letters, 6, 4, 2010, pàg. 544–7. DOI: 10.1098/rsbl.2009.1024. PMID: 20106856.
# Dinastia de Kushara

La dinastia de Kushara (Kuššara) o Kusar (Kuššar), era la dinastia hitita de reis de Kushara fundada per Pithana i continuada per Anitta que va establir el poder hitita sobre la dinastia local hattita que governava a Kanish i Nesa (Neša) i va annexionar aquesta darrera ciutat que en hitita es deia Hattusa i és la moderna Boğazköy (ara Boğazkale). La ciutat va ser destruïda però el seu territori va passar a Kushara, que també va sotmetre a vassallatge als reis de Zalpa (Zalpuwa) i Purushanda (Burushkhanda).
Si aquesta dinastia va continuar fins a Labarnas I, el primer rei notable de l'Imperi Hitita Antic, o si Tudhalias I n'era el continuador, no se sap amb certesa perquè hi ha uns anys sobre els que no es conserven documents. En el període desconegut entre Anitta i Tudhalias I una nova dinastia podia haver pres el poder hegemònic dels hitites. El palau d'Anitta a Kanish fou destruït i al damunt es va construir un edifici hitita, cosa que no afavoriria la idea d'una continuïtat dinàstica, tanmateix Anitta va prohibir als seus successors restaurar Hattusa que després va ser la capital de l'Imperi. Però d'altra banda Hattusilis I s'anomenava "l'home de Kushara" i segurament era parent de la família reial d'aquell estat, i 350 anys més tard Hattusilis III es referia a Hattusilis I com "el fill i rei de Kushara".

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 25-26. ISBN 8446011239.
# Estovador

Un estovador un estri de cuina emprat per estovar la carn. L'estri també s'anomena mall de carn i s'empra per estovar trossos de carn abans de cuinar-los. Generalment sembla és un martell fet de metall o fusta, amb un mànec curt i un gran cap, de vegades buit, normalment quadrat. Té files de petits pics o puntes en els extrems. En colpejar la carn amb el mall, s'estoven les fibres, fent que la carn sigui més fàcil de mastegar i digerir. És útil quan es cuinen talls particularment durs de carn, i resulta adequat quan aquests es fan a la graella o fregits. També s'empra en plats com el schnitzel o el chicken fried steak per fer que la carn sigui més ampla i fina.

## Referències

* ↑ Gwyther, Pamela. The Beginner's Cookbook. Bath: Parragon Publishing, 2001, p. 13. ISBN 1-4054-3689-1.
* ↑ Johnson Publishing Company. Ebony. Johnson Publishing Company, novembre 1959, p. 172– [Consulta: 3 abril 2011].
# Family of the Year

Family of the Year és una formació nord-americana d'indie rock provinent de Los Angeles, Califòrnia.

## Discografia

* Songbook (2009)
* Loma Vista (2012) Hero és una cançó destacada d'aquest àlbum estudi. Va ser llançat com el segon senzill el 2012 a través de Nettwerk.
* Family of the Year (2015)
* Goodbye Sunshine Hello Nighttime (2018)

## Referències

* ↑ Rossignol, Derrick. «Upcoming Releases: All The New Albums Coming Out In May 2018». Uproxx, 03-05-2018. [Consulta: 18 maig 2018].
# Francisco Barnaba Manes

Francisco Barnaba Manes conegut amb el pseudònim artístic de Johnson (Buenos Aires, 11 d'abril del 1916 - Barcelona, 20 d'octubre del 1981) va ser un artista de varietats argentí fill d'italians establert a Barcelona. Arribà a Barcelona el 1935. Va treballar l'Avinguda del Paral·lel barceloní. Entre 1950 i 1980 va ser la gran figura masculina d'El Molino.

## Referències

* ↑ Notícia del seu traspàs

## Bibliografia

* Gasch, Sebastià. El Molino. Memorias de un setentón. Barcelona: DOPESA, 1972, p. Pàgs. 170-173 (Colección Espectáculo, 2).
* Badenas, Miquel. El Paral·lel, història d'un mite. Lleida: Pagès, editors, 1998, p. Pàgs. 134 i 135 (Col·lecció Guimet, 26).
# Grimpa-soques pintat

El grimpa-soques pintat (Xiphorhynchus lachrymosus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humida, clars i manglars de les t Terres baixes de l'est de Nicaragua, Costa Rica, Panamà, oest i nord de Colòmbia i nord-oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Grimpa-soques pintat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)