OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bigrama

Un bigrama o digrama és un grup de dues lletres, dues síl·labes, o dues paraules. Els bigrames són utilitzats comunament com a base per a l'anàlisi estadística de text simple. S'utilitzen en un dels models de llenguatge més exitosos per al reconeixement de veu. Es tracta d'un cas especial del N-grama.
Els Bigrames ajuden a proporcionar la probabilitat condicional d'una paraula donada la paraula precedent, quan la relació de la probabilitat condicional s'aplica:
$P(W_{n}|W_{n-1})={P(W_{n-1},W_{n}) \over P(W_{n-1})}$
És a dir, la probabilitat $P$ d'una paraula $W_{n}$, donada la paraula precedent $W_{n-1}$, és igual a la probabilitat del seu bigrama, o la co-ocurrència de les dues paraules $P(W_{n-1},W_{n})$, dividit per la probabilitat de la paraula precedent.

## Aplicacions

Els bigrames de paraules s'usen en models de llenguatge per a reconeixement de llenguatge natural.
Els bigrames de lletres es poden usar per a la identificació de l'idioma d'un text. També poden ser usats per a fer un criptoanàlisi d'un text xifrat.

## Referències

* ↑ Michael Collins. A new statistical parser based on bigram lexical dependencies. In Proceedings of the 34th Annual Meeting of the Association of Computational Linguistics, Santa Cruz, CA. 1996. pp.184-191.

## Vegeu també

* N-grama
# Bakhta

Bakhta (en rus: Бахта) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 220 habitants.

## Referències

* ↑ «Поселок Бахта — Интернет-энциклопедии Красноярского края». Arxivat de l'original el 2016-04-14. [Consulta: 20 setembre 2019].
# Zacatepec

Zacatepec és un municipi de l'estat de Morelos. Mazatepec és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part central de l'estat d'Morelos. Limita al nord amb Jiutepec, al sud amb Jojutla, l'oest amb Temixco i a l'est amb l'Temoac.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Zacatepec Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine. (castellà)
# Teresa Sesé

Teresa Sesé (Broto, Osca, 1961) és una periodista establerta a Catalunya. Llicenciada en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona. Va col·laborar en diversos mitjans com Ràdio Nacional d'Espanya o la desapareguda Viure a Barcelona abans d'incorporar-se a La Vanguardia el 1986. En aquest diari ha format part de les seccions de Política i Magazine, i des de 1989 és redactora de Cultura. Especialitzada en temes d'art, cobreix per aquest diari l'actualitat artística nacional i internacional, així com temes relacionats amb la política cultural.

## Referències

* ↑ «Teresa Sesé». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Albert Francàs Rosàs

Albert Francàs i Rosàs (Barcelona, 23 de març de 1924 - Santa Coloma de Gramenet, 1 d'abril de 2000) fou un líder veïnal colomenc.
Des que es va jubilar, Albert Francàs va destacar per l'activisme cultural i social de Santa Coloma de Gramenet. Per aquest motiu, l'any 1995, va ser guardonat amb el Premi Climent Mur. Dos anys més tard, l'any 1997, va rebre el Premi Ciutat de Santa Coloma com a agraïment a la seva tasca continuada a favor dels ciutadans.

## Reconeixements

Després de la seva mort, diverses entitats van voler homenatjar la seva trajectòria.
* Els Amics de la Filatèlia amb la col·laboració d'Acció Cívica, Forns Mora, Maurici Olivé, Coordinadora de Jubilados, UDA Gramenet, Caixa Terrassa, l'Ajuntament de Barcelona i la Generalitat de Catalunya van homenatjar l'Albert amb un mata-segells de Correus.
* El Casal de la Rambla va passar a anomenar-se Casal de Gent Gran Albert Francàs.
* La Coordinadora de Jubilats i Pensionistes va canviar el seu nom pel d'Associació de Jubilats i Pensionistes Albert Francàs.
* L'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet va inaugurar una plaça que porta per nom Plaça d'Albert Francàs al barri de Santa Rosa.

## Referències

* 1 2 La Vanguardia, Entierro del líder vecinal Albert Francàs
* ↑ «XIV PREMIS CIUTAT DE SANTA COLOMA». Ajuntament de Santa Coloma, 11-12-2008. [Consulta: 19 desembre 2011].
* ↑ «Emitidos Matasellos Emitidos» (en castellà). Correos, 01-10-2000.
* ↑ Generalitat de Catalunya, Casal de Gent Gran Albert Francàs
* ↑ «Entitats de Santa Coloma de Gramenet». [Consulta: 14 gener 2012].
* ↑ «Nomenclàtor de Santa Coloma de Gramenet». [Consulta: 14 gener 2012].
# Acajete

Acajete és un municipi de l'estat de Veracruz. Acajete és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Veracruz. Limita al nord amb els municipis de Veracruz, al sud amb Soledad Doblado, a l'oest amb l'estat d'Hidalgo i a l'est amb Temapache.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Yanga Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine., INAFED, 2015. (castellà)
# Biguetes

Biguetes és una masia del terme municipal de Granera, a la comarca catalana del Moianès.
Està situada a 652 metres d'altitud uns dos quilòmetres al sud-oest del Barri del Castell de Granera, a l'extrem occidental de la Carena de Biguetes, entre el Xaragall de Biguetes, que queda a migdia seu, i del torrent de Cal Cintet, que en queda al nord. Passa per davant mateix de la casa, al seu costat oriental, la carretera de Granera a Sant Llorenç Savall.
Està situada al costat de ponent d'un revolt molt tancat de la carretera local de Granera a la B-124, a mig camí entre Sant Llorenç Savall i Monistrol de Calders, a 2 quilòmetres de la capella de Santa Cecília i del final de la carretera BV-1245.

## Bibliografia

* Garcia-Pey, Enric. Granera: recull toponomàstic. Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya - Societat d'Onomàstica, 2004 (Col·lecció "Monografies", 26). ISBN 978-84-393-6526-8.
* Rodríguez Lara, José Luis. «Granera». A: Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009 (Col·lecció "Camí Ral", 30). ISBN 978-84-232-0735-0.
# Beckov

Beckov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1208.

## Geografia

Beckov es troba al nord-oest del país, a menys de 10 km de la frontera amb la República Txeca. És a 27 km de Trenčín, la capital de la regió.

## Accès

El territori del poble queda travessat per l'autopista D1 E75 i per la carretera 507, segons l'orientació NE-SO; que segueixen el curs del Váh.

## Viles agermanades

* Slavkov, República Txeca
# Timoféievka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Timoféievka».
Timoféievka (en rus: Тимофеевка) és un poble (un possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 260 habitants.

## Referències

* ↑ Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Zaccagnaïta

La zaccagnaïta és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany al grup de la quintinita. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1997. Rep el seu nom de Domenico Zaccagna (1851-1940), un col·leccionista de minerals que es va especialitzar en la geologia i la mineralogia dels marbres de Carrara dels Alps Penins del nord de la Toscana, Itàlia, on es va descobrir l'espècie.

## Característiques

La zaccagnaïta és un carbonat de fórmula química Zn₄Al₂(OH)₁₂[CO₃]·3H₂O.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la zaccagnaïta pertany a «05.DA: Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dypingita, giorgiosita, hidromagnesita, widgiemooltalita, artinita, indigirita, clorartinita, otwayita, zaratita, kambaldaïta, cal·laghanita, claraïta, hidroscarbroïta, scarbroïta, caresita, quintinita, charmarita, stichtita-2H, brugnatel·lita, clormagaluminita, hidrotalcita-2H, piroaurita-2H, comblainita, desautelsita, hidrotalcita, piroaurita, reevesita, stichtita i takovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Calagio, a Carrara, a la Província de Massa-Carrara (Toscana, Itàlia). També ha estat descrita a Verviers (Bèlgica), a Lavrion (Grècia), a la província de Vicenza (Itàlia) i a Cantàbria (Espanya).

## Referències

* ↑ «Zaccagnaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 abril 2017].
Supergrup de la hidrotalcita :
# Terrapene ornata

Terrapene ornata és una espècie de tortuga de caixa d'Amèrica del Nord, de vegades és anomenada la tortuga de caixa occidental, ja que ocupa l'oest de l'àrea de distribució de les tortugues de caixa americanes del gènere Terrapene. Les seves poblacions es distribueixen per l'oest dels Estats Units i pel nord de Mèxic.

## Taxonomia

Hi ha dues subespècies de T. ornata:
* Terrapene ornata ornata (Louis Agassiz, 1857)
* Terrapene ornata luteola (Hobart M. Smith & LW Ramsey, 1952)

## Morfologia

T. ornata té la closca menys bombada que les altres espècies de tortuga de caixa; és lleugerament aplanada. La seva coloració generalment és negra o marró fosc, amb bandes de color groc. T. o. luteola tendeix a tenir més bandes que T. o. ornata.

## Distribució

T. ornata ornata es troba a la zona central dels Estats Units, de l'oest d'Indiana fins a l'oest de Texas i Louisiana. T. ornata luteola habita en les àrees més seques de tota l'àrea de distribució de les espècies de tortugues de caixa americanes, i es troba a l'oest de Texas, Nou Mèxic, Arizona, i zones adjacents del nord de Mèxic.

## Referències

* Tortoise & Freshwater Turtle Specialist Group (1996). Terrapene ornata. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 9 maig 2006 (en anglès).
* Chelonia.org: Box Turtles
# Acalantis

Acalantis (en grec antic Ἄκαλανθίς), va ser, segons la mitologia grega, una de les nou filles de Píer, rei de Macedònia.
Juntament amb les seves germanes, va desafiar les Muses a cantar, ja que creia que ella cantava millor. Les deesses, indignades, les van transformar totes en ocells. Acalantis va ser convertida en rossinyol. L'episodi està descrit a les Metamorfosis d'Ovidi.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 2. ISBN 9788496061972.
* ↑ Metamorfosis, V, 295, s.
# Bettsville

Bettsville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 784 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bettsville tenia 784 habitants, 298 habitatges, i 210 famílies. La densitat de població era de 582,1 habitants per km².
Dels 298 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.266 $ i la renda mediana per família de 39.219 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.481 $ mentre que les dones 20.368 $. La renda per capita de la població era de 15.933 $. Aproximadament el 6,5% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bettsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bettsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Becki Meakin

Becki Meakin (1966) és una emprenedora britànica. El 1989 es va graduar a la Nottingham Business School. Pateix una discapacitat, i aquest fet l'ha impulsat a investigar les desigualtats que viuen els supervivents de maltractament domèstic amb discapacitat, i ha actuat com a assessora perquè els serveis de refugi siguin més inclusius. Amb aquesta intenció el 2012 va crear la xarxa Shaping Our Lives, involucrada en una sèrie d'informes i projectes de recerca per a treballadors i curadors socials amb discapacitat i que està impulsant el projecte A Refuge for All (Un refugi per tots). En 2018 fou inclosa a la llista 100 Women BBC.

## Obres

* Innovations in Social Work Research, de Becki Meakin i altres.

## Referències

* ↑ Shaping Our Lives a invo.org
* ↑ «Shaping Our Lives project: ‘A Refuge for All'». Arxivat de l'original el 2019-02-01. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ BBC 100 Women 2018: Who is on the list?, BBC, 19 de novembre de 2018
# The Wild Rover

"The Wild Rover" (Roud 1173) és una cançó folk popular en anglès, els orígens de la qual estan discutits.
Històricament, la cançó ha estat associada amb la cultura irlandesa i, d'ençà el segle xvi, ha estat enregistrada en textos, tot i que és possible que alguns pescadors de l'Atlàntic nord la coneguessin amb anterioritat. Actualment és una cançó que s'escolta sovint als pubs irlandesos, essent considerada una peça de bebedors, més que no pas una del Moviment per la Temprança. Per alguns autors, The Wild Rover és un exemple de la típica cançó de borratxos irlandesa.

## Enregistraments

Molts cantants i bandes de música han realitzat versions de la cançó, entre els quals destaquen:
* Allison Crowe a Newfoundland Vinyl II el 2014
* André Rieu
* Andy Irvine
* Andy Stewart
* Burl Ives
* Brobdingnagian Bards
* Celtic Thunder el 2018
* Clancy Brothers and Tommy Makem a Recorded Live in Ireland el 1965
* The Corries
* Cruachan a The Morrigan's Call (2006)
* Culann's Hounds, a One for the Road in 2008
* Dropkick Murphys
* The Dubliners a The Dubliners el 1964
* Finsterforst a #YØLØ (2016)
* Foster and Allen
* Four to the Bar, a Craic on the Road
* Gebroeders Grimm: Ammenooitneenooitnie (Dutch)
* Harry Hibbs
* The High Kings
* The Idlers a Ten Thousand Miles Away i altres
* The Irish Rovers
* Klaus & Klaus, en un senzill titulat An der Nordseeküste (1985)
* Johnny Logan a Johnny Logan and Friends
* The Mahones
* Marc Gunn
* Martin Toal - el tenor britànic la va interpretar als seus àlbums Cockles Mussels & Arias (2009) i Passione (2015)
* Mudmen al seu àlbum "Another Day" publicat el 2010.
* Off Kilter
* Orthodox Celts al seu àlbum de debut de 1994
* The Pogues, al seu àlbum remasteritzat de 2004 Red Roses For Me
* Prydein
* Rapalje
* Rolf Harris
* The Seekers al seu àlbum de 1963 Introducing the Seekers
* Soldat Louis
* Stiff Little Fingers al seu àlbum en viu que, més tard, seria reeditat com Anthology
* Týr al seu àlbum de 2003 Eric the Red
* The Wolfe Tones
* Woods Tea Company

## Referències

* ↑ «Wild Rover». Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2012. [Consulta: 29 octubre 2012].
* ↑ «FINSTERFORST - #YØLØ / CD». Arxivat de l'original el 2018-06-22. [Consulta: 22 juny 2018].
# Zenta Mauriņa

Zenta Mauriņa (15 de desembre de 1897, Parròquia de Lejasciems, Letònia - 25 d'abril de 1978, Basilea, Suïssa) fou una escriptora, narradora, biògrafa, autobiògrafa, traductora i assagista letona.

## Biografia

El seu pare, Roberts Mauriņš, era metge rural, i la seva mare, Melanie Knappe, d'origen alemany, era una pianista de Sant Petersburg. Poc després de néixer, la família es traslladà a Grobiņa, a l'est de Liepāja. Quan tenia cinc anys, Zenta emmalaltí de poliomielitis i quedà postrada per sempre en una cadira de rodes. El 1915 obtingué una distinció d'ensenyament secundari a Liepāja. El 1921 estudià a la Facultat de Filosofia i Filologia de la Universitat de Riga, on obtingué el doctorat en filologia el 1938.
Fugint dels soviets, a través d'Alemanya, arribà a Uppsala (Suècia), on s'estigué fins al 1966. De seguida es traslladà a viure a Bad Krozingen, al sud de Friburg de Brisgòvia (Alemanya).
Es casà amb l'escriptor letó Konstantīns Raudive.
L'obra de Mauriņa està marcada per les tres llengües que parlava: letó, rus i alemany, i pel destí de Letònia el segle xx, entre la llibertat i l'opressió soviètica.

## Obres

* Die weite Fahrt (El llarg viatge. Autobiografia, així com els següents quatre títols)
* Denn das Wagnis ist schön (Atès que l'atreviment és formós)
* Die eisernen Riegel zerbrechen (Els pestells de ferro es fan miques)
* Mein Lied von der Erde (La meva cançó de la Terra)
* Briefe aus dem Exil (Cartes des de l'exili)
* Dostojewskij. Biografia.
* Über Liebe und Tod (Sobre vida i mort), Memmingen/Allgäu, 1960. Assaig.
* Mosaik des Herzens (Mosaic del cor). Assaig.
* Im Anfang war die Freude (En el principi era l'alegria). Relat.
* Geliebtes Leben - gelebtes Leben (Vida amada - Vida viscuda). Assaig.
* Porträts russischer Schriftsteller (Retrats d'escriptors russos). Assaig.
* Konstantin Raudive zum Gedächtnis (En memòria de Konstantin Raudive), Memmingen, 1975.
# Terrapene ornata ornata

Terrapene ornata ornata és una de les dues subespècies de Terrapene ornata natives de les grans planes dels Estats Units. És el rèptil oficial de l'estat de Kansas. És una tortuga de caixa relativament petita, que actualment no està amenaçada o en perill, però és motiu de preocupació i protecció en sis estats del Mig Oest dels Estats Units (Colorado, Iowa, Indiana, Nebraska, Kansas, i Wisconsin).
Els mascles i les femelles s'assemblen, però els mascles solen ser més petits, hi ha una variació de color amb línies grogues del centre de la closca a través de les vores grises, vermell marró, o color negre. A més de la mida, els mascles es distingeixen de les femelles de diverses maneres; una gran ungla corba interior de les potes del darrere, una cua més llarga, més gruixuda i de color vermellós a les potes i ocasionalment a la mandíbula.

## Bibliografia

* Tortoise & Freshwater Turtle Specialist Group (1996). "Terrapene ornata". IUCN Red List of Threatened Species. Version 2007.
* Redder, AJ, CK Dodd, D Keinath, D Mcdonald and T Ise, 2006. "Ornate box turtle (Terrapene ornata ornata): A technical conservation assessment". USDA Forest Service, Rocky Mountain Region. Accessed November 29, 2008. Peer review administered by the Society for Conservation Biology.

## Enllaços externs

* International Union for Conservation of Nature. http://www.iucnredlist.org/apps/redlist/details/21644. Retrieved 2008-08-26.
* "ITIS Standard Report Page: Terrapene ornata ornata". http://www.itis.gov/servlet/SingleRpt/SingleRpt?search_topic=TSN&search_value=208604. Retrieved 2008-08-26.
# An-Nassariya

An-Nassariya (àrab: النصارية, an-Naṣṣāriyya) és un vila palestina de la governació de Nablus, a Cisjordània, al nord de la vall del Jordà, 14 kilòmetres a l'est de Nablus. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.354 habitants en 2007. Les instal·lacions sanitàries de les viles dels voltants tenen la base a an-Nassariya, designades com a MOH nivell 2.

## Referències

* ↑ 2007 PCBS Census. Palestinian Central Bureau of Statistics. p.110.
* ↑ Health care Facilities Nablus Governorate
# The Moonstone

The Moonstone (1868), Collins va establir les bases del novel·la de misteri i suspens. La seva narració complexa i el desenvolupament gradual de la trama van captivar els lectors i van mantenir-los en estat de suspens mentre es revelaven els secrets i les sorpreses.

## Referències

* ↑ «The Moonstone» (en castellà). [Consulta: 8 setembre 2024].
# Al-Fadl ibn Yahya

Al-Fadl ibn Yahya al-Barmakí (àrab: الفضل بن يحيى البرمكي, al-Faḍl ibn Yaḥyà al-Barmakī) (segle viii, mort en 808) fou visir abbàssida, fill de Yahya ibn Khàlid. Era de la família dels barmàquides i germà de llet del califa Harun ar-Raixid.
Des del 786 va ser associat a les tasques de govern pel seu pare. El 792 li fou encarregat el govern de les províncies occidentals de Pèrsia i va lluitar contra l'alida rebel Yahya ibn Abd-Al·lah, que es va sotmetre per negociar. Fou derrotat pels khàzars a Šamrin, a la regió de Derbent. Llavors es va retirar cap a l'Iraq deixant el govern del virregnat (ostikanat) d'Armpenia i Mèdia a Úmar ibn Ayyub al-Kinaní. Vers el 793 fou nomenat governador de Khurasan (793-795), on va pacificar la província; va retornar a Bagdad deixant un lloctinent al Khurasan (794-795). El 797 el seu pare va fer un viatge a la Meca i com a fill gran li va deixar el segell, símbol del poder dels visirs, que després va passar al seu germà Jàfar ibn Yahya quan va perdre el favor del califa que el va destituir de tots els seus càrrecs. Per un temps fou tutor del fill d'Harun ar-Raixid i futur califa al-Amin i hauria afavorit la causa alida, permetent i protegint la constitució d'un estat zaydita al Gilan, la qual cosa li va valer ser maleït públicament pel califa (799). Fou empresonat juntament amb el seu pare (803) i va morir a Raqqa el 808 amb 45 anys.

## Bibliografia

* Sourdel, Dominique. Le Vizirat Abbaside de 749 à 936 (132 à 224 de l'Hégire) (en francès). Damasc: Institut Français de Damas, 1959-1960.
# Bisbe dorsidaurat

El bisbe dorsidaurat (Euplectes aureus) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vegetació àrida de la costa centre-occidemtal d'Angola i l'illa de São Tomé.

## Referències

* ↑ «Bisbe dorsidaurat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Tomàs Barceló

Tomàs Barceló (Mallorca s. XVII- Ciutat de Mallorca,1723) fou un dominic austriacista, catedràtic de retòrica, de filosofia, de teologia i de llengua hebrea a l'Estudi General Lul·lià de Mallorca
Es distingí pels seus coneixements matemàtics i astronòmics. Gran predicador i panegirista. Fou un fervorós defensor de la causa austracista. Publicà Real retrato del austríaco monarca y rey legítimo de las Españas D. Carlos III, que Dios nos guarde, propuesto al Balear cariño... (1706) i Pindáricas flores que a la Reina de ellas la Virgen Santísima del Rosario y a la flor del imperio Carlos III legítimo rey y monarca de las Españas consagra un Balear ingenio...', una col·lecció de poesies en llatí, català i castellà a favor de Carles III. El setembre de 1715, després de l'ocupació borbònica de Mallorca, renuncià a la seva càtedra de retòrica. Deixà manuscrites unes Correcciones y enmiendas a la historia de Mallorca de Don Vicente Mut, que forma part del tom V de les miscel·lànies històriques del cronista Jeroni Alemany, i diversos tractats eclesiàstics, filosòfics i lingüístics.

## Referències

* ↑ «Tomàs Barceló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bover, Joaquim Maria Biblioteca de Escritores Baleares Imprenta de P.J. Gelabert: Palma, 1868, p. 69-71.