OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jamesport (Missouri)

Jamesport és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 505 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jamesport tenia 505 habitants, 211 habitatges, i 140 famílies. La densitat de població era de 348,2 habitants per km².
Dels 211 habitatges en un 25,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.321 $ i la renda mediana per família de 25.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 17.083 $. La renda per capita de la població era de 13.043 $. Entorn del 15,1% de les famílies i el 22,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jamesport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jamesport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Gemma Arenas Alcázar

Gemma Arenas Alcázar (Ciudad Real, 12 de febrer de 1979) és una atleta espanyola corredora de marató i de curses de muntanya de llarga distància.
El 2016 fou escollida la millor corredora de muntanya del món per votació popular, després de guanyar la Copa del Món de les Skyrunner World Series. També va estar la cinquena classificada del Campionat del Món de Trail el 2016 i guanyadora del Campionat d'Espanya d'ultres de la FEDME (Federació Espanyola d'Esports de Muntanya i Escalada) el 2015 i 2016. A més de guanyar diverses maratons en campionats oficials, després de passar a les competicions de muntanya, ha guanyat diverses curses de muntanya com la Ultra Pirineu 2016 (110 km) o la Penyagolosa Trails (115 km), que ha guanyat tres vegades, els anys 2016, 2017 i 2019.
La Gemma Arenas, que està casada des de 2007 amb el seu entrenador, Agustín Luján Maldonado, viu a Almagro (Castella-La Manxa), on compagina el seu entrenament atlètic amb la seva feina a Torytrans, una empresa dedicada al disseny i la producció de transformadors elèctrics de baixa tensió. La seva carrera esportiva va començar a progressar més ràpid després de ser mare, quan per falta de temps per entrenar, va decidir canviar d'estratègia d'entrenament i aprofitar més el temps, baixant el volum i augmentant la qualitat, la qual cosa la va fer millorar molt el seu rendiment.

## Referències

* 1 2 García, Andrés «El meteórico ascenso a las alturas de Gemma Arenas. Empezó a correr por montaña en 2014 y ya es doble campeona de España e irá al Mundial. Mejoró su rendimiento tras ser madre». Marca, 05-05-2016 [Consulta: 5 octubre 2019].
* 1 2 «Gemma Arenas Alcázar». Reial Federació Espanyola d'Atletisme [Consulta: 5 octubre 2019].
* 1 2 Moreno Toledo, Manuel «Gemma Arenas, la reina de la montaña». ABC, 21-12-2017 [Consulta: 5 octubre 2019].
* ↑ «Gemma Arenas gana la Ultra Pirineu y las Skyrunner World Series». Mundo Deportivo, 25-09-2016 [Consulta: 5 octubre 2019].
* ↑ «Ernest Ausiró y Gemma Arenas ganan la prueba reina del Penyagolosa Trails HG». La Vanguardia, 13-04-2019 [Consulta: 5 octubre 2019].
# James i el préssec gegant

James i el préssec gegant (títol original en anglès: James and the Giant Peach) és una obra de l'escriptor britànic Roald Dahl publicada per primera vegada el 1961. El 1995 Henry Selick va dirigir una pel·lícula d'animació basada en el llibre, en Tim Burton en va ser un dels productors.

## Sinopsi

En James Henry Trotter és orfe després que els seus pares hagin estat devorats per un rinoceront escapat d'un zoo durant una visita a Londres. És acollit a casa de les seves vils tietes, qui el tracten malament.
Un dia, en James troba un ancià que li dona una bosseta plena de petites pedres verdes màgiques, que li donaran coses meravelloses si se les menja. Però en James ensopega i vessa sense voler el contingut del sac prop d'un vell presseguer. L'endemà, un préssec gegant penja de l'arbre. Les tietes aprofiten per cobrar entrada a la gent per veure'l.
Una nit, en James descobreix un túnel dins el préssec, i hi entra, arribant fins al pinyol, i hi descobreix insectes gegants (un cuc de terra, un saltamartí, un centpeus, una aranya i una marieta, i després un cuc de seda i una cuca de llum) a l'interior. Aviat es fan amics, i en James parteix a l'aventura dins el préssec, rodolant per la terra, navegant pel mar i volant entre els núvols.

## Bibliografia

Dahl, Roald, James i el préssec gegant Edicions La Magrana, Col·lecció L'Esparver Barcelona 2012 ISBN 848264565X

## Altres obres de l'autor

* Charlie i la fàbrica de xocolata
* Les bruixes
* Matilda
* Històries de fantasmes
* The Great Automatic Grammatizator

## Referències

* 1 2 James i el préssec gegant, versió en català a La Magrana
* ↑ Fitxa de la pel·lícula. Inclou una guia didàctica per al professorat.

## Enllaços externs

* Fitxa didàctica sobre la pel·lícula. Materials escola.
# Ginzel (cràter)

Ginzel és un cràter d'impacte que es troba a la cara oculta de la Lluna, lleugerament més enllà de l'extremitat oriental, a la vora oriental del Mare Marginis, en una zona de la superfície que a vegades es pot observar des de la Terra per efecte de la libració. Al nord-nord-est de Ginzel apareix el cràter Popov i cap al sud s'hi troba Dreyer.
Gran part de la vora i de l'interior de Ginzel han estat inundats per la lava, deixant només un feble rastre del seu contorn en la superfície, d'una altra manera relativament pla. Solament la vora occidental destaca de manera una mica més prominent per sobre de la irregular plana circumdant. El cràter satèl·lit Ginzel L, també inundat per la lava, està unit a la part sud de la vora del cràter principal, i un cràter més petit se situa travessant el costat nord del seu perímetre. A l'interior s'hi localitza una parella de petits cràters units en la meitat occidental, mancant d'altres trets distintius.

## Cràters satèl·lit

Per convenció, aquests elements són identificats als mapes lunars posant la lletra al costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Ginzel.
| Cràters satèl·lit | Ginzel Coordenades Diàmetre G 13° 42′ N, 100° 12′ E﻿ / ﻿13.7°N,100.2°E﻿ / 13.7; 100.2﻿ (Ginzel G) 42 km H 12° 42′ N, 100° 06′ E﻿ / ﻿12.7°N,100.1°E﻿ / 12.7; 100.1﻿ (Ginzel H) 50 km L 13° 06′ N, 97° 48′ E﻿ / ﻿13.1°N,97.8°E﻿ / 13.1; 97.8﻿ (Ginzel L) 28 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Ginyanga

El ginyanga (o agnagan, o anyanga (etnònims), o genyanga) és una llengua guang septentrional que parlen els anyangues a la regió Central de Togo. El 2012 hi havia 16.500 parlants de ginyanga (d'un grup ètnic de 12.500 persones) i segons el joshuaproject n'hi ha 17.000. El seu codi ISO 639-3 és ayg i el seu codi al glottolog és giny1241.

## Família lingüística

Segons l'ethnologue, el ginyanga forma part del subgrup de llengües guangs septentrionals, que formen part de la família de les llengües kwa, que són llengües Benué-Congo. Les llengües guangs septentrionals són: el chumburung, el dwang, el foodo, el dompo, el gikyode, el gonja, el kplang, el krache, el nawuri, el nchumbulu, el nkami, el nkonya i el tchumbuli. Segons el glottolog el ginyanga forma part juntament amb el gikyode del subgrup de les llengües gikyode-ginyangues, que són llengües guangs de la muntanya Oti juntament amb el nawuri.

## Situació geogràfica i pobles veïns

El territori de parla ginyanga està situat a l'oest i al sud de la ciutat de Blitta, a la prefectura homònima a la regió Central de Togo.
Segons el mapa lingüístic de Togo de l'ethnologue, el territori anyanga està situat al nord de la meitat meridional de Togo. Els anyangues fan frontera amb els adeles a l'oest; amb el territori dels kabiyès, dels nawdms, dels lames i dels tems al nord, al sud i a l'oest; i amb el territori dels kpessis, al sud-est.

## Dialectes i semblança amb altres llengües

El ginyanga no té cap dialecte però és molt semblant al gikyode, que es parla a Ghana.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El ginyanga és una llengua vigofosa (EGIDS 6a): tot i que no està estandarditzada, és parlada per persones de totes les edats i generacions tant en la llar com entre la societat i la seva situació és sostenible. Menys de l'1% dels parlants de ginyanga estan alfabetitzats en aquesta llengua. Els anyangues també parlen ewe, francès, gen i tem.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ginyanga. A language of Togo». ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Language: Ginyanga». joshuaproject. [Consulta: 13 març 2015].
* 1 2 «Language: Ginyanga». glottolog. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «North Guang». ethnologue. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Togo. El territori de parla ginyanga és el número 26». ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].
* ↑ «Ginyanga in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 13 març 2015].

## Bibliografia

* Kalessou, K. 2008. Esquisse phonologique du ginyanga. Universitat de Lomé. 66pp.

## Enllaços externs

* Ginyanga a OLAC Arxivat 2015-09-30 a Wayback Machine.
* Ginyanga al multitree
# Ginwoo Onodera

Ginwoo Onodera (en japonès 小野寺 吟雲), nascut a Yokohama, Japó, el febrer de 2010, més conegut només com a Ginwoo, és un skater japonès. El seu pare, Takeshi Onodera, creu que la pel·lícula d'animació de Disney Cars, que mirava assíduament, combinada amb la impressió que li va produir veure uns skaters patinant al skatepark de Venice Beach, California, el va animar a anar ell mateix sobre rodes l'any 2015, als 5 anys d'edat.
El 2018 va ser descobert per la marca de monopatí basca Jart, i des de llavors ha sigut el seu patrocini principal. Considerat un nen prodigi, ha sigut capaç d'aconseguir podis o guanyar competicions adultes del més alt nivell internacional des de molt jove. El 2021 va quedar en 5a posició als campionats de skate d'O Marisquiño (Vigo, Galícia), però va cridar l'atenció dels mitjans especialment en aconseguir ser el participant més jove de la història de la prestigiosa competició internacional Tampa AM, amb només 11 anys, i quedar en setena posició. El 2022 va participar en el campionat Extreme Barcelona, celebrat al Fòrum Universal de les Cultures. Va quedar segon, només per darrera d'Angelo Caro, un dels millors patinadors del món aquell any. El 2023 va guanyar un certamen de X Games celebrat a Chiba (Japó) en el seu debut en la competició, a l'edat de 13 anys, esdevenint el guanyador més jove de la història d'aquest certamen.
Els seus patrocinis a data de 2023 eren Jart, Redbull, Nike Skateboarding, Bones Wheels, Bones Bearings, Ace, Mob Grip, Diamond Supply i -UFO UFO-.

## Referències

* 1 2 «Ginwoo Onodera» (en castellà). Jart Skateboards. [Consulta: 24 maig 2023].
* 1 2 «13-year-old Onodera Ginwoo makes X Games history in Chiba as youngest-ever men's street skateboarding champion» (en anglès). Olympics.com, 14-05-2023. [Consulta: 24 maig 2023].
* ↑ «Resultados Skate Man: Final» (en castellà). O Marisquiño, 08-08-2021. [Consulta: 25 juny 2023].
* 1 2 «Ginwoo Onodera Skater Profile» (en anglès). Tampa Skatepark. [Consulta: 26 maig 2023].
* ↑ «El Skate: del MACBA al Extreme Barcelona 2022». Extreme Barcelona, 17-09-2022. [Consulta: 23 juliol 2023].
# Kuladan

Kuladan (també apareix com Ku-la-dan) és un riu d'Arakan (Myanmar) que neix a les muntanyes Arakan Yoma i té un curs generalment al nord o al sud fins que desaigua a la badia de Bengala, a Akyab, on els europeus el coneixien al segle xix com riu Arakan i localment Gatsaba. Els principals afluents són el Mi i el Pi. És navegable per vaixells de fins a 400 tones durant uns 80 km. La desembocadura forma un gran port i està protegida dels monsons per les illes Borongo; a l'illa Savage hi ha un far construït el 1842.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Kulaksız

Kulaksız és una mahalle del barri de Kasımpaşa del districte de Beyoğlu, a Istanbul, Turquia. És coneguda per ser el lloc de naixement del President de Turquia Recep Tayyip Erdoğan. Bona part del veïnat són cases antigues.
# Manuel González Llana

Manuel González Llana (Oviedo, 1835 - Madrid, 1911) fou un periodista i polític espanyol, diputat a Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Durant el sexenni democràtic treballà com a professor d'institut a Guadalajara alhora que era redactor del diari La Iberia. Entre 1868 i 1870 fou governador civil de la província d'Alacant, càrrec des del qual es va enfrontar al dirigent republicà alacantí Eleuterio Maisonnave Cutayar.
Després de la restauració borbònica es va fer membre del Partit Liberal Fusionista, amb el que fou elegit diputat pel districte de Dolors a les eleccions generals espanyoles de 1881, però hagué de renunciar a l'escó quan fou nomenat director general de l'Administració de les Illes Filipines el 1882.

## Obres

* La Italia del siglo XIX (Madrid, 1861)
* Méjico histórico y descriptivo (Madrid, 1862)
* Historia de las Repúblicas del Plata: Paraguay, Uruguay y Confederación Argentina, 1512-1810 (Madrid, 1863)
* La España del siglo XIX (Madrid, 1864)
* Crónica de la provincia de Salamanca (Madrid, 1869),

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.260. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Manuel González Llana a Vivirasturias.com
# Hispanisme

«Hispanisme» té aquests significats:
* Hispanística, estudi de la cultura espanyola i hispanoamericana.
** També s'aplica a la disciplina que té per objecte la Filologia Hispànica.
* Hispanisme (castellanisme), dit d'un mot que prové del castellà.
# Josep Maria Mestres Illamola

Josep Maria Mestres Illamola (Calaf, 1959) és un director de teatre català.
Es va llicenciar en Ciències de l'Educació a la Universitat de Barcelona i va obtenir la diplomatura en Interpretació a l'Institut del Teatre de Barcelona. Ha estat membre de la companyia Zitzània Teatre i membre fundador de la companyia Kràmpack.
Ha dirigit, entre altres espectacles, Kràmpack (1994) pel que va rebre el premi especial de la Crítica, Dakota (1996) de Jordi Galceran, que va rebre el premi Butaca a la millor direcció, Klowns (1997) amb el pallasso Monti, que va rebre el premi Especial de la Crítica; Salvats (1998), Fashion Feeling Music (1999), 23 centímetres (2000), Unes polaroids explícites (2001), La filla del mar (2002), Un matrimoni de Boston (2005) de David Mamet, Almuerzo en casa de los Wittgenstein (Ritter, Dene, Voss) (2010) de Thomas Bernhard, La Senyoreta Júlia (2012) de Patrick Marber a partir d'August Strindberg.
Ha realitzat nombroses posades en escena tant a Catalunya com a la resta de l'Estat espanyol, a teatres públics (Centre Dramàtic de la Generalitat de Catalunya, Teatre Nacional de Catalunya i Teatre Lliure, a Barcelona, Teatro Español o Teatro de la Zarzuela, a Madrid) i amb companyies o empreses privades (Focus, 3xTres, Bitó, Vània o Pentación).

## Referències

* ↑ «el director | Teatre Lliure | Barcelona». [Consulta: 15 setembre 2020].
# Jamesport (Nova York)

Jamesport és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.526 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jamesport tenia 1.527 habitants, 605 habitatges, i 434 famílies. La densitat de població era de 133,3 habitants per km².
Dels 605 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 19,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.891 $ i la renda mediana per família de 80.748 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.917 $ mentre que les dones 46.313 $. La renda per capita de la població era de 28.614 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jamesport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jamesport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ginés Alonso

Ginés Alonso (Múrcia, 1911 – L'Avelanet, Arieja, 5 de desembre de 1988) fou un dirigent anarcosindicalista espanyol.

## Biografia

Era membre d'una família conservadora que quan era petit s'establí a Barcelona, on hi treballà de fuster. S'integrà en el Sindicat de la Fusta de la CNT i el 1931 fundà l'Ateneu Racionalista de La Torrassa. Formà part del grup Afinidad de Josep Peirats i col·laborà en la revista Ágora amb Ángel Lescarboura i Adolfo Ballano, implicats el 1933 en l'intent d'atracament al Cafè Oro del Rin, que se saldà amb un mort i pel que fou empresonat un temps.
En produir-se el cop d'estat del 18 de juliol de 1936 s'enfrontà al militars sublevats de Barcelona. Amb Mateo Santos i Puig Elías va fundar la revista Popular Film per a fomentar la cultura cinematogràfica. El 1936 formà part del Comitè Regional de Catalunya de les Joventuts Llibertàries, participant en la redacció del seu òrgan Ideas. També formà part de la maçoneria i col·laborà a La Revista Blanca i a Solidaridad Obrera.
En acabar la guerra civil espanyola es va exiliar a França, establint-se a L'Avelanet (Arieja) amb Pablo Martín. Durant la Segona Guerra Mundial col·laborà amb la resistència francesa i en la reconstrucció de la CNT. Participà en el Congrés de maig de 1945 i dirigí el setmanari España Libre. Quan es produí el trencament de la CNT formà part de la fracció possibilista, de la que en fou secretari general des d'agost de 1957 fins al Congrés de Federacions Locals celebrat a Llemotges l'agost de 1961 i que suposà la reunificació de la CNT, el manifest de la qual va signar juntament amb Roque Santamaría.

## Referències

* ↑ Cafè Oro del Rin (1924-1969)

## Enllaços externs

* Ginés Alonso a cnt-hospi.blogspot.
# Kedyw

Kedyw (ˈkɛdɨf, from Kierownictwo Dywersji, "Direcció de subversió"), va ser un moviment clandestí - organització Armia Krajowa durant la Segona Guerra Mundial, la qual es va especialitzar en sabotatge passiu i actiu, propaganda i accions armades contra els nazi alemanys i les forces col·laboradores.

## Operacions

El Kedyw va ser creat el 22 de gener de 1943, a partir de dos preexistents organitzacions Armia Krajowa: Związek Odwetu i Wachlarz. Inicialment, les unitats eren petites i només tenien seus a pobles de poc habitants. Amb el temps, a mesura que més s'anaven formant, algunes unitats es van desplaçar a les zones boscoses per iniciar la guerrilla partisana. El Kedyw va organitzar fàbriques d'armes i municions, escoles militars, intel·ligència, contra-intel·ligència, campaments hospitalaris, i una xarxa de comunicacions.

## Referències

* ↑ (polonès) Konflikty Zbrojne, Artykuły, Historia, II wojna światowa: Kedyw
# Hidrofília (botànica)

La hidrofília, en botànica és una estratègia reproductiva d'algunes plantes fanerògames que asseguren la seva pol·linització en utilitzar l'aigua com a vehicle del pol·len. Es presenta en unes poques espècies d'angiospermes. En les espècies que presenten flors erectes, amb forma de disc i còncaves (exemple Ranunculus) l'aigua de pluja pot provocar l'autopol·linització en esquitxar i dur grans de pol·len cap a l'estigma de la pròpia flor. Com mecanisme adaptatiu no està molt difós, ni tan sols entre les espècies aquàtiques. Una adaptació molt important en les espècies anemòfiles és la capacitat de flotació del pol·len (per exemple, en cal·lítrique) o de les flors masculines en altres espècies. Així, en Vallisneria i Elodea les flors masculines que es formen prop del jaç on habiten, es desprenen de la planta i pugen fins a la superfície on suren fins a arribar a les flors femenines de la mateixa espècie. Aquestes últimes, arriben temporalment fins a la superfície, lloc en el qual són pol·linitzades. En altres casos (Ceratophyllum, Najas, Posidonia i Zostera), els pòl·lens tenen la mateixa densitat que l'aigua i no arriben a la superfície de l'aigua i és transportat pel corrent fins a arribar als estigmes de les flors femenines. En Ceratophyllum els estamenis es trenquen per formació de bombolles d'aire en l'aerènquima i arriben de vegades a desprendre's i pujar a la superfície i el pol·len és globós i ric en grànuls de midó que faciliten el seu enfonsament dintre de l'aigua.

## Vegeu també

* Zoofília (botànica).

## Bibliografia

* Gola, G., Negri, G. y Cappeletti, C. 1965. Tratado de Botánica. 2a. edición. Editorial Labor S.A., Barcelona, 1110 p.
* Font Quer, P. 1953. Diccionario de Botánica. Barcelona, Labor.
* Strassburger, E. 1994. Tratado de Botánica. 8a. edición. Omega, Barcelona, 1088 p.
# Kulada

Kulada (en rus: Кулада) és un poble de la república de l'Altai, a Rússia, que el 2016 tenia 467 habitants, pertany al districte d'Ongudai.

## Referències

* ↑ «Передвижной ФАП начал работу в Онгудайском районе | Новости». [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ «Постановление Государственного Собрания - Эл Курултай Республики Алтай от 21.06.2012 № 20-36 - Сейчас.ру». [Consulta: 8 setembre 2021].