OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sulzbach

«Sulzbach» té aquests significats:

## Alemanya

* Sulzbach (Saarland) : ciutat de Saarland
* Sulzbach (Rin-Lahn) : població de Renània-Palatinat
* Sulzbach (Birkenfeld) : població de Renània-Palatinat
* Sulzbach (Hessen) : municipi de Hessen
* Sulzbach am Main : municipi de Baviera
* Sulzbach an der Murr : municipi de Baden-Württemberg
* Sulzbach-Rosenberg : ciutat de Baviera
* Sulzbach-Laufen : municipi de Baden-Württemberg

## Altres

* Soultzbach-les-Bains (en alemany Bad Sulzbach) : municipi de l'Alt Rin a França
* Solčava (en alemany Sulzbach) : municipi eslovè
# Nombre de Karlovitz

En combustió, el nombre de Karlovitz és el ratio entre l'escala temporal química $t_{F}$ i l'escala temporal de Kolmogorov $t_{\eta }$, que duu el nom de Béla Karlovitz. El nombre de Karlovitz es denota com:
    $\mathrm {Ka} ={\frac {t_{F}}{t_{\eta }}}$.
En combustió turbulenta premesclada, l'escala temporal química pot ser definida com $t_{F}=D_{T}/S_{L}^{2}$, on $D_{T}$ is la difusivitat tèrmica i $S_{L}$ és la velocitat de la flama laminar i el gruix ve donat per $\delta _{L}=D_{T}/S_{L}$, en tal cas:
    $\mathrm {Ka} ={\frac {\delta _{L}^{2}}{\eta ^{2}}}$
on $\eta$ és l'escala de Kolmogorov. El nombre de Karlovitz està relacionat amb el nombre de Damköhler com:
    $\mathrm {Ka} ={\frac {1}{\mathrm {Da} }}$
si el nombre de Damköhler està definit amb l'escala de Kolmogorov.

## Criteri de Klimov-Williams

En combustió turbulent presclada, el criteri de Klimov-Williams o límit de Klimov-Williams és la condició en què $\mathrm {Ka} =1$, que duu el nom d'A.M. Klimov i Forman A. Williams. Quan $\mathrm {Ka} <1$, el gruix de la flama és més petit que l'escala de Kolmogorov, llavors la velocitat de crema de la flama no es veu afectada pel camp turbulent. Aquí, la velocitat de crema ve donada per la velocitat de flama laminar i aquestes flames s'anomenen arrugades o corrugades, depenent de la intensitat de la turbulència. Quan $\mathrm {Ka} >1$, el transport turbulent penetra en la zona de pre-escalfament de la flama o fins i tot en la zona reactiva-difusiva (en flames distribuïdes).

## Referències

* ↑ Peters, N. (2000). Turbulent combustion. Cambridge university press.
* ↑ Libby, P. A., & Williams, F. A. (1980). Turbulent reacting flows. Turbulent reacting flows.
* ↑ Williams, F. A. (2018). Combustion theory. CRC Press.
* ↑ Klimov, A. M. (1963). Laminar ame in a turbulent ow. Zhur. Prikl. Mekh. Tekh. Fiz, 3, 4958.
* ↑ Klimov, A. M. (1988). Laminar flame in a turbulent flow (No. FTD-ID (RS) T-0642-88). FOREIGN TECHNOLOGY DIV WRIGHT-PATTERSON AFB OH.
* ↑ Williams, F. A. (1975). " A Review of Some Theoretical Considerations of Turbulent Flame Structure." in analytical Numerical Methods for Investigation of Flow Fields with Chemical Reactions, Especially Related Fields to Combustion. In AGARD Conference Proceedings, 1975 (Vol. 164).
# Rainer Bonhof

Rainer Bonhof (Emmerich am Rhein, 29 de març de 1952) és un exfutbolista alemany de la dècada de 1970 i posteriorment entrenador de futbol.

## Trajectòria esportiva

Pel que fa a clubs, Bonhof formà part del gran Borussia Mönchengladbach de la dècada de 1970, que guanyà quatre lligues alemanyes, una copa i una copa de la UEFA. Fou el campió del Món més jove de la selecció alemanya de 1974. Bonhof assistí Gerd Müller en el gol de la victòria alemany. També participà en el Mundial de 1978. Fou campió de l'Eurocopa els any 1972 i 1980 i finalista el 1976. El 1978 fou traspassat al València CF on en dues temporades guanyà una Copa del Rei i una Recopa d'Europa com a títols més destacats. Posteriorment jugà al Colònia i al Hertha BSC de Berlín.
A continuació esdevingué entrenador. Dirigí diversos clubs i seleccions, entre ells el Borussia Mönchengladbach i la selecció alemanya com a ajudant del primer entrenador.
L'11 de febrer de 2009 fou nomenat vicepresident del Borussia Mönchengladbach.

## Palmarès
### VfL Borussia Mönchengladbach

* Lliga alemanya de futbol: 4
** 1971, 1975, 1976, 1977
* Copa alemanya de futbol: 1
** 1973
* Copa de la UEFA: 1
** 1975

### València CF

* Copa del Rei de futbol: 1
** 1979
* Recopa d'Europa de futbol: 1
** 1980
* Supercopa d'Europa de futbol: 1
** 1980

### Alemanya Occidental

* Copa del Món de futbol: 1
** 1974
* Eurocopa de futbol: 2
** 1972, 1980

## Referències

* ↑ «Rainer Bonhof ins Präsidium» (en alemany). rp-online.de, 10-02-2009. [Consulta: 11 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Perfil a fussballdaten
Rainer Bonhof amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1974
1 Maier •
2 Vogts •
3 Breitner •
4 Schwarzenbeck •
5 Beckenbauer (c) •
6 Höttges •
7 Wimmer •
8 Cullmann •
9 Grabowski •
10 Netzer •
11 Heynckes •
12 Overath •
13 Müller •
14 Hoeneß •
15 Flohe •
16 Bonhof •
17 Hölzenbein •
18 Herzog •
19 Kapellmann •
20 H. Kremers •
21 Nigbur •
22 Kleff •
Entrenador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de futbol 1978
1 Maier •
2 Vogts •
3 Dietz •
4 Rüssmann •
5 Kaltz •
6 Bonhof •
7 Abramczik •
8 Zimmermann •
9 Fischer •
10 Flohe •
11 Rummenigge •
12 Schwarzenbeck •
13 Konopka •
14 D. Müller •
15 Beer •
16 Cullmann •
17 Hölzenbein •
18 Zewe •
19 Worm •
20 H. Müller •
21 Kargus •
22 Burdenski •
Seleccionador: Schön
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Eurocopa 1980
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Cullmann •
4 K. Förster •
5 Dietz •
6 Schuster •
7 B. Förster •
8 Rummenigge •
9 Hrubesch •
10 Müller •
11 Allofs •
12 Memering •
13 Bonhof •
14 Magath •
15 Stielike •
16 Zimmermann •
17 Del'Haye •
18 Matthäus •
19 Votava •
20 Kaltz •
21 Junghans •
22 Immel •
Seleccionador: Derwall :
# Nombre de Jeffreys

El nombre de Jeffreys $(Je)$ és un nombre adimensional utilitzat en mecànica de fluids i per extensió en geofísica. S'utilitza per caracteritzar els fluids viscosos i el seu desplaçament. Dona la relació entre les forces gravitacionals i les forces viscoses.
Aquest nombre rep el nom de Sir Harold Jeffreys, matemàtic i geofísic anglès.
Es defineix de la següent manera :
$Je={\frac {g\rho {L_{c}}^{2}}{\mu v}}={\frac {Re}{Fr}}$
on :
* g = acceleració gravitacional
* ρ = massa volúmica
* L$_c$ = longitud característica
* v = velocitat
* μ = viscositat dinàmica
* Re = nombre de Reynolds
* Fr = nombre de Froude
Aquest nombre també s'utilitza en la conformació de polímers.

## Referències

* ↑ Hall, Carl W. Laws and Models: Science, Engineering and Technology (en anglès). Boca Raton: CRC Press, 2000. ISBN 8449320186.
* ↑ Massey, Bernard Stanford. Measures in science and engineering: their expression, relation and interpretation (en anglès). Ellis Horwood Limited, 1986. ISBN 0853126070.
# Rinorea acommanthera

Rinorea acommanthera és una espècie de planta amb flor que pertany a la família de les violàcies. No hi ha subespècies que figurin en el Catalogue of Life. Va ser descrita per François Gagnepain.

## Referències

* ↑ Gagnep., 1939 In: Humbert, Suppl. Fl. Gen. Indo-Chine, 1: 187 (1938), gallice, et in Bull. Soc. Bot. France, 85: 601 (1939), latine
* 1 2 Plantilla:Webbref
* ↑ «World Plants: Synonymic Checklists of the Vascular Plants of the World». Arxivat de l'original el 2019-03-18. [Consulta: 5 desembre 2016].
# Nombre de Kirpitxiov (flux)

* No s'ha de confondre amb Nombre de Kirpitxiov (transferència de calor i massa).
El nombre de Kirpitxiov $(Kir)$ és un nombre adimensional de la mecànica de fluids per caracteritzar el flux d'un fluid al voltant d'un objecte immergit. Aquest nombre duu el nom de l'enginyer rus Víktor Lvóvitx Kirpitxiov. Es defineix com:
$Kir={\frac {\rho F_{r}}{\mu ^{2}}}$
on :
* ρ - és la densitat del fluid
* F$_r$ - és la força de resistència deguda a l'obstacle
* μ - és la viscositat dinàmica

## Referències

* ↑ Hall, Carl W. Laws and Models:Science, Engineering and Technology (en anglès). Boca Raton: CRC Press, 2000. ISBN 84-493-2018-6.
# Nigrinià

Nigrinià (en llatí Nigrinianus) va ser un possible usurpador del tron imperial romà conegut només per les monedes o medalles.
Aquestes monedes, que existeixen en tres metalls diferents, porten la inscripció DIVO NIGRINIANO i a l'altre costat una pira funerària, o una àliga o un altar (o bé una àliga a un altar) amb la paraula CONSECRATIO.
La hipòtesi més corrent és la que el situa cap als anys 284-285, com a fill de Carí i de Màgnia Úrbica i probablement cèsar i no august, associat al seu pare, que va ser emperador del 283 al 285. Com que les monedes van ser fetes amb caràcter pòstum degué morir el 285. Una altra hipòtesi és que es va proclamar emperador a l'Àfrica l'any 311 i va ser eliminat per Maxenci.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1202.
# Nigma walckenaeri

Nigma walckenaeri és una espècie d'aranya araneomorfa de la família dels dictínids (Dictynidae). És una aranya verda, cribel·lada que fa uns 5 mil·límetres; és la més gran de la família dels dictínids. Mentre la majoria del cos és un una mica groguenc, l'abdomen és d'un verd brillant, fet clarament distintiu d'aquesta espècie. El color verd el fa gairebé invisible en entorns vegetals.
L'espècie és anomenada així en honor de Charles Athanase Walckenaer. L'aranya es troba en la zona paleàrtica.

## Descripció

Els mascles tenen una regió de cap elevada. D'agost a octubre es poden veure en jardins o en parets, sovint en fulles grans com les dels lilars o vinyes silvestres. L'aranya caça insectes en la seva teranyina, de vegades preses més grosses que ella; la teranyina les construeix en la superfície de les fulles. La femella oculta el sac d'ous de 7 mm. en un lloc allunyat dels seu amagatall.

## Referències

* ↑ Roewer, 1951: Neue Namen einiger Araneen-Arten. Abhandlungen des Naturwissenschaftlichen Vereins zu Bremen, vol.|32, p.437-456.
* ↑ Lehtinen, 1967: "Classification of the cribellate spiders and some allied families, with notes on the evolution of the suborder Araneomorpha." Annales Zoologici Fennici, vol.4, p.199-468.
* ↑ «Nigma walckenaeri». [Consulta: 26 juliol 2017].

## Enllaços externs

* (anglès) World Spider Catalog: Nigma walckenaeri Roewer, 1951 en la família Dictynidae +base de dades
# Nebraska (àlbum)

Nebraska és un disc del cantautor nord-americà Bruce Springsteen publicat l'any 1982.

## Gravació

La seva gravació es va iniciar el 3 de gener de 1982 i va ser enregistrat pel mateix Springsteen a la seva casa de Colts Neck, New Jersey, en una gravadora Tascam de quatre pistes i dos micròfons Shure SM57.
La música d'acompanyament és de guitarra acústica i harmònica. En algunes cançons es dobla la veu i s'hi afeig algun efecte de teclat, eco o pandereta.

## Llista de cançons

* Nebraska
* Atlantic City
* Mansion On The Hill
* Johnny 99
* Highway Patrolman
* State Trooper
* Used Cars
* Open All Night
* My Father's House
* Reason To Believe
# Nebra (Unstrut)

Nebra (nom oficial: Nebra (Unstrut)) és una població d'Alemanya situada al districte de Burgenlandkreis de Saxònia-Anhalt, es troba a la riba del riu Unstrut.

## Estructura

| Localitat | Població |
| Nebra | 2467 |
| Reinsdorf | 551 |
| Wangen | 551 |

## Història

L'any 1962, es van trobar prop de Nebra quatre figuretes prehistòriques datades del Magdalenià al Paleolític Superior amb una antiguitat d'entre 12.000 a 14.000 anys.
Potser la localitat de Nebra és més famosa pel Disc de Nebra que es va trobar a prop de la ciutat l'any 1999. Va ser fet entre els anys 2100 i 1700 aC i enterrat aproximadament cap al 1600 aC.
L'1 de gener de 1998, el nom de la ciutat va ser canviat passant de Nebra a Nebra (Unstrut).
Actualment a Nebra hi ha els arxius Courths-Mahler i un museu sobre la història del Disc de Nebra.
# Nebraska (desambiguació)

«Nebraska» té aquests significats:
# Nemacheilus singhi

Nemacheilus singhi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tit Estatili Taure (cònsol any 11)

Tit Estacili Taure (en llatí: Titus Statilius Taurus) va ser un magistrat romà del segle i.
Va ser nomenat cònsol l'any 11 juntament amb Marc Emili Lèpid. Va ser probablement fill de Cornèlia Sisenna, casada amb Estacili Taure, general d'Octavi August l'any 37 aC, cònsol el 26 aC i prefecte urbà a Roma del 16 fins al 10 aC.
Es va casar amb Valèria Messal·lina, la filla de Marc Valeri Messal·la Corví. Varen tenir un fill anomenat també Tit Estatili Taure, que va ser fet cònsol ordinari l'any 44, i un altre, anomenat Taure Estatili Corví, elegit cònsol l'any següent, el 45.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 985.
# Salvatore Cherubino

Salvatore Cherubino (Nàpols, 3 de juny de 1885 - Pisa, 2 d'agost de 1970) va ser un matemàtic italià.

## Vida i Obra

Cherubino va acabar el estudis secundaris el 1903 i es va posar a treballar com empleat del Ministeri de Correus i Telègrafs. El 1905, va aconseguir matricular-se a la universitat de Nàpols en la qual es va doctorar en matemàtiques el 1909. Els anys següents va ser professor de secundària a Siena i a Pàdua, localitats en les quals també va ser professor associat a la universitat. El 1914, amb la Primera Guerra Mundial, va ser mobilitzat com telegrafista militar.
En ser llicenciat torna a la docència a diferents institucions docents superiors de Nàpols, fins que el 1933 guanya la càtedra de geometria a la universitat de Messina. Dos anys després va passar a la mateixa posició de la universitat de Pisa, on va tenir com a deixeble Guido Stampacchia. Es va jubilar el 1955.
Després de la seva jubilació, encara va publicar Calcolo delle matrici (1957).
Els seus treballs van ser principalment en àlgebra; tenint especial importància els seus treballs sobre grups de Sylow i sobre les varietats abelianes reals.

## Referències

* ↑ Saverio Rossi, 1980, p. Dizionario.
* ↑ Barsotti, 1972, p. 167.
* ↑ Giannessi i Maugeri, 2005, p. 47.
* ↑ Barsotti, 1972, p. 168.

## Bibliografia

* Barsotti, J. «Necrologio: Salvatore Cherubino» (en italià). Bollettino della Unione Matematica Italiana, Vol. 5, Num. 3, 1972, pàg. 167-168. ISSN: 0392-4041.
* Giannessi, Franco; Maugeri, Antonino. Variational Analysis and Applications (en anglès). Springer, 2005. ISBN 0-387-24209-0.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Salvatore Cherubino» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Saverio Rossi, Francesco. «CHERUBINO, Salvatore». Dizionario Biografico degli Italiani, 1980. [Consulta: 1r juliol 2020]. (italià)
* «Salvatore Cherubino». MATEpristem - Universitat Bocconi. [Consulta: 1r juliol 2020]. (italià)
# Nemacheilus subfusca

Nemacheilus subfusca és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Brahmaputra al Tibet i l'Índia .

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.
* ↑ Yunfei, W. 1987. A survey of the fish fauna of the Mount Namjagbarwa region in Xizang (Tibet). P. 109-112 a S.O. Kullander i B. Fernholm (eds.) Proc. V Congr. Europ. Ichthyol., Estocolm, Suècia.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Olallamys albicauda

Olallamys albicauda és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. És endèmica del nord-oest de Colòmbia, a altituds d'entre 2.800 i 3.200 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos de bambú i montans. Està amenaçada per la desforestació. La guineu menjacrancs és un dels seus depredadors.

## Referències

* ↑ Delgado, C.; Gómez-Laverde, M. Olallamys albicauda. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 14 febrer 2015.
# Temurà

Temurà (en hebreu: מסכת תמורה) (transliterat: Masechet Temurà) és un tractat de la Mixnà i el Talmud, la major part d'aquest tractat, és una elaboració de la llei establerta a Levític 27:10, pel que fa a la dedicació d'un animal per al sacrifici.
A la llei jueva, la temurà és la prohibició d'intentar canviar un animal que ha estat santificat al Temple de Jerusalem, per un altre animal no santificat. Aquesta prohibició ha estat establerta a Levític 27:33. Segons la llei, tots dos animals són santificats, i la persona que els va canviar és castigada amb assots. Aquesta prohibició d'intercanvi va ser enumerada per Maimònides com a part dels 613 manaments. Els tres manaments relacionats amb ella són:
* 1) No s'ha de canviar a un animal que ha estat destinat al sacrifici.
* 2) L'animal ha de conservar la seva puresa ritual.
* 3) No s'ha de canviar a un animal per un altre tipus d'ofrena.
Aquestes prohibicions s'expliquen al Talmud de Babilònia, al tractat de Temurà, a l'ordre de Kodaixim.

## Referències

* ↑ Hebrew-English Edition of the Babylonian Talmud: Temurah, 1989"... The greater part of Tractate Temurah is an elaboration of the law laid down in Leviticus XXVII, 10, regarding one who dedicates a beast of any of the kinds permitted for sacrifice:"
# Reherrey

Reherrey és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 131 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Reherrey era de 131 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 28 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 64 habitatges, 51 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 58 eren cases i 6 eren apartaments. Dels 51 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris i 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 6 en tenien quatre i 43 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Reherrey el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 12 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 71 persones, 52 eren actives i 19 eren inactives. De les 52 persones actives 43 estaven ocupades (24 homes i 19 dones) i 9 estaven aturades (5 homes i 4 dones). De les 19 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Reherrey hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola maternal integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Reherrey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Reherrey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rachel Noël

Rachel Noël (Lausana, 1977) és una directora de cinema, especialment coneguda per la seva pel·lícula Ma mère s'appelle fôret. És llicenciada en Humanitats per la Universitat de Lausana, ha treballat a l'École Cantonale d'Art de Lausanne i actuallent és cap de Programes de la galeria Tate Modern de Londres.

## Biografia

La seva mare és d'origen neerlandès, però de jove viatjà a Suïssa per fer de mainadera i s'hi establir en casar-se amb Michel Noël. Rachel va créixer a Suïssa amb la seva família, amb els seus pares i germans, i passava els estius en una casa als Alps: totes aquestes temàtiques quotidianes i familiars les reprendrà més tard el film Ma mère s'appelle Fôret (2013) gràcies a la recuperació, després de la mort del seu pare, dels vídeos domèstics de la família, gravats en Súper 8. Després de cursar els estudis d'Humanitats a la Universitat de Lausana, cursà un Diploma d'Estudis Avançats (DEA) a la Universitat de Ginebra relacionat amb els estudis de gènere, concretament el seu treball girà entorn autoretrats de dones artistes: Frida Kahlo, Artemisia Gentileschi, Camille Claudel et Aloïse.
Més tard treballà en el món museístic: concretament, durant tres anys col·laborà amb el Museu Olímpic de Lausana. Debutà al món del cinema gràcies a la Fundació Emilie Gourd, que l'any 2005 llançà un concurs titulat "Les Idées contemporaines féministes", a partir del qual creà l'embrió de la pel·lícula i la desenvolupà, després de guanyar el concurs.
Des de l'any 2013 és cap de Programes, Col·laboracions i Aprenentatge de la Tate Modern (Londres), i lidera diverses experiències d’aprenentatge multidisciplinari, esdeveniments i oportunitats per a joves a la Tate Britain i la Tate Modern.

## Filmografia

* Ma mère s'appelle Fôret (2013)

## Referències

* ↑ «Ma mère s'appelle forêt [Rachel Noël - 2013]». solothurnerfilmtage.ch. Arxivat de l'original el 6 de juny 2014. [Consulta: 3 juny 2014].
* ↑ «RACHEL NOËL. Biography». Swiss Films. Arxivat de l'original el 6 de juny 2014. [Consulta: 3 juny 2014].
* 1 2 «Rachel Noel | Patrimoni Cultural. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 13 març 2024].
* ↑ «NEW SWISS DOCUMENTARY CINEMA». XXIV INTERNATIONAL FILM FESTIVAL MESSAGE TO MAN. 20-27 SEPTEMBER 2014, SAINT-PETERSBURG. Arxivat de l'original el 6 de juny 2014. [Consulta: 3 juny 2014].
* 1 2 «Rachel Noël, destins de femmes». Le Courrier, 29-09-2013 [Consulta: 3 juny 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial