OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Desgel

* Aquest article tracta sobre la fusió de la neu i les geleres. Si cerqueu el disc de Miguel Poveda, vegeu «Desglaç (disc de Miguel Poveda)».
El desgel o desglaç és la fusió de les neus i les geleres a conseqüència de l'augment de les temperatures a la primavera.
El desgel allibera enormes volums d'aigua congelada durant l'hivern; creix així el cabal dels rius, eventualment fins i tot provocant inundacions, sobretot si plou a la conca hidrogràfica del riu. A les regions molt fredes, el procés s'agreuja per la fragmentació de la capa de gel que cobreix els llacs i els cursos de l'aigua. La panna de glaç pot amuntegar-se fins a l'extrem de formar-ne una barrera que en trencar-se dona lloc a una ona destructora. De vegades la fusió de les pannes de glaç s'efectua prematurament en el curs superior d'un riu, la qual cosa contribueix a les revingudes nivals.
El desgel és una mostra del que s'acosta a causa de l'escalfament global.
# Charles Macintosh

* Aquest article tracta sobre la biografia del químic. Si cerqueu la biografia de l'arquitecte, vegeu «Charles Rennie Mackintosh».
Charles Macintosh (Glasgow, 29 de desembre de 1766 - 25 de juliol de 1843) va ser un químic escocès i inventor del teixit impermeable. La gavardina Macintosh li deu el nom.
Macintosh va treballar primerament a Glasgow com a oficinista. Va dedicar tot el seu temps lliure a la ciència, en especial a la química, i abans de fer els 20 anys va deixar la seva feina d'oficinista per dedicar-se a la fabricació de productes químics. En aquest camp va tenir molt d'èxit, i va inventar diversos processos nous. Els seus experiments amb un dels sub-productes del quitrà, la nafta, va conduir a la seva invenció de robes impermeables l'any 1820, essent l'essència de la seva patent la unió de dues capes de cautxú, convertint-lo en soluble gràcies a l'acció de la nafta.
Pels seus diversos descobriments químics va ser elegit membre de la Royal Society l'any 1823.
El 29 de desembre de 2016, Google li dedicà un Doodle en honor del 250è aniversari del seu naixement.

## Referències

* ↑ Housel, Debra J. Invenciones en la industria de la ropa / Inventions in the Clothing Industry (en castellà). Teacher Created Materials, 2005-07-01. ISBN 9780743900454.
* ↑ «cautxú | enciclopèdia.cat». www.enciclopedia.cat. [Consulta: 29 desembre 2016].
* ↑ «Doodle 250è aniversari del naixement de Charles Macintosh». Google. [Consulta: 29 desembre 2016].

## Vegeu també

* Història de la ciència
* http://scienceonstreets.phys.strath.ac.uk/new/Charles_MacIntosh.html (Biografia breu en anglès)
# BJA

BJA té els següents significats:
* Billie Joe Armstrong, músic líder de la banda Green Day dels Estats Units
* British Journal of Anaesthesia, revista científica de referència en el camp de l'anestesiologia
# Bravuogn

Bravuogn (nom en romanx, en alemany és Bergün i oficialment Bergün/Bravuogn) és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat al districte d'Albula.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Chromis limbata

Chromis limbata és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Debar

* Aquest article tracta sobre la ciutat. Vegeu-ne altres significats a «Debar (desambiguació)».
Debar (en macedònic Дебaр [ˈdɛːbar] (?·pàg.); en albanès: Dibër, en turc: Debre) és una ciutat a l'oest de Macedònia del Nord, prop de la frontera amb Albània, a la carretera de Struga de Gostivar. Està envoltada per les muntanyes Dešat, Stogovo, Jablanica i Bistra. Es troba a 625 metres sobre el nivell del mar, al costat d'un llac, i hi passen els rius Drin i Radika. El primer document que esmenta la ciutat de Debar és el mapa de Ptolemeu, que data de mitjans del segle ii.

## Població

Segons les dades del cens de 2002, la ciutat de Debar té una població de 14.561 habitants, composta per 10.768 (74,0%) albanesos, 1415 (9,7%) turcs, 1079 (7,2%) romanesos, 1054 (7,2%) macedonis, i 245 (1,7%) d'altres grups.

## Referències

* ↑ «Cens de població». República de Macedònia, 2002 [Consulta: 26 octubre 2013].
# Centre d'interès

Un centre d'interès és un tema sobre el qual es treballa tota una sèrie d'activitats a un centre d'esplai. Aquest tema pot ser triat pels monitors o bé pels infants que hi participen. Normalment, un centre d'esplai parteix d'un tema com a eix transversal de totes les activitats que es faran: tant activitats setmanals, com a les sortides, casals o colònies.
A partir del projecte educatiu del centre d'esplai, es tria un centre d'interès, com per exemple l'univers, el món del còmic o el circ, entre d'altres. Aquest tema es pot treballar durant un trimestre, dos o tot el curs escolar. També es pot aplicar només a un casal d'estiu o unes colònies. La durada del mateix dependrà del que es vulgui aprofundir amb els infants o de la quantitat d'activitats que es vulguin fer de cada tema.
Durant aquell trimestre, es fan tot tipus d'activitats relacionades amb el centre d'interès, incloent treballs manuals, jocs exteriors, jocs de taula, activitats intergeneracionals, excursions que tinguin a veure amb el centre d'interès o sortides de cap de setmana a una casa de colònies, on totes les activitats sempre van relacionades amb el tema. Aquest centre d'interès serveix també perquè els infants puguin seguir el fil conductor de les històries i activitats que s'expliquen i es realitzen en tot moment al centre d'esplai.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.101. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 26 novembre 2014].
Viccionari
# Efecte Rossiter-McLaughlin

L 'efecte Rossiter-Mc Laughlin és un efecte espectroscòpic que afecta l'amplada de les línies de l'estrella principal. Aquest efecte es basa en l'obstrucció de part de l'estrella.
Quan el planeta està enfront de la part de l'estrella que gira acostant-se cap a la terra, bloqueja part de la llum que es veu correguda cap al blau. Més tard, quan el planeta passa davant de la regió de l'estrella que s'allunya de nosaltres bloqueja part de la llum correguda al vermell per efecte Doppler.
# BIV

BIV té els següents significats:
* Teoria del cervell en una cubeta (del seu nom en anglès Brain In a Vat), experiment mental proposat pel filòsof Hilary Putnam
* Virus de la immunodeficiència bovina (del seu nom en anglès Bovine Immunodeficiency Virus), retrovirus que afecta els bòvids
* Amplificador de llum (del seu nom en alemany BIldVerstärker), dispositiu que amplifica la llum visible per a visió nocturna
* Biv. també és l'abreviació d'autor d'Antonius de Bivoni-Bernardi, botànic italià
# Berkut

Berkut (ucraïnès: Беркут) és el sistema d'unitats especials de policia ucraïnesa, depenent del Ministeri de l'Interior.
És el successor ucraïnès de l'OMON soviètic. És semiautònom i es dirigeix a nivell local o regional (óblast, raion, ciutat). Inicialment s'utilitzava per combatre la delinqüència organitzada, però actualment s'utilitza com a Policia (Militsiya) de Seguretat Pública. El seu nom complet és Unitats Separades d'Assignació Especial de Militsiya "Berkut". Hi ha una unitat de "Berkut" a cada regió (óblast) i ciutats grans del país. Entre les diverses unitats especials de la policia a Ucraïna, "Berkut" es va convertir en un nom general per a totes les altres.
El principal objectiu declarat d'aquesta força especial nacional és el control de multituds; tanmateix, els Berkut també han estat acusats de participar en el crim organitzat, i de terroritzar i atacar a votants ucraïnesos que escollirien candidats no-Ianukòvitx als governs locals, i tenen un historial ben documentat de segrests, atacs i tortures de manifestants, incloent-hi els de l'EuroMaidan i en menor mesura els de la Revolució Taronja.

## Referències

* ↑ Berkut arrived to defend Yanukovych's Mezhihirya from journalists Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.. ictv. June 6, 2013
* ↑ Beaten up by Berkut neighbor of Yanukovych was recognized guilty and fined. 24tv. 18 de gener de 2014
* ↑ Berkut Riot Police Used to Falsify Ukrainian Parliamentary Elections, The Jamestown Foundation (14 de novembre de 2012)
# Bonells

Bonells, antigament Borrell o Borrels, és una masia situada al municipi de Sant Feliu Sasserra, a la comarca catalana del Bages. És documentada per primera vegada a la baixa edat mitjana.

## Referències

* ↑ «Bonells». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 8 gener 2022].
Viccionari
# Cleòmbrot II d'Esparta

Cleombrot II d'Esparta (Cleombrotus, Κλεόμβροτος) fou el 30è rei d'Esparta de la línia agida, tot i que no era descendent directa en línia masculina.
Era gendre de Leònides II, en lloc del qual fou proclamat rei pels partidaris del rei Agis IV, vers el 243 aC. Quan Leònides II va retornar vers el 240 aC, Cleombrot fou enderrocat i desterrat a Tegea i el va acompanyar la seva esposa Quilonis (que en va evitar la mort), que abans també havia acompanyat al seu pare Leònides II al seu exili. Va deixar dos fills, Agesípolis i Cleòmenes, dels quals el primer fou el pare d'Agesípolis III i el segon el seu regent.

## Referències

* ↑ William Smith (red.) & P.S., «Cleombrotus II (anglès)», A dictionary of Greek and Roman biography and mythology', Boston, C. Little i J. Brown, 1867, pàgina 791
# Can Batlle (Camprodon)

Mas catalogat en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, situat a Beget, municipi de Camprodon, comarca del Ripollès tot i que geogràficament està situat a l'Alta Garrotxa. S'hi pot arribar sortint de Beget en direcció Oix i prenent el camí que surt en direcció est just abans que la carretera travessi la riera de Beget.

## Descripció

Conjunt arquitectònic format per dos masos de grans dimensions amb altres elements adossats: coberts, pallisses i l'era, que s'articulen entorn a ells. El més important, tant per la seva mida com per les seves característiques constructives, Can Batlle 1 te teulada a dues aigües, amb el carener descentrat, paral·lel a la porta principal, que es troba orientada cap a llevant.En aquesta mateixa façana es troben altres obertures. La façana de migdia consta de planta baixa i dos pisos. La planta baixa te tres portes rematades per sengles arcs; el primer pis té una balconada de ferro que va de banda a banda, i el segon pis te dues grans obertures també rematades per arcs, i un petit porxat. A la banda de llevant d'aquest edifici, es troba l'altre mas, Can Batlle 2. La porta d'entrada, a la qual s'accedeix per una escala de pedra, s'orienta cap a l'oest. A la planta baixa de la façana sud hi les portes per accedir a la cort, i las dos pisos superiors s'observen nombroses finestres, mentre que les façanes est i nord no presenta cap obertura.

## Referències

* ↑ «Patrimoni 2.0». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 setembre 2016].
# Centre d'història de la Resistència i la Deportació

El Centre d'Història de la Resistència i la Deportació és un museu de Lió que pretén transmetre els valors que emanen de la resistència al nazisme i recordar la deportació i l'extermini durant la Segona Guerra Mundial.

## Descripció

En un principi, el centre fou fundat per antics resistents i deportats que voluntàriament volien recordar i transmetre a les noves generacions la seva experiència. A partir de l'any 1992 s'inaugura el nou centre dirigit per gestors culturals professionals que compten amb l'esforç dels antics fundadors. El nou centre s'estableix en un lloc de memòria important per a la ciutat de Lió: l'antiga seu de la policia i les forces de seguretat nazis dirigides per Klaus Barbie.
Els soterranis del centre foren utilitzats com a lloc d'interrogatori i tortura, i al final de la Segona Guerra Mundial els bombardejos aliats en destrueixen una part important. Actualment el CHRD compta amb una novedosa exposició permanent que recrea l'atmosfera dels anys d'ocupació nazi i de la resistència; dos espais per a exposicions temporals al voltant dels valors de la resistència, els drets de l'home i la història de la deportació; i finalment acull un important centre de documentació i recerca, que compta amb tota la informació existent sobre el judici a Klaus Barbie, documentació dels resistents durant i després de la Segona Guerra Mundial i nombrosos enregistraments de testimonis.

## Història

El juny de 1940 els nazis envaeixen França, que queda dividida en dues zones: la França ocupada al nord i la França lliure al sud. Lió forma part de la França lliure, però a partir de la invasió i repartiment de les zones d'influència del sud per part de les tropes alemanyes i italianes el novembre de 1942, la ciutat resta controlada per la Wehrmacht, l'exèrcit nazi. La policia i forces de seguretat nazis s'instal·len des d'aquell moment en l'Hotel Terminus, que es queda petit, i a la primavera de 1943 es traslladen a l'antiga escola de serveis de la sanitat militar (on avui hi ha instal·lat el Centre d'Història de la Resistència i la Deportació).
Des d'aquest centre es coordina tota la repressió a la ciutat de Lió (una de les ciutats més actives en la resistència contra l'ocupació) i les zones muntanyoses properes ocupades pels maquisards. El cap de la Gestapo, Klaus Barbie, anomenat el "carnisser de Lió", ordenava des d'aquest centre accions com la tristament coneguda deportació als camps d'extermini dels infants jueus de la Casa d'Izieu o la tortura i mort de Jean Moulin (el membre més destacat de la resistència francesa). Se li han atribuït milers d'assassinats, tortures i deportacions als camps d'extermini. L'any 1987 fou jutjat i condemnat a cadena perpètua per crims contra la humanitat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Centre d'història de la Resistència i la Deportació». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# El País Valencià (publicació)

* Aquest article tracta sobre la publicació setmanal de 1935. Si cerqueu la guia de viatge de 1962, vegeu «El País Valenciano».
El País Valencià va ser una publicació setmanal de caràcter valencianista publicada a València entre 1935 i 1936. S'imprimia a la impremta Marbau de Xàtiva i portava per subtítol Periòdic valencianista d'esquerra. Se'n publicaren 21 números.
El primer número es publica el 18 de maig de 1935, i després de 17 números patix una breu interrupció fins a reaparèixer el 28 de març de 1936, publicant-se'n quatre més. El seu director va ser Josep Castanyer i Fons i hi van col·laborar Miquel Duran, Vicent Garcés, Maximilià Thous i Llorenç, Enric Valor, Angelí Castanyer i Fons o Josep Mascarell. Apartidista, representà certa continuïtat respecte a Avant, òrgan de l'Agrupació Valencianista Republicana, i era partidari del Front d'Esquerres.

## Referències

* 1 2 3 El País Valencià : periòdic d'esquerra valencianista al Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya
* 1 2 3 4 «El País Valencià (publicació)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Bajo la metralla

Bajo la metralla és una pel·lícula mexicana de drama polític del director mexicà Felipe Cazals estrenada el 1983. Va obtenir el Premi Ariel a la millor pel·lícula. L'argument és una adaptació lliure de "Les justes" d'Albert Camus.

## Sinopsi

Pedro (Humberto Zurita) comanda un grup rebel de guerrilla urbana. En un atemptat fallit contra un alt funcionari del govern rapten a Pablo (Manuel Ojeda), un ex-company de partit de Pablo. Els guerrillers són assetjats a la casa de seguretat i han de deliberar sobre el destí de Pablo.

## Repartiment

* Humberto Zurita…Pedro Mateo
* Alejandro Camacho…Andrés
* Manuel Ojeda…Pablo
* Salvador Sánchez…Tomás
* José Carlos Ruiz…Martín
* María Rojo…María
* Aurora Alonso…Carlota Serrano de Durazo
* Beatriz Marín…Marta
* Gerardo Vigil…Juan
* José Antonio Estrada…coronel José Ramírez

## Premis

En la XXVI edició dels Premis Ariel va ser nominada per a set categories de les més importants, obtenint quatre dels trofeus:
* Ariel d'Or per millor pel·lícula per a Felipe Cazals
* Ariel de Plata per millor direcció per a Felipe Cazals
* Ariel de Plata per millor actuació masculina per a Humberto Zurita
* Ariel de Plata per millor edició per a Rafael Ceballos
Nominacions (premis no aconseguits):
* Ariel de Plata per millor coactuació femenina per a Beatriz Marín
* Ariel de Plata per millor música de fons per a Leonardo Velázquez
* Ariel de Plata per millor escenografia per a Javier Torres Torija

## Referències

* 1 2 Bajo la metralla (1982) Arxivat 2018-05-22 a Wayback Machine. del sitio Cine Mexicano Arxivat 2010-02-02 a Wayback Machine.. Consultado el 15-11-13.
* ↑ Bajo la metralla a canal22
* ↑ Bajo la metralla - Awards del portal IMDb. Consultado el 15-11-13.

## Enllaços externs

* Bajo la metralla (escenes) a YouTube
# Berkshire Hathaway

* Per a altres significats, vegeu «Berkshire (desambiguació)».
Berkshire Hathaway Inc és una empresa multinacional nord-americana amb seu a Omaha, Nebraska, Estats Units, que supervisa i gestiona una sèrie d'empreses filials. La companyia és propietària completa de: GEICO, BNSF, Lubrizol, Dairy Queen, Fruit of the Loom, Helzberg Diamants, FlightSafety Internacional, i NetJets, és propietària de la meitat de Heinz i un percentatge no revelat de Mars, Incorporated, i té participacions minoritàries significatives en American Express, The Coca-Cola Company, Wells Fargo, i IBM.
La companyia és coneguda pel seu control per l'inversor Warren Buffett, que és el president i conseller delegat, i Charlie Munger, vicepresident de la companyia. Buffett ha utilitzat el "float" proporcionat per les operacions d'assegurances de Berkshire Hathaway (liquiditat generada degut a les diferències temporals entre el cobrament de les primes d'assegurances i el pagament dels sinistres) per finançar les seves inversions.

## Referències

* 1 2 Moyer, Liz. «For about $20 million, you could be Warren Buffett's landlord» (en anglès). CNBC, 10-09-2018. [Consulta: 30 desembre 2018].
# Bursera linanoe

El linàloe o olianoe (Bursera linanoe) és un arbre caducifoli endèmic del centre i sud de Mèxic, concretament en els estats de Morelos, Guerrero, Pobla i Oaxaca. Del seu fruit s'obté un oli aromàtic que és usat en la indústria de la perfumeria i farmacèutica. Amb la fusta d'aquest arbre s'elaboren les «laques d'Olinalá», unes artesanies belles i decorades, nom derivat de la localitat homònima on són produïdes (Olinalá, a l'estat del Guerrero).

## Descripció

La referència més antiga al nom de linàloe prové de la descripció de l'espècie Amyris linanoe (degeneració de linàloe, lignum, fusta, àloe, oli), baasiònim de Bursera linanoe, feta pel botànic mexicà Pablo La Clau en 1834. Això significa que la pràctica de la destil·lació de l'oli de linàloe ha de remuntar almenys al principi del segle xix . Més tard, es va crear el mite sobre l'origen nàhuatl de la paraula linàloe.

## Característiques

Creix fins a 8-10 m d'altura. El seu tronc posseeix una escorça entre grisenca i vermellosa, i ateny un diàmetre màxim de 60 cm.

## Referències

* ↑ «Informe final del Proyecto BS001 Taxonomía y prospección del hábitat de las poblaciones de Bursera sect. Bullockia con especial énfasis en las especies afines al 'lináloe', B. aloexylon (Schiede ex Schlecht.) Engl.». CONABIO, 2007. [Consulta: 25 maig 2020].
* ↑ «Bursera linanoe: Detalles de la especie». Red Temática Productos Forestales No Maderables. [Consulta: 25 maig 2020].
# Cleòmac de Magnèsia

Cleòmac de Magnèsia (en llatí Cleomachus, en grec antic Κλεόμαχος) fou un poeta líric grec que en un primer moment va ser boxejador. Enamorat perdudament es va dedicar a escriure poemes eròtics i molt llicenciosos, segons diu Estrabó.
De les semblances d'estil entre aquest poeta i el poeta Gnesip (Gnesippus), es pot deduir que era el seu pare, però Estrabó el menciona com un dels personatges més cèlebres de Magnèsia i cronològicament seria posterior a Gnesip. De vegades se'l confon amb el poeta Cleòmac, contemporani de Cratí d'Atenes.

## Referències

* ↑ 2.Cleomachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 790-791
# Can Cors

Can Cors és una masia de Celrà (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici aïllat, de planta quadrangular, amb coberta de teula a dues vessants. Parets de pedra morterada i arrebossades exteriorment. Inicialment el mas devia estar estructurat en tres crugies, però successives reformes i ampliacions devien determinar la forma de l'actual casal. La part més antiga correspon a les bandes nord i est, on es conserven en façana dos extraordinaris finestrals gòtics d'arcs conopials amb arquets i guardapols. Els trencaaigües de pedra de l'ampit presenten caps humans cisellats en aquell material. També són notables els arrencaments del guardapols, amb figures animals i humanes, així com les impostes també cisellades amb elements vegetals. Hi ha una porta dovellada tapiada, que presumiblement fou l'accés principal a l'edifici primitiu.

## Història

Anteriorment la casa havia estat propietat de la família Guinard, de la qual es conserva encara el mas del seu nom al mateix municipi. Més endavant va ser propietat de la família Cors. Durant la guerra de 1936, la casa fou confiscada i convertida en escola del poble. La última reestructuració definitiva fou feta l'any 1903, en què es realitzà tota la part corresponent al jardí clàssic i tota la banda sud de l'edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Cors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 novembre 2016].
# Demicheleïta-(Br)

La demicheleïta-(Br) és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenada en honor de Vincezo de Michele, antic comissari del Museu Cívic d'Història Natural de Milà. El sufix "-(Br)" fa referència al brom present en la seva composició química.

## Característiques

La demicheleïta-(Br) és un sulfur-bromur de bismut de fórmula química BiSBr. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. És l'anàleg mineral amb brom de la demicheleïta-(Cl) i la demicheleïta-(I). És un mineral amb una combinació única d'elements químics. També és l'únic mineral conegut de Bi-Br. Els altres minerals sulfur-bromur que es coneixen són l'arzakita i la grechishchevita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la demicheleïta-(Br) pertany a «02.FC: Sulfurs d'arsènic, àlcalis, sulfurs amb halurs, òxids, hidròxid, H₂O, amb Cl, Br, I (halogenurs-sulfurs)» juntament amb els següents minerals: djerfisherita, talfenisita, owensita, bartonita, clorbartonita, arzakita, corderoïta, grechishchevita, lavrentievita, radtkeïta, kenhsuïta, capgaronnita, perroudita, iltisita i demicheleïta-(Cl).

## Jaciments

La demicheleïta-(Br) va ser descoberta al cràter La Fossa, a Vulcano (Lipari, Illes Eòlies, Província de Messina, Sicília, Itàlia). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Demicheleite-(Br)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Cichla thyrorus

Cichla thyrorus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes que habita al Brasil. Els mascles poden assolir els 43 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Dylan Page

Dylan Page és el nom dels següents personatges:
* Dylan Page (jugador de basquetbol) (Amherst, 1982), jugador de basquetbol estatunidenc
* Dylan Page (ciclista) (1993), ciclista suís