OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts

La Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts és una medalla que concedeix el Ministeri de Cultura d'Espanya a aquelles persones o Institucions que destaquin en els camps literari, dramàtic, musical, coreogràfic, d'interpretació, etc. Distingeixen les persones i entitats que hagin destacat en el camp de la creació artística i cultural o hagin prestat notoris serveis al foment, desenvolupament o difusió de l'art i la cultura o a la conservació del patrimoni artístic.

## Història

Fins a 1995 el Ministeri d'Educació, Cultura i Esport concedia anualment Medalles al Mèrit en les Belles Arts, en les seves modalitats d'Or i de Plata, però des del 1995 Les Medalles de Plata deixen de concedir-se, i des de 1996 únicament es concedeixen Medalles d'Or.
Aquest guardó s'inclou entre els premis i medalles d'Arts Escèniques i Música atorgats cada any pel ministeri.

## Medalles del 2019

L'any 2019 es va atorgar la Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts a les següents 24 personalitats de la cultura: els fotògrafs Chema Madoz i Alberto García-Alix, les actrius Julieta Serrano i Rossy de Palma, les cantants Patti Smith, Martirio, Omara Portuondo, Maria Bethânia i la cantaora flamenca María Vargas Fernández, el director d'orquestra Josep Pons i Viladomat, el cuiner Martín Berasategui i la ballarina Nazareth Panadero, l'arquitecte Carles Ferrater Lambarri, entre d'altres.

## Referències

* ↑ El compositor català Josep Soler i Sardà, Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts a Ara, 28/12/2012
* ↑ En els primers mesos de cada any es concedeix pel treball anterior. Premis i medalles d'Arts Escèniques i Música Ministeri de Cultura d'Espanya
* ↑ «Chema Madoz, Julieta Serrano y Patti Smith reciben la Medalla de Oro al Mérito en las Bellas Artes 2019» (en castellà). El Cultural, 20-12-2019 [Consulta: 20 desembre 2019].
# Malik Mughith

Malik Mugith fou un militar i noble de Malwa, fill d'un noble turc anomenat Ali Shir Khurd.
Es va distingir en el temps del sultà Alp Khan Hushang Shah de Malwa (1405-1435) que el va nomenar ministre i li va donar els títols de Ashraf al-Mulk i de Khan-i Djahan. A la mort del sultà Hushang Shah el 5 de juliol de 1435 el va succeir el seu fill Ghazni Khan Muhamnmad Shah (1435-1436) que va tenir el suport de Mahmud, i fou conegut com a Muhammad Shah Ghuri. Enemistat amb Mahmud el va voler fer matar en sospitar que volia usurpar el tron, però aquest se'n va assabentar i es va avançar fent assassinar al sultà deposant la dinastia Ghuri. Mahmud va aconseguir el poder oferint el tron al seu pare, Malik Mughith, que el va refusar, i llavors ell mateix es va proclamar sultà el 16 de maig del 1436, donant al seu pare el títol d'Azam Humayun i permetent-li utilitzar tots els símbols propis de la reialesa (i a més el va consultar sovint). Entre els títols que Malik Mughith va portar estan els de amir al-umara, zubdat al-mulk, khulasat al-Malwa, masnad-i- ali i el ja indicat d'azam-i humayun. Així es va iniciar la dinastia Khalji de Malwa.
Llavors es va produir l'efímera proclamació de Masud Khan Ghuri, fill de Muhammad Shah Ghuri, que tenia el suport del sultanat de Gujarat, que es va presentar al país, assetjant Mandu. Mahmud va haver de sortir de Mandu per anar en defensa de Chanderi, atacada per Khandesh, deixant el govern a Mandu al seu pare. Però Masud Khan Ghuri es va haver de retirar aviat cap al Gujarat a causa de la pesta que s'havia declarat entre els seus soldats, i Mahmud va retornar a Mandu al cap de 17 dies. El nobles lleials a Muhammad Shah Ghuri revoltats foren derrotats i alguns executats mentre altres, per consell de Malik Mughith Azam Humayun, foren perdonats per apaivagar el conflicte; però això fou interpretat com a debilitat i la rebel·lió es va estendre. Azam Humayun va fer enverinar llavors al príncep Ahmad Khan, fill d'Hushang Shah, i després va eliminar els rebels un darrere l'altra; el gener del 1438 la revolta es va donar per acabada.
Malik Mughith va morir després d'una breu malaltia el 1443 durant la guerra de Malwa contra el rana de Mewar, en el setge de Mandasor; el seu fill Mahmud avançava cap a Chitor i al saber la notícia i com que Chitor era difícil de conquerir, es va dirigir a Mandasor, des d'on després va retornar a Mandu. Malik Mughith fou enterrat en aquesta ciutat al mausoleu dels Khaljis. A la mateixa ciutat havia fet construir una mesquita notable coneguda com a Masjid-i Maluik Mughith el 1432.

## Bibliografia

* Upendra N. Dey, Medieval Malwa (1401-1562), Delhi, 1965.
# Mädler (cràter)

* No s'ha de confondre amb Mädler (cràter marcià).
Mädler és un cràter d'impacte lunar situat en la mar que uneix el Sinus Asperitatis en el nord amb la Mare Nectaris al sud-est. A l'oest es troba el prominent cràter Teòfil, amb Mädler situat enmig de les seves rampes exteriors.
La vora de Mädler és irregular i de forma una mica oblonga. Presenta un pic central, sota el qual s'uneix a una cresta que creua el sòl. A l'est del cràter apareixen marques radials que inclouen un element amb forma d'anell en el nord-est.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Mädler.
| Cràters satèl·lit | Mädler Coordenades Diàmetre A 9° 30′ S, 29° 48′ E﻿ / ﻿9.5°S,29.8°E﻿ / -9.5; 29.8﻿ (Mädler A) 5 km D 12° 36′ S, 31° 06′ E﻿ / ﻿12.6°S,31.1°E﻿ / -12.6; 31.1﻿ (Mädler D) 4 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Mädler (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 5 juliol 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Mädler» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-07-11. [Consulta: 5 juliol 2018].
# La Barata (la Pedra)

La Barata és una masia, actualment enrunada, del poble de la Pedra, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).
Està situada a la riba esquerra del Rierol de Pratformiu, al vessant de ponent de la Serra de Guixers
La primera referència documental que se n'ha trobat d'ella data del Segle XVIII amb la denominació Barata

## Referències

* 1 2 Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 227
* ↑ Aquesta denominació no apareix ni al mapa de l'ICC ni al padró municipal però sí que apareix als llibre Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. i Fruitós i Sayol, Jaume. La Vall de Lord i el seu entorn. Sant Llorenç de Morunys: [s.e.], 2004.
# Nus palomar

Un nus palomar, nus de Palomar o (simplement) palomar és un nus de pescadors emprat per a lligar l'extrem de la llinya a l'ull d'un ham o un dispositiu similar.

## Història

Aparentment aquest nus fou inventat (o reinventat i divulgat) per un pescador de Califòrnia anomenat Chet Palomar.

## Referències

* ↑ Losange,. Encyclopédie pratique de la pêche: Réussir pêches en eau douce et pêche côtière. Editions Artemis, 21 març 2008, p. 273–. ISBN 978-2-84416-655-5.
* ↑ Tobias Hoffmann. Drop shot à la perche. XinXii-GD Publishing, 10 gener 2016, p. 63–. ISBN 978-3-96028-216-7.
* ↑ Boy Scouts of America, Inc.. Boys' Life. Boy Scouts of America, Inc., gener 1985, p. 12–. ISSN 00068608.
* ↑ Popular Mechanics. Popular Mechanics Company, gener 1980.
# Ofiacàntides

Els ofiacàntides (Ophiacanthida) són un ordre d'ofiuroïdeus.

## Taxonomia

L'ordre Ophiacanthida inclou unes 500 espècies actuals repartides en dos subordres i 10 famílies:
* Subordre Ophiacanthina O'Hara, Hugall, Thuy, Stöhr & Martynov, 2017
*** Família Clarkcomidae O'Hara, Stöhr, Hugall, Thuy & Martynov, 2018
*** Família Ophiacanthidae Ljungman, 1867
*** Família Ophiobyrsidae Matsumoto, 1915
*** Família Ophiocamacidae (O'Hara, Stöhr, Hugall, Thuy, Martynov, 2018)
*** Família Ophiopteridae O'Hara, Stöhr, Hugall, Thuy & Martynov, 2018
*** Família Ophiotomidae Paterson, 1985
* Subordre Ophiodermatina Ljungman, 1867
** Superfamília Ophiocomoidea Ljungman, 1867
*** Família Ophiocomidae Ljungman, 1867
** Superfamília Ophiodermatoidea Ljungman, 1867
*** Família Ophiodermatidae Ljungman, 1867
*** Família Ophiomyxidae Ljungman, 1867
*** Família Ophiopezidae O'Hara, Stöhr, Hugall, Thuy & Martynov, 2018

## Galeria

* Clarkcoma canaliculata (Clarkcomidae)
* Ophiopteris antipodum, une Ophiopteridae
* Ophiocomina nigra, une Ophiotomidae
* Ophiocoma cynthiae, une Ophiocomidae

## Referències

* ↑ Altaba, C. R., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Fundació Enciclopèdia Catalana, Barcelona.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Ophiacanthida» (en anglès). [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 18 octubre 2020].
# Quintanilla de Onsoña

Quintanilla de Onsoña és un municipi i llogarret de Castella i Lleó, a Espanya. És situada a la Vega-Valdavia, amb centre a Saldaña. El 2005 tenia 211 habitants, sobre una superfície de 52,06 km² de municipi.
Els seus 886 m d'altitud i el seu caràcter interior, apartada de tota influència marítima, determinen que el clima hi sigui continental, amb una àmplia oscil·lació tèrmica. La temperatura mitjana de gener és de 0,3 °C i la de juliol de 18 °C, però s'arriba a mínimes absolutes molt baixes i fins a dos mesos de gelades. Les precipitacions anuals són normals amb una mitjana de 603,2 mm, amb un màxim tardorenc i un mínim estiuenc.
Agricultura, ramaderia, apicultura, turisme i indústria alimentària.

## Història

Els orígens històrics de la localitat resten incerts, però sí que hi ha constatació arqueològica d'assentaments preromans prop de la localitat. El poble que la va ocupar va ser el dels vacceus, el poble més culte i avançat en l'agricultura de les tribus celtíberes i amb una poderosa organització militar.
Amb la invasió romana, la vall mitjana del riu Carrión va brillar notablement i s'han trobat nombrosos vestigis de l'època romana, viles, mosaics, objectes de ceràmica, etc.
Molt probablement, el primer document referito a la localitat és una carta de 16 de febrer de 1072, procedent de la catedral de Lleó, per la qual Fernán Soñaze donava una propietat a Juan Vita i a la seva esposa Condesa en "Quintanilla". El document no especifica a quina de les localitats anomenades així fa referènciaombre, però tot sembla indicar que és Quintanilla de Onsoña.
El 1292, l'Hospital de la Herrada, situat a Carrión de los Condes, donà a la localitat furs basats en els de Carrión.
Segons el Becerro de las Behetrías, tres terceres parts de Quintanilla eren el 1352 de domini de la abadesa de San Felices de Abia. La tercera part restant era de l'Hospital de la Herrada. Els seus veïns pagaven al rei moneda i "servicios". La seva població estava exenta de pagar "martiniega", "yantar" i "fonsadera", afegint el document que les seves gents no van pagar mai aquests impostos. Els drets dels seus senyors eren: en concepte de "infurción [...] al señor cuyo es el solar en que mora: dos fanegas de pan, mitad trigo y mitad cebada, y cinco maravedíes".

## Enllaços externs

* Quintanilla de Onsoña Arxivat 2007-03-13 a Wayback Machine.
* Más Información de Quintanilla Arxivat 2007-11-05 a Wayback Machine.
# Malik Jalal al-Din Mahmud

Jalal al-Din Mahmud (+ 1352) fou malik mihrabànida de Sistan de 1350 a 1352. Era fill de Malik Rukn al-Din Mahmud.
Va pujar al tron en una conspiració que va enderrocar al malik Taj al-Din ibn Qutb al-Din el 1350. Aviat van esclatar diferències entre els conspiradors, i els conflictes van portar a la lluita oberta. Al cap d'uns dos anys de govern Jalal al-Din va ser mort a Taq. El va succeir el seu germà Izz al-Din.

## Referències

* Bosworth, C.E. The History of the Saffarids of Sistan and the Maliks of Nimruz (247/861 to 949/1542-3). Costa Mesa, California: Mazda Publishers, 1994.
| Precedit per: Malik Taj al-Din ibn Qutb al-Din | malik mihrabànida 1350–1352 | Succeït per: Izz al-Din |
# Nufenen (Grisons)

Nufenen és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat al districte de Hinterrhein.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Montuherkhopxef

Montuherkhopxef o Montuhirkhopxef (Montuherkhopxef B) va ser un príncep egipci de la XX Dinastia. Era fill de Ramsès III i d'Iset Ta-Hemdjert. Era, doncs, germà de Ramsès IV, Ramsès VI, Ramsès VIII i oncle de Ramsès V i Ramsès VII.
Montuherkhopxef en jeroglífic :
Va ostentar el títol de Primer auriga de Sa Majestat. Es va casar amb una dona anomenada Takhat que portava el títol destacat de Mare del rei. Aquest fet reforça la hipòtesi que fossin els pares del rei Ramsès IX, ja que cap altre rei ramessida va tenir una mare amb aquest nom. A més, Ramsès IX també va tenir un fill que va portar el nom de Montuherkhepexef.
Montuherkhepexef apareix representat al temple de Medinet Habu de Ramsès III a l'escena anomenada "processó de prínceps", on el faraó hi va fer representar els seus fills segons el rang que tenien. És probable que sigui la mateixa persona que príncep Montuherkhepexef que va ser enterrat a la tomba KV13 de la Vall dels Reis.
Com que Montuherkhopxef mai es va convertir en faraó a diferència dels seus germans i nebots, la seva data de mort es pot situar abans de l'any 22 del regnat de Ramsès III (1164 aC), ja que se sap que el seu germà Ramsès IV va ser designat príncep hereu d'Egipte aquell any.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 193.
* ↑ Kitchen, 1972, p. 182-194.
* ↑ Shaw, 2004, p. 306.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Kitchen, K. A. «Ramesses VII and the Twentieth Dynasty,» (en anglès). The Journal of Egyptian Archaeology, 58, 1972, pàg. 182-194.
* Shaw, Ian. The Oxford History of Ancient Egypt (en anglès). Oxford: OUP Oxford, 2004. ISBN 978-0192804587.

## Enllaços externs

* Theban Mapping Project.
# Karl Menger

* No s'ha de confondre amb el seu pare, l'economista Carl Menger.
Karl Menger (Viena, 13 de gener de 1902 - Highland Park, 5 d'octubre de 1985) fou un reconegut matemàtic.
El seu pare Carl Menger era un famós economista.
Va estudiar a la Universitat de Viena on es va graduar el 1924. Va ensenyar a les universitats d'Amsterdam, Viena, Notre Dame i a l'Institut de Tecnologia d'Illinois a Chicago.
La seva contribució popular més famosa és l'esponja de Menger.
Junt amb Arthur Cayley, Menger es considera un dels fundadors de la geometria mètrica; especialment per la seva formalització de les idees d'angle i de curvatura en termes de quantitats físiques directament perceptibles. Les expressions matemàtiques característiques que apareixen en aquestes definicions són anomenats determinants de Cayley-Menger.
També se li atribueix el teorema de Menger.
Va ser un participant actiu del Cercle de Viena que tenia discussions durant els anys vint (1920-1930) sobre ciència social i filosofia. Durant aquell temps, va demostrar un resultat important sobre la paradoxa de Sant Petersburg amb aplicacions interessants en economia. Més tard va contribuir al desenvolupament de teoria de jocs amb Oskar Morgenstern.

## Bibliografia

* Becchio, Giandomenica. Unexplored Dimensions: Karl Menger on Economics and Philosophy (1923-1938) (en anglès). Emerald Group Publishing, 2009. ISBN 978-1-84855-998-1.
* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific Publishing, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Golland, Louise; Sigmund, Karl «Exact thought in a demented time: Karl menger and his viennese mathematical colloquium» (en anglès). The Mathematical Intelligencer, Vol. 22, Num. 1, 2000, pàg. 34-45. DOI: 10.1007/BF03024445. ISSN: 0343-6993.
* Scheall, Scott; Schumacher, Reinhard «Karl Menger as Son of Carl Menger» (en anglès). History of Political Economy, Vol. 50, Num. 4, 2018, pàg. 649-678. DOI: 10.1215/00182702-7202512. ISSN: 0018-2702.
* Sigmund, Karl. «Menger's "Ergebnisse": a biographical introduction». A: Egbert Dierker, Karl Sigmund (eds.). Karl Menger, Ergebnisse eines Mathematischen Kolloquiums (en anglès). Springer, 1998. ISBN 978-3-7091-7330-5.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Karl Menger» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Muñoz García, Amelia. «La esponja de Menger». Radio Sefarad, 2018. [Consulta: 26 maig 2021]. (castellà)
* Fasshauer, Greg. «About Karl Menger». Illinois Tech. [Consulta: 26 maig 2021]. (anglès)
* «Karl Menger Memorial Awards». American Mathematical Society. [Consulta: 26 maig 2021]. (anglès)
* «The Karl Menger Award». Duke University. [Consulta: 26 maig 2021]. (anglès)
# Nus sueu

El nus sueu (alemany: Suebenknoten) és un pentinat masculí històric atribuït al poble germànic dels sueus. El nus es descriu a l'obra de Tàcit, Germània (segle i), i es troba en representacions d'art dels pobles germànics. Alguns d'aquests tipus de pentinat han estat trobats en caps de cossos dels pantans.

## Alemanya

Segons Tàcit, els guerrers sueus es pentinaven els cabells cap enrere o de costat, i es feien un nus, a manera de monyo, probablement per tal de semblar més alts i intimidar en el camp de la batalla. Tàcit també relatà que la moda es va estendre entre tribus germàniques veïnes, especialment entre els guerrers més joves, mentre que entre els sueus també se'l feien homes d'edat avançada i nobles com a símbol d'estatus, ja que "distingia els homes lliures dels esclaus" i, quan més elaborat era, més poder representava.

## Registres arqueològics

Els nusos sueus van ser trobats a les mòmies dels pantans a Osterby i Dätgen, unes ciutats prop del districte de Rendsburg-Eckernförde, a Schleswig-Holstein, Alemanya. L'any 2000, prop de Lębork, Pomerània, a la costa polonesa de Mar Bàltic, es va trobar un calder de bronze en el que es representaven els homes adornats amb nusos sueus.

## Iconografia

Alguns baixos relleus antics es van trobar a la Columna de Trajà, a la caldera de Mušov, al Tropaeum Traiani, al sarcòfag de Portonaccio i a una escultura de bronze d'un guerrer germànic de genolls a la Biblioteca Nacional de França.

## Galeria d'imatges

* Figura romana de bronze que representa un guerrer germànic pregant, amb un nus sueu (Biblioteca Nacional de França, París).
* Nus sueu representat a l'escut d'Osterby, Schleswig-Holstein, al nord d'Alemanya
* Detall del Tropaeum Traiani, on un guerrer buri, al terra, porta un nus sueu

## Referències

* 1 2 3 4 Tàcit. «Germania, 38». [Consulta: 19 desembre].
* ↑ Deem, James M. Bodies from the Bog. Houghton Mifflin Harcourt, 2003.
* ↑ M. Macynska, D. Rudnicka, Resum: Una tomba amb les importacions romans de Czarnówko Arxivat 2007-08-07 a Wayback Machine. districte de Lębork, Pomerània, Polònia
* ↑ Datgen Man. Mummytombs.com. Retrieved on 30 May 2012.
* ↑ M. Macynska, D. Rudnicka, Abstract: A grave with Roman imports from Czarnówko, Lębork district, Pomerania, Poland Arxivat 2007-08-07 a Wayback Machine.
# Nokia 3310

Nokia 3310 és un telèfon mòbil de dues bandes: GSM 900/1800. Va ser comercialitzat en el quart trimestre de l'any 2000 i va reemplaçar el popular Nokia 3210 de forma satisfactòria i rendible. És considerat un dels telèfons més populars fins ara, amb més de 100 milions d'unitats venudes.

## Referències

* ↑ «Nokia Introduces Nokia 2652 (Section: 'Nokia Facts / "Did You Know?"')» (en anglès). Nokia, 20-07-2011. Arxivat de l'original el 2013-09-16. [Consulta: 20 juliol 2011]. «... the Nokia 3310 / 3330 sold 126 million units from its launch in 2000 until its "retirement"...»
# Pula (desambiguació)

«Pula» té aquests significats:
* Geografia:
** Pula, ciutat de Croàcia, a la península d'Ístria.
** Pula (Sardenya), ciutat de Sardenya, a la província de Càller.
* Numismàtica: Pula, unitat monetària oficial de Botswana.
# Marshalltown

Marshalltown és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 26.009 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marshalltown tenia 26.009 habitants, 10.175 habitatges, i 6.593 famílies. La densitat de població era de 557 habitants/km².
Dels 10.175 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.688 $ i la renda mediana per família de 45.315 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.800 $ mentre que les dones 23.835 $. La renda per capita de la població era de 19.113 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personalitats il·lustres

* Jean Seberg. Actriu.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marshalltown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marshalltown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.