OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# David Escudé Rodríguez

David Escudé Rodríguez (Barcelona, 18 d'abril de 1975) és un advocat i polític català del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC).
Es va llicenciar en Dret a la Universitat de Barcelona (UB).
President de l'agrupació socialista del districte de Sant Martí, va ser inclòs al número 12 de la llista de la candidatura del Partit dels Socialistes de Catalunya-Progrès Municipal (PSC-PM), encapçalada per Jordi Hereu per a les eleccions municipals de 2011 a Barcelona. La llista va obtenir 11 regidors, i Escudé es va convertir en regidor després de la renúncia de Rosa Regàs.
Inclòs dins de la llista del Partit dels Socialistes de Catalunya-Candidatura de Progrés per a les eleccions municipals de 2015 a Barcelona, encapçalada per Jaume Collboni, no va resultar electe regidor. No obstant això, durant el període de la corporació municipal 2015-2019, en el qual el PSC va formar part del govern d'Ada Colau, Escudé va exercir de comissionat d'esports. En les eleccions municipals de 2019, va estar de nou inclòs, en el número 5, ala llista del PSC, i va ser elegit regidor. En les eleccions municipals de 2023 va ocupar de nou el 5è lloc en la llista del PSC i va ser nomenat regidor d'Esports i regidor del Districte de Les Corts.

## Referències

* ↑ «David Escudé, nou president de la FNOB». FNOB. Arxivat de l'original el 8 de juny 2019. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ «El ex jefe de gabinete de Pasqual Maragall dirige la campaña de Tura». La Vanguardia, 20-01-2011 [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ Junta Electoral Zona de Barcelona: «Proclamació de candidatures de la Junta Electoral de Zona de Barcelona». Butlletí Oficial de la Província de Barcelona, 26-04-2011, pàg. 17 [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ «Rosa Regàs renuncia a formar parte del Ayuntamiento de Barcelona tras la derrota del PSC». Europa Press, 26-05-2011. [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ Junta Electoral de Zona de Barcelona: «Proclamación de candidaturas de la Junta Electoral de Barcelona.». Butlletí Oficial de la Província de Barcelona, 28-04-2015.
* 1 2 García, Marc «Ballarín i Escudé repeteixen a la llista del PSC a les municipals». betevé, 03-04-2019 [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ «Llista del PSC a les eleccions municipals 2023 a Barcelona». betevé, 21-05-2023. [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ «L'organització | Equip de Govern». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 2 agost 2023].
# Del·laïta

La del·laïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Della M. Roy (1926-2021), professora de la Universitat Estatal de Pennsilvània, als Estats Units, científica de materials, qui va sintetitzar el mineral.

## Característiques

La del·laïta és un silicat de fórmula química Ca₆(Si₂O₇)(SiO₄)(OH)₂. És una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional i publicada per primera vegada el 1965. Cristal·litza en el sistema triclínic. És una espècie ralcionada amb la kil·lalaïta. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Nacional d'Història Natural dels Estats Units, amb el número de col·lecció 119426.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la del·laïta pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), clinozoisita, dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, epidota-(Pb), khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, manganipiemontita-(Sr), ferrial·lanita-(Ce), clinozoisita-(Sr), manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe2+), okhotskita, pumpel·lyïta-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyïta-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Mg), pumpel·lyïta-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Al), poppiïta, julgoldita-(Mg), ganomalita, rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Kilchoan, a la península d'Ardnamurchan, a les Northwest Highlands, Escòcia (Regne Unit). Més tard també ha estat trobada en altres dos indrets: la mina Akagane, a la ciutat japonesa d'Ohshuu, a la regió de Tohoku; i al massís de Birkhin, a l'óblast d'Irkutsk, Rússia.

## Referències

* ↑ «Dellaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 març 2018].
# Dia del Tartà

El Dia del tartà, en anglès: Tartan Day és una celebració de la cultura escocesa que es fa el dia dia 6 d'abril que és la data en la qual, l'any 1320, es va signar la Declaració d'Arbroath. Es commemora a la ciutat de Nova York des de l'any 1982, però el seu format actual es va originar al Canadà a mitjan dècada de 1980 i s'ha estès a altres comunitats de la diàspora escocesa a partir de la dècada de 1990. A Australàsia el similar International Tartan Day es fa l'1 de juliol que és l'aniversari de l'Act of Proscription de 1747 la llei que va prohibir l'ús del tartà.
Els dies del tartà típicament comporten parades de bandes de gaiters, balls de les Highland i altres aspectes de la cultura escocesa.

## Enllaços externs

* National Tartan Day USA Arxivat 2018-03-22 a Wayback Machine.
* New York Tartan Day Site
* National Capital Tartan Day Committee, Inc. Arxivat 2013-07-16 a Wayback Machine.
* Minnesota Tartan Day Cooperative Committee News & Events
* Official Scotland Week website
# Delà I d'Empúries

Delà I d'Empúries (? - ~894) va ser comte d'Empúries (862-894/895?) en un govern conjunt amb el seu germà Sunyer II.
Probablement fill gran del comte Sunyer I d'Empúries, net de Bel·ló de Carcassona i cosí de Guifré el Pelós. Va governar conjuntament el comtat d'Empúries amb el seu germà petit Sunyer II, que l'havia obtingut per designació de Carles el Calb, arran de la destitució d'Unifred de Gòtia. Delà s'encarregà dels assumptes interns del comtat emporità, signava en primer lloc els documents i se'l troba presidint sol diversos judicis comtals; el 879 va intentar arreglar l'afer de les possessions del monestir de Sant Policarp de Rasès a Peralada.
Delà i Sunyer pretengueren ocupar Girona entre 880 i 890 per tal de col·locar com a bisbe al clergue Ermemir, foragitant el nomenat per l'arquebisbe de Narbona, Servus Dei, a la mort del bisbe Teuter el 886, cosa que provocà friccions amb Guifré el Pelós. Aquest fet va fer creure posteriorment que Delà havia estat comte de Girona, i encara més quan va adquirir la que seria després Vilajuïga.

## Matrimoni i descendència

Es casà amb Quíxol, amb la qual tingué dues filles:
* Ranló (aprox. 890-960), abadessa del monestir de Sant Joan de Ripoll.
* Virgília (?-957), amistançada de Miró II de Cerdanya.

## Referències

* 1 2 3 4 «Delà I d'Empúries». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 25 maig 2014].
* ↑ «Sunyer II d'Empúries-Rosselló». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 25 maig 2014].
# Dunsparce

Dunsparce és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal. És un Pokémon rar que a la regió de Johto només viu a l'interior de la Dark Cave. A més de ser present a la Ruta 208 de Sinnoh i la Ruta 12 d'Unova, és l'únic Pokémon disponible a prop de Three Isle Port, a les Sevii Islands.

## Significat del nom

El seu nom podria derivar de la unió de les paraules angleses dun (color semblant al groc) i sparse ('rar'). El seu nom japonès, ノコッチ Nokocchi, sembla derivar de l'anagrama de つちのこ tsuchinoko. L'anagrama de つちのこ tsuchinoko és, de fet,のこっち nokotsuchi.

## Origen

Segons GamesRadar+, el disseny d'aquest Pokémon es basa en el tsuchinoko del folklore japonès.
També podria inspirar-se en una serp amb plomes. El seu aspecte recorda el d'un abellot.

## Evolucions

Aquest Pokémon no posseeix ni evolucions ni preevolucions.

## Pokédex

* Gold/LeafGreen/HeartGold/X: Si se'l descobreix, aquest Pokémon fuig cap enrere excavant furiosament a terra amb la cua.
* Silver/FireRed: Si el descobreixen, fuig excavant amb la cua. Les ales només li permeten petits vols.
* Crystal: S'amaga al fons de les coves, on no arriba ni tan sols un raig de llum, i hi roman immòbil.
* Ruby/Sapphire: Dunsparce té un trepant com a cua, que fa servir per excavar cap enrere a terra. És conegut per la complexa forma dels caus que crea a sota terra, en profunditat.
* Emerald: Dunsparce té una cua en forma de trepant, que fa servir per excavar cap enrere a terra. És conegut per la complexa forma dels caus que crea en profunditat.
* Diamond/Pearl/Platinum/Black/White/Y: Excava a terra amb la cua, creant un cau semblant a un laberint. És capaç d'emprendre vols brevíssims.
* SoulSilver: Si se'l descobreix, fuig excavant amb la cua. Les ales només li permeten breus vols.
* Black2/White2: Construeix laberints a llocs foscos. Si algú el veu, fuig excavant a terra amb la cua.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ (anglès) Three Isle Port a Serebii.net
* ↑ (anglès) Dunsparce Locations (Gen IV) a Serebii.net
* ↑ (anglès) Dunsparce Locations (Gen V) a Serebii.net
* ↑ Sullivan, L. «17 Pokemon based on real-world mythology» (en anglès). GamesRadar+, 4 febrer 2014. [Consulta: 9 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Dunsparce a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Districte de Luba

El districte de Luba és un districte de Guinea Equatorial, a la part occidental de la província Bioko Sud, a la regió insular del país. La capital del districte és Luba. El cens de 1994 hi mostrava 9.242 habitants. Compta amb 21 Consells de Poblats.

## Referències

* ↑ Law, Gwillim. «Districts of Equatorial Guinea» (en anglès), 22-03-2016. [Consulta: 25 setembre 2017].
* ↑ «Anuario estadístico de Guinea Ecuatorial 2018». Arxivat de l'original el 2022-01-23. [Consulta: 23 maig 2023].

## Enllaços externs

* Dades de la població de Guinea Equatorial, 1994
# Degu Debebe

Degu Debebe (Arba Minch, 1 de gener de 1984) és un exfutbolista etíop de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Etiòpia.
Pel que fa a clubs, destacà a Arba Minch City FC i Saint-George SA.

## Referències

* ↑ Degu Debebe Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Degu Debebe a National-Football-Teams.com (anglès)
# El Camí de l'Últim Càtar

El Camí de l'Últim Càtar és una ruta transfronterera que ressegueix l'itinerari que va empendre Guillem Belibasta fugint dels seus inquisidors.
Després de mitja vida escapant de la Inquisició Guillem Belibasta va morir cremat viu a una foguera a Vila-roja de Tèrmens, després de quasi dos mesos de llargues tortures en mans dels inquisidors. El "Camí de l'Últim Càtar" és un itinerari transfronterer que vol rememorar el seu darrer viatge. Traspassa tres parcs naturals: el Parc Cadí-Moixeró, el Parc de l'Alt Pirineu i el Parc regional dels Pirineus de l'Arièja, arrencant a Bagà, al Berguedà, i finalitzant a Tarascon-sur-Ariège, a l'Arieja, seguint, en certa manera, un recorregut paral·lel al del Camí dels bons homes. La ruta es pot realitzar bidireccionalment, de Catalunya cap a França, o de França cap a Catalunya, segons les preferències de cadascú.
La "Ruta de l'Últim Càtar" té una vinculació molt especial amb el Camí dels bons homes, ja que ressegueix alguns dels punts d'aquest, tot i que per sí sola ja té entitat pròpia. La ruta té una distància de 189,64 quilòmetres, i més de 7.400 metres de desnivell, amb un caràcter molt més pirinenc. Parteix de la comarca del Berguedà i arriba a l'Arieja francesa, passant per les comarques catalanes de la Cerdanya, l'Alt Urgell, el Pallars Sobirà i el Solsonès, depenent de les variants que es prenguin per realitzar la ruta.

## Recorregut

* Etapa 1: Bagà - Gósol (23,52 km)
* Etapa 2: Gósol - Molí de Fórnols (per Tuixén) (17,08 km)
* Etapa 3: Molí de Fórnols - La Seu d'Urgell (20,69 km)
* Etapa 4: La Seu d'Urgell - Castellbò (20,18 km)
* Etapa 5: Castellbò - Sant Joan de l'Erm (15,16 km)
* Etapa 6: Sant Joan de l'Erm - Llavorsí (19,93 km)
* Etapa 7: Llavorsí - Alins (13,28 km)
* Etapa 8: Alins - Refugi de Vall Ferrera (15,29 km)
* Etapa 9: Refugi de Vall Ferrera - Mounicou (18,45 km)
* Etapa 10: Mounicou - Tarascon-sur-Ariège (26,06 km)

## Referències

* 1 2 «El Camí de l’Últim Càtar: una aventura transfronterera». Pànxing Pirineus, 23-09-2014. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «El Camí dels Bons Homes i el Camí de l’últim càtar». Green Pyrenees Slow Tourism. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «El Camí de l'Últim Càtar recorre el Berguedà. Es posa en marxa una nova ruta de 189 quilòmetres complementària al Camí dels Bons Homes». Nació Digital, 08-08-2014 [Consulta: 6 març 2023].
# Cuareim

Cuareim és una localitat de l'Uruguai, ubicada al departament d'Artigas. Es troba sobre la vora del riu Cuareim, al nord-est de la ciutat de Bella Unión, urbanització de la qual n'és un suburbi.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Cuareim tenia una població aproximada de 780 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 369 |
| 1975 | 372 |
| 1985 | 455 |
| 1996 | 688 |
| 2004 | 780 |
| 2011 | 710 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament d'Artigas» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-06-15. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / C» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2013-05-22. [Consulta: 10 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Bella Unión – Cuareim (castellà)
# Careproctus macrodiscus

Careproctus macrodiscus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 44 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 130 i 780 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Schmidt, P. Yu, 1950. Fishes of the Sea of Okhotsk [= Ryby Okhotskogo morya]. Transactions of the Pacific Committee Acad. Sci. U.S.S.R. v. 6: 1-370, Pls. 1-20.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Orlov, A.M., 1998. Demersal ichthyofauna of Pacific waters around the Kuril islands and Southeastern Kamchatka. Russ. J. Mar. Biol. 24(3):144-160.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cheneyville

Cheneyville és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 901 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cheneyville tenia 901 habitants, 267 habitatges, i 183 famílies. La densitat de població era de 334,5 habitants/km².
Dels 267 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,7% hi vivien parelles casades, en un 26,2% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.044 $ i la renda mediana per família de 21.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 12.159 $. La renda per capita de la població era de 10.244 $. Entorn del 29,4% de les famílies i el 43,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cheneyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cheneyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Degu (cràter)

Degu és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 5,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim adigué, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Degu». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# El Pont Alt (la Selva del Camp)

Pont Alt és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de la Selva del Camp (Baix Camp).

## Descripció

És un aqüeducte que salva la Riera amb una sola i gran arcada. Obra de paredat de filada, amb arc dovellat, de carreus, lleugerament apuntat. Té una pedra gravada amb la data "MDLXVII - J.H.S." Ubicat a uns 30 minuts del poble, proper al mas de Campanet. Es troba després d'un altre petit aqüeducte arruïnat, vora del qual hi ha les restes d'una fortificació sarraïna.

## Història

Les aigües del mas de Ripoll venen pel rec que comença a la Resclosa, passa pel "Pont Alt" (que en la parla local ha derivat en "panalt" o "panal"), i va vorejant la Riera fins als molins de la vila. Hi ha documents del 1300 que parlen del "Pon Major Vell". La conducció de les aigües de la Selva del Camp fou reparada al segle xvi, obra que va trigar més d'una vintena d'anys a acabar-se, ja que suposa uns quants quilòmetres de longitud, i per a perpetuar-ne la memòria posaren els habitants de la vila una làpida als "Ponts" del Portal de més amunt.

## Referències

* «Pont Alt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 abril 2012].

## Enllaços externs

* «Pont Alt». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Deori Autonomous Council

El Deori Autonomous Council és una entitat autònoma d'Assam per a l'ètnia deori.
El consell autònom dels deori es va acordar el 4 de març de 2005, i la llei es va adoptar el 6 d'abril.

## Referències

* ↑ «The Deori Autonomous Council (Amendment) Bill, 2021». PRS India.
# Dendrocolaptes sanctithomae

Dendrocolaptes sanctithomae és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que habita zones boscoses del vessant del Carib, al sud de Mèxic, Amèrica Central, oest i nord de Colòmbia, oest de Veneçuela i nord-oest de l'Equador.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) es reconeixen 4 subespècies:
* D. s. sheffleri Binford, 1965, del sud-oest de Mèxic.
* D. s. sanctithomae (Lafresnaye, 1852), des del sud de Mèxic fins al nord de Colòmbia
* D. s. hesperius Bangs, 1907, de Costa Rica i oest de Panamà
* D. s. punctipectus Phelps et Gilliard, 1940, del nord de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela
Segons el Handbook of the Birds of the World and BirdLife International Digital Checklist of the Birds of the World (versió 5, 2020), la darrera subespècies seria una espècie de ple dret, quedant per tant dues espècies de la següent manera:
* Dendrocolaptes sanctithomae (sensu stricto) - grimpa-soques barrat occidental
* Dendrocolaptes punctipectus - grimpa-soques barrat oriental'

## Referències

* ↑ grimpa-soques barrat occidental «Dendrocolaptes sanctithomae». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2-1-2021 (català)
* ↑ grimpa-soques barrat oriental «Dendrocolaptes sanctithomae». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2-1-2021 (català)
# Charolles

Charolles és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira, a la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Caritó d'Afrodísias

Caritó, més conegut com a Caritó d’Afrodísias (grec antic: Χαρίτων, Kharítōn, llatí: Chariton) fou un autor de novel·la grega nascut a Afrodísias, a Cària, d'època incerta, però hom l'acostuma a situar a final del segle i i durant el segle ii, a despit de les afirmacions infundades que el situen entre el segle v aC i el segle iv aC a partir del contingut d'una de les seves obres. Va ser un conegut escriptor de prosa eròtica.
És l'autor de la novel·la grega intitulada Χαρίτωνος Ἀφροδισίεως τῶν περὶ Χαιρέαν καὶ Καλλιρροὴν ἐρωτικῶν διηγημάτων λόγοι ή (Quèreas i Cal·lírroe) en vuit llibres, que explica les peripècies de dos amants a Siracusa. L'autor es presentà com a secretari de l'orador Atenàgoras de Siracusa, enemic polític d'Hermòcrates. La filla d'Hermòcrates és la protagonista de la novel·la. L'obra comença amb el casament de la parella i la mort de la noia, que surt de la tomba i és raptada per uns atracadors. Després de diverses aventures, torna amb Quèrees. Les aventures estan descrites de forma coherent i l'estil és agradable, però el conjunt es considera inferior al de les novel·les d'altres autors com Aquil·les Taci, Xenofont d'Efes o Longus. Sembla el darrer dels prosistes eròtics, excepció feta de Xenofont d'Efes, que seria posterior.

## Traduccions catalanes

* Cal·lírroe. Traducció de Jaume Almirall Sardà. Martorell: Adesiara Editorial, 2024.

## Referències

* ↑ Chariton of Aphrodisias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 688
# Dinastia de Vidjaya

La Dinastia de Vidjaya (també coneguda com la dinastia Vijayana i a vegades referida com la "Gran Dinastia") va ser la primera dinastia reial singalesa que governava l'illa de Ceilan, moderna Sri Lanka. Segons el folklore singalès, el príncep Vidjaya és el tradicional primer rei de Sri Lanka i fundador del regne de Tambapanni i va seguir la dinastia posterior del regne de Upatissa Nuwara i finalment el regne amb capital d'Anuradhapura (vegeu regne d'Anuradhapura).
Hi va haver 37 monarques de la dinastia que van regnar durant un lapse de 609 anys (excepte en 80 d'ells). La dinastia va acabar quan Vasabha, de la dinastia de Lambakanna, va prendre el poder a l'estat l'any 66 dC.

## Referències

* Wikipèdia en anglès.
# Celaya (municipi)

Celaya és un municipi de l'estat de Guanajuato. Celaya és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Guanajuato. Limita al nord amb els municipis de León, al sud amb Irapuato, a l'oest amb San Francisco del Rincón i a l'est amb l'estat Querétaro.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Celaya Arxivat 2018-05-30 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)