OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Luis López Panizo

José Luis López Panizo (Sestao, 6 de febrer de 1922 - Portugalete, 14 de febrer de 1990) va ser un futbolista basc que va jugar en l'Athletic Club, la SD Indautxu i la selecció espanyola durant els anys 1940 i 1950. Panizo va jugar primer a equips de barri, Puerto Nuevo i Arsenal, i posteriorment va ingressar en el Sestao SC en la temporada 1937-1938.
Va fer el seu debut en l'Athletic Club durant la temporada 1939-1940. Va ser membre de la plantilla de l'Athletic que va guanyar el doblet (lliga i copa) la temporada 1942-1943, i la copa tres anys consecutius entre 1943 i 1945. Va jugar 405 partits amb l'Athletic, d'aquests, 325 a la lliga, i va marcar 136 gols en lliga en 16 temporades. Va ser un dels cinc integrants de la «segona davantera històrica» de l'Athletic Club, juntament amb Zarra, Gaínza, Iriondo i Venancio.
Panizo va debutar amb la selecció espanyola el 1946 i hi va jugar 14 partits, en els quals va marcar 2 gols. Va ser membre de l'equip titular d'Espanya a la Copa del Món de 1950.
Va acabar la seva carrera esportiva a la SD Indautxu de segona divisió.

## Palmarès

* 1 lliga espanyola (Primera Divisió): 1942/43.
* 4 copes d'Espanya (Copa del Generalíssim): 1943, 1944, 1944/45, 1949/50 i 1955.
* 1 copa Eva Duarte: 1950.

## Referències

* ↑ «Panizo». BDFutbol. [Consulta: 8 juny 2017].
* ↑ Ramos, Jesús. «José Luis López Panizo, el científico de los "catedráticos"» (en castellà). Marca, 24-03-2017. [Consulta: 8 juny 2017].
* ↑ «José Luis López Panizo, futbolista» (en castellà). El País, 15-02-1990. [Consulta: 8 juny 2017].
# La Sireneta

* Per a altres significats, vegeu «La Sireneta (desambiguació)».
La Sireneta o La sireneta de la mar (en danès Den lille Havfrue) és un conte popular anònim protagonitzat per una sirena que ha passat de generació en generació per transmissió oral. La versió que es coneix actualment prové sobretot d'una recopilació de relats tradicionals europeus de l'escriptor danès Hans Christian Andersen.
El conte versionat per Andersen fou publicat per primera vegada el 1837 i des de llavors se n'han fet nombroses adaptacions literàries i traduccions, com La Dona d'Aigua l'any 1911, La donzelleta de la mar de Mercè Llimona o La veu de la sirena de Carme Riera, i en altres mitjans, incloent teatre musical i pel·lícules de dibuixos animats.
Encara que l'autor va néixer a Odense, la seva ciutat d'adopció va ser Copenhaguen i aquesta ciutat va erigir la famosa estàtua de La Sireneta a l'entrada del port de la ciutat. De bronze fos i mida natural, reflecteix el gust danès per les línies i formes simples. L'estàtua ha estat objecte de vandalisme en moltes ocasions.

## Argument del conte

Quan la sireneta va tenir l'edat necessària, 16 anys, per pujar fins a la superfície, en una de les seves incursions va salvar la vida d'un príncep a punt d'ofegar-se en el mar, i en quedà profundament enamorada. Però encara que la noia se sacrifica innombrables vegades, una d'aquestes pactarà amb una bruixa malvada del mar a perdre la seva veu a canvi de la transformació d'un cos humà amb dues cames humanes, tot i que el príncep s'enamora d'una altra dona, que és una altra princesa d'un altre regne llunyà. Llavors la sireneta tindrà l'oportunitat de tornar a recuperar la seva vida sota la mar, matant el príncep, però com que per a això ha de fer mal i matar al seu estimat príncep, prefereix sacrificar-se per ell. Quan la sireneta pensa que ja s'acosta la seva fi, vénen i apareixen unes fades bones i la porten a viure al cel amb elles.

## Referències

* ↑ Versió del conte d'Andersen, traduïda per Albert Jané i il·lustrada per Jordi Vila.
* ↑ La donzelleta de la mar, adaptació i il·lustracions de Mercè Llimona
* ↑ «La Sireneta de Copenhaguen celebra 100 anys amb milers de danesos i turistes de tot el món». 324.cat, 24-08-2013.
# Miss Univers Letònia

Miss Univers Letònia (en letó: Miss Universe Latvija) és un concurs de bellesa nacional que selecciona a la representant de Letònia en el certamen de Miss Univers.
Les concursants representen set ciutats i vint-i-sis districtes de Letònia. Se seleccionen les quinze primeres, a continuació una selecció de deu i cinc a la final. Des que se celebra el certamen únicament han estat seleccionades per a Miss Univers en dues ocasions: el 2005 i el 2006.

## Història

El 2005, l'empresa Bravo Produccions es va adjudicar els drets per enviar a la representant de Letònia al concurs de Miss Univers 2005 que es va celebrar a Bangkok, Tailàndia. Ieva Kokoreviča es va convertir en la primera Miss Univers Letònia en un acte celebrat al SAS Radisson a Riga el 7 d'abril de 2005. Va participar en les semifinals i a la final.
L'última Miss Univers Letònia és Sanita Kubliņa, que va ser coronat el 5 d'abril de 2006 a Riga. Ella va representar a Letònia en el Miss Univers de 2006 la competència a Los Angeles, Califòrnia, però no va obtenir cap plaça.
D'any 2007 ençà, Miss Univers Letònia no va competir en el concurs de Miss Univers. L'organització ha perdut la franquícia i ara no es tenen més notícies sobre el certamen de Miss Univers Letònia.

## Referències

* ↑ «Miss Universe Latvija 2005 Ieva Kokoreviča» (en letó). tvnet.lv, 06-04-2006. [Consulta: 10 maig 2015].
* ↑ «Miss Universe Latvija 2006" Sanita Kubliņa» (en letó). tvnet.lv, 07-04-2006. [Consulta: 10 maig 2015].
# Hemigrammus boesemani

Hemigrammus boesemani és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 23 °C i 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana Francesa, Surinam i el Perú.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Hemigrammus boesemani». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Boujard, T., M. Pascal, F.J. Meunier i P.-Y. Le Bail 1997. Poissons de Guyane. Guide écologique de l'Approuague et de la réserve des Nouragues. Institut National de la Recherche Agronomique, París, 219 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Planquette, P., P. Keith i P.-Y. Le Bail 1996. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 1). Collection du Patrimoine Naturel, vol.22. IEGB-Muséum national d'Histoire naturelle, Paris, INRA, CSP, Min. Env., París. 429 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Giovanni Malipiero

Giovanni Malipiero (Pàdua, 20 d'abril, 1906 - 10 d'abril de 1970) fou un tenor operístic italià, especialment associat amb el repertori italià.
Estudià a Pàdua. Feia el seu debut a Cremona, com el Duc de Mantua a Rigoletto. De seguida cantà per tot Itàlia, fent el seu debut a el 1937 a la Scala de Milà, com Ramiro a La Cenerentola, teatre en què participà en la seva reobertura el 1946 en el concert dirigit per Arturo Toscanini.
Molt admirat en papers lírics dels compositors de bel canto, Rossini-Donizetti-Bellini, així com per La traviata i Rigoletto de Verdi, però també en el repertori francès especialment com el Faust i Roméo et Juliette de Gounod, també aconseguí una aclamació considerable per la seva caracterització de Jean a Le Jongleur de Notre-Dame de Jules Massenet.
Malipiero posseïa una veu clara, molt ben preparat i que els italians reconeixien com de la vella escola. Se'l pot sentir com Edgardo en un enregistrament complet de Lucia di Lammermoor, davant Lina Pagliughi.
Moria en el seu nadiu Pàdua, deu dies abans del seu 64è aniversari.

## Referències

* Grove Music Online, J.B. Steane, Oxford University Press, April 2008.
# Melomys spechti

Melomys spechti és una espècie extinta de rosegador de la família dels múrids. Vivia a Salomó i Papua Nova Guinea. Tan sols se n'han trobat restes subfòssils. S'extingí en temps prehistòrics. L'espècie fou anomenada en honor del paleontòleg australià Jim Specht, que dugué a terme molts estudis sobre la història primerenca de l'illa de Buka.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Pikacha, P. G. «The conservation status and ethnobiology of Small Mammals and Amphibians in Solomon Islands: A case study of Sene Village, Southeast Choiseul Island, Solomon Islands» (PDF) (en anglès) p. 62, 2005. Arxivat de l'original el 2017-10-26. [Consulta: 26 octubre 2017].
# José Luis López Cerrón

José Luis López Cerrón (Valladolid, 15 de juny de 1956) va ser un ciclista espanyol, que va ser professional entre 1979 i 1984.
De la seva carrera professional destaca una etapa de la Volta a Espanya i la victòria al Gran Premi de Primavera.
Un cop retirat va dirigir diferents, i des del 2012 és el president de la Federació espanyola de ciclisme.

## Palmarès

* 1977
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Segòvia
* 1979
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1980
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1981
** 1r al Gran Premi de Primavera
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1979. 68è de la classificació general
* 1980. 63è de la classificació general
* 1981. 23è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1982. Abandona
* 1983. Abandona
* 1984. 65è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1980. 50è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ Gonzàlvez-Amat, Xavier «López Cerrón elegido nuevo presidente de la federación de ciclismo». mundodeportivo.com, 01-12-2012 [Consulta: 19 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# La Sireneta (desambiguació)

«La Sireneta o The Little Mermaid» té aquests significats:
* La Sireneta, conte anònim danès popularitzat per Hans Christian Andersen
* Cinema:
** La Sireneta (pel·lícula de 1975), pel·lícula d'animació japonesa
** La Sireneta (pel·lícula de 1989), pel·lícula d'animació de Disney
** The Little Mermaid II: Return to the Sea, pel·lícula d'animació de Disney del 2000, seqüela de la de 1989
** The Little Mermaid: Ariel's Beginning, pel·lícula d'animació de Disney del 2008, preqüela de la de 1989
** La Sireneta (pel·lícula de 2018), pel·lícula estatunidenca protagonitzada per Poppy Drayton i William Moseley
** La Sireneta (pel·lícula de 2023), pel·lícula estatunidenca dirigida per Rob Marshall
# Màrcia (dona de Septimi Sever)

Màrcia (en llatí Marcia) va ser una dama romana del segle ii. Formava part de la gens Màrcia, una antiga gens romana d'origen patrici.
Va ser la primera dona de Septimi Sever però no va arribar a ser emperadriu, ja que va morir abans de la pujada del seu marit al tron. Segurament va morir abans del 175, perquè en aquella data Sever es va casar amb Júlia Domna. Septimi Sever, qua va ser emperador, li va erigir algunes estàtues a la seva memòria.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/950?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=MarciaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 940. ]
# Guangzhou International Women's Open 2014

El Torneig de Canton 2014, oficialment conegut com a Guangzhou International Women's Open 2014, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International Tournaments de la WTA. L'11a edició del torneig es va celebrar entre el 15 i el 20 de setembre de 2014 a Canton, Guangdong, Xina.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| WC | Y. Wang | 7 | 6 | |
| Q | P. Martić | 6⁵ | 3 | | WC | Y. Wang | 3 | 6 | 6 |
| | A. Riske | 2 | 5 | | Q | Z. Zhang | 6 | 2 | 2 |
| Q | Z. Zhang | 6 | 7 | | | | | | | WC | Y. Wang | 0 | 2 |
| | M. Niculescu | 6 | 6 | | | | | | | | M. Niculescu | 6 | 6 |
| | M. Doi | 2 | 1 | | | M. Niculescu | 6 | 6 | | | | | |
| | M. Puig | 6 | 6 | | | M. Puig | 2 | 2 | | | | | |
| Q | L. Zhang | 4 | 4 | | | | | | | | | | | | M. Niculescu | 6 | 6 |
| | M.T. Torró Flor | 6⁵ | 7 | 6 | | | | | | | | | | 2 | A. Cornet | 4 | 0 |
| Q | Y. Xu | 7 | 5 | 2 | | M.T. Torró Flor | 2 | 3 | | | | | |
| | T. Bacsinszky | 6 | 6 | | | T. Bacsinszky | 6 | 6 | | | | | |
| | S. Soler Espinosa | 2 | 2 | | | | | | | | T. Bacsinszky | 1 | 6⁵ |
| WC | L. Zhu | 4 | 2 | | | | | | | 2 | A. Cornet | 6 | 7 |
| WC | S-w. Hsieh | 6 | 6 | | WC | S-w. Hsieh | 6⁵ | 1 | | | | | |
| | S. Pe'er | 6 | 5 | 1 | 2 | A. Cornet | 7 | 6 | |
| 2 | A. Cornet | 3 | 7 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Misaki Doi Xu Yifan | 6 | 7 | |
| | Annika Beck Petra Martić | 3 | 6$^3$ | | 1 | Misaki Doi Xu Yifan | 6⁵ | 6⁵ | |
| | Alizé Cornet Magda Linette | 6 | 1 | [10] | | Alizé Cornet Magda Linette | 7 | 7 | |
| | Laura Thorpe Zhang Kailin | 3 | 6 | [5] | | | | | | Alizé Cornet Magda Linette | 6 | 6$^3$ | [7] |
| | Chuang Chia-jung Liang Chen | 6 | 1 | [10] | | | | | | Chuang Chia-jung Liang Chen | 2 | 7 | [10] |
| 4 | Raluca Olaru Shahar Pe'er | 3 | 6 | [5] | | Chuang Chia-jung Liang Chen | 7 | 5 | [12] |
| | Elitsa Kostova Monica Niculescu | | | | 2 | Andreja Klepač María Teresa Torró Flor | 6² | 7 | [10] |
| 2 | Andreja Klepač María Teresa Torró Flor | w/o | | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (xinès) (anglès)
* Quadre individual femení PDF
Canton :
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2023 :
WTA Tour 2014
< 2013
2015 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Hidratació

«Hidratació» té aquests significats:
* Hidrat, (en anglès: Hydrate) un terme usat per indicar que una substància conté aigua
* Reacció d'hidratació, (en anglès: Hydration reaction) una reacció química en la qual s'afegeix a un compost un grup hidroxil i un protó.
* Hidratació mineral, una reacció química inorgànica que ocorre quan s'afegeix aigua a l'estructura cristal·lina d'un mineral
* Aigua d'hidratació, és l'aigua que es troba dins els cristalls.
* Entalpia d'hidratació, l'energia alliberada per les reaccions químiques amb aigua.

## Vegeu també

* Deshidratació
* Solvatació
Viccionari
# Gawhali

Gawhali fou un petit estat tributari protegit del grup de Mehwas amb una població de 500 persones i uns ingressos de 2200 lliures. Limitava al nord amb Kathi i Rajpipla, a l'est amb el districte de Khandesh, al sud amb Chikhli i a l'oest amb Sabgara (estat de l'agència de Rewa Kantha).
La dinastia governant era descendents de la tribu valvi dels bhils, originalment feudataris de Rajpipla contra el que es van rebel·lar i foren derrotats pel Gaikwar de Baroda (1763-1813). El 1818 el cap, Nana, amb una banda d'aventurers, es va dedicar al saqueig. El capità Briggs va fer acords amb els caps de Mehwas i li va concedir una subvenció de 30 lliures a condició de dedicar-se a la política i no al bandidatge; pel mateix acord Baroda li va concedir una subvenció de 896 lliures. Nana fou succeït pel seu fill Katiya, durant la minoria del qual l'estat fou administrat pel seu oncle Devji. Katiya va morir el 1878 i el va succeir el seu fill Sarupsing, que encara era menor, i va actuar com a administrador el subagent polític junt amb el seu oncle Ramji.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Metrominuto

Un metrominuto és un plànol pensat per a visualitzar diferents rutes a peu (idea original de la ciutat de Pontevedra), que sembla un pla de metro, però és un pla que indica les distàncies i temps que es triga en recorre-l'as a peu. La velocitat considerada és d'entre 4 i 5 km/h. S'agafa un lloc de la ciutat com punt 0 i a partir d'aquest es creen els recorreguts. Es poden crear recorreguts de diferents llocs d'interès,... Dit això, el projecte va ser premiat amb el premi europeu de la mobilitat o premi Intermodes per considerar-se el primer mapa de transport pedestre d'Europa.
La gran novetat del metrominuto va ser que crear un plànol per traslladar-se per la ciutat a peu amb un mitjà de transport no convencional elevant a la categoria de transport urbà el fet d'anar caminant, per tenir-ho en compte en el disseny de l'espai a les ciutats.

## Enllaços externs

* http://tipsderuta.blogspot.com.es/
# José Luis López de Lacalle

José Luis López de Lacalle (Tolosa, Guipúscoa, 1938 - Andoain, 7 de maig de 2000) fou un periodista basc. Pertanyia a una família humil, i de jove es va afiliar al PCE juntament amb el seu amic Enrique Múgica Herzog, i participà en la fundació de Comissions Obreres. Perseguit pel franquisme, va passar 5 anys en la presó de Carabanchel. Es casà amb Mari Paz Artolazábal, una de les ikastolak d'Andoain.
Va ser un dels fundadors també d'Izquierda Unida al País Basc, encara que es va anar deslligant a poc a poc, després de signar el Pacte d'Estella, acostant-se llavors al Partit Socialista d'Euskadi, en el que va anar en les seves llistes per al Senat com a independent.
Va compaginar la seva labor empresarial amb la política i periodística, escrivint a com columnista en El Mundo del País Basc, on ja va rebre cartes amenaçadores i còctels molotov a casa seva. Després de l'assassinat de Miguel Ángel Blanco va participar en la constitució del Fòrum Ermua el 1997 amb Javier Elorrieta, llavors també columnista d'El Mundo i després membre independent del Grup Socialista del Parlament Basc. Va demanar al Partit Nacionalista Basc que deixés el Pacte d'Estella. El 7 de maig de 2000 fou assassinat de dos trets, un al cap i l'altre al tórax, quan sorgia del bar Elizondo i marxava cap a casa seva. Un dels assassins se suposa que és Iñigo Guridi Lasa, pertanyent al Comando Guipuzcoa d'ETA.

## Enllaços externs

* Notícia de l'assassinat a El Mundo
# La Sirène (pel·lícula de 1904)

La Sirène és un curtmetratge mut francès de 1904 dirigit per Georges Méliès. Va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat del 593 al 595 als seus catàlegs.
El mateix Méliès interpreta el senyor de la pel·lícula. Els efectes especials inclouen maquinària escènica, pirotècnia, escamoteigs, exposició múltiple, fosa i el que es llegeix com un pla viatger (encara que de fet és l'acció que gira cap a la càmera, no al revés). El crític de cinema William B. Parrill sospita que les imatges d'aquesta pel·lícula van influir en Russalka de Vasili Gontxarov (1910).

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques; Mannoni, Laurent. L'oeuvre de Georges Méliès (en francès). París: Éditions de La Martinière, 2008, p. 348. ISBN 9782732437323.
* ↑ Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France (en francès). Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, p. 199–200. ISBN 2903053073.
* ↑ Parrill, William B. European Silent Films on Video: A Critical Guide. Jefferson, NC: McFarland, 2011, p. 475. ISBN 9780786464371.

## Enllaços externs

* La Sirène a YouTube
# Màrcia (dona de Cató d'Útica)

Màrcia va ser la segona esposa de Marc Porci Cató d'Útica (Cató el Jove). L'any 56 aC Cató se'n va divorciar perquè es pogués casar amb Quint Hortensi. Després de la mort d'Hortensi, Màrcia va tornar a la casa de Cató, tot i que hi ha dubtes sobre si s'hi va tornar a casar.

## Biografia

Era filla de Lluci Marci Felip. Es va casar amb Cató després que aquest es divorciés de la seva primera esposa Atília degut als persistents rumors de la seva infidelitat. Segons Plutarc, Màrcia era "una dona d'excel·lent reputació", que es cuidava molt del seu marit, i Appià diu que Cató n'estava molt. Li va donar tres fills.
Tot i que no hi ha indicacions de què el matrimoni fos infeliç, Cató se'n va divorciar i Màrcia es casà amb el reconegut orador Quint Hortensi. Hortensi era un amic i admirador de Plató, i la seva esposa acabava de morir sense deixar-li descendència. El desig d'Hortensi d'unir-se a la casa de Cató el va portar a demanar-li la mà de la seva filla Pòrcia. Però com que Pòrcia ja estava casada i la diferència d'edat era molt gran (Pòrcia tenia 20 anys, i Hortensi gairebé 60), Cató no donà el seu consentiment. Aleshores Hortensi va suggerir que li deixés casar-se amb Màrcia perquè aquesta ja li havia donat hereus a Cató. L'ardor de la demanda d'Hortensi va convèncer a Cató, que va accedir un cop obtinguda l'aprovació del pare de Màrcia.
Quan Hortensi morí el 50 aC, Màrcia va heretar la seva considerable fortuna, i va tornar a viure amb Cató. Plutarc afirma que es van tornar a casar, però segons Appià simplement es va traslladar a viure a casa seva.