OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mentesa

«Mentesa» té aquests significats:
* Mentesa dels bàstuls, ciutat estat dels bàstuls a la Bètica.
* Mentesa dels oretans, ciutat dels oretans a la Tarraconense, entre Cartago Nova i Castulo.
# Puig Simon

El Puig Simon és una muntanya de 1.014,4 m alt del terme comunal de Molig, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. És al sud-est del poble de Molig i a l'est dels Banys de Molig, al sud-oest de Perafita i al nord de Croells.

## Referències

* ↑ El Puig Simon en els ortofotomapes de l'IGN
# MetaPost

MetaPost és un llenguatge de programació per a la generació de caràcters gràfics, especialment per a caràcters TEX i documents troff. i l'únic intèrpret del llenguatge de programació MetaPost. Han estat desenvolupats per John Hobby i tots dos han estat derivats a partir del llenguatge i de l'intèrpret de Metafont. Produeix diagrames utilitzant el llenguatge de programació PostScript a partir d'una descripció geomètrica i algebraica. MetaPost comparteix la sintaxi declarativa de Metafont per a manipular línies, corbes, punts i transformacions geomètriques.

## Característiques

* Programari lliure, sota llicència GNU Lesser General Public License.
* Creació d'arxius de sortida en formats de gràfics vectorials PostScript encapsulat i SVG a més a més dels mapes de bits en PNG que Metafont ja produïa, encara que en formats diferents.
* És ideal per produir gràfics que han de ser impresos en impressores PostScript.
* Suporta colors RGB i amb l'extensió MetaFun suporta colors CMYK.

## Història

MetaPost fou escrit per John Hobby a AT&T basant-se en Metafont. Donald Knuth va autoritzar la copia del codi Metafont pel seu desenvolupament. L'agost de 1989 una versió preliminar fou presentada a una reunió d'un grup d'usuaris de TeX. El 1991, la primera versió estable i el primer manual foren distribuïts en cercles acadèmics. El 14 d'abril de 1992 es publica la versió 0.50, la primera que es distribueix de manera oberta. Però no és fins al 21 de desembre de 1994, quan MetaPost esdevé públic.
Amb el decurs del temps es va analitzar que la major part d'usuaris de MetaPost l'empraven com un programari de dibuix per lots per crear gràfics. S'utilitzaven diferents macros i extensions, tot plegat complicava el flux de treball. és per això que, la tardor del 2007, MetaPost va ser separat en un programari fronted i una biblioteca backend anomenada, MPlib, que després va ser vinculada a LuaTeX per Taco Hoekwater.

## Referències

* 1 2 «MetaPost a user’s manual» (en anglés) p. 1-2, 01-06-2019. [Consulta: 26 octubre 2020].
* 1 2 «MetaPost - TeX Users Group». [Consulta: 26 octubre 2020].
* 1 2 «CTAN: /tex-archive/obsolete/graphics/metapost/base». [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ Hobby, John D. «A User’s Manual for MetaPost». Arxivat de l'original el 2017-08-09. [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «Color in MetaPost - Wiki». [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «What is MetaPost?» (en anglès americà), 28-05-2018. [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «The History of MetaPost». [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ Taco Hoekwater, Hans Hagen. «MPlib: MetaPost as a reusable component». [Consulta: 26 octubre 2020].

## Vegeu també

* Lloc web de MetaPost
* Manual d'usuari de MetaPost
# Sisini II

Sisini II (en grec antic: Σισίνιος Βʹ) va ser patriarca de Constantinoble de l'any 996 al 998. Va succeir al patriarca Nicolau II Crisoberges.
Tenia una molt bona preparació teològica i havia rebut el títol de Magister. Durant el seu mandat, l'Església Ortodoxa va organitzar diversos sínodes per tractar temes d'organització de l'església, sobre el matrimoni i el divorci i diversos temes de teologia. Va morir l'any 998. El seu successor va ser Sergi II de Constantinoble.

## Referències

* ↑ «Σισίνιος Βʹ» (en grec). Ecumenic Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 8 juliol 2023].
# Osteochilus sarawakensis

Osteochilus sarawakensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Borneo (Malàisia).

## Referències

* ↑ Günther A. 1868. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Heteropygii, Cyprinidae, Gonorhynchidae, Hyodontidae, Osteoglossidae, Clupeidae,... [thru]... Halosauridae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 7. i-xx + 1-512.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i A.J. Whitten, 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pentagonita

La pentagonita és un mineral de la classe dels silicats. Va ser descoberta l'any 1973, i rep el seu nom pel seu hàbit pseudosimètric típic de les macles de la pentagonita.

## Característiques

La pentagonita és un fil·losilicat, amb fórmula Ca(VO)Si₄O$_{10}$·4H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic formant cristalls prismàtics. És un mineral dimorf de la cavansita, i una espècie estructuralment relacionada amb la plumbofil·lita. Alguns autors suggereixen que la cavansita es forma en baixa temperatura i la pentagonita és una forma d'alta temperatura.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pentagonita pertany a «09.EA: Fil·losilicats, amb xarxes senzilles de tetraèdres amb 4-, 5-, (6-), i 8-enllaços» juntament amb els següents minerals: cuprorivaita, gillespita, effenbergerita, wesselsita, ekanita, apofil·lita-(KF), apofil·lita-(KOH), apofil·lita-(NaF), magadiita, dalyita, davanita, sazhinita-(Ce), sazhinita-(La), armstrongita, okenita, nekoita, cavansita, penkvilksita, tumchaita, nabesita, ajoïta, zeravshanita, bussyita-(Ce) i plumbofil·lita.

## Formació i jaciments

Apareix omplint fractures en toves i basalts, en forma de crostes, a partir de l'alteració d'aquestes roques. Sol trobar-se associada a altres minerals com cavansita, calcita, heulandita, estilbita, analcima i apofil·lita.

## Referències

* ↑ «Pentagonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juliol 2015].
* 1 2 «Pentagonite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 3 juliol 2015].
* ↑ «Plumbophyllite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juliol 2015].
* ↑ Ishida, N., Kimata, M., Nishida, N., Hatta, T., Shimizu, M., Akasaka, T. (2009): Polymorphic relation between cavansite and pentagonite: Genetic implications of oxonium ion in cavansite. Journal of Mineralogical and Petrological Sciences, 104, 241-252
# Mas de Gasparó

El Mas de Gasparó és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida de Rubió, al sud-est de la carretera de Cambrils, on aquesta s'encreua amb la T-11, i a la vora dreta del barranc de Pedret. Construïda a mitjans del segle xix, és de molta anomenada. Gasparó era el renom de Josep Bofarull, que en va ser el propietari.

## Descripció

Es tracta d'un edifici rectangular que consta de planta baixa i dos pisos. Té tres cossos, el central amb tres plantes. El pis superior està alineat amb la façana principal, amb coberta de teules a dues aigües però recula en les bandes laterals, idèntiques i de dues plantes, formant dues terrasses a cada costat. La planta primera es va formant a partir de sis arcs de mig punt que formalitzen en alguns casos una porxada, avui convertits en finestrals. A l'esquerra del mas, una bassa triangular està enganxada a l'edifici.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 258. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 397-398.
* ↑ Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus 06: camí de Cambrils. Reus: l'Ajuntament; COAC, 2024, p. 09. ISBN 9788409559350.
# María Luisa Peón Pérez

María Luisa Peón Pérez (Torrelavega, 19 de maig de 1966) és una política i advocada espanyola. Va ser primera tinenta d'alcalde de l'Ajuntament de Torrelavega entre 2011 i 2014.

## Biografia

És filla de Roberto Peón, un dels fundadors d'Aliança Popular (AP) de Torrelavega i regidor de la primera legislatura democràtica en 1978. És llicenciada en Dret per la Universitat de Cantàbria el 1989. El 1985, quan va complir 19 anys, es va afiliar a AP, el germen del posterior PP. En l'àmbit privat, va exercir com a responsable del departament d'atenció al client de Santander de Cable (ONO) de 1994 a 1997, any en què va sol·licitar excedència per la seva dedicació a la política.
Des de 1990, ha exercit diversos càrrecs públics en l'àmbit municipal i autonòmic. Aquest mateix any va ser elegida regidora a l'Ajuntament de Torrelavega, i va exercir de primera tinenta d'alcalde des de l'11 de juny de 2011 fins a la moció de censura que va desplaçar del poder Ildefonso Calderón el gener de 2014. Anteriorment, de 1997 al 2003 va ser la primera directora general de la Dona del Govern de Cantàbria i de 2003 a 2007, diputada del Grup Popular en el Parlament de Cantàbria i portaveu en matèria de Dona i Medi Ambient.
Membre del Comitè Executiu Regional del Partit Popular de Cantàbria i del Comitè de Direcció des de 1993, ha exercit diversos càrrecs orgànics a escala regional com a vocal, coordinadora d'Acció Social entre 2008 i 2012 i des de l'XI Congrés Regional celebrat en 2012, coordinadora d'Estudis i Programes de la formació política.
També des de gener de 2010 és la presidenta de la Junta Local del PP de Torrelavega, càrrec que va exercir anys enrere.
El 10 d'abril de 2014 es va fer pública la llista electoral del Partit Popular en les eleccions al Parlament Europeu de 2014 encapçalada pel llavors ministre d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient Miguel Arias Cañete i amb el sotssecretari d'Estudis i Programes del partit, Esteban González Pons com a número dos, en la qual Peón va ocupar el lloc 24è. Finalment, no va obtenir l'escó.
En les eleccions de 2015, va resultar triada de nou regidora a l'Ajuntament de Torrelavega i va formar part de l'oposició municipal.

## Referències

* ↑ Cantabria Liberal. «La falta de transparencia es la antesala de la corrupción». [Consulta: 8 novembre 2019].
# Prosopis kuntzei

Prosopis kuntzei (sinònim Prosopis casadensis) és una espècie d'arbre i planta nativa d'Amèrica del Sud, de l'oest del Gran Chaco de l'Argentina, Bolívia, el Paraguai. S'adapta a climes àrids però també pot viure en els entollats durant gran part de l'any.
Els seus noms comuns inclouen els de Itín, palo mataco, carandá, barba de tigre

## Descripció

Fa de 4 a 10 m d'alt i té moltes espines. Les fulles són petites, (3 a 5 mm de llargada), Flors blanques groguenques, perfumades de 3 mm de llargada. Fruit en llegum negra violàcia, de 10 a 17 cm de llargada. Conté una pasta rica en midó. Les llavors ovoides, de 7 a 10 mm de llargada i 5 a 6 mm d'amplada.
El seu xilema és groc pàl·lid i el floema és bru. Fusta molt utilitzada, densa i perfumada i molt duradora.

## Imatges

* Fusta molt negra de Prosopis kuntzei
* branques superiors de Prosopis kuntzei

## Referències

* ↑ Morello, J.N. Et al. 1971. “Los Vinalares de Formosa”. INTA. Serie fitogeográfica No 11. Bs. As.
* ↑ Burkart, AE. 1976. “A Monograph of the Genus Prosopis”. Journal Arn. Arb. 57 (3–4)
* ↑ Legname, P. 1982. “Arboles indígenas del NW Argentino”. Opera Lilloana XXXIV. Tucumán, Argentina
# Mimopodabrus reductus

Mimopodabrus reductus és una espècie de la família Cantharidae dins de l'ordre dels coleòpters. Es pot trobar a Sichuan (Xina).

## Referències

* ↑ Hallan, Joel (6 de juny de 2010).
# Sistema de Dades Astrofísiques

El Sistema de Dades Astrofísiques (Astrophysics Data System en anglès o ADS les seues sigles) és una base de dades en línia, finançada per la NASA, amb més de cinc milions d'articles científics sobre astronomia i astrofísica en revistes amb revisió per experts i de fonts sense ella. Té disponibles els resumens d'aquests articles de franc per a quasi tots els articles, així com nombrosos articles antics totalment escanejats, disponibles com fitxers GIF o PDF. Els articles més moderns contenen enllaços a les seues versions electròniques en el servidor web de la revista científica. No obstant això, aquests es troben disponibles generalment tan sols sota subscripció a les corresponents revistes (com la majoria de revistes d'investigació en astronomia).
L'ADS és una eina per a la investigació extremadament útil i ha tingut un fort impacte en l'eficàcia de la recerca de dades astronòmiques des del seu inici en 1992. Les recerques en la literatura científica astronòmica que abans duraven dies o setmanes poden realitzar-se en uns pocs segons utilitzant el motor de recerca d'ADS. Els estudis han demostrat que els beneficis del sistema ADS ascendeixen a diversos centenars de milions de dòlarés a l'any i ha triplicat el nombre de lectors de revistes científiques d'astronomia.
L'ús d'ADS entre els astrònoms professionals és pràcticament universal i les seues estadístiques són utilitzades freqüentment per a explorar l'impacte d'un article o investigador així com les tendències globals en el camp de l'astronomia. Per exemple, s'ha trobat que la investigació en astrofísica produïda en un país donat és proporcional al quadrat del PNB per capita del país.

## Referències

* ↑ Kurtz, M.J.; Eichhorn G.; Accomazzi A.; Grant C.S.; Murray S.S. «The NASA Astrophysics Data System: Overview». Astronomy and Astrophysics Supplement, 143, 1, 2000, pàg. 41–59. arXiv: astro-ph/0002104. Bibcode: 2000A&AS..143...41K. DOI: 10.1051/aas:2000170.
* 1 2 Kurtz, M.J.; Eichhorn G.; Accomazzi A.; Grant C.S.; Demleitner M. «Worldwide Use and Impact of the NASA Astrophysics Data System Digital Library». Journal of the American Society for Information Science and Technology, 56, 1, 2005, pàg. 36–45. arXiv: 0909.4786. Bibcode: 2005JASIS..56...36K. DOI: 10.1002/asi.20095. (Preprint)
# Osteochilus sondhii

Osteochilus sondhii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Myanmar.

## Referències

* ↑ Günther A. 1868. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Heteropygii, Cyprinidae, Gonorhynchidae, Hyodontidae, Osteoglossidae, Clupeidae,... [thru]... Halosauridae, in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 7. i-xx + 1-512.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Secció d'interessos dels EUA a L'Havana

La Secció d'Interessos dels Estats Units a l'Havana o USINT Havana (la seva adreça telegràfica per al Departament d'Estat dels Estats Units) va representar els interessos dels Estats Units a Cuba. Va ser atesa per personal de l'United States Foreign Service i locals emprats pel Departament d'Estat. USINT Havana i la seva contrapart, la Secció d'Interessos de la República de Cuba a Washington, D.C., formalment van ser part de les respectives ambaixades de Suïssa, encara que operen independentment de Suïssa en virtualment tot excepte en protocol.
Tots dos països no van tenir una relació diplomàtica formal fins a 2015, per tant, les seves Seccions d'Interessos respectives van funcionar com a ambaixades de facto. L'últim cap de USINT Havana va ser Jeffrey DeLaurentis que va reemplaçar John Caulfield en 2014.
Des del 20 de juliol de 2015, l'edifici va passar a ser novament la Ambaixada dels Estats Units a Cuba, mentre que es reinaugurà l'ambaixada de Cuba als Estats Units. La USINT quedava al Malecón en el districte de Vedado, Plaça de la Revolución, a l'Havana.
Segons el lloc web d'USINT la seva missió oficial és la següent:
    Les funcions d'USINT són similars a la de qualsevol representació dels EUA en l'exterior: Serveis Consulars, una secció Política i Econòmica, un Programa Diplomàtic, i processament a refugiats únic per a Cuba. Els objectius d'USINT a Cuba són promoure una transició pacífica a un sistema democràtic basat en el respecte a l'estat de dret, drets humans individuals i obertura dels sistemes econòmics i comunicacionales. Les relacions bilaterals es basen en Acords Migratoris, dissenyats per promoure una migració segura, ordenada i legal, l'Acord de Seccions d'Interès, i els esforços per reduir les amenaces globals del Crim i narcòtics
La base naval nord-americana de Guantánamo és inaccessible des de dins de Cuba. Temes consulars que tinguin a veure amb la base es van manejar des de l'Ambaixada dels Estats Units a Kingston, Jamaica.

## Cap de Secció

* 1977-1979 Lyle Franklin Lane
* 1979-1982 Wayne S. Smith
* 1982-1985 John Ferch
* 1985-1987 Curtis W. Kamman
* 1987-1990 John J. Taylor
* 1990-1993 Alan H. Flanigan
* 1993-1996 Joseph Sullivan
* 1996-1999 Michael Kozak
* 1999-2002 Vicki Huddleston
* 2002-2005 James Cason
* 2005-2008 Michael E. Parmly
* 2008–2011 Jonathan D. Farrar
* 2011–2014 John Caulfield
* 2014-2015 Jeffrey DeLaurentis

## Referències

* ↑ «United States severs diplomatic relations with Cuba». HISTORY.com.
* ↑ «U.S. and Cuba to announce embassy openings». CNN, 30-06-2015.
* ↑ «U.S. and Cuba to reopen embassies». Politico, 30-06-2015.

## Enllaços externs

* Web de la USINT Havana en castellà Arxivat 2011-06-13 a Wayback Machine.
* Article about "billboard war" December 2004
* Article about US electronic billboard Jan 2006
* Article about the Cuban flag protest
# Pierre Bayen

Pierre Bayen (Châlons-en-Champagne, 7 de febrer de 1725 - París, 15 de febrer de 1798) va ser un químic i farmacèutic francès, que va descobrir el fulminat de mercuri.

## Biografia

Fill d'un forner Bayen va ser el farmacèutic en cap de l'expedició militar de Menorca del 1755, després va passar a l'exèrcit d'Alemanya durant la guerra dels Set Anys. En acabar la guerra fou nomenat farmacèutic major lloc des d'on va crear la farmàcia militar. El 1766 va ser nomenat inspector general del servei de salut. Pierre Bayen va ser escollit membre del Académie des ciències el 1795.

## Obra

Va analitzar les aigües minerals de França juntament amb Gabriel François Venel, va descobrir la propietat detonant del fulminat de mercuri, i va descobrir, abans que Antoine Laurent Lavoisier que, en la combustió els minerals capten en l'aire un dels seus principis, que ara sabem que és l'oxigen. Va fer nombroses observacions importants que va publicar als seus "Opuscles químics" el 1798.
# María Luisa Ledesma

María Luisa Ledesma Rubio (Saragossa, 1927- Saragossa, 1996) fou una historiadora espanyola que va destacar pels seus estudis i investigacions en història medieval, sent la seva especialitat les comunitats mudèjars i les ordres militars. És una autora referent per aquells que volen conèixer la història medieval d'Aragó.
# QazCovid-in

QazCovid-in, coneguda comercialment com QazVac, és una vacuna contra la COVID-19 desenvolupada per l'Institut de Recerca en Problemes de Seguretat Biològica del Kazakhstan.

## Investigació clínica

Actualment es troba en assaig clínic fase III i s'espera que l'assaig estigui completat el 9 de juliol.

## Autoritzacions

Autorització plena  Autorització d'emergència  Permesa per viatges

### Emergència (2)

* Kazakhstan

## Administració

En 2 dosis separades per 3 setmanes.

## Referències

* ↑ «Kazakhstan Begins Vaccinating 3,000 Volunteers With Self-Made QazCovid-in», 20-12-2020.
* ↑ ClinicalTrials.gov NCT04691908 Immunogenicity, Efficacy and Safety of QazCovid-in® COVID-19 Vaccine
* ↑ «Reactogenicity, Safety and Immunogenicity of QazCovid-in® COVID-19 Vaccine - Full Text View - ClinicalTrials.gov».
* ↑ INFORM.KZ. «Vaccination with homegrown QazVac vaccine likely to start in late April» (en anglès), 31-03-2021. Arxivat de l'original el 2023-03-06.
* ↑ «QazVac готова и уже на подходе» (en rus).
* ↑ «A new vaccine on the scene: Kazakhstan begins rollout of homegrown QazVac» (en anglès), 26-04-2021.
* ↑ INFORM.KZ. «Health Minister Alexei Tsoi to be one of the first to get homegrown QazCovid-in vaccine» (en anglès), 26-04-2021.
COVID-19 i la Pandèmia de COVID-19 :
Als Països Catalans :
Salut :
# Michael Balint

Michael Balint (Budapest, 3 de desembre de 1896 - Londres, 31 de desembre de 1970) (hongarès: Bálint Mihály) va ser un metge psicoanalista hongarès que va proposar la Teoria de la relació de l'objecte. Era fill de Mihály Maurice Bergmann, un metge jueu que exercia a Budapest. Contra la voluntat del seu pare, canvià el seu nom a Balint Mihály i passà del judaisme al cristianisme unitari.
Durant la Primera Guerra Mundial, Balint va combatre a Rússia i després als Dolomites. Es va doctorar a Budapest el 1918. Posteriorment Balint va llegir les obres de Sigmund Freud "Tres Assaigs Sobre la Teoria Sexual" (1905) i "Totem i Tabú".
Va freqüentar les lliçons de Sándor Ferenczi, i el 1919 va esdevenir el primer professor universitari de psicoanàlisi de Budapest.
Balint es va casar amb Alice Secleri Kovács i el 1920 la parella es traslladà a Berlín, on Balint treballà al laboratori de bioquímica amb Otto Heinrich Warburg (1883-1870).
El 1924 Balint tornà a Budapest. Durant el 1930 les condicions polítiques d'Hongria van fer pràcticament impossible l'ensenyament de la psicoteràpia i així Balint es va traslladar a Manchester. Alice morí el 1938. El 1944 Balint es va tornar a casar (es va divorciar el 1952). El 1945 els seus progenitors, que van ser arrestats pels nazis a Hongria, es van suïcidar.
El 1949 Balint va trobar la seva futura esposa Enid Flora Eichholz que treballava a l'Institut Tavistock de relacions humanes fent recerca sobre els problemes del matrimoni, Michael Balint va esdevenir el dirigent d'aquest grup. Michael i Enid es van casar el 1958. El 1968 Balint va esdevenir president de la British Psychoanalytical Society.

## Els grups Balint

El "Grup Balint", era una tècnica a través de la qual se cercava millorar la capacitat dels metges d'utilitzar amb els pacients la relació interpersonal com factor terapèutic.
Balint i la seva esposa, durant 5 anys van treballar en un grup compost per 8-10 metges, basant-se en dues hipòtesis principals:
* el mateix metge és el fàrmac principal per al pacient,
* en la relació entre el metge i el pacient s'hi poden produir sofriments i irritacions inútils, que Balint volia evitar escoltant i comprenent al pacient.

## Notes

* ↑ Balint M., (1990) Medico, paziente e malattia. Feltrinelli, Milano. ISBN 8807600021

## Enllaços externs

* International Balint Federation
* Balint Society