OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stanfield (Oregon)

Stanfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 1.979 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stanfield tenia 1.979 habitants, 661 habitatges, i 497 famílies. La densitat de població era de 530,6 habitants per km².
Dels 661 habitatges en un 38,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.286$ i la renda mediana per família de 38.145$. Els homes tenien una renda mediana de 28.578$ mentre que les dones 18.841$. La renda per capita de la població era de 12.842$. Aproximadament el 10,6% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stanfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stanfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sonata da camera

La sonata da camera (terme italià que significa "sonata de cambra") aparegué en l'època barroca al costat de la sonata da chiesa; ambdues modalitats van ser essencials per a l'evolució de la forma sonata. La sonata da camera, menys construïda que la sonata da chiesa, és sovint una lliure successió de diferents moviments de dansa; influí en la formació de la suite.
La sonata da camera és un tipus de composició instrumental destinada a l'actuació secular. És una obra instrumental, amb tres o més moviments de dansa (a vegades amb un moviment previ), marcat per a un o més instruments melòdics i el baix continu. Les obres d'Arcangelo Corelli, les opus 2 i 4, contenen exemples típics. Després del 1700 el gènere es fusionà cada vegada més amb la sonata da chiesa; també apareixerien títols com partita o suite per a descriure una sèrie de moviments de dansa.
Darrer moviment de la sonata a trio número 1, d'Arcangelo Corelli, sobre un típic ritme de giga, un dels ritmes de dansa més habituals en les sonates da camera. (?·pàg.)

## Referències

* ↑ Article Sonata da chiesa a l'Enciclopèdia Catalana (accés el 5-07-2008)
# Universitat Adam Mickiewicz

La Universitat Adam Mickiewicz de Poznań (en polonès: Uniwersytet im. Adama Mickiewicza w Poznaniu) és una de les universitats poloneses més grans, va obrir les portes el 7 de maig de 1919 a Poznan. Rep el nom en honor del poeta polonès Adam Mickiewicz.

## Referències

* ↑ UAM, Administrator strony. «UAM świętuje 101. urodziny - Uniwersytet im. Adama Mickiewicza w Poznaniu» (en polonès). [Consulta: 21 desembre 2021].
# Ye'elimita

La ye'elimita és un mineral de la classe dels sulfats. És la forma en què es troba el sulfoaluminat de calci (Ca₄(AlO₂)₆SO₄) a la natura. Pertany al grup de la sodalita. Aquest mineral rep el seu nom de Har Ye'elim (Israel) a la costa oest de la mar Morta, lloc on va ser trobat per primera vegada a la naturalesa. Pertany al sistema cristal·lí cúbic i reacciona fàcilment amb l'aigua.
Tot i que va ser descrita per primera vegada l'any 1957 per Ragozina, la ye'elimita també és coneguda com a "Compost de Klein", després que Alexander Klein de la Universitat de Califòrnia (Berkeley) va experimentar amb ciments sulfoaluminats durant els anys 60. Aquest mineral es troba amb freqüència com un dels constituents del ciment de sulfoaluminat, el qual es fabrica en l'escala de milions de tones l'any. De tant en tant també produeix adventícia en els ciments de tipus Portland.
En ser hidratada en presència d'ions de calci i sulfat, forma ettringita, un mineral fibrós insoluble que proporciona resistència als formigons. A l'escalfar-la per sobre de 1350 °C comença a descompondre's en aluminat tricàlcic, òxid de calci, diòxid de sofre i oxigen.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ye'elimita pertany a «07.BC: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: d'ansita, alunita, ammonioalunita, ammoniojarosita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natroalunita, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), atlasovita, nabokoita, clorothionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, piypita, klyuchevskita, alumoklyuchevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataita, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Referències

* ↑ «Ye'elimita». Mindat. [Consulta: 7 agost 2013].
* ↑ «Ye'elimita». Webmineral. [Consulta: 7 agost 2013].
* ↑ Bye, G. C.. Portland Cement: Composition, Production and Properties. Thomas Telford Publishing, 1999, p. 224. ISBN 0-7277-2766-4 [Consulta: 7 agost 2013].
# Arxiu Històric d'Oriola

L'Arxiu Històric d'Oriola (en castellà Archivo Histórico de Orihuela) és un arxiu de titularitat autonòmica, ubicat a la localitat d'Oriola, i proporciona servicis de consulta de fons, reprografia, digitalizació, biblioteca i visites programades per a centres docents. Té la seu dins de les instal·lacions de la Biblioteca Pública Fernando de Loazes.

## Història

L'Arxiu té el seu origen en l'Arxiu de Protocols reunit pels dominics a partir del segle xv, encara que no tingué reconeixement oficial fins al 19 de juliol de 1954.
L'any 2019 s'inicià un procés de digitalització de 80.000 imatges del seu fons, corresponents a documents del convent i col·legi de Santo Domingo, dels fons de Fernando de Loazes i de la Universitat d'Oriola, així com de 365 pergamins datats entre els segles XIV i XVII.

## Fons

* Fons notarials, amb protocols o registres notarials reunits pels dominics entre 1408 i 1908
* Fons del convent i col·legi de Santo Domingo, de Don Fernando de Loazes i de la Universitat d'Oriola, amb documents datats entre els segles XV i XIX.
* Fons de Governació, procedents de l'antiga Governació d'Oriola, datats entre els segles xvi i xvii.
* Pergamins
* Fons privats
** Tomás López Galindo, advocat i administrador dels béns del marqués de Fontalba i de Cubas
** Ramón Pérez Álvarez, estudiós i gran coneixedor de la vida i obra del poeta Miguel Hernández
** família Soler de Castilla
Entre els documents que custodia cal destacar:
* una carta que els Reis Catòlics van enviar a Oriola per informar sobre la conquesta de Granada
* un ban de l'alcalde accidental David Galindo, datat l'11 de desembre de 1931, on les autoritats republicanes declaren fora de la llei al rei Alfons XIII
* un llibre d'allistament militar de 1931 on se cita que Miguel Hernández s'ha d'incorporar al servici, juntament amb una anotació posterior declarant la seva mort després de la guerra civil.

## Referències

* 1 2 «Creació i característiques». Bilbiotecas públicas de Orihuela, 10-05-2020.
* ↑ «Servicis». Generalitat Valenciana. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Archivo Histórico de Orihuela». Bilbiotecas públicas de Orihuela. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ Murcia, Sandra «El Consell digitalizará 80.000 imágenes y documentos del Archivo Histórico de Orihuela». Alicante Plaza, 27-05-2019 [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Fons conservats». Generalitat Valenciana. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ Maciá, Pilar M. «Una exposición adelanta la vuelta a un espacio municipal del Archivo Histórico de Orihuela». Las Provincias, 26-12-2013 [Consulta: 10 maig 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa de l'Arxiu Històric d'Oriola al Ministerio de Cultura y Deporte
# South of the Border

South of the Border és un documental polític produït i dirigit per Oliver Stone. La pel·lícula es va estrenar al Festival de Cine de Venècia del 2009. Tracta sobre la presidència d'alguns líders llatinoamericans d'esquerra, en particular els dirigents de Veneçuela, Bolívia, Argentina, Brasil, Cuba, Paraguai i l'Equador. També és rellevant durant el documental el tractament que aquests mandataris han rebut per part dels mitjans de comunicació americans.

## Contingut

El documental tracta molts aspectes de la vida del President veneçolà, Hugo Chávez, el qual és entrevistat profundament. A més també són tractats els moments més significatius de la seva carrera política; la seva emergència popular, el cop d'estat que dirigí, el seu empresonament, el triomf electoral, el cop d'Estat del 2002 i el retorn al poder. A la cinta també s'hi inclouen entrevistes a altres dirigents com són: Evo Morales, Fernando Lugo, Cristina Kirchner, Néstor Kirchner, Lula da Silva o Fernando Correa.
El film també examina les polítiques econòmiques del lliure mercat afavorides pels governs dels Estats Units d'Amèrica i el Fons Monetari Internacional durant els últims anys. Mostra com aquestes pràctiques han afavorit les grans diferències econòmiques en els països llatinoamericans. Es fa referència també a com els col·lapse econòmic argentí del 2001, la lluita contra el tràfic de drogues i el descontentament per la venda dels recursos naturals propis han propiciat l'auge d'aquests mandataris.

## Referències

* ↑ «Així és el documental "Al sud de la frontera" que avui s'ha estrenat a Venècia». Noticias24.com. Arxivat de l'original el 2009-09-09. [Consulta: 9 agost 2011].

## Enllaços externs

* South of the Border - Lloc web oficial
# Velocitat relativista

Es considera una velocitat relativista aquella que representa un percentatge significatiu de la velocitat de la llum i que per això obliga a tenir en compte els efectes de la relativitat especial a l'hora de l'estudi científic.
Es diuen partícules relativistes a les partícules elementals que es mouen a velocitats relativistes. Quan la velocitat d'una partícula és un percentatge significatiu de la velocitat de la llum apareixen diversos efectes relativistes importants com la dilatació temporal o la contracció de longituds. Una magnitud que mesura adequadament aquests efectes relativistes de la velocitat és el factor de Lorentz
   $\gamma ={\frac {1}{\sqrt {1-{\cfrac {v^{2}}{c^{2}}}}}}$
Per a $v\geq 0,20c$ el factor de Lorentz difereix en més d'un 2% de la unitat, i per tant, té efectes clarament mesurables, però només per a velocitats $v\geq 0,75c$ l'efecte relativista s'allunya de les prediccions de la mecànica clàssica més d'un 50%.

## Vegeu també

* Relativitat especial
* Model estàndard de física de partícules

## Referències

* ↑ Philip Gibbs. «How Do You Add Velocities in Special Relativity?» (en anglès). Departament de Matemàtiques de la Universitat de Califòrnia, 1996. Arxivat de l'original el 28 de maig 2013. [Consulta: 24 febrer 2014].
# Sita

Sita (del sànscrit sīta, "arada") és una deessa de l'hinduisme que apareix al Ramayana com a esposa de l'heroi principal, Rama. Com a avatar de Lakxmi, representa les virtuts ideals d'una dona, així com la riquesa.
El seu naixement està narrat en històries diferents i contradictòries però sembla filla d'una deessa mare primordial de temps prevèdics. Amb ella apareix un arc màgic, de gran pes i volum i es proclama que només qui aconsegueixi disparar-lo podrà optar a la seva mà, gesta que assoleix Rama en una competició amb altres candidats. Estant la parella al bosc, Sita és raptada per Ravana i el seu marit ha de córrer diverses aventures per salvar-la. Quan tornen al palau reial, Sita ha de fer front a falses acusacions d'adulteri, que la forcen a un exili temporal on cria els seus bessons en solitari. Finalment és perdonada i torna a ocupar el tron que li correspon.
Part de la cerimònia de les llums o diwali és en el seu honor.

## Referències

* ↑ Suresh Chandra (1998). Encyclopaedia of Hindu Gods and Goddesses. Sarup & Sons
# Škorpioni

Els Škorpioni (en ciríl·lic: Шкорпиони), o Els Escorpins, era una unitat paramilitar sèrbia creada el 1991 durant l'establiment de la República Sèrbia de Krajina, i liderada per Slobodan Medić. Depenia del Ministeri de l'Interior serbi, i va participar en les guerres de Croàcia, Bòsnia i Kosovo, on els seus membres van estar implicats en diverses atrocitats i crims de guerra. Segons algunes fonts, el nom de la unitat faria referència al subfusell de fabricació txeca Skorpion vz.61. El 2004, un tribunal serbi va condemnar un membre dels Escorpins, Sasa Cvjetan, per la seva participació en els assassinats de Podujeva (Kosovo) l'any 1999. L'any 2007 un tribunal serbi va condemar Slobodan Medić i dos integrants més de la unitat per la seva participació en la Matança de Srebrenica, on quedà demostrat a través d'un vídeo que van assassinar sis civils musulmans. Aquest enregistrament en vídeo, que va ser la prova principal d'aquest judici, s'havia visionat per primer cop l'1 de juny de 2005 durant el judici a Slobodan Milošević al Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia.

## Referències

* 1 2 «Primera condemna sèrbia per la matança de Srebrenica». Avui, 11-04-2007. [Consulta: 3 març 2010].
* 1 2 Totten, Samuel. Dictionary of Genocide: A-L. Greenwood Publishing Group, 2008, pàg.390. ISBN 0313346429 ,9780313346422.
* ↑ «Serb jailed for Kosovo killings» (en anglès). BBC News, 17-03-2004. [Consulta: 3 març 2010].
* ↑ «La Justícia sèrbia condemna a 58 anys de presó a quatre paramilitars per la matança de Srebrenica». Europa Press/Vilaweb, 10-04-2007. [Consulta: 3 març 2010].
# Aulacorhynchus cognatus

Aulacorhynchus cognatus és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que habita a la selva humida del nord-oest de Colòmbia i zona limítrofa de l'est de Panamà.
# Stenodus nelma

Stenodus nelma és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes que habita a Amèrica del Nord i Euràsia (Sibèria, Rússia). És un peix demersal d'aigua dolça, salabrosa i marina. Els mascles poden assolir 150 cm de longitud total i 40 kg de pes. Tenene entre 63 i 69 vèrtebres. Els adults mengen peixets i els alevins larves d'insectes aquàtics i crustacis planctònics. La seua carn és blanca, dolça i lleugerament oliosa. És venut fresc o congelat. Al Canadà és depredat per Stenodus leucichthys, Esox lucius i Lota lota. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kirillov, F.N., 1972. Ryby Yakutii (Fishes of Yakutia). Moscou: Nauka, 1972
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Dymond, J.R., 1943. The coregonine fishes of northwestern Canada. Trans. R. Can. Inst. 24(2):171-231.
* ↑ Wynne-Edwards, V.C., 1952. Fishes of the Arctic and subarctic. p. 5-24. A: freshwater vertebrates of the Arctic and subarctic. Fish. Res. Bd. Canada Bull. 94: 28 p.
* ↑ Svetovidov, A.N., 1984. Salmonidae. p. 373-385. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. vol. 1.
* ↑ Morrow, J.E., 1980. The freshwater fishes of Alaska. University of. B.C. Animal Resources Ecology Library. 248p.
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Southampton City Art Gallery

La Southampton City Art Gallery és una galeria d'art a Southampton, sud d'Anglaterra. Es troba en el Centre Cívic de Commercial Road.
La galeria es va inaugurar el 1939 amb gran part del finançament inicial de la galeria procedent de dos llegats, un de Robert Chipperfield i un altre de Frederick William Smith. La galeria va ser danyada durant la Segona Guerra Mundial i la reparació va retardar la seva reobertura fins 1946.
La col·lecció d'art de la galeria abasta sis segles d'història artística europea, amb més de 5.300 obres en la seva col·lecció de belles arts. La galeria té una Col·lecció Designada, considerada d'importància nacional.
Entre els aspectes destacats de la col·lecció permanent figuren un retaule del segle xiv d'Allegretto Nuzi, de l'italià Giambattista Pittoni; la sèrie Perseus de Burne-Jones; pintures del Grup Camden Town i del Grup de Londres; escultura de Jacob Epstein, Auguste Rodin, Edgar Degas, Henri Glong Bragka.
Milers de visitants exploren les exposicions cada mes i, a través d'un programa d'activitats educatives, Southampton City Art Gallery ofereix oportunitats per un major accés, participació i comprensió de l'art per persones de totes les edats. El servei educatiu de la galeria treballa estretament amb una sèrie d'artistes visuals professionals, incloent Melanie Rose, Debra Marsh, Jo Bresloff i Alastair Eales.

## Canvis en la galeria d'art

El novembre de 2012, es va anunciar que els temps d'obertura de la galeria probablement es reduirien significativament, com a part de la iniciativa de l'Ajuntament de Southampton d'estalviar 20 milions de lliures. L'1 d'abril de 2013, els horaris d'obertura de la galeria d'art van passar a ser els següents:
* Divendres: 10am-3pm
* Dissabte: 10am-5pm
* Diumenge: Tancat

## Referències

* 1 2 Monkhouse. A Survey of Southampton and its Region. British Association for the Advancement of Science, 1964, p. 314–316.
* ↑ «History» (en anglès britànic). Southampton City Art Gallery. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ Southampton City Art Gallery Arxivat 2010-04-19 a Wayback Machine., Culture 24, UK.
* 1 2 «Southampton City Art Gallery - Southampton City Council». Southampton.gov.uk, 23-12-2013. Arxivat de l'original el 2 febrer 2014. [Consulta: 28 gener 2014].
* ↑ «BBC News - Southampton City Council to cut 'close to 300' jobs». Bbc.co.uk, 12-11-2012. [Consulta: 28 gener 2014].
# Valentina Kameníková

Valentina Kameníková (Odessa, 20 de desembre de 1930 - Praga, 21 de novembre de 1989) fou una pianista txeca i una professora de música ucraïnesa, respectivament.
Venia d'una família musical. Durant la Segona Guerra Mundial el 1941, a causa del seu origen, va ser evacuada a Sibèria, estudiant i tocant el piano, primer a Odessa en una escola local de música, després al Conservatori d'Odessa i, després, al Conservatori de Moscou, sota el professor Heinrich Neuhaus.
El 1954 es va casar, i el 1957 es va traslladar amb la seva família a Txecoslovàquia. Entre 1959 i 1961, va fer estudis de postgrau en piano a l'Acadèmia d'Arts Escèniques de Praga, sota el professor František Rauch. A partir del 1963 va fer classes al Conservatori de Praga i, el 1970, va treballar com a professora a l'Acadèmia de les Arts escèniques de Praga. El 1976 va ser membre del jurat del Concurs Internacional de Piano Paloma O'Shea Santander. Va ser una notable intèrpret clàssica de la música russa amb una tècnica de piano excel·lent, i va ser molt aclamada pels crítics. Ella finalment va deixar un llegat d'una cinquantena d'enregistraments.

## Referències

* ↑ https://www.santanderpianocompetition.com/C_Concursos_Premiados.aspx

## Enllaços externs

* https://www.cojeco.cz/valentina-kamenikova
* http://www.muzikus.cz/homepage/
* https://www.classicstoday.com/review/review-5352/
# Simetria global

En física, una simetria global és una simetria que és satisfeta a tots els punts de l'espaitemps sota consideració, en contraposició amb una simetria local que varia (suaument) de punt a punt.
Les simetries globals requereixen lleis de conservació, però no forces, en física.
Un exemple d'una simetria global és l'acció del grup $U(1)=e^{iq\theta }$ (on $\theta$ és una constant, fent-ne global la transformació) sobre el lagrangià d'un camp de Dirac:
       ${\mathcal {L}}_{D}={\bar {\psi }}\left(i\gamma ^{\mu }\partial _{\mu }-m\right)\psi$
Sota aquesta transformació la funció d'ona canvia com $\psi \rightarrow e^{iq\theta }\psi$ i ${\bar {\psi }}\rightarrow e^{-iq\theta }{\bar {\psi }}$, i per tantː
       ${\mathcal {L}}\rightarrow {\bar {\mathcal {L}}}=e^{-iq\theta }{\bar {\psi }}\left(i\gamma ^{\mu }\partial _{\mu }-m\right)e^{iq\theta }\psi =e^{-iq\theta }e^{iq\theta }{\bar {\psi }}\left(i\gamma ^{\mu }\partial _{\mu }-m\right)\psi ={\mathcal {L}}$

## Exemples

* La relativitat especial té una simetria globalː la simetria de Lorentz o, de forma més general, la simetria de Poincaré.
* En física de partícules hi ha moltes simetries globals, com la simetria d'isospin SU(2), i simetries locals, com SU(2) de les interaccions febles. El grup de simetria de supergravetat és una simetria local, mentre que el de la supersimetria és una simetria global.

## Vegeu també

* Camp (física)
* Simetria local
# Écoivres

Écoivres és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Écoivres era de 101 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 46 habitatges, 38 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 46 habitatges eren cases. Dels 38 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 3 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Écoivres el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 12 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 12 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 46 eren actives i 12 eren inactives. De les 46 persones actives 40 estaven ocupades (22 homes i 18 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 12 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de transport.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Écoivres a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Écoivres a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Baiges

«Baiges» té aquests significats:
* Baiga, plural baigues, grup tribal dels estats de Madhya Pradesh i Jharkhand a l'Índia.
* Baiges com a cognom:
** Joan Hernàndez i Baiges, metge i compositor de sardanes.
** Josep Maria Baiges i Jansà, dibuixant, artista i compositor de sardanes.
** Víctor Méndez Baiges, filòsof.
** Antoni Baiges (1796 - 1843), militar reusenc