OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Menticirrhus paitensis

Menticirrhus paitensis és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja cucs, crustacis i mol·luscs.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic oriental: des de Mèxic fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1861. Revision of the genera of North American Sciaeninae. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 13. 79-89.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hildebrand, S. F., 1946. A descriptive catalog of the shore fishes of Peru. Bulletin of the United States National Museum Núm. 189: i-xi + 1-530.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Chao, L.N., 1995.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nespresso

Nespresso és la marca comercial de la companyia Nestlé Nespresso SA, pertanyent al Grup Nestlé i amb seu a Vevey, Suïssa. Els seus productes estan basats en un sistema de càpsules individuals que contenen cafè molt i màquines específiques que són capaces de produir el cafè a partir del contingut de la càpsula.
Nespresso té un model domèstic i un altre model especialitzat per a clients especials com oficines o hotels.

## Tecnologia

Les càpsules de Nespresso tenen forma cònica i estan fetes d'alumini, amb una capa d'un film plastificat que limita el contacte entre l'alumini i el cafè. Estan segellades hermèticament per tal d'evitar que es perdin les aromes del cafè i que es van perdent una vegada molt amb el contacte amb l'aire i la llum. Cada càpsula té diferents mescles depenent del model comercialitzat.
L'alumini de la punta del con de la càpsula i de la paret lateral és més gruixut que el de la tapa que és només una fina fulla. Quan la càpsula s'insereix dins la màquina i s'abaixa la palanca pressora, tres agulles en 120º perforen la punta del con per on s'injecta l'aigua calenta, mentre la fina fulla de la base del con és foradada per 25 punxons quadrats foradats, que dibuixen un quadrat (5x5), per on sortirà el cafè calent processat. Una vegada que s'activa, la cafetera comença a escalfar aigua que és enviada a la càpsula a una pressió de 19 bars, fent que el cafè surti pel broquet cap a la tassa. Les càpsules són, en general, monodosi.

## Reciclatge i càpsules compatibles

L'empresa té programa de reciclatge amb el qual ofereix la capacitat de reciclar el 80 % de les càpsules produïdes a tot el món, i disposa de 14 000 punts de recollida de càpsules en 31 països.
Hi ha també càpsules compatibles amb el sistema Nespresso d'altres marques i càpsules recarregables per a les cafeteres Nespresso. El 2011 les càpsules de Marcilla es van llançar al mercat espanyol, amb distribució a gran escala en supermercats, fet que ha portat ambdues empreses als tribunals en mercats com França.
Les càpsules recarregables compatibles amb la tecnologia monodosi de Nespresso poden ser reutilitzades amb cafè diferent del comercialitzat per la marca; així mateix, es poden localitzar pàgines amb tutorials que expliquen com reomplir i reutilitzar les càpsules originals amb cafè diferent del de la marca.

## Vegeu també

* Dolce Gusto
* Càpsula de café
* Senseo

## Referències

* ↑ «¿Qué hago con las cápsulas de café?
* ↑ «Conflicto entre Marcilla y Nespresso por el mercado de las cápsulas de café.» 20 minutos.
* ↑ «Cápsulas vacías para romper el monopolio de Nespresso.

## Enllaços externs

* Web oficial de Nespresso
# Plano (Texas)

Plano és una ciutat ubicada al Comtat de Collin a l'estat de Texas, Estats Units d'Amèrica, de 267.480 habitants segons el cens de l'any 2008 i amb una densitat de 1.421,94 per km². Plano és la 70a ciutat més poblada del país. L'actual alcalde és Phil Dyer.

## Ciutats agermanades

* Brampton, Canadà
* San Pedro Garza García, Mèxic
* Hsinchu, Taiwan

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Plano (anglès)
Viccionari
# Lipaugus

Lipaugus és un gènere d'ocells de la família dels cotíngids (Cotingidae) que habiten en la selva neotropical.

## Llistat d'espècies

Se n'han descrit set espècies dins aquest gènere, però en època recent han estat afegides dues més, antany ubicades al gènere Tijuca, arran trebals com ara Settlecowski et al. 2020, quedant un total de 9.
* Lipaugus unirufus - cotinga rogenca.
* Lipaugus lanioides - cotinga capgrisa.
* Lipaugus ater - cotinga aladaurada.
* Lipaugus conditus - cotinga alagrisa.
* Lipaugus streptophorus - cotinga de collar rosa.
* Lipaugus vociferans - cotinga cridanera.
* Lipaugus weberi - cotinga de Weber.
* Lipaugus fuscocinereus - cotinga fosca.
* Lipaugus uropygialis - cotinga alafalçada.

## Referències

* ↑ El gènere Lipaugus a TAXONOMICON Rev. 05-06-2010 (anglès)
* ↑ AE Settlecowski AE, AM Cuervo, JG Tello, MG Harvey, R Brumfield and EP Derryberry. 2020. Investigating the utility of traditional and genomic multi-locus data sets to resolve relationships in Lipaugus and Tijuca (Cotingidae). Molecular Phylogenetics and Evolution. In Press. Journal Pre-proof. Available on line. https://www.sciencedirect.com/science/article/abs/pii/S1055790320300518
* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# Nusantara

Nusantara, situada a l'illa de Borneo, és una ciutat i la capital d'Indonèsia, que s'inaugurà a les celebracions del dia nacional del país del 2024. La ciutat planificada reemplaça Jakarta (a l'illa de Java), capital del país des del 1945.

## Història

L'any 2019 el president del país, Joko Widodo, va impulsar el pla de fer una nova capital. I tres anys més tard, el gener del 2022, el Parlament d'Indonèsia va aprovar un projecte de llei perquè la nova capital se situés a la província de Borneo de Kalimantan Oriental. El nom de la nova ciutat, Nusantara, en sànscrit, vol dir ‘illes exteriors’. La seva construcció començà el juliol del 2022, iniciant-se des de zero.

## Referències

* 1 2 Solano, Alexandre «El naixement d’una nova capital: Indonèsia deixa obsolets tots els mapamundis. Avui es farà la primera reunió de govern a Nusantara i es preveu que el decret que n'oficialitzi la capitalitat serà imminent». VilaWeb, 11-08-2024 [Consulta: 12 agost 2024].
* 1 2 Arana, Ismael «La nueva capital de Indonesia se llamará Nusantara». La Vanguardia, 19-01-2022 [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ Booth, Rich «Nusantara: Indonesia’s new capital city is 80% complete Nusantara’s airport is scheduled to be completed by early August». The Independent, 05-06-2024 [Consulta: 12 agost 2024].
# Pes equivalent

Pes equivalent o gram equivalent en química és un terme que s'ha usat històricament en diferents contextos. En l'ús més general es tracta de la massa d'un equivalent químic, que és la massa d'una substància donada que:
* subministrarà o reaccionarà amb un mol de catió hidrogen en una reacció àcid-base; o
* subministrarà o reaccionarà amb un mol d'electrons en una reacció redox.
El pes equivalent té les dimensions i unitats de mesura de massa, al contrari que el pes atòmic que no té dimensions. Els pesos equivalents van ser determinats originalment mitjançant experiments, però, malgrat que encara es facin servir, actualment deriven de la massa molar. Addicionalment el pes equivalent d'un compost químic pot calcular-se dividint el pes molecular pel nombre de càrregues positives o negatives que resultin de la descomposició d'aquest compost.

## Història

Les primeres taules de pesos equivalents van ser publicades per Carl Friedrich Wenzel el 1777. Jeremias Benjamin Richter va publicar-ne més de manera separada a l'anterior.
John Dalton's va publicar el 1808 una d'aquestes taules amb un punt de referència prenent el pes equivalent de l'hidrogen com unitat de massa. The work of Charles Frédéric Gerhardt (1816–56), Henri Victor Regnault (1810–78) i Stanislao Cannizzaro (1826–1910) ajudaren a racionalitzar la paradoxa que representava de la formació de l'aigua i altres de similars, però el problema encara es va debatre al Congrés de Karlsruhe de 1860.
Amb l'aparició de la taula periòdica dels elements de Meldeleiev l'any 1869, on els elements es relacionaven segons els pesos atòmics aproximats, es van deixar d'utilitzar els pesos equivalents pels elements. Tanmateix els pesos equivalents es van seguir usant particularment en la química analítica durant uns cent anys més.

## Ús en la química general

En gran manera s'han substituït per les masses molars. Per exemple l'àcid sulfúric té una massa molar de 98.078(5) g mol$^{−1}$ i subministra dos mols d'ions d'hidrogen per mol d'àcid sulfúric, per això el seu pes equivalent és 98.078(5)g mol$^{−1}$/2 mol$^{−1}$;= 49.039(3) eq$^{−1}$.

## Referències

* ↑ «6.3 The use of the equivalence concept». A: Analytical Compendium (pdf).
* 1 2 3 Grand dictionnaire universel du XIXe siècle. 1. París: Pierre Larousse, 1866, p. 868–73. «Atome» . (francès)
* ↑ Vegeu Charles-Adolphe Wurtz's report on the Karlsruhe Congress.
# Mastacembelus stappersii

Mastacembelus stappersii és una espècie de peix pertanyent a la família dels mastacembèlids.

## Descripció

* Fa 17,1 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 96.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Mweru i conca superior del riu Congo.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1914. Mission Stappers au Tanganyika-Moero. Diagnoses de poissons nouveaux. I. Acanthoptérygiens, Opisthomes, Cyprinodontes. Revue de Zoologique Africaine v. 3 (pt 3): 442-447.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Travers, R.A., G. Eynikel i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1986. Mastacembelidae. P. 415-427. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Mwape, L.M., 2003. Bemba local names of lake fishes in northern Zambia. p. 246-249. A: M.L.D. Palomares, B. Samb, T. Diouf, J.M. Vakily i D. Pauly (eds.) Fish biodiversity: local studies as basis for global inferences. ACP-EU Fish. Res. Rep. 14:281 p.

## Bibliografia

* Travers, R.A., 1988. Diagnosis of a new African mastacembelid spiny-eel genus Aethiomastacembelus gen. nov. (Mastacembeloidei: Synbranchiformes). Cybium 12(3):255-257.
* Vreven, E.J., 2005. Mastacembelidae (Teleostei; Synbranchiformes) subfamily division and African generic division: an evaluation. J. Nat. Hist. 39(4):351-370.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* ITIS (anglès)
# Nesquehonita

La nesquehonita és un mineral de la classe dels carbonats.

## Característiques

La nesquehonita és un carbonat de fórmula química MgCO₃·3H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls són prismàtics, allargats al llarg de [010], amb les cares {001}, {010}, {011}, {101} estriades paral·lelament a [010], i mesuren fins a 3 cm; també en forma d'aerosols radials i revestiments radials plans, i també botrioidal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Es creu que pot ser un producte de deshidratació de la lansfordita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nesquehonita pertany a «05.CA - Carbonats sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: lansfordita, barringtonita i hel·lyerita.

## Formació i jaciments

La nesquehonita típicament formada recentment en condicions properes a la superfície, com per exemple eflorescències en mines de carbó; també apareix en les fractures en serpentinita; en dipòsits al voltant de fonts i en coves a causa de la pèrdua de CO₂ de les aigües. Va ser descoberta a la mina de carbó Nesquehoning, a Lansford (Pennsilvània, Estats Units), indret del qual n'agafa el nom. També ha estat trobada a Alemanya, l'Antàrtida, Austràlia, Àustria, el Canadà, Eslovàquia, Eslovènia, els Estats Units, França, Grècia, Hongria, Itàlia, el Japó, Noruega, la República Txeca, Rússia, Sud-àfrica, Suïssa, Turquia, la Xina.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: lansfordita, dypingita, calcita, aragonita, artinita, hidromagnesita, brucita, piroaurita, monohidrocalcita.

## Referències

* 1 2 «Nesquehonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 maig 2017].
* 1 2 3 «Nesquehonite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 28 maig 2017].
# Platja de l'Ensenada de los Galápagos

La platja De l'Ensenada dels Galápagos està situada a la Ciutat Autònoma de Melilla, Espanya. Posseeix una longitud d'al voltant de 200 metres i una amplada mitjana de 30 metres.
L'any 2015 aquesta platja va ser guardonada amb bandera blava i és de les més visitades per tot Melilla per la seva ubicació i fàcil accés.

## Referències

* ↑ González, Miriam. «La joya de Melilla, la Playa de la Ensenada de los Galápagos» (en castellà), 29-07-2023. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Playa Ensenada de los Galápagos en Melilla». [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ www.area25.es, Area25 IT-. «Playa Ensenada de los Galápagos - Melilla» (en castellà). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ Vocento. «Playa de Ensenada de los Galápagos, Melilla | diariosur.es» (en espanyol europeu). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Playa: Ensenada de los Galápagos en Melilla. Melilla» (en castellà). [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ Jiménez, María Ángeles. «La Ensenada de los Galápagos, un lugar paradisíaco en Melilla» (en castellà), 25-08-2022. [Consulta: 10 agost 2024].
* ↑ «Melilla iza banderas azules en cuatro de sus playas por la calidad de sus servicios - MelillaHoy» (en castellà), 21-06-2024. [Consulta: 10 agost 2024].
# Lipasa lingual

La lipasa lingual o salival és un tipus de lipasa present en les secrecions de la saliva. Es tracta d'un tipus d'enzim que inicia la hidròlisi dels triacilglicèrids en la digestió.
El procés digestiu dels triglicèrids dietaris comença en la cavitat bucal i s'inicia amb l'activitat de i pot continuar a l'estómac, ja que el pH òptim d'aquest enzim és àcid (aproximadament 4). La lipasa salival és un enzim que fou descrit l'any 1924 que és secretada per un grup de glàndules seroses ubicades davall la zona dorsal posterior de la llengua. La lipasa salival se secreta normalment, en baixa quantitat. Això no obstant, davant la presència de l'aliment en la boca (factor mecànic) i/o per estimulació parasimpàtica (factor neurològic), l'enzim se secreta en gran quantitat en la cavitat bucal. La lipasa salival és secretada per les glàndules linguals en la boca i només digereix una petita quantitat de triglicèrids en l'estómac, menys d'un 10%. Aquesta lipasa actua sobre el bol alimentari en el seu trànsit cap a l'estómac i també durant la permanència de l'aliment en aquest òrgan. El pH òptim de la lipasa salival és de 4,5 però la seva activitat comença a pH 2 i encara és activa a pH 7,5. L'enzim no s'inactiva per l'activitat proteolítica de la pepsina gàstrica, per la qual cosa segueix actuant a la cavitat gàstrica. La lipasa salival és una acil-ester-hidrolasa d'alta especificitat, ja que reconeix quasi específicament la posició sn-3 dels triglicèrids, essent molt menys efectiva per actuar a la posició sn-1 i no actua sobre la posició sn-2.

## Referències

* ↑ http://fcm.uncu.edu.ar/medicina/ Arxivat 2009-11-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.odontochile.cl/ Arxivat 2009-12-30 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* http://med.unne.edu.ar/
* http://www.proteinexplorer.org
# Nus infinit

El nus infinit és un símbol adoptat pel budisme i la filosofia oriental. És el dibuix d'un nus sense principi ni fi. Ha estat usat també per les matemàtiques com a patró gràfic a la teoria de nusos. Significa la unitat de tot el que existeix i que tot està subjecte al temps i el canvi. Una altra interpretació el considera símbol de la unió de passió i raó.

## Bibliografia

* Eberhard. Routledge & Kegan Paul. Dictionary of Chinese Symbols (en anglès), 1986. OCLC 11970928.

## Vegeu també

* Nus gordià

## Enllaços externs

* The Eight Auspicious Symbols of Buddhism - A Study in Spiritual Evolution (anglès)
# Michael McKinnell

Michael McKinnell (Salford, Gran Manchester, Regne Unit, 25 de desembre de 1935 - Rockport, Massachusetts, 28 de març de 2020) va ser un arquitecte estatunidenc, d'origen anglés.
Nascut a Manchester, al Regne Unit, va arribar als Estats Units amb una beca Fulbright per cursar estudis de postgrau en arquitectura a Columbia. Ni ell ni Kallmann, natural de Berlín, eren arquitectes autoritzats en guanyar el concurs. En rebre l'encàrrec, van fundar "Kallmann McKinnell & Knowles", més tard "Kallmann McKinnell & Wood", i finalment "KMW Architecture", amb l'arquitecte Edward Knowles.
L'any 1962, quan encara estudiava a la Universitat de Colúmbia va decidir presentar-se al concurs de disseny per a l'Ajuntament de Boston amb el seu professor de la Universitat Gerhard Kallmann. El va guanyar. Tenia vint-i-sis anys i, acabava d'arribar del Regne Unit. Amb aquesta obra, que s'inaugurà el 1968, es va guanyar la fama.
McKinnell es convertí en professor titular de la Harvard Graduate School of Design. Es va convertir en una de les més prestigioses dels Estats Units, amb una envejable cartera de projectes que incloïen ambaixades, museus i edificis universitaris. Kallmann McKinnell & Wood va rebre el premi d'AIA Architecture Firm Award el 1984.
La seva obra s'ha vist impregnada pel segell distintiu de l'estil brutalista, sorgit com a part d'un esforç massiu de renovació urbana de la postguerra que va remodelar bona part del vell Boston i es va inaugurar el 1968. Des de llavors, l'Ajuntament ha resistit esforços agressius per alterar-lo o enderrocar-lo substancialment. El 2019 McKinnell es va unir a l'alcalde de Boston, Marty Walsh, en una celebració del 50é aniversari de l'edifici. El març del 2020 va morir a conseqüència de la COVID-19.

## Referències

* ↑ Giovannini, Joseph «Michael McKinnell, 84, Dies; Architect of a Monumental City Hall. His and Gerhard Kallmann’s sculptural and public-minded design for Boston helped spur the cityscape’s revival in the late 1960s. He died of the coronavirus». The New York Times, 04-04-2020 [Consulta: 30 novembre 2020].
* 1 2 3 4 5 Zabalbeascoa, Anatxu «Michael McKinnell, icono de la arquitectura brutalista. El Ayuntamiento de Boston fue su primer y mejor proyecto». El País, 02-04-2020 [Consulta: 30 novembre 2020].
* 1 2 3 4 Cramer, Ned «Michael McKinnell Dies of Complications from Coronavirus The architect, co-founder of noted Boston firm Kallmann McKinnell & Wood, was 84». Architect Magazine, 29-03-2020 [Consulta: 30 novembre 2020].
* ↑ «In memoriam: Michael McKinnell (1935-2020)». Le Journal del architecte, 03-04-2020 [Consulta: 30 novembre 2020].
* ↑ «Michael McKinnell (1935–2020)». Art Forum, 06-04-2020. [Consulta: 30 novembre 2020].
# Paul Gavan

Paul Gavan (nascut el 29 de novembre del 1965 a Limerick, Irlanda) és un polític irlandès del partit Sinn Féin qui ha treballat com a senador a la Seanad Éireann (cambra alta del parlament irlandès) mitjançant la Labor Panel d'ençà l'abril del 2016. Gavan és portaveu del Sinn Féin al senat per qüestions de drets laborals i d'educació. També és membre de l'assemblea parlamentària del Consell d'Europa.

## Referències

* ↑ Oireachtas, Houses of the. «Paul Gavan – Houses of the Oireachtas» (en anglès). https://www.oireachtas.ie,+26-09-2019.+[Consulta: 5 octubre 2019].
* ↑ «Paul Gavan» (en anglès). https://www.sinnfein.ie,+05-10-2019.+[Consulta: 5 octubre 2019].
* ↑ «Paul GAVAN Paul GAVANRepresentative Senator Sinn Féin Seanad Éireann» (en anglès). http://www.assembly.coe.int,+05-10-2019. Arxivat de l'original el 2019-10-03. [Consulta: 5 octubre 2019].