OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gangapur

Gangapur és un poble situat al districte de Benarés, a l'estat de Uttar Pradesh (Índia). La seua població és de 7561 habitants (2011).
Segons el cens de 2011 la població de Gangapur era de 7561 habitants, dels quals 3968 eren homes i 3593 eren dones. Gangapur té una taxa mitjana d'alfabetització del 75,72%, superior a la mitjana estatal del 67,68%: l'alfabetització masculina és del 83,53%, i la femenina del 67,13%.

## Referències

* ↑ «Gangapur Nagar Panchayat City Population Census 2011-2021 | Uttar Pradesh». www.census2011.co.in. [Consulta: 4 agost 2021].
# Jesús López Cobos

Jesús López Cobos (Toro, 25 de febrer de 1940 - Berlín, 2 de març de 2018) fou un director d'orquestra espanyol.

## Biografia

López Cobos va néixer el 25 de febrer de 1940 a la localitat de Toro, província de Zamora. Va estudiar a la Universitat Complutense de Madrid, on es llicencià en filosofia i Lletres el 1964. Posteriorment, interessat per la música, estudià direcció d'orquestra amb Franco Ferrara i Hans Swarowsky i Peter Maag, i es diplomà en composició el 1966. Gràcies a una beca, es traslladà a Nova York, on amplià estudis.
Debutà com a director d'orquestra a la ciutat de Venècia el 1969. A partir d'aquell fet, dirigí la major part de les orquestres d'arreu.
Entre 1981 i 1990 López Cobos fou nomenat Director General de Música de l'Òpera de Berlín, entre 1984 i 1988 Director de l'Orquestra Nacional d'Espanya, entre 1986 i 2000 Director de l'Orquestra Simfònica de Cincinnati, i entre 1990 i 2000 de l'Orquestra de Cambra de Laussana. El 2003 es feu càrrec del Teatro Real de Madrid com a Director musical.
El 1981 li fou concedit, en el seu primer lliurament, el Premi Príncep d'Astúries de les Arts.
Va morir la matinada del 2 de març de 2018 a la seva ciutat de residència, Berlín.

## Referències

* ↑ «Muere el director de orquesta Jesús López Cobos». Codalario, 02-03-2018.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries de les Arts 1981 Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
# Joy Alexis Brown-Adams

Joy Alexis Brown-Adams (Georgetown, 28 de maig de 1993) és una jugadora de bàsquet professional guyanesa.

## Biografia

Jugadora de bàsquet professional, en la posició d'aler. És polivalent i pot jugar en diverses posicions diferents. Mesura 1,80 metres.
Va destacar a la Universitat Iona College i va decidir provar a Europa.

## Clubs

* -2016 Universitat de Iona (NCAA).
* 2016/2017 Universitat d'Oviedo. Lliga Femenina 2.
* 2017/2018 Nissan Al-Qazeres Extremadura. Lliga Femenina Dia.
* 2017 Minnesota Lynx (WNBA).
* 2018/2020 València Basket. Lliga Femenina Dia/Endesa.
* 2020/2021 Araski AES (Vitòria). Lliga Femenina Endesa.

## Referències

* ↑ «Joy Alexis Adams, polivalencia para el Kutxabank Araski» (en castellà). FEB. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Competiciones FEB». competiciones.feb.es. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «El Al-Qazeres es el primer líder y Joy Brown-Adams, la ‘MVP’» (en castellà). El Periódico Extremadura. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Joy Adams (Kutxabank Araski): estadisticas | MueveteBasket.es». www.muevetebasket.es. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Joy Brown: “Si buscáis una temporada emocionante, comprad el abono del Valencia Basket”» (en castellà). FEB. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ SL, TAI GABE DIGITALA. «La alero Joy Alexis Adams se suma al proyecto del Kutxabank Araski» (en castellà). naiz:, 07-07-2020. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «Arranca la Liga Femenina Endesa de baloncesto: Una a una las plantillas de la temporada 2020-2021» (en castellà). Tribuna de Salamanca, 27-09-2012. [Consulta: 20 setembre 2020].
# Manuel Torras i Sais

Manuel Torras i Sais (Sant Martí Vell, 12 de febrer de 1915 - Barbastre, 13 d'agost de 1936) fou un religiós claretià. És venerat com a beat per l'Església Catòlica.
Va iniciar els estudis al col·legi claretià de Barbastre. Posteriorment va continuar la seva formació a Cervera, Vic i Solsona. A l'inici de la Guerra civil espanyola, fou executat, juntament amb els seus companys de comunitat, per milicians anarquistes.
El 25 d'octubre de 1992 fou beatificat pel Papa Joan Pau II.

## Referències

* ↑ «Manuel Torras Sais». martiresdebarbastro.org. [Consulta: 26 setembre 2019].
* ↑ «13 d'agost. Beats Màrtirs Claretians de Barbastre». claretians.cat. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ «Felipe de Jesús Munárriz Azcona y 50 compañeros, Beatos». catholic.net. [Consulta: 17 setembre 2019].
* ↑ «Blessed Manuel Torras Sais». catholicsaints.info. [Consulta: 25 setembre 2019].

## Vegeu també

* Beats màrtirs claretians de Barbastre
# Holanda

* No s'ha de confondre amb Holland.
«Holanda» té aquests significats:
* Holanda (regió), regió central del Regne dels Països Baixos, que sovint també és designat per aquell nom. Holanda és una de les diverses regions que conformen l'estat sobirà dels Països Baixos. A causa de la seva preeminència econòmica i històrica, sovint es fa servir el nom d'aquesta regió per referir-se als Països Baixos en el seu conjunt. Tot i que estrictament no és incorrecta, aquesta denominació és imprecisa, pot resultar ofensiva per als neerlandesos provinents d'altres regions del país i és comparable a l'ús incorrecte del nom «Anglaterra» per referir-se al Regne Unit.
* Comtat d'Holanda, estat històric del Sacre Imperi Romanogermànic i de la República de les Set Províncies Unides des del segle xi fins al 1795.
* Regne d'Holanda, estat satèl·lit de França de 1806 a 1810.
* Holanda Meridional i Holanda Septentrional, dues províncies actuals dels Països Baixos.
* Holanda o Províncies Unides, la República de les Set Províncies Unides i més tard els Països Baixos.
* Departament d'Holanda, subdivisió administrativa francesa de 1801 a 1807.
* Holanda, per extensió, el regne dels Països Baixos. Els Països Baixos és un estat europeu amb capital a Amsterdam, membre de l'ONU, la UE i moltes altres organitzacions internacionals. Compta amb dotze províncies diferents, incloent-hi Holanda Septentrional i Holanda Meridional.

## Referències

* ↑ «Holanda». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 novembre 2014].
* ↑ «Do You Know The Difference Between Holland And The Netherlands?» (en anglès). International Students in the Netherlands. Arxivat de l'original el 9 de novembre 2014. [Consulta: 9 novembre 2014].
# Joan Granados i Duran

Joan Granados i Duran (Barcelona, 29 de maig de 1934) és un polític i dirigent esportiu català, diputat al Parlament de Catalunya en la V Legislatura
Es llicencià en Dret a la Universitat de Barcelona i treballà com a executiu d'empreses del sector tèxtil, visquent dos anys a Estocolm. El 17 de novembre de 1974 participà en la fundació de Convergència Democràtica de Catalunya al monestir de Montserrat i del 1976 al 1978 Agustí Montal i Costa el nomenà secretari general del FC Barcelona (1975-1978), càrrec des del qual fomentà la retransmissió dels primers partits de futbol en català. També ha estat president del Reial Club Marítim de Barcelona i de la Federació Catalana de Rem.
De 1981 a 1984 fou director general del Patrimoni Escrit i Documental del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, i durant un any també fou membre del Consell d'Administració de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió (CCRTV), de la qual fou director general entre 1984 i 1995. Fou elegit diputat per la província de Barcelona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1995 i més tard creà la Fundació per a la Ràdio i la Televisió Locals de Catalunya.
Amb motiu del 40è aniversari de Tv3, Granados fou entrevistat per diversos mitjans, on va ser crític amb l'actual situació de la televisió pública, repetint que “Si estem en guerra, no podem ficcionar la pau”.

## Referències

* ↑ Lainz. De portes endins. Roca Editorial, p. 41. ISBN 978-84-15242-38-3.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-2.
* ↑ «Joan Granados:" Si estem en guerra, no podem ficcionar la pau"». [Consulta: 2 juny 2023].

## Vegeu també

* Vídeo de Joan Granados parlant sobre Tísner

## Enllaços externs

* Biografia a la Wayback Machine.
# Friday's Project

Friday's Project és una marca de moda femenina propietat del grup Comdifil, també propietaris de la marca Double Agent. L'empresa està orientada a dones d'entre 25 i 40 anys fa servir l'estratègia del prontomoda, que permet presentar novetats de disseny setmanalment, mitjançant un bon sistema de distribució i fabricació pròpia. L'ideòleg del projecte és Julián Imaz, qui fou el creador conceptual de Bershka el 1998.
Julián Imaz havia treballat com a proveïdor del grup Inditex a l'empresa Comdipunt i posteriorment ideant el projecte de Bershka. El 2006 el grup Inditex va tancar la seva línia de botigues Often. Llavors Julián Imaz va adquirir aquesta xarxa i va fundar Friday's Project, una cadena de moda amb voluntat de realitzar una forta expansió inicial. La marca va arribar a tenir més de 70 botigues en set països en un període de 2 anys, però al cap de poc el seu negoci es va veure afectat per l'arribada de la crisi econòmica de finals de la dècada dels 2000. El grup Comfidil va decidir rellançar la marca el 2015 basant-se en el model de botiga pròpia, obrint un establiment de 100 metres quadrats a les Rambles de Barcelona l'agost de 2015, i preveu distribuir els seus productes a través de botigues multimarca.

## Referències

* 1 2 3 Freixa, Elena «Els amos de Double agent rellancen la marca Friday's Project». Ara, 19-08-2015, p. 19 [Consulta: 23 agost 2015].
* 1 2 3 «Friday’s Project, de proveedor de Inditex a rival de Bershka» (en castellà). Expansión, 27-08-2008 [Consulta: 22 agost 2015].
# James Guillaume

James Guillaume (Londres 16 de febrer de 1844 - París 20 de novembre de 1916) va ser un líder de la Federació del Jura de la Primera Internacional, l'ala anarquista de la internacional, i un dels teòrics de l'anarcocol·lectivisme.
Després de la seva expulsió de l'Associació Internacional de Treballadors al seu V congrés celebrat a la Haia el 1872, Guillaume prendria un rol actiu en la fundació de la Internacional Anarquista a Saint-Imier. Guillaume és tal vegada més conegut per l'enorme treball de 4 toms titulat L'International: Documents et Souvenirs que documenten la posició anarquista dintre de la primera internacional. Guillaume també va editar la col·lecció de treballs de Mikhail Bakunin i fou redactor del Dictionnaire Pédagogique dirigit per Ferdinand Buisson (director de l'ensenyament primari de 1882 a 1896). També va jugar un important paper en la transformació cap a l'anarquisme de Piotr Kropotkin.

## Referències

* ↑ (castellà) José Andrés Gallego, Revolución y restauración, 1868-1931, p.27
# Joy Paul Guilford

Joy Paul Guilford (Marquette, 7 de març de 1897 - Los Angeles, 26 de novembre de 1987) fou un psicòleg especialitzat en l'estudi de la intel·ligència, la qual concebia com un fenomen multifactorial i no mesurable amb un únic paràmetre. Va ser professor universitari a Nebraska, va col·laborar amb l'exèrcit en les seves recerques sobre les habilitats individuals.

## La teoria de la intel·ligència de Guilford

Pensava que la intel·ligència es definia com l'habilitat de manipular informació i distingia entre continguts, processos i productes, que donen fins a 150 components de la intel·ligència.

### Els continguts

Els continguts fan referència a com es presenta la informació, equivalen als estímuls que rep el cervell (cada persona és millor treballant amb un tipus d'estímuls que amb d'altres). Els estímuls poden ser:
* visuals: formes geomètriques, colors...
* auditius: melodies, sorolls...
* simbòlics: lletres, nombres...
* semàntics: conceptes
* conductuals: inferits del comportament aliè
De vegades els dos primers s'agrupen en els anomenats estímuls figuratius, que poden ampliar-se per incloure dades procedents de l'esfera cinestèsica

### Els processos

Els processos posen en joc capacitats individuals per tractar la informació rebuda, relacionades amb els components cognitius de la persona. Aquests processos són:
* cognició: comprensió de la informació
* memòria: facultat per emmagatzemar la informació
* record: possibilitat de recuperar informació ja coneguda
* producció divergent: creativitat
* producció convergent: capacitat per resoldre problemes
* avaluació: capacitat per jutjar la validesa o pertinència de la informació
La divisió entre memòria i record va ser citada com a exemple de manca de suport empíric entre els seus crítics, ja que no es pot mesurar la capacitat d'emmagatzemar la informació sense tenir en compte la seva recuperació posterior

### Els productes

Els productes suposen la resposta o resultat del treball mental:
* unitats: elements individuals de coneixement
* classes: conjunts d'elements amb patrons comuns
* relacions: vincles entre dades (associacions, oposicions, sèries...)
* sistemes: relacions estructurades en un tot
* transformacions: canvis produïts en les unitats informacionals
* implicacions: capacitat de fer prediccions o inferències

## Referències

* ↑ Plucker. «Human Intelligence». Arxivat de l'original el 21 d’abril 2014. [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ Jayme, Maria. Constructes tradicionals: intel·ligència i personalitat. UOC, 2009 [Consulta: 20 abril 2014].
* ↑ Guilford, J.P. (1967). The Nature of Human Intelligence.
* ↑ DDAA. The Cambridge Handbook of Intelligence. CUP, 2011. ISBN 9781139498388.
# MARSIS (instrument espacial)

La MARSIS (Mars Advanced Radar for Subsurface and Ionosphere Sounding) és un altímetre i sonda de radar de baixa freqüència i limitada a pols utilitzat en la missió Mars Express de l'ESA. Té capacitats de radar de penetració de terra, utilitza tècniques d'apertura sintètica i una antena receptora secundària per aïllar reflexions del subsòl.

## Desplegament

El 4 de maig de 2005, la Mars Express va desplegar primer les seves dues antenes de radar de 20 metres de llarg per a l'experiment MARSIS. Al principi, no es tancava completament en el seu lloc; no obstant això, va rebre exposició a la radiació solar durant uns minuts fins que va ser solucinat. La segona antena de 20 m va ser desplegada el 14 de juny. Ambdues antenes de 20 m eren necessàries per crear l'antena dipol de 40 m per fer funcionar la MARSIS; una antena monopol menys important de 7 metres va ser desplegada el 17 de juny. Les antenes de radar van ser originalment programades per ser desplegades a l'abril de 2004, però això es va retardar per por que el desplegament podria danyar la nau espacial a través d'un efecte de fuetada cervical. A causa del retard que es va decidir dividir la quarta setmana la posada en fase en dues parts, mb dues setmanes prèvies al 4 de juliol i una de dues setmanes en el desembre de 2005.
El desplegament de les antenes era una tasca crítica i de gran complexitat que requereix l'eficaç cooperació interinstitucional de l'ESA, la NASA i les universitats públiques i privades.

## Ciència

Les observacions nominals científiques van començar al juliol de 2005.

## Referències

* ↑ MARSIS instrument home page
* ↑ Glitch strikes Mars Express's radar boom - space - May 9, 2005 - New Scientist
* ↑ Mars Express's kinky radar straightened out - space - May 12, 2005 - New Scientist
* ↑ ESA Portal - Mars Express radar ready to work
# Holanda (regió)

Holanda és una regió de l'oest dels Països Baixos, dividida en dues províncies: Holanda Septentrional i Holanda Meridional. Té una superfície de 5.488 km² i una població de 6.065.459 habitants (2006), cosa que li dona una densitat força elevada, de 1.105,22 hab/km². El terme "Holanda" (Holland en neerlandès) sovint es fa servir per a la totalitat del país, cosa que sol acceptar-se en diversos contextos, però que molesta sobretot una part dels neerlandesos, especialment a les altres províncies.
Des del segle X fins al XVI, Holanda va ser una entitat política unificada sota la sobirania dels comtes d'Holanda. Cap al segle xvii, Holanda va esdevenir una potència marítima i econòmica, que va posar sota el seu domini el conjunt de les Províncies Unides neerlandeses i es va enfrontar amb èxit a la poderosa Monarquia Hispànica, que seguia controlant la seva part dels Països Baixos (els actuals Bèlgica i Luxemburg).
Actualment, l'antic Comtat d'Holanda està dividit en les dues províncies d'Holanda Septentrional i Holanda Meridional, i inclou les tres ciutats més grans del Regne dels Països Baixos: Amsterdam, la capital del país, La Haia, seu del govern neerlandès i de la Cort Internacional de Justícia, i Rotterdam, que té el port més gran i actiu d'Europa.
* Escut de l'antic Comtat d'Holanda.
* Les dues províncies d'Holanda Meridional i Holanda Septentrional, dins dels Països Baixos.
* El Comtat d'Holanda el 1350.
* Un pòlder, paisatge típic d'Holanda, generat amb terres guanyades al mar.
* Els formatges holandesos tenen fama mundial.

## Enllaços externs

* Països Baixos o Holanda: una qüestió de precisió
# Griva daurada de l'Himàlaia

La griva daurada de l'Himàlaia o griva daurada (Zoothera dauma) és una espècie d'ocell de la família dels túrdids (Turdidae) que modernament alguns especialistes han separat de Zoothera aurea.

## Hàbitat i distribució

Habita el pis inferior dels boscos dels turons i muntanyes del nord del Pakistan, l'Índia, Bangladesh, Sri Lanka, Tibet, Xina, Taiwan, Sud-est asiàtic, Sumatra, Java, Bali i Lombok.

## Subespècies

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 3.3, 2013) les subespècies aurea i toratugumi formarien una espècie diferent, Zoothera aurea. Aquesta és la griva daurada que arriba ocasionalment als Països Catalans i altres indrets de l'Europa occidental. Zoothera dauma (sensu stricto) inclouria horsfieldi considerada una espècie en altres classificacions, i altres dues subespècies:
* Z. d. dauma (Latham, 1790). Des de Pakistan fins a la Xina i el sud-est Asiàtic.
* Z. d. horsfieldi (Bonaparte, 1857). Des de Sumatra fins Lombok.
* Z. d. iriomotensis Nishiumi et Morioka, 2009. Illa Iriomote, a les Ryukyu.

## Referències

* ↑ griva daurada de l'Himàlaia«Griva daurada de l'Himàlaia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
* ↑ griva daurada«Griva daurada de l'Himàlaia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 23/02/2013 (català)
# Funció de Txebixov

En matemàtiques, la funció de Txebixov és una funció escalar (funció Tchebycheff) o una de les dues funcions relacionades. La primera funció de Txebixov ϑ(x) o θ(x) ve donada per
$\vartheta (x)=\sum _{p\leq x}\ln p$
on $\ln$ denota el logaritme natural, amb la suma que s'estén per tots els nombres primers p que són menors o iguals a x.
La segona funció de Txebixov ψ(x) es defineix de manera similar, amb la suma que s'estén per totes les potències primeres que no superen x$\psi (x)=\sum _{k\in \mathbb {N} }\sum _{p^{k}\leq x}\ln p=\sum _{n\leq x}\Lambda (n)=\sum _{p\leq x}\left\lfloor \log _{p}x\right\rfloor \ln p,$
on Λ és la funció de von Mangoldt. Les funcions de Txebixev, especialment la segona ψ(x), s'utilitzen sovint en demostracions relacionades amb nombres primers, perquè normalment és més senzill treballar amb elles que amb la funció de recompte primers, π(x). Les dues funcions de Txebixov són asimptòtiques x, enunciat equivalent al teorema dels nombres primers.
La funció Tchebycheff, la funció d' utilitat de Txebixov o la funció escalaritzadora de Tchebycheff ponderada s'utilitza quan s'han de minimitzar diverses funcions i es volen "escalaritzar" a una única funció: $f_{Tchb}(x,w)=\max _{i}w_{i}f_{i}(x).$Minimitzant aquesta funció per a diferents valors de $w$, s'obté tots els punts d'un front de Pareto, fins i tot a les parts no convexes. Sovint les funcions a minimitzar no ho són $f_{i}$ però $|f_{i}-z_{i}^{*}|$ per a alguns escalars $z_{i}^{*}$. Aleshores $f_{Tchb}(x,w)=\max _{i}w_{i}|f_{i}(x)-z_{i}^{*}|.$
Les tres funcions reben el seu nom en honor de Pafnuti Txebixov.

## Referències

* ↑ «7.2: Chebyshev's Functions» (en anglès). https://math.libretexts.org,+06-05-2018.+[Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Chebyshev Functions» (en anglès). https://mathworld.wolfram.com.+[Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Joshua Knowles. «Multiobjective Optimization Concepts, Algorithms and Performance Measures» (en anglès). The University of Manchester, 02-05-2014. Arxivat de l'original el 9 de desembre 2022. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Ho-Huu, V.; Hartjes, S.; Visser, H. G.; Curran, R.. «An improved MOEA/D algorithm for bi-objective optimization problems with complex Pareto fronts and its application to structural optimization» (en anglès). Delft University of Technology, 2018. DOI: 10.1016/j.eswa.2017.09.051.
# Jacques Deval

Jacques Boularan, conegut artísticament amb el nom de Jacques Deval (París, 27 de juny de 1890 - 19 de desembre de 1972) va ser un dramaturg, director i realitzador francès.

## Obra dramàtica

* 1920. Une faible femme, comèdia en tres actes, estrenada al Théâtre Femina.
* 1921. Le Soleil de minuit, estrenada al Nouveau Théâtre.
* 1923. Beauté, estrenada l'11 d'octubre al Théâtre Marigny.
* 1924. Le Bien aimé, estrenada el 2 de febrer, al Théâtre de la Renaissance.
* 1924. La Beauté du Diable, estrenada el 23 de desembre al teatre de Monte Carlo
* 1926. Dans sa candeur naïve comèdia en 3 actes, estrenada el 14 de gener a la Comédie Caumartin.
* 1926. L'Amant rêvé, estrenada el 29 de gener, a la Comédie Caumartin.
* 1926. La Rose de septembre, estrenada el 2 març al Théâtre de l'Athénée.
* 1926. Viens avec nous petit, estrenada al Théâtre de la Renaissance.
* 1927. Le Vin nouveau, estrenada el 21 de gener al Théâtre de la Renaissance.
* 1927. Ventôse comèdia en tres actes, estrenada el 25 de novembre a la Comédie Caumartin.
* 1928. Une tant belle fille estrenada el 28 de novembre al Théâtre Antoine.
* 1929. Débauche, estrenada el 7 de març a la Comédie Caumartin
* 1930. Barricou, estrenada el 26 de març al Théâtre de l'Athénée
* 1930. Étienne. Estrenada al Théâtre Saint-Georges de París.
* 1932. Mademoiselle. Estrenada al Théâtre Saint-Georges de París.
* 1933. Tovaritch.
* 1951. Ombre chère. Estrenada al Théâtre Édouard VII de París.
* 1952. Le bonheur des méchants. Estrenada al Théâtre des Bouffes-Parisiens de París.
* 1953. Il était una gare. Estrenada al Théâtre de la Renaissance de París.
* 1954. La manière forte. Estrenada al Théâtre de l'Athenée de París.
* 1954. Namouna.
* 1955. Charmante soirée. Estrenada al Théâtre des Variétés de París.
* 1955. Il y a longtemps que je t'aime. Estrenada al Théâtre Édouard VII de París.
* 1963. Et l'enfer...Isabelle? Estrenada a la Comédie des Champs Elysées de París.
* 1964. Un home comblé. Estrenada al Théâtre des Variétés de París.
# Koenenita

La koenenita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom d'Adolf von Koenen (1837-1915), geòleg de Göttingen, qui va identificar per primera vegada el mineral.

## Característiques

La koenenita és un halur de fórmula química Na₄Mg$_9$Al₄Cl₁₂(OH)$_{22}$. Cristal·litza en el sistema trigonal. Es troba en forma de petits cristalls com crostes, amb cristalls escalenoedrics molt aguds i romboedrics; també en forma de rossetes d'intercreixements de tauletes. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5, sent un mineral molt tou. És un mineral incolor, però se'n pot trobar tintat de color groc pàl·lid a vermell intens a causa d'inclusions d'hematites.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la koenenita pertany a «03.BD - Halurs simples, amb H₂O i OH addicional» juntament amb els següents minerals: cadwaladerita, lesukita, korshunovskita i nepskoeïta.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits d'evaporites marines. Sol trobar-se associada a altres minerals com: hematites, carnallita, silvita, halita, kieserita o anhidrita. Va ser descoberta l'any 1902 a la mina Wittekind, a Volpriehausen (Solling, Baixa Saxònia, Alemanya). Se n'ha trobat en diversos indrets d'Alemanya i de la Xina.

## Referències

* ↑ «Koenenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 març 2016].
* ↑ «Koenenite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 13 març 2016].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges