OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abimèlec (jutge)

Segons el Llibre dels Jutges de la Bíblia, Abimèlec (en hebreu, אֲבִימָלֶךְ בן-גִּדְעוֹן Ăvîmélec ben Gidôn) va ser Jutge d'Israel a la mort del seu pare Gedeó.
Abimèlec era fill de Gedeó, de la tribu de Manassès, i d'una concubina seva de la ciutat de Siquem.
En morir el seu pare, el poble d'Israel es va "prostituir" i va adorar a Baal oblidant Jehovà. Abimèlec va anar a casa el seu pare juntament amb veïns seus de Siquem i va assassinar tot els seus germanastres excepte el més petit Jotam, qui es va poder amagar a temps. Aleshores Abimèlec s'autoproclamà rei de Siquem.
Passats tres anys, el poble començà a estar descontents amb Abimèlec. Jotam, el germà que s'havia salvat, va incitar el poble contra ell, acusant-lo d'haver mort els seue propis germans i d'allunyar-se de Déu. Hi va haver una revolta, fins que les tropes lleials al rei van aconseguir envoltar tots els revoltats a la Torre de Siquem. A continuació van talar multitud d'arbres d'un bosc veí, els van posar al costat de la Torre i hi van calar foc. Van morir les mil persones que eren allà dins.
Després Abimèlec va atacar la ciutat de Tebés. Tot el poble s'havia resguardat al castell que dominava la ciutat per por a l'exèrcit reial. Durant el setge, una dona va llençar una pedra de molí i va tocar al cap d'Abimèlec. Se li partí el crani i, veient propera la seva mort, va ordenar a un esclau que el travessés amb l'espasa, ja que no podia permetre que una dona l'hagués mort.
En conèixer-se la notícia de la mort del rei, tots els homes d'Israel van abandonar la lluita i van tornar cap a casa seva.

## Referències

* ↑ Llibre dels Jutges. VIII, 31-35; IX, 1-57

## Vegeu també

* Abimèlec
# San Mauro di Saline

San Mauro di Saline (cimbri Sankt Moritz) és un municipi italià, dins de la província de Verona. És un dels municipis de la minoria alemanya dels cimbris, encara que ja no s'hi parla la llengua. L'any 2007 tenia 556 habitants. Limita amb els municipis de Badia Calavena, Roverè Veronese, Tregnago, Velo Veronese i Verona.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Italo Bonomi | Lliga Nord |
# San Mauro Torinese

San Mauro Torinese és un municipi italià, situat a la regió de Piemont i a la ciutat metropolitana de Torí. L'any 2004 tenia 18.367 habitants.

## Fills il·lustres

* Luigi Alberto Villanis (1863-1906) literat, musicògraf i compositor.
# The Road to Glory (pel·lícula de 1936)

The Road to Glory és la primera pel·lícula dirigida per Howard Hawks, estrenada el 1936.

## Argument

Primera Guerra Mundial 1916, al front a França. El capità Laroche mana una Companyia del 39è regiment d'infanteria. Malalt i debilitat, dirigeix tanmateix amb força i recorda als soldats els fets d'armes d'aquest regiment. Un dels seus oficials, el tinent Denet, coneix una jove, Monique, de la qual s'enamora, ignorant que és l'amiga del seu superior. Una vegada més, el regiment va a primera línia...

## Repartiment

* Fredric March: El tinent Michel Denet
* Warner Baxter: El capità Paul Laroche
* Lionel Barrymore: El pare de Paul / El soldat Morin
* June Lang: Monique La Coste
* Gregory Ratoff: Bouffiou
* Victor Killian: Régnier
* Paul Stanton: El capità del relleu
* John Qualen: Duflous
* Julius Tannen: El tinent Tannen
* Paul Fix: Rigaud
* Leonid Kinskey: Ledoux

## Crítica

Arran d'una difusió televisada el 1988, Patrick Brion (àlies André Moreau) escrivia a Télérama:
| « | Vagament inspirada en Les Croix de bois de Roland Dorgelès i de Les Croix de bois de Raymond Bernard, The Road to Glory – els crèdits de la qual no fa d'altra banda cap referencia a aquestes obres - és, després Today we live, la segona col·laboració de William Faulkner i Howard Hawks. Les múltiples reescriptures del guió han contribuït a allunyar el tema de les Croix de bois i a acostar-lo als temes preferits de Hawks i Faulkner. La pel·lícula torna en part a la trama de The Dawn Patrol, rodada per Hawks el 1930, i alguns han destacat amb raó les relacions que existeixen entre el guió de Faulkner i « Absalon, Absalon! ». És dir que The Road to Glory no és en absolut un vague remake hollywoodienc dels Croix de bois, però si una verdadera obra d'autor, en la qual es troba alhora la idea de la mort ineluctable, que atropella els homes uns després dels altres, i la d'una continuïtat psicològica i humana que, més enllà d'aquesta mort, assegura la perennitat de les coses més importants. Les escenes d'acció i de combat tenen l'autenticitat i el realisme dels plans d'actualitat rodats a la mateixa època. Aquesta pel·lícula tràgica és posada en escena amb sensibilitat per Hawks, sobretot en la descripció de les relacions amoroses i conflictives entre els tres principals personatges. Un èxit. | » |

## Referències

* ↑ «The Road to Glory». The New York Times.
# Affton

Affton és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 20.535 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Affton tenia 20.535 habitants, 8.892 habitatges, i 5.655 famílies. La densitat de població era de 1.731,1 habitants per km².
Dels 8.892 habitatges en un 26,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 19,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.327 $ i la renda mediana per família de 54.881 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.141 $ mentre que les dones 28.397 $. La renda per capita de la població era de 22.059 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Affton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Affton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Sanad Bushara Abdel-Nadief

Sanad Bushara Abdel-Nadief (Kassala, 1947) és un exfutbolista sudanès de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Sudan amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'estiu de 1972.
Pel que fa a clubs, destacà a Al-Merrikh.

## Referències

* ↑ «XX. Olympiad Munich 1972 Football Tournament». RSSSF [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ «Sanad Bushara Abdel-Nadif Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 6 desembre 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 13 agost 2019].
* ↑ OLYMPIC FOOTBALL TOURNAMENT (anglès). linguasport.com
# Torretta (Palerm)

Torretta (sicilià Turretta) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 4.007 habitants. Limita amb els municipis de Capaci, Carini, Isola delle Femmine, Monreale i Palerm.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Vincenzo Guastella | Llista cívica |
# Volta a Bèlgica 2018

La Volta a Bèlgica 2018, 88a edició de la Volta a Bèlgica, es disputà entre el 23 i el 27 de maig de 2018 sobre un recorregut de 660,8 km repartits entre cinc etapes. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2018, amb una categoria 2.HC.
El vencedor final fou el belga Jens Keukeleire (Lotto-Soudal), que s'imposà per 15" al seu compatriota i company d'equip Jelle Vanendert. El neozelandès Dion Smith (Wanty-Groupe Gobert) completà el podi.

## Equips participants

20 equips van prendre part en aquesta edició.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 23 de maig | Buggenhout – Buggenhout | etapa plana | 179 | André Greipel | André Greipel |
| 2a etapa | 24 de maig | Lochristi – Knokke-Heist | etapa plana | 162,1 | André Greipel | André Greipel |
| 3a etapa | 25 de maig | Bornem – Bornem | contrarellotge individual | 10,6 | Christophe Laporte | Christophe Laporte |
| 4a etapa | 26 de maig | Wanze – Wanze | etapa accidentada | 151,4 | Jelle Vanendert | Jens Keukeleire |
| 5a etapa | 27 de maig | Landen – Tongeren | etapa plana | 157,7 | Bryan Coquard | Jens Keukeleire |

### Etapa 5
## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Keukeleire vencedor final, la última etapa para Coquard». El Mundo Deportivo, 27-05-2018 [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ «2017 » Baloise Belgium Tour (2.HC)». procyclingstats.com [Consulta: 3 juny 2018].

## Enllaços externs

* Volta a Bèlgica. Pàgina oficial (neerlandès) (francès)
# Tribunals de la Cúria Romana

Els tribunals de la Cúria Romana o Tribunals ordinaris de la Seu Apostòlica, segons el catecisme catòlic, són les institucions amb què el Papa pot administrar la justícia, a més de fer-ho personalment o a través de jutges delegats. Els tres tribunals que reben aquesta denominació són la Signatura Apostòlica, el Tribunal de la Rota Romana i el Tribunal de la Penitenciaria Apostòlica, tot i que aquest últim no és pròpiament un òrgan de justícia perquè exerceix la seva jurisdicció sobre fur intern.

## Referències

* ↑ Tomàs Amorós. Mallorca, 1740-1800: memòries d'un impressor. L'Abadia de Montserrat, 1 gener 1983, p. 830–. ISBN 978-84-7202-589-9.
* ↑ «1597». Codi de Dret Canònic. Vatican.va. [Consulta: 18 agost 2014].
* ↑ Gran enciclopedia Rialp GER. Rialp, 1981. ISBN 978-84-321-0708-5.
* ↑ «Regirnini Ecclesiae Universae, 112». Santa Seu, 15-08-1967.
# Alfons Abellán Linares

Alfons Abellán Linares (Villacarrillo, Andalusia, 21 de juliol de 1951) és un atleta especialitzat en les curses de fons i maratonià, d'origen andalús, arrelat a Catalunya.
Entre els anys 1983 i 1988 destacà com a un dels millors especialistes de marató, participant als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 a Seul i situant-se al lloc 64 d'entre els 98 corredors de la marató, una de les proves reina. També va participar al Campionat Mundial de Roma del 1987. Guanyà la marató dels Jocs Iberoamericans de 1986, i fou dos cops campió d'Espanya de marató, durant els anys 1985 i 1988. Aconseguí la seva millor marca personal el 1984 (2:13:25) competint a la ciutat de Huy, a Bèlgica, amb la Secció d'atletisme del Futbol Club Barcelona.

## Palmarés en Marató

| Data | Competició | Lloc | Temps | Posició |
| 30 d'abril de 1988 | Huy | Bèlgica | 2:13:25 | 7é |
| 3 de febrer de 1985 | Marató de Laredo, Texas | Laredo (Texas), USA | 2:13:38 | 1er |
| 14 d'abril de 1985 | Hiroshima Marathon World Cup, Hiroshima | Hiroshima, Japó | 2:14:31 | 28é |
| 7 de febrer de 1988 | Marató de València | València, Espanya | 2:14:42 | 1er |
| 6 de setembre de 1987 | Campionat del món d'atletisme, Estadi Olímpic de Roma | Roma, Itàlia | 2:24:20 | 28é |
| 20 d'octubre de 1988 | Jocs Olímpics d'Estiu de 1988, Estadi Olímpic de Jamsil, Seül | Seül, Corea | 2:31:10 | 64é |

## Referències

* ↑ «Alfonso Abellán Linares». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana [Barcelona] [Consulta: 1r juliol 2024].
* 1 2 «Alfonso Abellan». World Athletics. [Consulta: 1r juliol 2024].
# Sanada Yukitaka

    En aquest nom japonès, el cognom és Sanada.
Sanada Yukitaka (真 田 幸 隆) va ser un dàimio japonès de la província de Shinano i considerat un dels vint-i-quatre generals de Takeda Shingen.
Sota les ordres de Takeda Shingen, Yukitaka participar en la batalla d'Odaihara de 1546 i en els setges de Toishi de 1550 i 1551 i era anomenat un dels tres danjōchū de Shingen.
Va ser pare de Sanada Masayuki i avi del llegendari guerrer samurai Sanada Yukimura de qui Hideyoshi va arribar a assegurar que era "Un heroi que apareix cada cent anys".
Yukitaka va morir el de 1574.

## Referències

* http://www.samurai-archives.com/sanadatime.html - Sanada Clan Timeline
# Sant Pere de Menàrguens

Sant Pere de Menàrguens és una església historicista de Menàrguens (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església que ha sofert diverses remodelacions que afecten tant l'interior com l'exterior.

## Història

Cal pensar que es tractava d'una ermita fora del poble, ja que es troba fora del centre i dins l'àrea de creixement del poble.
Menàrguens és esmentat ja el 1050 i la seva Carta de població data del 1163. El seu castell és esmentat sovint durant els segles XII i XIV.
L'any 1415 Ferran I va vendre la vila i el castell al monestir de Poblet, amb totes les rendes i drets, per 13500 florins d'or.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Pere de Menàrguens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Timofiivka (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Timoféievka».
Timofiivka (en (ucraïnès) Тимофіївка, en rus: Тимофеевка) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 414 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Saint Mirren Football Club

El Saint Mirren Football Club és un club escocès de futbol de la ciutat de Paisley, Renfrewshire.

## Història

El club fou creat com un club de classe alta que practicava entre altres esports el criquet i el rugbi. L'any 1877 va incloure el futbol entre les seves seccions. El seu nom fa referència a Saint Mirin, fundador d'una església a l'abadia de Paisley i patró de la ciutat.
L'any 1922, el St. Mirren fou l'equip convidat per la inauguració del camp de Les Corts del FC Barcelona.

## Palmarès

* Scottish First Division: 1967/68¹ 1976/77, 1999/2000, 2005/06, 2017/18
* Copa escocesa de futbol: 1926, 1959, 1987
* Copa de la Lliga escocesa de futbol: 2013
* Scottish Challenge Cup: 2005
* Renfrewshire Cup: 1882/1883, 1883/1884, 1887/1888, 1890/1891, 1893/1894, 1896/1897, 1897/1898, 1903/1904, 1909/1910, 1910/1911, 1923/1924, 1924/1925, 1925/1926, 1927/1928, 1928/1929, 1929/1930, 1931/1932, 1932/1933, 1933/1934, 1935/1936, 1937/1938, 1940/1941, 1943/1944, 1945/1946, 1946/1947, 1947/1948, 1949/1950, 1958/1959, 1959/1960, 1960/1961, 1962/1963, 1966/1967, 1973/1974, 1976/1977, 1978/1979, 1979/1980, 1982/1983, 1983/1984, 1984/1985, 1985/1986, 1987/1988, 1989/1990, 1997/1998, 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001, 2001/2002, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013
* Victory Cup: 1919
* Copa Anglo-escocesa: 1979/80
* Summer Cup: 1943
* Epson Invitational Tournament: 1986/87
¹L'antiga segona divisió

## Futbolistes destacats

| Duncan Bryce Charlie Adam Roy Aitken Sergei Baltacha Jimmy Bone Kirk Broadfoot Steve Clarke Neil Cooper Alan Combe Jackie Copland Ian Ferguson Tony Fitzpatrick Archie Gemmill Ricky Gillies Dave Halliday | Stevie Kerr Chris Iwelumo Paul Lambert Simon Lappin David Lapsley Barry Lavety Frank McAvennie Frank McGarvey Steven McGarry Barry McLaughlin Gordon McQueen David McNamee Junior Mendes Campbell Money Víctor Muñoz | Burton O'Brien Mixu Paatelinen Jose Quitongo Ludovic Roy Billy Stark Thomas Stickroth John Sutton Billy Thomson Guðmundur Torfason Tommy Turner Peter Weir Tommy Wilson Stevie Woods Christopher Wreh Mark Yardley |

## Entrenadors

| John McCartney 1904-10 Barry Grieve 1910 Hugh Law 1910-16 John Cochran 1916-28 Donald Turner 1928-29 Daniel Graham 1929 John Morrison 1929-36 Sam Blythe 1936-41 Donald Menzies 1941-42 Willie Fotheringham 1942-45 Bobby Rankin 1945-54 Willie Reid 1954-61 Bobby Flavell 1961-62 Jackie Cox 1962-65 Doug Millward 1965-66 Alex Wright 1966-70 Wilson Humphries 1970-72 | Tommy Bryceland 1972-73 Willie Cunningham 1973-74 Alex Ferguson 1974-78 Jim Clunie 1978-80 Rikki McFarlane 1980-83 Alex Miller 1983-86 Alex Smith 1986-88 Tony Fitzpatrick 1988-91 David Hay 1991-92 Jimmy Bone 1992-96 Iain Munro 1996-96 (24 hours) Tony Fitzpatrick 1996-98 Tom Hendrie 1998-2002 John Coughlin 2002-03 Gus McPherson 2003-2010 Danny Lennon 2010- |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-08-27 a Wayback Machine.
* Base de dades històrica
* Web no oficial
* Mirren Mad
* St Mirren a la BBC
# Alfons Ardura Altuna

Alfons Ardura Altuna (Puerto Rico, 1876 - Barcelona, 5 d'abril de 1934) fou un militar, dirigent esportiu i polític espanyol.

## Biografia

Exercí com a militar a Puerto Rico fins que fou expatriat a la Península després de la derrota en la guerra hispano-estatunidenca de 1898. Establert a Barcelona, es casà amb la filla de Ramon Fernández Valdés, empresari del sector elèctric. El 1918 fou membre de la Junta Consultiva del Círculo de la Unión Mercantil Hispanoamericana i de l'Associació de Veïns del carrer de Balmes per a la promoció de la construcció del ferrocarril el 1924.
Practicava l'esgrima i era un destacat tirador que va guanyar diversos campionats d'Espanya de sabre, la seva millor arma. Va ser mestre d'armes en les modalitats de sabre i espasa de la Societat de Foment de l'Esgrima de Barcelona, de la qual també va ser president. Actiu en la gerència del món esportiu, de 1929 a 1931 fou president de la Federació Catalana d'Esgrima i el 1913-1914 fou president del Reial Club Deportiu Espanyol, encara que va amagar amb deixar el club quan va rebre el títol de "Reial" el 1912. També soci del Círculo Ecuestre i del Círculo Militar.
A les eleccions municipals de 1909 fou escollit regidor de l'ajuntament de Barcelona pel districte 8 a les files del Partit Republicà Radical. Fou membre de la Comissió de Festejos de l'Ajuntament de Barcelona i el 1910 li oferiren la presidència honorària del Barcelona Hockey Club.

## Referències

* ↑ «Alfons Ardura Altuna». Gran Enciclopèdia Catalana, 31-12-2011. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Fitxa d'Ardura». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ 100 anys de 'Reial'. No a tots va agradar que el Rei Alfons XIII fos nomenat president d'honor de l'Espanyol Arxivat 2014-12-24 a Wayback Machine. a pericosonline.com
* ↑ Julià Cèlia Canyelles. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p. 109. ISBN 978-84-9850-461-3.
* ↑ Els inicis de l'hockey a Barcelona i el primer partit al bloc barcelonasportiva
# Adenitis mesentèrica

L'adenitis mesentèrica és una inflamació de ganglis limfàtics mesentèrics, causat per infeccions intestinals, virals de vies respiratòries.

## Referències

* ↑ Ellis H, Calne R, Watson C. Lecture Notes on General Surgery 10a edició, p. 28. ISBN 0-632-06371-8
# Sarroch

Sarroch és un municipi italià, situat a la regió de Sardenya i a la ciutat metropolitana de Càller. L'any 2004 tenia 5.277 habitants. Es troba a la regió de Sulcis-Iglesiente. Limita amb els municipis d'Assemini, Capoterra, Pula i Villa San Pietro.
Segons l'enciclopèdia en línia "Answers.com", el seu nom podria tenir orígens catalans "Sa Roca" o "S'arroch" (nom també de la ciutat en Sard).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Mauro Cois | Llista cívica |
# Santiso

Santiso és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la Comarca da Terra de Melide. El riu Ulla, aixamplat per l'embassament de Portodemouros, serveix de separació amb Vila de Cruces i Agolada. Al nord i a l'oest limita amb Arzúa, al nord-est amb Melide i a l'est amb Palas de Rei, de la província de Lugo.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 4.173 | 4.787 | 4.831 | 2.892 | 2.212 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

Barazón (Santa María) | Beigondo (San Cosme) | Belmil (San Pedro) | Liñares (Santiago) | Mourazos (San Xurxo) | Niñodaguia (San Paio) | Novela (Santa María) | Pezobre (San Cristovo) | Pezobrés (Santo Estevo) | A Ponte Arcediago (San Xoán) | Ribadulla (San Vicenzo) | San Román (San Pedro) | Santaia de Rairiz (Santaia) | Santiso (Santa María) | Serantes (Santaia) | Vimianzo (Santa María) | Visantoña (San Xoán)
# The Wild, the Innocent & the E Street Shuffle

The Wild, the Innocent & the E Street Shuffle és el segon àlbum d'estudi del músic nord-americà Bruce Springsteen al costat de l'encara sense nom E Street Band, publicat per Columbia Records en 1973. Descrit com "un dels millors àlbums en la història del rock'n'roll" per Allmusic, l'àlbum inclou el tema "Rosalita (Come out tonight)", una de les composicions més notables de Springsteen i més utilitzades en els concerts durant els deu primers anys de la seva carrera musical.
Tal com va passar amb el seu primer àlbum Greetings from Asbury Park, N.J., va ser ben rebut per la crítica tot i que va obtenir un menor èxit comercial. Tanmateix, una vegada que Springsteen va ser llançat a la fama amb l'àlbum Born to Run, un gran nombre de cançons incloses a The Wild, the Innocent and the E Street Shuffle serien radiades per les emissores de ràdio americanes.
L'any 2003 l'àlbum va ser situat en el número 132 de la llista dels millors 500 àlbums de tots els temps de la revista Rolling Stone. El 7 de novembre de 2009 Bruce Springsteen i la E Steet Band van tocar per primera vegada l'àlbum sencer en un concert al Madison Square Garden.

## Llista de cançons

Totes les cançons escrites per Bruce Springsteen.

### Cara A

* "The E Street Shuffle" – 4:31
* "4th of July, Asbury Park (Sandy)" – 5:36
* "Kitty's Back" – 7:09
* "Wild Billy's Circus Story" – 4:47

### Cara B

* "Incident on 57th Street" – 7:45
* "Rosalita (Come Out Tonight)" – 7:04
* "New York City Serenade" – 9:55

## Personal
### The E Street Band

* Bruce Springsteen – guitarra, harmònica, mandolina, maraques i cors
* Clarence Clemons – saxo i cors
* David L. Sancious – piano, òrgan (solo a "Kitty's Back"), piano elèctric, clavinet, saxo soprano a "The E Street Shuffle" i cors
* Danny Federici – acordió, cors, segon piano a "Incident on 57th Street" i òrgan a "Kitty's Back"
* Garry Tallent – baix, tuba i cors
* Vini "Mad Dog" Lopez – bateria, cors i cornet a "The E Street Shuffle"

### Altres músics

* Richard Blackwell – conga, percussió
* Albany "Al" Tellone – saxo baríton a "The E Street Shuffle"
* Suki Lahav – cors a "4th of July, Asbury Park (Sandy)" i a "Incident on 57th Street"

### Producció

* Bruce Springsteen, Jon Landau i Steven Van Zandt - productors
* Louis Lahav – enginyer
* Teresa Alfieri i John Berg – disseny
* David Gahr – fotografia

## Enllaços externs

* The Wild, the innocent and the E Street Shuffle a Brucespringsteen.net
* Crítica de Ken Emerson de l'àlbum a la revista Rolling Stone del 31 de gener de 1974