OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Cocke

John Cocke (30 de maig de 1925 – 16 de juliol de 2002) fou un informàtic nord-americà, reconegut per la seva gran contribució a l'arquitectura d'ordinadors i el disseny de compiladors optimitzadors. Molts el consideren "el pare de l'arquitectura RISC".
Va assistir a la Universitat Duke, on es va llicenciar en Enginyeria Mecànica el 1946 i es va doctorar el 1956. Cocke va passar tota la seva carrera professional fent recerca industrial a IBM, entre 1956 i 1992.
Potser el projecte on van destacar més les seves innovacions fou el miniordinador IBM 801, on va adonar-se que adaptar el disseny del joc d'instruccions de l'arquitectura a les instruccions relativament simples que generaven els compiladors podia permetre un alt rendiment a un cost baix.
És un dels inventors de l'algorisme CYK (la C és pel seu cognom). També va col·laborar en els primers treballs sobre reconeixement de veu i traducció automàtica que es van fer a IBM els anys 1970 i 1980. La idea d'utilitzar un model de llenguatge amb trigrames per al reconeixement de veu va ser seva.
Cocke va ser nomenat IBM Fellow el 1972. Va guanyar el Premi Eckert-Mauchly el 1985, el premi Turing de l'ACM el 1987, la Medalla Nacional de Tecnologia el 1991 i la Medalla Nacional de Ciència el 1994, el Certificat de Mèrit de l'Institut Franklin el 1996, el premi Seymour Cray d'Informàtica i Enginyeria el 1999, i la Medalla Benjamin Franklin el 2000.
El 2002, va ser nomenat Fellow del Computer History Museum "pel seu desenvolupament i implementació de l'arquitectura informàtica amb joc d'instruccions reduïdes i la tecnologia d'optimització de programes".

## Referències

* ↑ Schofield, Jack «John Cocke». The Guardian. Guardian Media Group, 27-07-2002 [Consulta: 10 maig 2011]. «Cocke's idea was to use fewer instructions, but design chips that performed simple instructions very quickly. [...] Later, this approach became known as reduced instruction set computing (Risc) [...]»
* ↑ Jelinek, Frederick, "The Dawn of Statistical ASR and MT", Computational Linguistics, 35(4), 2009, pp. 483-494, doi: 10.1162/coli.2009.35.4.35401
* ↑ John Cocke, The search for performance in scientific processors: the Turing Award lecture. Communications of the ACM, Volume 31 Issue 3, March 1988, Pages 250-253. doi:10.1145/42392.42394
* ↑ «National Science Foundation - The President's National Medal of Science». Nsf.gov. [Consulta: 19 juny 2014].
* ↑ «John Cocke». thocp.net. [Consulta: 21 desembre 2015].
* ↑ «John Cocke». Computer History Museum. Arxivat de l'original el 2013-05-09. [Consulta: 23 maig 2013].

## Enllaços externs

* Necrològica a IBM Arxivat 2012-09-25 a Wayback Machine.
* Perfil a Duke de 1988 per Eileen Bryn
* Transcripció d'una entrevista
* Guardonats amb la Medalla John von Neumann de l'IEEE
# Friday Afternoons

Friday Afternoons (Tardes de divendres), op. 7, és una col·lecció de 12 cançons que Benjamin Britten va compondre entre 1933 i 1935 per als alumnes de la Clive House School, Prestatyn, on el seu germà, Robert, n'era el director. Dues de les cançons, Cuckoo i Old Abram Brown, es van utilitzar en la pel·lícula Moonrise Kingdom.

## Composició

Poc temps després de graduar-se a la Royal College of Music, Britten va començar a compondre la seva col·lecció de cançons majoritàriament unisones (l'última cançó, Old Abram Brown, és un cànon) amb textos que va seleccionar de Walter de la l'antologia Come Hither de Walter de la Mare. Britten va anotar en el seu diari el 2 de novembre de 1933 (just un mes abans del seu vintè aniversari) que havia compost aquella tarda «una cançó, per a R.H.M.B. & Clive House, molt lleugera i dolenta: I mun be married a Sunday». Ee-Oh! va ser la següent el 19 de desembre.
No hi va haver cap més esment en el diari de Britten de compondre cançons escolars fins al maig de 1934, quan va estar un temps amb Robert a Clive House i el va ajudar amb els alumnes amb classes de criquet i de cant. Després va resumir la feina feta en les seves cançons, incloent A New Year Carol, una composició enquadrada en el tradicional Levy-Dew. Va completar la col·lecció l'agost de 1935 amb la cançó Begone, Dull Care.
El títol de la col·lecció era al principi Twelve Songs for Schools, però a suggeriment de Robert Britten va ser canviat a Friday Afternoons, perquè era el dia en què es cantaven a Clive House. Britten la va dedicar a "R.H.M. Britten and the boys of Clive House, Prestatyn".

## Cançons

* "Begone, Dull Care" (Anon.)
* "A Tragic Story" (Thackeray)
* "Cuckoo!" (Jane Taylor)
* "Ee-Oh!" (Anon.)
* "A New Year Carol" (Anon.)
* "I Mun Be Married on Sunday" (Nicholas Udall)
* "There Was a Man of Newington" (Anon.)
* "Fishing Song" (Izaak Walton)
* "The Useful Plough" (Anon.)
* "Jazz-Man" (Eleanor Farjeon)
* "There Was a Monkey" (Anon.)
* "Old Abram Brown" (Anon.)

## Referències

Notes
* ↑ Oliver: p. 217
* ↑ Palmer: p. 273
* ↑ Evans (2009): p. 152
* ↑ Evans (2009): pp. 157, 187
* ↑ Evans (2009): pp. 210-11
* ↑ Britten (1991): p. 375
* ↑ Evans (2009): p. 285
* ↑ Bridcut (2006): p. 127
Fonts
* Bridcut, John. Britten's Children. Londres: Faber and Faber, 2006. ISBN 0571228399.
* Britten, Benjamin. Donald Mitchell. Letters From a Life: The Selected Letters of Benjamin Britten, Volume I, 1923–1939. Londres: Faber and Faber, 1991. ISBN 057115221X.
* Evans, John. Journeying Boy: The Diaries of the Young Benjamin Britten 1928–1938. Londres: Faber and Faber, 2009. ISBN 0571238831.
* Oliver, Michael. Benjamin Britten. Londres: Phaidon Press, 1996. ISBN 0714832774.
* Palmer, ed. Christopher. The Britten Companion. Londres: Faber and Faber, 1984. ISBN 0571131476.
# Ermsdorf

Ermsdorf (luxemburguès Iermsdref, alemany Ermsdorf) és una vila de la comuna de Vallée de l'Ernz i antiga comuna al nord-est de Luxemburg, en el cantó de Diekirch.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 585 | 72,04% |
| Forasters | 227 | 27,96% |
| - portuguesos | 135 | 16,63% |
| - francesos | 10 | 1,23% |
| - italians | 6 | 0,74% |
| - belgues | 29 | 3,57% |
| - alemanys | 8 | 0,99% |
| - iugoslaus | 9 | 1,11% |
| - altres | 30 | 3,69% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 812 |
| 01/01/2002 | 821 |
| 01/01/2003 | 837 |
| 01/01/2004 | 854 |
| 01/01/2005 | 848 |
# Hafia Football Club

El Hafia Football Club és un club de futbol guineà de la ciutat de Conakry.
Als anys 60 fou conegut com a Conacry II.

## Palmarès

* Lliga guineana de futbol:
** 1966, 1967, 1968 (com a Conacry II)
** 1971, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1982, 1983, 1985, 2023
* Copa guineana de futbol:
** 1992, 1993, 2002
* Copa africana de clubs campions:
** 1972, 1975, 1977

## Referències

* ↑ «Guinea – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Guinea - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Gadolinita-(Y)

La gadolinita-(Y), ytterbita o yttrita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la gadolinita-datolita. Aquest mineral va rebre el seu nom l'any 1800 en honor de Johan Gadolin, mineralogista i químic finès que va aïllar per primera vegada un òxid d'itri a partir d'aquest mineral en 1792. El sufix -(Y) és a conseqüència de la dominància de l'itri en la composició química. Sovint és lleugerament radioactiva degut a les traces d'urani i tori. Sovint és d'origen metamíctic. És l'anàleg d'itri de la gadolinita-(Ce) i la gadolinita-(Nd); i és complicat distingir-la de la hingganita-(Y).

## Característiques

La gadolinita-(Y) és un silicat de fórmula química Y₂Fe$^{2+}$Be₂Si₂O$_{10}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5 a 7.

## Formació i jaciments

La gadolinita-(Y) s'ha descrit en més de 160 localitats arreu del món, a tots els continents tret de l'Antàrtida. Alguns minerals amb els quals es troba associada són: minerals del grup de l'al·lanita, minerals del grup de la Chevkinita, la fergusonita, la fluorita i el zircó.

## Referències

* 1 2 3 4 «Gadolinite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Ytterbite: Ytterbite mineral information and data.». www.mindat.org. [Consulta: 3 gener 2017].
* ↑ «Yttrite: Yttrite mineral information and data.». www.mindat.org. [Consulta: 3 gener 2017].
# Galaz

Galaz (àrab غالاز) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 17.333 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Gemma Abrié

Gemma Abrié Regué (Barcelona, 3 de novembre de 1984) és una cantant, compositora i contrabaixista catalana.

## Trajectòria

Comença a treballar la veu a l'Escola Pentagrama Congrés de Barcelona, de la mà de la cantant Núria Tomàs. L'any 2007 inicia estudis musicals a l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC), on es graduaria el 2012. Des de llavors ha realitzat diversos projectes en solitari o en grup. Destaquen SoloBasSing, Gemma Abrié & Josep Traver duet, JazzCàntic amb el pianista Manel Camp, Bestiari amb The New Catalan Ensemble, i la proposta multidisciplinària Blues in the dark amb la pintora Bianca Nguema, actuant en nombroses sales de Catalunya, Espanya, França, Alemanya i Països Baixos. Des de 2013 treballa com a professora a l'Escola Municipal de Música de l'Hospitalet - Centre de les Arts.
Ha col·laborat amb músics de renom com Emmanuel Djob, Ignasi Terraza i Munir Hossn, entre d'altres. A nivell estilístic ha treballat en projectes que van del jazz al gospel, la música jamaicana o el soul, tot i que els darrers anys s'apropa a sonoritats mediterrànies.

## Discografia

* A Tribute To Ella Fitzgerald (Temps Record, 2007)
* Wondering... (Temps Record, 2010)
* Double BasSing (Audiovisuals de Sarrià, 2014), amb Miquel Àngel Cordero
* Els fruits saborosos (Temps Record, 2014), sobre l'obra de Josep Carner, amb la Vicens Martín Dream Big Band.
* Amalgama (Temps Record, 2016), inclou repertori original produït per Munir Hossn

## Premis i reconeixements

* Premi Enderrock 2014 Millor Nova Proposta de Jazz, amb Vicens Martín Dream Big Band and Gemma Abrié, Els Fruits Saborosos
* Premi Enderrock 2014 Millor Directe de Jazz, amb Vicens Martín Dream Big Band & Gemma Abrié, Els Fruits Saborosos

## Referències

* 1 2 Ràdio, Catalunya. «Gemma Abrié: "El cant va ser una superació personal: m'agradava tant que guanyava a la timidesa"». [Consulta: 3 maig 2020].
* 1 2 Enderrock.cat. «Les protagonistes de l'exposició D'ONES: Gemma Abrié | Enderrock.cat». [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ TV3. «Gemma Abrié, una músic d'altura». [Consulta: 3 maig 2020].
* 1 2 «El matí a Ràdio 4 - 'Amalgama' nou disc de la Gemma Abrié», 20-01-2016. [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ «Entrevista: Gemma Abrié, cantant» (en anglès). [Consulta: 3 maig 2020].
# Gambaiseuil

Gambaiseuil és un municipi francès, situat al departament d'Yvelines i a la regió de Illa de França. L'any 2007 tenia 63 habitants.
Forma part del cantó de Rambouillet, del districte de Rambouillet i de la Comunitat d'aglomeració Rambouillet Territoires.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gambaiseuil era de 63 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 12 eren parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 27 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família i 6 eren segones residències. Tots els 27 habitatges eren cases. Dels 21 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 4 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 16 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gambaiseuil el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 49 persones, 37 eren actives i 12 eren inactives. De les 37 persones actives 35 estaven ocupades (23 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 12 persones inactives 2 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa financera, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una botiga de material esportiu.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gambaiseuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gambaiseuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Habitatge al carrer Principal, 6 (Calafell)

L'habitatge al Carrer Principal, 6 és un edifici, protegit com a bé cultural d'interès local, al nucli de Calafell (Baix Penedès). L'edifici, de planta irregular, disposa de planta baixa i una planta pis. La façana principal és orientada al nord-est i té una composició ordenada a partir d'eixos de simetria. A la planta baixa hi ha el portal en un costat i les finestres amb reixes a l'altre. A l'extrem del costat dret hi ha una porta oberta posteriorment. A la planta pis hi ha tres finestres, més petites, amb clavellinera. Totes les obertures originals mostren una faixa decorativa amb relleu a la part posterior. A l'extrem superior de la façana hi ha una tortugada. Adossat al costat nord-oest de l'edifici hi ha un cos de planta baixa amb una porta cotxera. La façana és arrebossada i pintada de color blanc, a excepció de les faixes de les finestres que són de color ocre. A la part baixa hi ha un sòcol que no és original. A la part posterior de l'immoble hi ha un pati de grans dimensions. El sistema constructiu és de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals de bigues de fusta. La coberta és de teula àrab. Els murs són de maçoneria i morter de calç.

## Notes

* ↑ «Habitatge al carrer Principal, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Distribució de Maxwell-Boltzmann

En estadística, la distribució de Maxwell-Boltzmann és una particular distribució de probabilitat, que rep el nom de James Clerk Maxwell i Ludwig Boltzmann.
Es defineix i s'utilitza en física (en particular en la mecànica estadística) per a la descripció de les velocitats de les partícules en els gasos ideals, on les partícules es mouen lliurement dins d'un contenidor estacionari sense interactuar entre si, llevat de molt breus col·lisions en què s'intercanvia l'energia i el moment entre elles o amb el seu entorn tèrmic. Les partícules en aquest context es refereixen a partícules gasoses (àtoms o molècules), i se suposa que el sistema de partícules ha assolit l'equilibri termodinàmic.
Mentre que la distribució es va obtenir per primera vegada per Maxwell en 1860 per raons heurístiques, Boltzmann, més tard, va portar a terme importants investigacions sobre els orígens físics d'aquesta distribució.

## Funció de distribució

Per un sistema amb un gran nombre de partícules idèntiques no interactuants i no relativistes en equilibri termodinàmic, la fracció d'elles en un element infinitessimal a l'espai de velocitats tridimensional $dv^{3}$ ve donada per l'expressió:
f(v)dv$^3$=(m/2πkT)$^{3/2}$e$^{−mv2/2kT}$dv$^3${\textstyle f(v)dv^{3}=\left({\frac {m}{2\pi kT}}\right)^{3/2}e^{-{\frac {mv^{2}}{2kT}}}dv^{3}},
on $m$ és la massa de la partícula, $k$ és la constant de Boltzmann i $T$ és la temperatura termodinàmica.

## Referències

* ↑ Statistical Physics (2nd Edition), F. Mandl, Manchester Physics, John Wiley & Sons, 2008, ISBN 9780471915331
* ↑ Vegeu: Maxwell, J.C. (1860) "Illustrations of the dynamical theory of gases. Part I. On the motions and collisions of perfectly elastic spheres," Philosophical Magazine, 4th series, 19 : 19–32. Maxwell, J.C. (1860) "Illustrations of the dynamical theory of gases. Part II. On the process of diffusion of two or more kinds of moving particles among one another," Philosophical Magazine, 4th series, 20 : 21–37.
# Gomphosus caeruleus

Gomphosus caeruleus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes que es troba des de l'Àfrica oriental fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica) i el Mar d'Andaman.
Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Eldridge (Iowa)

Eldridge és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 4.159 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eldridge tenia 4.159 habitants, 1.501 habitatges, i 1.179 famílies. La densitat de població era de 170,8 habitants/km².
Dels 1.501 habitatges en un 44,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,8% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 18% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.167 $ i la renda mediana per família de 62.401 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.407 $ mentre que les dones 23.285 $. La renda per capita de la població era de 21.514 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Municipi agermanat

* Schönberg (Holstein)

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eldridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eldridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Erna Flegel

Erna Flegel (Kiel, 11 de juliol de 1911 - Mölln, 16 de febrer de 2006) va ser una infermera alemanya. Des de gener de 1943 fins al final de la Segona Guerra Mundial, va servir en la comitiva d'Adolf Hitler i durant la Batalla de Berlín. Es creu que era al búnquer de Hitler quan aquest es va suïcidar.
Havia treballat inicialment al costat d'un dels metges de Hitler, el doctor Werner Haase, com infermera a l'Hospital de la Universitat Humboldt i va ser traslladada per la Creu Roja a la Cancelleria del Reich quan va acabar la guerra.
Durant la seva estada al búnquer es va fer amiga de Magda Goebbels i, de vegades, va actuar com una mainadera per als nens Goebbels fins a la seva mort.
Durant la captura soviètica de Berlín, les tropes soviètiques li van aconsellar que estigués al búnquer, ja que era més segur. I més tard interrogada pels estatunidencs, Flegel va viure una vida d'anonimat fins a 1977, quan els documents que contenien el seu interrogatori van ser desclassificats. Els mitjans de comunicació més tard la van seguir fins a la seva residència, una llar d'avis a Alemanya.
El seu personatge fou interpretat en la pel·lícula del 2004 d'Alemanya "Der Untergang" de Liza Boyarskaya.

## Referències

* ↑ «Interview: Erna Flegel» (en anglès). The Guardian, 02-05-2005. [Consulta: 18 setembre 2011].

## Enllaços externs

* "'Hitler's nurse' breaks silence" @ BBC News
* Interview: Erna Flegel (May 2, 2005) @ The Guardian
# Heemskerk

Heemskerk és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 38.698 habitants repartits per una superfície de 31,73 km² (dels quals 4,32 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Castricum i Uitgeest, a l'est amb Zaanstad i al sud amb Beverwijk.

## Ajuntament

El consistori està format per 25 regidors:
* PvdA 8 regidors
* CDA 6 regidors
* VVD 5 regidors
* GroenLinks - 2 regidors
* Heemskerk Anders - 2 regidors
* D66 - 1 regidor
* Fractie Vervest - 1 regidor

## Personatges il·lustres

* Rafael van der Vaart, futbolista

## Enllaços externs

* www.heemskerk.nl Arxivat 2011-02-12 a Wayback Machine.
# Gamba vermella

«gamba roja o gamba vermella» té aquests significats:
* Gamba vermella o Aristaeomorpha foliacea, espècie de crustaci decàpode marí de la família Aristeidae
* Gamba vermella o Aristeus antennatus, espècie de decàpode marí consumida com aliment
* Gamba vermella o gamba de Palamós, marca de garantia
* Gamba roja comuna o gamba roja vulgar, au limícola
* Gamba roja pintada, ocell de la família dels escolopàcids que en estiu habita la tundra pantanosa d'Euràsia
# Grim Sleeper

Grim Sleeper és el malnom
d'un assassí en sèrie de Los Angeles, Califòrnia que es creu responsable d'almenys onze assassinats i un intent d'assassinat a Los Angeles des de 1985.

## Referències

* ↑ Christine Pelisek, Grim Sleeper Returns: He's Murdering Angelenos, as Cops Hunt his DNA Arxivat 2014-12-23 a Wayback Machine., LA Weekly, 28 d'agost del 2008
* ↑ Grim Sleeper Serial Killer Hunted , SkyNews Report
# Drid

Els Drid o Derid (en àrab دريد, D$^a$rīd) són una confederació àrab de Tunísia, propers als Banu Hilal. Es va instal·lar entre els segles xi i xii al Kef i a Béja.

## Composició

Els Drid es componien dels clans:
* Jouini (جويني, Juwīnī)
* Arfaoui (عرفاوي, ʿArfāwī)
* Aouled Mannae (أولاد مناع, Awlād Mannāʿ)
* Rezgui (رزقي, Razqī)
* Aouled Khaled (أولاد خالد, Awlād Ḫālid)
* Abbasi (عباسي, ʿAbbāsī)
* Aouled Khalifa (أولاد خليفة, Awlād Ḫalīfa)
* Aouled Harbi (أولاد حربي. Awlād Ḥarbī)
* Gasmi (قاسمي. Qāsmī)
* Mimouni (ميموني, Mīmūnī)

## Referències

* ↑ Valensi, Lucette. Fellahs tunisiens : l'économie rurale et la vie des campagnes aux XVIIIè et XIXè siècles. Berlín: Walter de Gruyter, 1977. ISBN 9782719309391.
# Joan Fontana i Esteve

Joan Fontana i Esteve fou un polític català del segle xix, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica. Fou elegit diputat pel Partit Liberal pel districte del Vendrell a les eleccions generals espanyoles de 1893.

## Referències

* ↑ José Varela Ortega. El poder de la influencia: geografía del caciquismo en España (1875-1923), p.727.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats