OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pál Sándor

Pál Sándor (Budapest, 19 d'octubre de 1939) és un guionista, productor i director de cinema hongarès. Ha dirigit 28 pel·lícules des del 1964. La seva pel·lícula del 1976 Herkulesfürdői emlék va participar en el 27è Festival Internacional de Cinema de Berlín, on va guanyar un Ós de Plata.

## Biografia

El 1964 es va llicenciar a l'Escola Superior d'Art Dramàtic i Cinematografia de Budapest (Színház- és Filmművészeti Főiskola) i va fer curtmetratges a l'estudi de Béla Balázs. Les seves primeres pel·lícules de ficció estan imbuïdes d'un humor força impressionant i una llibertat de to. Bohóc a falon (Pallassos al mur), produïda el 1967, és un treball sobre els problemes de la joventut, proper a l'esperit de les noves onades europees. Szeressétek Ódor Emiliát! (Estimeu Emília) el 1969 i Sárika drágám (1971) continuen sent pel·lícules sobre la jove generació. Tanmateix, la millor pel·lícula de Sándor durant aquest període va ser sens dubte Régi idők focija (Aquells bons temps del futbol, 1973), una crònica irònica de la vida i els somnis d'un home corrent condemna, un jueu, als anys trenta, contra el rerefons de la passió nacional pel futbol. Després aborda un registre més dramàtic, situant les seves històries en el context de la història hongaresa: les conseqüències de la caiguda de la República soviètica el 1919 amb Herkulesfürdői emlék, Ós de plata al Festival de Berlín de 1977; el setge de Budapest el 1944 amb Szabadits meg a gonosztól (Lliura'ns del mal, 1978) o la revolució hongaresa de 1956 amb (Szerencsés Dániel (Daniel agafant el tren, 1985).
Pàl Sándor, per la seva banda, ha rodat dues pel·lícules amb l'actor fetitxe de François Truffaut, Jean Pierre Léaud: Rinacsok el 1980 i Csak Egy mozi (Només és cinema, 1985).
Va rebre el premi Kossuth el 2009.

## Filmografia

* 1964 Terasz mínusz tíz fok
* 1965 Nagyfülű
* 1965 Három történet a romantikáról
* 1967 Bohóc a falon
* 1967 A híd
* 1968 Bors
* 1969 Szeressétek Odor Emiliát!
* 1971 Sárika, drágám
* 1972 Add a kezed (Illés Show)
* 1973 Régi idők focija
* 1976 Optimista tragédia (
* 1977 Herkulesfürdői emlék
* 1978 Locomotiv GTv Show
* 1978 Szabadíts meg a gonosztól!
* 1981 Ripacsok
* 1982 Szerencsés Dániel
* 1985 Csak egy mozi
* 1988 Miss Arizona
* 1995 Ég a város, ég a ház is
* 2003 Európából Európába
* 2007 Noé bárkája
* 2018 Vándorszínészek

## Referències

* ↑ «Berlinale 1977: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 2 de maig 2014. [Consulta: 25 juliol 2010].
* ↑ (hongarès) Sándor Pál Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Színház- és Filmművészeti Egyetem
* ↑ (Mira et Antonin Liehm, Les cinémas de l'Est, de 1945 à nos jours, Les Éditions du Cerf)
# Olmillos de Castro

Olmillos de Castro és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Localitats annexes

* Marquiz de Alba
* Navianos de Alba
* San Martín de Tábara

## Demografia

Evolució demogràfica d'Olmillos de Castro :
| 1857 | 1877 | 1897 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1940 | 1991 | 1996 | 2001 | 2003 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 802 | 751 | 822 | 859 | 1017 | 1119 | 1159 | 1210 | 1224 | 988 | 775 | 444 | 516 | 451 | 409 | 389 | 373 | 365 | 341 |
# Sant Salvador de Brics

Sant Salvador de Brics és l'església parroquial de Brics, en el municipi d'Olius (Solsonès). Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església de planta rectangular d'una sola nau i sense absis. Està orientada a l'est i amb teulada a doble vessant. La façana és senzilla amb porta d'arc de mig punt i una petita finestra al damunt. Al costat de la façana principal hi ha un esvelt campanar de dos cossos cobert amb teulada a quatre vessants. Està construïda damunt de la primitiva església de la que ja no en queden restes. El parament és de pedres irregulars.

## Història

Trevics, el 1007, era una finca de Recofred i Matrisenda. Ramon d'Isarn i el seu germà Guillem posseïen terres entre el "clima", que seria el castell de Trevics, al terme de Riner, el de Llobera i el camí que anava a Solsona. El mas de Trevics no era una casa com les altres, sinó que ja es destaca como el centre d'aquesta rodalia on hi residia el castlà. El 1147 Gauzpert hi posà a Pere i la seva muller, i d'aquí en endavant es citen sovint els Pere de Trevics. Aquest castlà o batlle de Trevics tenia, entre d'altres, el càrrec de recollir els delmes de les cases que pertanyien a l'abadia de Solsona.
De l'antiga església parroquial de Trevics, després Brics, no en queden restes. Havia de ser molt antiga, puix que hi ha referències del segle xi. La nova església de Sant Salvador es convertí en parroquial l'any 1846, en lloc de la del Castellvell de Solsona.

## Referències

* ↑ «Parròquia de Brics». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 abril 2012].

## Enllaços externs

* Parròquia de Brics (Sant Salvador), fitxa del catàleg de béns a protegir del Pla d'ordenació urbanística municipal.
# Nocomis leptocephalus

Nocomis leptocephalus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 26 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Olmeto

Olmeto (en cors Ulmetu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 1.115 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 619 | 685 | 730 | 676 | 1.019 | 1.115 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Valère Secondi | | |
# Praderies i matollars de muntanya

Praderies i matollars de muntanya és un bioma definit pel Fons Mundial per la Natura. Aquest bioma inclou praderies i matollars de zones de gran altitud (montanes, subalpines, i alpines) de tot el món.
Les praderies i matollars per sobre del límit arbori es coneixen com a tundra alpina, que es donen en regions muntanyenques de tot el món. Per sota del límit arbori són conegudes com a praderies i matollars subalpins i montans. El krummholz (literalment, "fusta torta") són arbres que només creixen amb dificultats, postrats, retorçats i amb alçades baixes. Per exemple, el pi negre a gran altitud, abans de desaparèixer completament als Pirineus degut a l'estatge, adopta formes nanes.
Les praderies montanes i els matollars, particularment en regions tropicals i subtropicals, sovint es desenvolupen com autèntiques "illes" separades d'altres regions montanes per zones més càlides i de més baixa altitud i tenen endemismes, o sigui plantes que han evolucionat en resposta al fred, clima humit i abundant llum solar. Les adaptacions característiques d'aquestes plantes són la forma en roseta, superfícies ceroses, i fulles amb pèls. Una característica exclusiva de les regions montanes tropicals són les plantes en rosetes gegants dels gèneres com Lobelia (afrotropical), Puya (neotropical), Cyathea (Nova Guinea), i Argyroxiphium (Hawaii).
Les extensions més grans de praderies i matollars montans es troben a la regió neotropical, als páramos dels Andes. Aquest bioma també apareix a les muntanyes de l'est i centre de l'Àfrica, al Mont Kinabalu de Borneo, a grans altituds dels Ghats Occidentals del sud de l'Índia i a les terres altes centrals de la Nova Guinea.
On les condicions són més seques, es troben praderies montanes, sabanes i arbredes, com ara a l'altiplà d'Etiòpia, i estepes montanes com a l'altiplà del Tibet.

## Ecozones on es troben praderies i matollars montans

* Afrotropical
* Australàsia
* Indomalàia
* Neotropical
* Paleàrtica

## Enllaços externs

* Més sobre aquest bioma Arxivat 2009-12-09 a Wayback Machine., (anglès)
# Olmeta-di-Capocorso

Olmeta-di-Capocorso (en cors Olmeta di Capicorsu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 2004 tenia 124 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2004 |
| 203 | 210 | 175 | 126 | 104 | 112 | 124 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Jean-Baptiste Boncompagni | | |
| 2008- | Mireille Boncompagni | | |
# Noemí Casquet

Noemí Casquet (Sabadell, 1992) és una periodista i escriptora catalana especialitzada en sexualitat i viatges. Va estudiar periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha treballat com a presentadora de televisió. El seu primer llibre és Mala mujer (Editorial Lunwerg).
Dirigeix Santa Mandanga, una plataforma d'educació sexual i afectiva explícita. És la creadora de Totoyo, una agència de comunicació enfocada en la sexualitat. També és coneguda pel seu canal de Youtube, en el qual publica vídeos sobre sexualitat, poliamor i altres temes relacionats. Ha col·laborat amb diferents mitjans de comunicació, com El Periódico, Cadena Ser, Tele 5 i TVE.

## Publicacions

* Mala mujer (Editorial Lunwerg, 2019)
* Zorras (Ediciones B, 2020)
* Malas (Ediciones B, 2020)

## Referències

* ↑ «Noemí Casquet: "Alberto es mi pareja principal, él tiene prioridad sobre todo"». El Periódico. [Consulta: 24 abril 2019].
* ↑ «https://www.planetadelibros.com/libro-mala-mujer/291369». Planeta de Libros. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «https://www.adoptauntio.es/lab/article/noemi-casquet-nos-lo-cuenta-todo». [Consulta: 24 abril 2019].
* 1 2 «http://www.cmuchaminade.com/colegio-mayor-madrid/alojamiento-verano-universidad-cena-tertulia-con-la-periodista-noem%C3%AD-casquet». Arxivat de l'original el 22 d’abril 2019. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «https://www.txalaparta.eus/es/libreria/autores/noemi-casquet». Txalaparta. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «"El sexo es una arma de revolución masiva"» (en castellà). EITB, 06-07-2020. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ «https://www.casadellibro.com/nosotros/evento-firma-de-zorras-de-noemi-casquet/23550». [Consulta: 20 setembre 2020].
# Tuluganovka

Tuluganovka (en rus: Тулугановка) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 846 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Olmeta-di-Tuda

Olmeta-di-Tuda (en cors Olmeta di Tuda) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 291 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 191 | 204 | 150 | 221 | 247 | 291 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Louis Sabini | | |
# Premi Stefan Bergman

El Premi Stefan Bergman és un premi de matemàtiques, finançat pel patrimoni de la vídua del matemàtic Stefan Bergman i amb el suport de la Societat Americana de Matemàtiques. El premi s'atorga per a investigacions matemàtiques en: "1) la teoria de la funció del nucli i les seves aplicacions en anàlisis reals i complexes; o 2) mètodes teòrics de funcions en la teoria d'equacions diferencials parcials de tipus el·líptic amb atenció al mètode de l'operador de Bergman."
El premi s'atorga en honor a Stefan Bergman, un matemàtic conegut pel seu treball sobre l'anàlisi complexa. Els destinataris del premi són seleccionats per un comitè de jutges designats per la Societat Americana de Matemàtiques. El valor monetari del premi és variable i es basa en els ingressos del fons del premi; el 2005 el premi es va valorar en aproximadament 17.000 dòlars.

## Premiats

* 1989 David W. Catlin
* 1991 Steven R. Bell, Ewa Ligocka
* 1992 Charles Fefferman
* 1993 Yum-Tong Siu
* 1994 John Erik Fornæss
* 1995 Harold P. Boas, Emil J. Straube
* 1997 David E. Barrett, Michael Christ
* 1999 John P. D'Angelo
* 2000 Masatake Kuranishi
* 2001 László Lempert, Sidney Webster
* 2003 M. Salah Baouendi, Linda Preiss Rothschild
* 2004 Joseph J. Kohn
* 2005 Elias Stein
* 2006 Kengo Hirachi
* 2007-08 Alexander Nagel, Stephen Wainger
* 2009 Ngaiming Mok, Duong H. Phong
* 2011 Gennadi Henkin
* 2012 David Jerison, John M. Lee
* 2013 Xiaojun Huang, Steve Zelditch
* 2014 Sławomir Kołodziej, Takeo Ohsawa
* 2015 Eric Bedford, Jean-Pierre Demailly
* 2016 Charles L. Epstein, François Trèves
* 2017 Bo Berndtsson, Nessim Sibony
* 2018 Johannes Sjöstrand
* 2019 Franc Forstnerič, Mei-Chi Shaw
* 2020 Aline Bonami, Peter Ebenfelt

## Referències

* ↑ «"Stefan Bergman Prize"». American Mathematical Society.
* ↑ «Elias M. Stein Receives 2005 Bergman Prize». American Mathematical Society.
* ↑ Notices of the American Mathematical Society, 68, pàg. 648-650.
# Telescopi Ritchey-Chrétien

El telescopi Ritchey-Chrétien, o RCT per les seves sigles en anglès, és un telescopi Cassegrain especialment dissenyat per eliminar errors òptics (coma), proporcionant així un ampli camp de visió en comparació d'una configuració més convencional de telescopi de reflexió. Un RCT té miralls primari i secundari hiperbòlics.
Va ser inventat al principi de la dècada de 1910 per l'astrònom nord-americà George Willis Ritchey (1864-1945) i l'astrònom francès Henri Chrétien (1879-1956). Ritchey va construir el primer RCT reeixit, que tenia una obertura de diàmetre de 60 cm (24 polzades) el 1927 (per exemple, el reflector Ritchey de 24 polzades). El segon RCT va ser un de 102 cm (40 polzades), instrument construït per Ritchey per a l'Observatori Naval dels Estats Units, el qual es troba encara en funcionament a l'Observatori Naval de l'estació de Flagstaff.
El disseny de Ritchey-Chrétien està lliure de coma de tercer ordre i d'aberració esfèrica, malgrat que pateix de coma de cinquè ordre, astigmatisme sever de gran angle i una comparativament notòria curvatura de camp. Quan està enfocat a mig camí entre els plans focals sagital i tangencial els estels són mostrats com a cercles, per la qual cosa el RCT està ben adaptat per a observacions i fotografies de camp ampli. Igual que amb altres reflectors de configuració Cassegrain, el RCT té un conjunt òptic de tub molt curt i un disseny compacte per a una longitud focal determinada. El RCT ofereix un bon rendiment òptic fora de l'eix, però els aparells de mida amateur són relativament rars degut als alts costos de fabricació del mirall primari hiperbòlic; les configuracions Ritchey-Chrétien es troben més comunament en els telescopis d'alt rendiment professional.

## Referències

* ↑ «USNO - Història». Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 18 juliol 2015].
* ↑ Sacek, Vladimir. «Classical and aplanatic two-mirror systems». Notes on Amateur Telescope Optics, 14-07-2006. [Consulta: 24 abril 2010].
* ↑ Rutten, Harrie; van Venrooij, Martin. Telescope Optics. Willmann-Bell, 2002, p. 67. ISBN 0943396182.
# Pál Teleki (futbolista)

Pál Teleki (Arad, 5 de març de 1906 - Miskolc, 1985 fou un jugador de futbol romano-hongarès de les dècades de 1920 i 1930.

## Trajectòria

Fou un cop internacional amb la selecció de Romania i vuit més amb la d'Hongria. Amb aquesta darrera disputà la Copa del Món d'Itàlia 1932. Pel que fa a clubs, començà als clubs romanesos AMEF Arad i Chinezul Timişoara i al club hongarès Bocskai FC, on jugà durant una dècada.

## Referències

* ↑ «Perfil a worldfootball». worldfootball.net. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a FIFA». FIFA. Arxivat de l'original el 2015-06-12. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a Romanian Soccer». Romanian Soccer. [Consulta: 17 març 2014].
# Partit Democràtic de Guinea Equatorial

El Partit Democràtic de Guinea Equatorial (PDGE) és el principal i durant molt temps únic partit de Guinea Equatorial. El seu secretari general és Agustín Nze Nfumu i el seu president i fundador Teodoro Obiang. La seua base social està formada per gent del poble fang.
El partit sorgeix després del Decret de la Presidència de la República del 4 de juny de 1986 creant un Comitè Organitzador de cara al seu desenvolupament, el 9 de febrer de 1987, un nou Decret dissol el Comitè Organitzador i es crea el Comitè Eventual.
El partit és presentat oficialment l'11 d'octubre de 1987, en el Cine Marfil de Malabo. El Congrés Constituent celebrat en la ciutat de Bata, de l'11 al 16 d'octubre de 1988 és considerat el Primer Congrés del Partit.
Fins a les eleccions de 2004, va ser l'únic partit representat en el Congrés equatoguineà. Cal recordar que les eleccions a Guinea Equatorial no són netes, i el Partit Democràtic obté la majoria de vots, sobre un 95-99%.
A les eleccions generals de Guinea Equatorial de 2008 el PDGE va obtenir 99 dels 100 escons de l'Assemblea Nacional, sent l'escó restant per al social-demòcrata Convergència per a la Democràcia Social.
Políticament el PDGE no segueix cap ideologia concreta, si exceptuem el militarisme, i l'anti-separatisme. Pel que fa a la seua acció de govern, s'ha esforçat a animar la inversió estrangera en el camp del petroli, i és tristament famós pel nepotisme i cleptocràcia imperants al govern d'Obiang.

## Referències

* ↑ The Unit. «Country Report: Congo, Gabon, Equatorial Guinea» (en anglès), 1990. [Consulta: 27 desembre].
* ↑ Muakuku Rondo Igambo. «El regionalismo y la Descentralización del Estado & Poder». Conflictos étnicos y gobernabilidad: Guinea Ecuatorial, 2006. [Consulta: 27 desembre].
* ↑ Presidencia de la República de Guinea Ecuatorial. «Camara de los Representantes del Pueblo». Arxivat de l'original el 2016-01-22. [Consulta: 27 desembre].
* ↑ Global Investment and Business Center, Inc. Staff, Ibp Usa. «Equatorial Guinea Business Opportunity Yearbook» (en anglès), 2000. [Consulta: 27 desembre].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del PDGE(castellà)
# Rowesville

Rowesville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 378 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rowesville tenia 378 habitants, 140 habitatges i 102 famílies. La densitat de població era de 184,7 habitants/km².
Dels 140 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,1% hi vivien parelles casades, en un 22,9% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.833 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.500 $ mentre que les dones 16.591 $. La renda per capita de la població era de 13.978 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 20,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rowesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rowesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nenètsia

Nenètsia (en nenets: Ненёцие’’ автономной ӈокрук, transcrit: Neniotsie avtonomnoi niókruk; rus: Не́нецкий автоно́мный о́круг, Nénetski avtonomni ókrug) és un districte autònom de la Federació Russa, i per tant, un dels seus subjectes federals. Malgrat ésser per si mateix un subjecte federal, en alguns àmbits està dins la jurisdicció de la veïna óblast d'Arkhànguelsk. Limita al sud amb l'óblast d'Arkhànguelsk i la república de Komi, al nord amb el Mar Blanc i a l'est amb Iamàlia (també anomenada districte autònom Iamalo-nenets). La capital és Narian-Mar en rus (На́рьян-Мар) o Niariana Mar en nenets (Няръяна мар, «Ciutat Vermella»).

## Geografia

El país és situat a l'extrem nord-oest de la plana de l'Europa oriental, toca les mars Blanca, de Barents, de Petxora i de Kara. Les principals alçàries són les muntanyes de Timan (Тиманский кряж) i la serralada del Pai-Khoi (хребет Пай-Хой, punt més alt: 467 m, corresponent a la muntanya de Morieiz, гора Мореиз) a la península Iugòrski (eb rus: Югорский полуостров, Iugorski Poluóstrov). L'arxipèlag de Nova Terra (Enëj ja) no en forma part de Nenètsia, però sí que és part de l'óblast d'Arkhànguelsk.
El riu més important és el Ienissei (Dentadie), Obi (Kolta), Taz/Tasem, Txornaia, Korotaixa, Sula, Pesa, Pasira, Dudipta i Txatantga, i hi abunden els llacs, com els Nejto, Jambuto, Tajmir i Pasina.

## Economia

La població es dedica a la pesca i a la indústria minera (polimetalls i carbó), a la cria de rens i la ramaderia vacuna per a la producció de llet i a la cacera.

## Població

Segons el cens rus (2002) la composició nacional del districte era
* Russos 62,43%
* Nenets (iuracs) 18,66%
* Komi 10,85%
* Ucraïnesos 3,16%
* Belarussos 1,03%
* Tàtars 0,51%
* Altres grups més petites amb menys d'un miler d'individus.
L'1,58% dels habitants no indicaren el seu origen ètnic en el cens.
| | cens 1939 | cens 1959 | cens 1970 | cens 1979 | cens 1989 | cens 2002 |
| Nenets | 5.602 (11,8%) | 4.957 (10,9%) | 5.851 (15,0%) | 6.031 (12,8%) | 6.423 (11,9%) | 7.754 (18,7%) |
| Komi | 6.003 (12,6%) | 5.012 (11%) | 5.359 (13,7%) | 5.160 (10,9%) | 5.124 (9,5%) | 4.510 (10,9%) |
| Russos | 32.146 (67,5%) | 31.312 (68,8%) | 25.225 (64,5%) | 31.067 (65,8%) | 35.489 (65,8%) | 25.942 (62,4%) |
| Altres | 3.866 (8,1%) | 4.253 (9,3%) | 2.684 (6,9%) | 4.960 (10,5%) | 6.876 (12,8%) | 3.340 (8%) |

## Referències

* ↑ «National Composition of Population for Regions of the Russian Federation» (XLS). 2002 Russian All-Population Census, 2002. Arxivat de l'original el 2007-02-17 [Consulta: 20 juliol 2006].
# Tultitlán

Tultitlán (del nàhuatl, que vol dir «lloc de juncs») és un municipi de l'estat de Mèxic. Tultitlán de Mariano Escobedo és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Cuautitlán, al sud amb Tlalnepantla de Baz, a l'oest amb Cuautitlán Izcalli i a l'est amb Coacalco de Berriózabal.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Tultitlán Arxivat 2017-11-02 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Partit Democràtic d'Eritrea

Partit Democràtic d'Eritrea (Eritrean Democratic Party) fou un grup d'oposició d'Eritrea escindit el 2001 del Front Popular per la Democràcia i la Justícia (PFDJ), partit únic d'Eritrea que és l'antic Front Popular d'Alliberament d'Eritrea. En un congrés el desembre de 2009 es va acordar la unió amb el Partit Popular d'Eritrea que va entrar en vigor l'1 de gener de 2010 amb el nom de Partit Popular Democràtic d'Eritrea.

## Referències

* Pàgina oficial Arxivat 2011-12-09 a Wayback Machine.