OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tragedy

Tragedy és un grup estatunidenc de música hardcore punk format a Memphis i ara radicat a Portland. El grup es va formar l'any 2000 de les cendres dels grups His Hero Is Gone i Deathtreat. L'estil de la banda està influït per bandes de D-beat com Discharge amb un so crust punk pesat i lletres apocalíptiques.

## Membres

* Todd Burdette - guitarra i veu (1999-present; membre també de Deathreat, Severed Head of State, Trauma, Warcry, Copout, Rueben James, His Hero Is Gone, Funeral i Call the Police)
* Yannick Lorrain - guitarra (1999-present; antigament membre de His Hero Is Gone, Union of Uranus i Double Think)
* Billy Davis - baix i veu (1999-present; també membre de Deathreat i Trauma, antigament de Face Down, From Ashes Rise i Copout)
* Paul Burdette - bateria (1999-present; també de Deathreat i Criminal Damage, antigament de His Hero is Gone, Face Down, Rueben James, Call the Police i Well Away)

## Discografia

* 2000 - Tragedy (Tragedy Records)
* 2001 - Tragedy (Skuld Releases)
* 2002 - Can We Call This Life? (Tragedy Records)
* 2002 - Vengeance (Tragedy Records)
* 2002 - Split amb Desobediencia Civil (bootleg)
* 2003 - Vengeance (Skuld Releases)
* 2003 - Split 7" amb Totalitär (Armageddon Label)
* 2004 - UK 2004 Tour EP (Tragedy Records)
* 2006 - Nerve Damage (Tragedy Records)
* 2012 - Darker Days Ahead (Tragedy Records)
* 2018 - Fury (Tragedy Records)

## Referències

* ↑ «DBeatBeater». Arxivat de l'original el 2019-12-04. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «The 10 Best D-Beat Albums to Own on Vinyl» (en anglès), 07-09-2016. [Consulta: 24 gener 2023].
* ↑ Winter, Carson. «Album Review: Tragedy - "Fury"», 05-09-2018. [Consulta: 4 desembre 2019].
# Wechsler Intelligence Scale for Children

La Wechsler Intelligence Scale for Children és una escala per mesurar el quocient intel·lectual en nens de 6 a 16 anys a partir dels resultats d'un test dividit en quinze parts creat per David Wechsler en 1949 i amb successives reedicions (la darrera, el WISC-IV, data del 2003). És un dels instruments més usats en psicologia escolar per detectar trastorns d'aprenentatge que puguin desembocar en fracàs escolar però ha estat criticat per reduir la intel·ligència a uns quants paràmetres i no tenir en compte l'extrema variabilitat que pot sorgir en individus d'aquestes edats a l'hora de sotmetre's a proves psicomètriques. Es considera l'equivalent del test WAIS per a adults.
Les proves del test són:
* per mesurar la competència lingüística: definir paraules donades, indicar sinònims, comprensió lectora, preguntes de cultura general o endevinar paraules a partir de pistes
* per mesurar la percepció: seguir patrons de formes, aparellar dibuixos, completar figures
* per mesurar la memòria: repetir seqüències de nombres i lletres, càlcul mental
* per mesurar la capacitat de processament mental: marcar les figures que responen a una característica determinada en un temps limitat, localitzar dibuixos entre altres figures
# Sant Salvador de Bellprat

Sant Salvador de Bellprat és una església barroca de Bellprat (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

D'una nau, planta rectangular. Façana amb el campanar incorporat que presenta dues obertures per les campanes i una petita finestreta per il·luminar l'interior d'aquesta edificació. El portal és rectangular.

## Història

El poble es va desenvolupar al voltant d'aquesta església datada l'any 1641. L'església de Sant Jaume de Queralt li era sufragània. Són copatrons Sant Antoni Abat i Sant Isidre Llaurador, significació del caràcter agrícola i ramader de la població.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Salvador de Bellprat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Avery Creek

Avery Creek és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2007 tenia 1.539 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Avery Creek tenia 1.405 habitants, 561 habitatges i 414 famílies. La densitat de població era de 315,4 habitants per km².
Dels 561 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.619 $ i la renda mediana per família de 51.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.123 $ mentre que les dones 28.281 $. La renda per capita de la població era de 22.386 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Avery Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Avery Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Tohoku

«Tohoku» té aquests significats:
* Regió de Tōhoku, regió del Japó de l'illa de Honshu
* Vila de Tōhoku, vila del Japó de la prefectura d'Aomori
# Selecció de bàsquet del Canadà

La Selecció de bàsquet del Canadà és l'equip format per jugadors de canadencs que representen la Federació Canadenca de Bàsquetbol a les competicions internacionals organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA) i el Comitè Olímpic Internacional (COI): els Jocs Olímpics, el Campionat mundial de Bàsquet i la FIBA AmeriCup. Pertany a la zona FIBA Amèrica.
El 27 de juny de 2023 l'entrenador català Jordi Fernández Torres fou contractat com a entrenador de la selecció del Canadà, reemplaçant Nick Nurse.

## Classificacions
### Jocs Olímpics

* 1936 - 2
* 1948 - 9
* 1952 - 9
* 1956 - 9
* 1964 - 14
* 1976 - 4
* 1984 - 4
* 1988 - 6
* 2000 - 7

### Campionats mundials

* 1954 - 7
* 1959 - 12
* 1963 - 11
* 1970 - 10
* 1974 - 8
* 1978 - 6
* 1982 - 6
* 1986 - 8
* 1990 - 12
* 1994 - 7
* 1998 - 12
* 2002 - 13
* 2010 - 22
* 2019 - 21
* 2023 - 3

### Campionats americans

* 1980 - 2
* 1984 - 3
* 1988 - 3
* 1989 - 5
* 1992 - 5
* 1993 - 7
* 1995 - 4
* 1997 - 5
* 1999 - 2
* 2001 - 3
* 2003 - 4
* 2005 - 9
* 2007 - 5
* 2009 - 4
* 2011 - 6
* 2013 - 6
* 2015 - 3
* 2017 - 8
* 2022 - 4

### Jocs Panamericans

* 1959 - 5
* 1963 - 6
* 1967 - 9
* 1971 - 8
* 1975 - 6
* 1979 - 5
* 1983 - 4
* 1987 - 5
* 1991 - 9
* 1999 - 5
* 2003 - 7
* 2007 - 7
* 2011 - 6
* 2015 - 2
* ↑ Classificada en desena posició, finalment fou novena en ser Veneçuela relegada a la desena per dopatge.

## Referències

* ↑ «Senior Men’s National Team roster finalized for FIBA Men’s Basketball World Cup 2023». basketball.ca, 24-08-2023 [Consulta: 24 agost 2023].
* ↑ «Sacramento Kings' Jordi Fernandez to replace Nick Nurse as Canada's head coach». Canadian Broadcasting Corporation, 27-06-2023 [Consulta: 28 juny 2023].
* ↑ «Who is Jordi Fernandez? Canada national team picks Kings coach to replace Nick Nurse». Sportsnet, 27-06-2019 [Consulta: 28 juny 2023].
# Torre Montfort

La Torre Montfort és una obra romànica d'Arbúcies (Selva) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Es tracta d'una torre de guaita envoltada per la roca viva del turó i per un fossat excavat en el sòl.
La torre és de planta circular ubicada al cim d'un turó que porta el mateix nom, situat en els límits dels termes municipals d'Arbúcies i Riells i Viabrea. El turó de 734 metres d'alçada permet una gran control de la vall de Riells del Montseny i de la part alta del terme d'Arbúcies.
Es troba construïda amb pedra lligada amb morter, presenta un parament força regular, treballat a la cara vista, obra que es podria situar a finals dels segle xii inicis del XIII, en la darrera etapa del romànic.
El diàmetre exterior de la torre és de 6,6 m, amb una amplada interna de murs de més d'un metre, deixant un espai interior útil d'aproximadament 4 metres. Es conserva en una alçada que en algun punt supera els 2 metres, tot i que segurament assolia els 8 quan estava en funcionament. S'hi pot apreciar encara alguna espitllera i la porta d'entrada, així com part del recinte emmurallat de planta quadrangular, avui força malmès que l'envolta. Aquesta muralla fa aproximadament uns 12 m de costa i un gruix d'uns 60 cm, adaptant el seu recorregut al desnivell del terreny.
Tot i que no es coneix documentació que hi faci referència, molt possiblement es tracta d'una torre de guaita medieval dependent del proper castell de Montsoriu. Ambdues construccions mantenen contacte visual, i possiblement la torre de Montfort faria les funcions de torre avançada de control del territori per part del castell termenat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre Montfort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].

## Enllaços externs

* «Torre Montfort». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Wecker

Wecker (en luxemburguès: Wecker; alemany: Wecker) és una vila de la comuna de Biwer, situada al districte de Grevenmacher del cantó de Grevenmacher. Està a uns 21 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Wecker». [Consulta: 25 setembre 2015].
# Aphyocharax colifax

Aphyocharax colifax és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.
Poden assolir fins a 5 cm de llargària total. Viuen en zones de clima tropical a la conca del riu Orinoco a Veneçuela a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Taphorn, Donald Charles; Thomerson, J. E. «Un characido nuevo, Aphyocharax colifax, de las cuencas de los rios Caroni y Caura en Venezuela» (en castellà). Revista Unellez Ciencia y tecnologia, 4, núms. 1-2, 1991, pàg. 113-115.
* 1 2 Torres, Armi G.; Casal, Christine Marie V. «Aphyocharax colifax Taphorn & Thomerson 1991» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Lima, R.S. «Subfamily Aphyocharacinae (Characins)». A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. Check list of the freshwater fishes of South and Central America (en anglès). Porto Alegre: Edipucrs, 2003, p. 197-199. ISBN 85-7430-361-5.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
# Batalla de Melàncies

La batalla de Melàncies (en grec Μάχη τής Μελαντιάς), que va tenir lloc l'any 559, va ser una batalla entre els exèrcits dels kutrigur, comandats per Zabergan, i l'Imperi Romà d'Orient, sota el comandament del general Belisari. Encara que eren superats substancialment en nombre, l'exèrcit romà d'Orient va guanyar decisivament la batalla i va obligar els kutrigurs a retirar-se en desordre. Aquesta va ser la darrera batalla en la qual Belisari va comandar una força militar.

## Context

Durant l'hivern de 558, Zabergan va dirigir un important exèrcit kutrigur que va travessar el riu Danubi mentre estava glaçat. Aquest exèrcit va envair la Mésia i la Tràcia, amenaçant la mateixa ciutat de Constantinoble. L'emperador Justinià I va recórrer al general retirat Belisari. Belisari va reunir una petita força de 300 veterans, juntament amb milícies locals, per tal d'expulsar els kutrigurs de les muralles teodosianes.

## Batalla

Belisari va decidir avançar per tal de trobar els kutrigur i va establir el seu campament a pocs quilòmetres del seu oponent a Melantias, un assentament a uns 30 quilòmetres de Constantinoble. Zabergan va voler agafar els romans per sorpresa i va abandonar el seu campament amb 2.000 genets, però va ser Belisari qui els va sorprendre. En trobar-se amb els romans, els genets van començar a apropar-se al reduït front de veterans, però van ser atacats pels flancs per grups amagats de foners i llençadors de javelines. Això va fer que les files dels genets es desorganitzessin. En aquest moment, i segons l'historiador romà Agàties, Belisari va utilitzar un estratagema per fer creure als kutrigurs que s'enfrontaven a una força important; va demanar als pagesos locals que s'escampessin pel bosc i colpegessin els arbres per tal d'aixecar molta pols i d'aquesta manera espantar els cavalls dels kutrigur. La unitat de kutrigurs que es va apropar a la zona va entrar en pànic i molts van morir.

## Conseqüències

Després de la derrota, els kutrigurs, juntament amb els seus aliat eslaus es van retirar. Van continuar breument saquejant Tràcia abans de creuar el Danubi i tornar a la seva terra natal.

## Referències

* ↑ James C. Bradford, International Encyclopedia of Military History
* ↑ Tony Jaques, Dictionary of Battles and Sieges, p.651
* ↑ G. P. Baker, Justinian: The Last Roman Emperor, p. 327.
* ↑ Amédée Thierry, Histoire d'Attila et de ses successeurs…, p. 367.
* ↑ Spencer C. Tucker, 500 Great Military Leaders, ABC-Clio, Oxford

## Bibliografia addicional

* Frendo. Agathias: The Histories. Berlin and New York: Walter de Gruyter, 1975. ISBN 3-11-003357-7.
# Tokutaro Ukon

Tokutaro Ukon (Sumiyoshi, Districte de Muko, (avui Higashinada-ku a la ciutat de Kōbe), Prefectura de Hyōgo, Imperi Japonès, 23 de setembre de 1913 - Illa de Bougainville, Austràlia (avui Papua Nova Guinea), març de 1944), va ser un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Tokutaro Ukon va disputar 5 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Selecció de bàsquet del Japó

La Selecció de bàsquet del Japó és l'equip format per jugadors de nacionalitat japonesa que representa a la Federació Japonesa de Bàsquet en les competicions internacionals organitzades per la Federació Internacional de Bàsquet (FIBA) o el Comitè Olímpic Internacional (COI). Pertany a la zona FIBA Àsia.

## Classificacions
### Jocs Olímpics

* 1936 - 9
* 1956 - 10
* 1960 - 15
* 1964 - 10
* 1972 - 14
* 1976 - 11
* 2020 - 11

### Campionats mundials

* 1963 - 13
* 1967 - 11
* 1998 - 14
* 2006 - 20
* 2019 - 31
* 2023 - 19

### Campionats asiàtics

* 1960 - 3
* 1965 - 1
* 1967 - 3
* 1969 - 2
* 1971 - 1
* 1973 - 4
* 1975 - 2
* 1977 - 3
* 1979 - 2
* 1981 - 3
* 1983 - 2
* 1985 - 5
* 1987 - 3
* 1989 - 4
* 1991 - 3
* 1993 - 7
* 1995 - 3
* 1997 - 2
* 1999 - 5
* 2001 - 6
* 2003 - 6
* 2005 - 5
* 2007 - 8
* 2009 - 10
* 2011 - 7
* 2013 - 9
* 2015 - 4
* 2017 - 9

### Jocs Asiàtics

* 1951 - 2
* 1954 - 3
* 1958 - 3
* 1962 - 2
* 1966 - 4
* 1970 - 3
* 1974 - 7
* 1978 - 4
* 1982 - 3
* 1986 - 6
* 1990 - 4
* 1994 - 3
* 1998 - 10
* 2002 - 6
* 2006 - 6
* 2010 - 4
* 2014 - 3
* 2018 - 7

## Referències

* ↑ «Profile | FIBA.COM».
# Xàraf Khan Bidlisi

Xàraf-ad-Din Bidlisi o Xàraf Khan Bidlisi (Kararhrud, 25 de febrer de 1543 - ?) fou un historiador iranià d'ètnia kurda, fill de l'emir de Bidlis Xams-ad-Din Khan. Va néixer a Kararhrud prop de Qom, mentre el seu pare estava exiliat i sota protecció de Tahmasp I (1524-1576). Va rebre el títol d'emir dels kurds amb només 12 anys i el va tenir durant tres anys. El 1568 va participar en la campanya de Gilan contra el darrer príncep kiyàdida el kan Àhmad Khan (1536-1611) revoltat contra els safàvides. El 1576 Ismaïl II el va nomenar governar de la província de Nakhjvan i Shirwan amb títol d'amir al-umara dels kurds. Els turcs van envair la regió sota Murat III (1578) i Xàraf es va unir als invasors dirigits per Khusraw Paixà i fou restaurat al tron dels seus ancestres com emir a Bidlis. Va abdicar el 1596/1597 a favor del seu fill Xams-ad-Din Khan i llavors es va dedicar a acabar la història dels kurds en persa amb el títol de Sharaf-nama en 15 capítols. La data de la seva mort és desconeguda.

## Referències

* Biografia a Encyclopaedia Iranica

## Enllaços externs

* http://www.kurdistanica.com/?q=node/16
* http://kurdica.orientalstudies.ru/eng/index.php?option=com_content&task=view&id=196&Itemid=86
* http://www.hum.uu.nl/medewerkers/m.vanbruinessen/publications/Evliya_Celebi_Kurdistan.htm
* http://www.kurdishglobe.net/displayArticle.jsp?id=7D57C802BABD5B11EBBD8D66F5FF32BC Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine.
# Artaxata

Artaxata (en armeni: Արտաշատ, transcripció Artashat o Artašat; també apareix esmentada com a Artaxiasata), fou una ciutat de les planes de la vora de l'Araxes, a la vall del Mont Ararat, que fou fundada pel rei Artaxes I d'Armènia després del 188 aC, probablement el 176 aC, i que va esdevenir capital de l'Armènia Sofene. Era als turons Xor Virap a la vora del lloc on el riu Mecəmawr (Garni) desaigua a l'Araxes. La ciutat estava protegida per l'aigua per tres costats i per una palissada pel quart costat. El seu nom volia dir "Joia d'Arta". Va rebre el seu nom del rei artàxida que la va fundar. És l'actual Erevan, situada prop de l'antiga ciutat.
Tradicionalment el lloc de construcció i la seva configuració es diu que fou idea d'Hanníbal, exiliat a Armènia després del 189. Tenia diversos avantatges sobre Armavir i Ervandashat, anteriors capitals, com estar en millor ruta comercial, i en un lloc de més fàcil defensa.
Tigranes II d'Armènia fou derrotat a Artaxata per Lucul·le el 68 aC. Els parts la van atacar sense èxit el 6 aC. Fou ocupada pels romans de Corbuló el 58, i arrasada el 59, però després reconstruïda per orde de Neró vers el 64 o 65 i llavors es va dir breument Neroneia o Nerònia; altra vegada fou ocupada pels romans el 163 quan va quedar molt malmesa i va perdre importància. La guarnició romana es va establir a Valarshapat, ciutat propera que fou després Cenèpolis que va esdevenir la nova capital.
Artaxata reduïda a una petita ciutat, fou destruïda totalment pels perses després del 360. El tractat del 387 entre Pèrsia i Roma, establí Artaxata com un dels punts comercials d'intercanvi (n'hi havia tres). Els senyor armenis favorables a Pèrsia la van destruir vers el 450 cap al final de l'aixecament nacional dirigit per Vardan II Mamikonian (aixecament que fou liquidat el 451). Després ja no es va recuperar. La capital armenia es va establir a Dvin i Artaxata, després del canvi del curs de l'Araxes i unes greus inundacions, fou definitivament abandonada. La seva comarca es deia Eremyan ("Seu dels armenis") del que va derivar el nom d'Erevan.
Al segle xx els soviètics hi van fer excavacions i van trobar alguna inscripció romana.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Irànica: "Artaxata"
* "Artashat", Gran Enciclopèdia Soviètica, Nova York, 1973, II
# Sant Salvador de Bianya

Sant Salvador de Bianya era cap de l'antic municipi homònim, fins que l'any 1969 es va unir al terme municipal de la Vall de Bianya. Durant un breu període (1937-1939) l'antic municipi s'anomenà els Hostalets de Capsacosta. Actualment, aquest veïnat és una entitat de població, amb 75 habitants, majoritàriament disseminats en masies

## Geografia i Història

L'actual entitat de població està situada a la capçalera de la vall de Bianya. Al nord i a l'est limita amb altres parts del municipi de la Vall de Bianya, mentre que al sud, a part de limitar amb terres bianyenques, també limita amb Sant Joan de les Abadesses i amb Sant Pau de Segúries.
El terme està limitat a l'oest per la divisòria de les conques del Ter i del Fluvià, des del Capsacosta al coll de l'Home mort. Pel nord i pel sud també es troba limitat per la serra del Capsacosta, on s'origina l'alta vall de la riera de Bianya. Per tant, Sant Salvador està localitzat en un terreny molt muntanyós, format per molts boscos, amb predomini d'alzines, a les zolanes i roures i pi roig. A part de la riera de Bianya, també hi trobem la riera de Sant Ponç i la de Ferró, que són afluents de l'anterior.
El terme de Sant Salvador és solcat per una antiga via romana: Via Annia, que passa prop de l'església de Sant Salvador i s'enfila pel Capsacosta. Els masos més antics: Toron, Callís, Farró, Pladeveia, Panadís, Juvinària, el Puig, etc. estan documentats a partir del segle xiii o XIV, cosa que no vol dir que no fossin preexistents.
La festa major se celebra per Pasqua Granada.

## Església de Sant Salvador de Bianya

Article principal: Església de Sant Salvador de Bianya
L'origen de la primitiva església, probablement del segle ix, és desconegut. El primer document que l'esmenta és de 1090: Sancti Salvatoris de Biannia, i es tracta d'una devolució de la capellania de Sant Salvador al monestir de Sant Joan les Abadesses. El segon edifici, d'estil romànic, va ser consagrat l'any 1170. Els terratrèmols de 1427-28 el varen destruir completament. L'església fou reedificada uns anys més tard. L'edifici actual, restaurat el 1911 per l'arquitecte Rafael Masó, és d'una sola nau, amb volta de canó i més tard va ser ampliada pels costats. La capçalera est és formada per un absis semicircular que té al centre una finestra ornada amb capitells, columnes i una arcuació. La porta d'entrada està situada al sud, i té un campanar de torre que és bastit sobre la façana oest. Té un altar modernista, projectat per Rafael Masó.

## Bibliografia

* Botet i Sisó, Joaquim. «Provincia de Gerona». A: Geografia general de Catalunya dirigida per Francesch Carreras y Candi. Barcelona: Establiment Editorial de Albert Martín, 1914, p. 804-806. ISBN No en té.
* PAGÈS I PONS, Joan, pvre. Aproximació a la història de la vall de Bianya. Volum III. Ajuntament de la vall de Bianya - Diputaci´ode Girona, 2000

## Referències

* ↑ Hostalets de Capsacosta, enciclopèdia.cat

## Vegeu també

* Cal Ferrer (la Vall de Bianya)

## Enllaços externs

* Restauració, reforma i altar de l'Església de Sant Salvador de Bianya a la Fundació Rafael Masó.
# Salut Camps i Russinés

Salut Camps i Russinés és una activista social catalana. Ha estat Secretària del Consell Municipal de Cooperació al Desenvolupament de l'Ajuntament de Barcelona, fundadora del 1992 de la Fundació Amics de la Gent Gran i gerent de la Fundació Lliga Catalana d'Ajuda Oncològica, Oncolliga. El 1999 va rebre el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla. Actualment és assessora de la Regidora de Participació Ciutadana, Solidaritat i Cooperació de Barcelona.

## Referències

* ↑ «XVII PREMIS JAUME I D'ACTUACIÓ CÍVICA». Nadala. Fundació Jaume I, 1999, pàg. 102-103.
* ↑ «Amics de la Gent Gran atén persones grans isolades i amb manca d'autonomia física o psíquica». L'Hospitalet Digital, 24-10-2000. [Consulta: 11 setembre 2022].
# Tokyo Dome

Tōkyō Dome (東京ドーム Tōkyō Dōmu) és un estadi amb capacitat per a 55.000 espectadors localitat al barri de Bunkyo, Tòquio (Japó). És la seu de l'equip de beisbol Yomiuri Giants i s'hi han jugat partits de futbol americà i de bàsquet. També sol acollir esdeveniments musicals i competicions d'arts marcials.
El Tokyo Dome és la més gran instal·lació en tot el Japó que permet acollir concerts. Un bon nombre de famosos concerts s'han celebrat aquí, inclòs parades de tour d'artistes famosos com U2, David Bowie, Bon Jovi, The Rolling Stones, Guns N' Roses, Namie Amuro, Ayumi Hamasaki, Janet Jackson, Michael Jackson, Madonna i Mariah Carey, tots han trencat rècords d'espectadors. El grup de rock japonès X Japan hi va tocar durant cinc anys consecutius el dia de cap d'any des de 1993 fins a 1997, un rècord que tenien fins que el 2004 el duo japonès Kinki Kids el va trencar.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (japonès)