OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sabaji

Sabaji fou raja maratha de Nagpur de la família Bhonsle, germà de Janoji i Mudhoji i oncle de Raghuji II.
El 1772, Janoji, que no tenia fills, va obtenir del peshwa Madhav Rao el consentiment per l'adopció del seu nebot Raghuji (II) que era fill del seu germà Mudhoji I. Janoji va morir a Yeral (Naldurg) quan tornava a Nagpur, el 16 de maig de 1772, d'un fort mal d'estómac, i formalment el va succeir Raghuji II sota regència paterna, però com que el peshwa Madhav Rao no li va enviar el títol formal de senasaheb, un germà de Janoji, Sabaji, va intentar obtenir aquest títol i com que Mudhoji era un declarat partidari de Raghunath Rao, l'oncle i rival de Madhav Rao, aquest va enviar el títol i honors a Sabaji. La vídua de Janoji, Darya Bai, va donar suport a Sabaji i va revelar que estava en estat i que podia donar a llum a un fill.
Com a precaució el regent Mudhoji va enviar a la seva família al fort de Chanda i va reunir una força de 25000 homes per enfrontar a Sabaji. En la lluita Sabaji va rebre ajut del peshwa (Madhav Rao el 1772 i després Narayan Rao) i del nizam i les forces combinades d'aquestos van assetjar Ellichpur, el nawab del qual era aliat de Mudhoji.
Els exèrcits dels dos germans es van enfrontar a Kumbhari prop d'Akola (1773), però després d'aquest i altres combats menors, els dos germans van decidir posar fi a la lluita i es va acordar que el títol de Senasaheb seria per Raghuji II i que Mudhoji seria el regent però amb participació en el govern de Sabaji. Els germans Prabhu, Vyankal Kasi i Kaksman Kasi, foren enviats a Poona per assegurar el títol per Raguhi II. L'acord no fou respectat per Sabaji i quan Narayan i Raghunath Rao es van enfrontar pel poder, Sabaji va agafar el partit del primer i Mudhoji del segon. Narayan Rao fou assassinat i el suport de Sabaji va quedar greument afectat; Mudhoji pel seu costat es va reforçar amb la pujada al poder de Raghunath Rao; un acord entre els dos germans es va aconseguir, però altra vegada fou de curta durada. Raghunath va atacar al nizam, en càstig per haver pres partit pel seu rival, i va haver de signar un acord. Madhoji també va signar un acord amb el nizam pel qual es feia la pau basada en el repartiment de Berar al 60-40 per cent.
La disputa entre Mudhoji i Sabaji es va reprendre el 1774, però es va resoldre finalment per la mort del segon en la batalla de Panchgaon, prop de Nagpur, el 26 de gener de 1775. Els partidaris de Sabaji es van sotmetre a Mudhoji i el títol de senasahib fou ratificat a Rahguhi finalment el 1775 per Sawai Madhav Rao Narayan, el nou peshwa.

## Referències

Història del districte de Nagpur Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Aphroceras caespitosa

Aphroceras caespitosa és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Aphroceras i a la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1872 per Ernst Haeckel.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Aphroceras caespitosa (Haeckel, 1872). Accessed through: World Register of Marine Species at: http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164229 on 2021-04-16
# Tonnoiriella arcuata

Tonnoiriella arcuata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Geòrgia: Abkhàzia.

## Referències

* ↑ Vaillant, 1982. Travaux Lab. Hydrobiol. Piscic. Univ. Grenoble 71-73: 213.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Willy Jäggi

Willy Jäggi (Solothurn, 28 de juliol de 1906 - Zúric i Biel/Bienne, 1 de febrer de 1968) fou un futbolista suís de la dècada de 1930.
Pel que fa a clubs jugà a FC Solothurn, Servette FC, FC La Chaux-de-Fonds, Urania Genève Sport, FC Lausanne-Sport, i FC Biel-Bienne.
També jugà amb la selecció de futbol de Suïssa, amb la qual disputà els Jocs Olímpics de 1928 i la Copa del Món de futbol de 1934.

## Referències

* ↑ Willy Jäggi a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Seleção Suíça na Copa do Mundo FIFA de 1934». Arxivat de l'original el 2012-03-23. [Consulta: 15 agost 2020].
* ↑ Perfil a sports-reference
# Schistosoma mansoni

Schistosoma mansoni és una espècie de platihelmint trematode de las subclasse dels digenis, paràsit d'animals i d'humans, un dels agents infecciosos causants de l'esquistosomosi.
Es distingeixen d'altres trematodes per tenir els sexes separats (la majoria dels trematodes són hermafrodites). El cicle de vida inclou a dos hostes: l'home (hoste definitiu) i un mol·lusc (hoste intermediari). És l'únic agent etiològic causant de esquistosomosi a Amèrica Llatina.

## Morfologia

De la mateixa manera que la resta dels trematodes, Schistosoma mansoni té un cos aplanat, no segmentat, revestit per tegument sincitial el qual és metabòlicament actiu en l'absorció de nutrients. Tenen un aparell digestiu incomplet, sense anus.

## Referències

* ↑ Birch, CA «Schistosoma mansoni. Sir Patrick Manson, 1844-1922.». The Practitioner, 213, 1277, 1974, pàg. 730–2. PMID: 4156405.
* ↑ Swanner, Yann A. Meunier ; with contributions from Michael Hole, Takudzwa Shumba & B.J.. Tropical Diseases : a Practical Guide for Medical Practitioners and Students. Oxford: Oxford University Press, USA, 2014, p. 40. ISBN 9780199997909.
# Tamanarte

Tamanarte (en àrab تمنارت, Tamanārt; en amazic ⵜⴰⵎⴰⵏⴰⵕⵜ) és una comuna rural de la província de Tata, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.198 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Rie Yasumi

Rie Yasumi (japonès: やすみ りえ, Yasumi Rie) és el nom de ploma de Rieko Yasumi, (japonès: 休 理英子, Yasumi Rieko; Kōbe, 1 de març de 1972) que és una poetessa senryu japonesa. Va estudiar a la Universitat Otemae.
Yasumi escriu en japonès i alemany, i ha publicat diversos llibres -novel·les, poemes, obres de teatre, assaigs- en tots dos idiomes. Ha rebut nombrosos premis per la seva escriptura incloent el Premi Akutagawa, el Premi Adelbert von Chamisso, el Premi Tanizaki, i la Medalla Goethe.

## Bibliografia

* 平凡な兎, 2001, ISBN 978-4-89008-284-1
* やすみりえのとっておき川柳道場, 2001, ISBN 978-4-88854-415-3
* やすみりえのトキメキ川柳, 2005, ISBN 978-4-88854-423-8
* ハッピーエンドにさせてくれない神様ね, 2006, ISBN 978-4-86044-283-5

## Referències

* ↑ «Yoko Tawada». New Directions. [Consulta: 2 juliol 2016].

## Enllaços externs

* www.office-kitano (japonès)
# S'Almonia

S'Almonia (pronúncia local: [səwmu'niə]) és una petita cala del municipi de Santanyí, al sud-est de l'illa de Mallorca. És molt propera a la urbanització i la platja de Cala Llombards, que queden al nord-est.
# Wahlenheim

Wahlenheim (en alsacià Wàhle) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 365 habitants.
Forma part del cantó de Haguenau, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat d'aglomeració de Haguenau.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 235 | 231 | 245 | 340 | 368 | 365 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1995 | Marcel Eckart |
| 1995-2001 | René Adam |
| 2001- | Paul Adam |
# Scopitone

El Scopitone era un aparell semblant a una màquina tocadiscos (jukebox), però amb una pantalla amb pel·lícules de les cançons. Estaven en format de 16 mm en color i amb banda sonora magnètica. La imatge era molt semblant a la de la televisió en color. Les pel·lícules van ser precursores dels videos musicals.
Comercialitzat a França als Anys Seixanta, es va difondre primer a Europa i més tard als Estats Units. Hi havia altres aparells similars, com el Color-Sonics (nord-americà, en 8 mm) i el Cinebox (Itàlia), que va ser conegut com a Colorama als Estats Units.
L'èxit del Scopitone va ser molt breu, limitant-se a la dècada de 1960, encara que va seguir utilitzant-se fins a principis de la dècada de 1980.

## Vegeu també

* Jukebox

## Bibliografia

* Scagnetti, Jean-Charles, L'aventuri scopitone (1957-1983). Éditions Autrement, Col·lecció Mémoires/Culture, París, 2010. ISBN 978-2-7467-1396-3

## Enllaços externs

* Pàgina dedicada al scopitone (anglès)
* Article sobre el Scopitone a Neoteo (castellà)
* Trésors de Scopitones arabes, kabyles et berbères (en francès)
# THX

THX és la marca registrada d'un estàndard de reproducció de so d'alta fidelitat per als cinemes i pantalles de reproducció d'imatge, així de com ordinadors, videojocs i sistemes d'àudio per a vehicles. L'actual THX va ser creat el 2001. Rep el seu nom per Tomlinson Holman's eXperiment i apareix a la primera pel·lícula de George Lucas, THX 1138. Va ser desenvolupat per Tomlinson Holman per a la companya de Lucas, Lucasfilm, en 1983 per a assegurar que la pel·lícula El retorn del Jedi gaudia d'una bona qualitat de so. El distintiu crescendo emprat en els tràilers de THX, creat pel company de Holman, en James A. Moorer, és conegut com a "Deep Note".
El sistema THX no és una tecnologia d'enregistrament, i no específica un format d'enregistrament de so: tots els formats de so, tant digitals (Dolby Digital, SDDS) com analògics (Dolby Stereo, Ultra-Stereo), poden ser mostrats en THX. És sobretot un sistema d'assegurança de qualitat.
Les sales amb certificació THX proveeixen de so de gran qualitat i entorn de reproducció controlat per a assegurar que qualsevol banda sonora cinematogràfica mesclada en THX sonarà el més fidelment possible a les intencions de l'enginyer de mescla. Les sales certificades compten amb una sèrie de requisits tècnics, requeriments arquitectònics que inclouen sòl flotant, parets amb un correcte tractament acústic, l'absència de parets paral·leles, una pantalla perforada per a permetre centrar la continuïtat del canal, i la classificació NC30 per al soroll de fons.

## Aplicacions

La primera sala que va emprar THX va ser a la Universitat del Sud de Califòrnia. Actualment, la sala THX més gran del món és el Colosseum Kino a Oslo.
El THX marca un estricte estàndard per a imatges i so d'alta qualitat.
D'acord amb Tomlinson Holman, el seu inventor, el nom de la tecnologia va ser triat deliberadament perquè conté ambdues referències al seu nom, i a la primera pel·lícula de George Lucas, THX 1138. El nom original va ser "Tom Holman's Crossover" (Crossover de vegades és abreviat com Xover) o "Tom Holman eXperiment".
THX Ltd., la companyia que atorga les llicències THX i la seua tecnologia associada, està establerta a San Rafael (Califòrnia), amb oficines a Burbank i Hollywood.
THX va llançar un programa de certificació per a productes de vídeo d'Alta Definició per a assegurar els estàndards de qualitat en projectors HD, LCD, DVR i pantalles de plasma. El TiVo Series3 HD DVR i els projectors de Runco i Vidikron van esdevindre els primers productes amb certificat THX d'Alta Definició.
El Sistema Certificat d'Àudio per a Vehicles THX II (THX II Certified Car Audio System) pot trobar-se en nombrosos automòbils Lincoln produïts des de 2003. El sistema va ser reconegut com el Millor Sistema d'Àudio de Vehicles del 2006 pels editors de CNET.
El 2005, va iniciar un programa de llicències per a les pantalles domèstiques, que requerien uns estàndards similars als del cinema.

## Referències

* ↑ USC Self-Guided Tour Arxivat 2012-10-14 a Wayback Machine., University of Southern California, Accessed June 8, 2009.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Riera del Tinar

La Riera del Tinar és un riu de Catalunya que neix a prop del Puig de la Cendrosa al Massís de les Gavarres a Calonge i que vessa a 12 msnm a la Riera de Calonge prop del lloc dit Can Socarrat. És un riu de tipus estacional amb un recorregut que segueix una trajectòria nord-sud al carrer de les Escoles. Els afluents majors són la riera del Jonc i el rec de Brugueres. Passa pels llocs dits Camp de Llebre, El Tinar, Puigtavell i Puigventós.
La vall de la riera del Tinar compta com la terra viticultriu de la conca de Calonge. L'ajuntament de la vila va senyalitzar un sender i publicar un llibre La conca del Tinar: un camí de vinyes. Els pagesos que treballen la vinya i elaboren vi, impulsen un expedient perquè es declari el conjunt de masies on treballen zona d'interès etnològic, segons la llei de patrimoni del 1993. «Hi ha un matís important, perquè es pot prestar a confusió, en el sentit que no demanen la qualificació de zona enològica sinó «etnològica», atès que conserven una elaboració familiar tradicional arcaica del vi i en venen els excedents. La proposta inicial va ser plantejada pels principals productors i elaboradors de la zona que té la seva àrea principal a la conca de la riera del Tinar La superfície total de vinya que es treballa és d'unes 140 hectàrees. La reivindicació d'aquests pagesos viticultors, segons el president de la Fundació Remença XXI, Joan Molla, un dels impulsors de la iniciativa, és que es dediquen al «policultiu» i combinen el vi amb l'horta i els fruiters.»
Tot i ésser seca la major part de l'any, a les estacions plujoses, el risc de riuada força augmenta. El pla d'ordenació urbanística municipal (Poum) de 2009 preveu millorar la zona de l'aiguabarreig amb la Riera de Calonge.

## Llocs d'interès

* Torre Lloreta, antic castell
* Mas Molla de la Riera, masia viticultriua
* Mas Ponsjoan, masia policultiua

## Referències

* ↑ Base topogràfica 1:5.000, Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Molla i Callís, Joan; Bautista i Parra, Jordi «La vinya i el vi a la conca de la riera del Tinar (Calonge)». Estudis del Baix Empordà, 17, 1998, pàg. 191–220. ISSN: 2385-3611.
* ↑ J.T. «Editen a Calonge una guia per donar a conèixer la conca del Tinar». El Punt, 18-06-2008.
* ↑ «Preservar un model de viure i treballar». El Punt, 16-06-2004.
* ↑ «Pla d’ordenació urbanística municipal», 01-10-2009.
# Rossella Fiamingo

Rossella Fiamingo (Catània, 14 de juliol de 1991) és una esportista italiana que competeix en esgrima, especialista en la modalitat d'espasa.
Ha participat en quatre Jocs Olímpics d'Estiu, i va obtenir tres medalles, plata a Rio de Janeiro 2016, en la prova individual, bronze a Tòquio 2020, per equips (juntament amb Federica Isola, Mara Navarria i Alberta Santuccio), i dos setens llocs a Londres 2012, en les proves individual i per equips. En els Jocs Olímpics d'estiu de 2024 realitzats a París (França) va aconseguir la medalla d'or en la prova d'espasa per equips femení.
Va guanyar vuit medalles al Campionat del Món d'esgrima entre els anys 2011 i 2023, i set medalles en el Campionat d'Europa d'esgrima, entre els anys 2014 i 2023.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 2 | Espasa individual |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 3 | Espasa per equips |
| 2024 | París ( França) | 1 | Espasa per equips |
| Campionat del món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2011 | Catània ( Itàlia) | 3 | Espasa per equips |
| 2014 | Kazan ( Rússia) | 1 | Espasa individual |
| 2014 | Kazan ( Rússia) | 3 | Espasa per equips |
| 2015 | Moscou ( Rússia) | 1 | Espasa individual |
| 2019 | Budapest ( Hongria) | 3 | Espasa per equips |
| 2022 | El Caire ( Egipte) | 3 | Espasa individual |
| 2022 | El Caire ( Egipte) | 2 | Espasa per equips |
| 2023 | Milà ( Itàlia) | 2 | Espasa per equips |
| Campionat d'Europa ||||
| Any | Lloc | Medalla | Prova |
| 2014 | Estrasburg ( França) | 3 | Espasa per equips |
| 2015 | Montreux ( Suïssa) | 2 | Espasa individual |
| 2015 | Montreux ( Suïssa) | 3 | Espasa per equips |
| 2019 | Düsseldorf ( Alemanya) | 3 | Espasa per equips |
| 2022 | Antalya ( Turquia) | 2 | Espasa individual |
| 2022 | Antalya ( Turquia) | 2 | Espasa per equips |
| 2023 | Cracòvia ( Polònia) | 3 | Espasa per equips |

## Referències

* ↑ Fitxa a olympedia.org
* ↑ «Rossella Fiamingo». Base de dades de la FIE (anglès)
* ↑ «Fencing World Championships (1921-2011)». Pàg. del Comitè Olímpic dels Estats Units (anglès)
# Ataievka

Ataievka (en rus: Атаевка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 352 habitants. Pertany al districte municipal de Líssie Gori.

## Referències

* ↑ PROвинциальный TOURистъ. «Посёлок Барсучий, Лысогорский район» (en rus). Яндекс Дзен, 2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П» (en rus). docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 13 novembre 2020].
# Torch Singer

Torch Singer és una pel·lícula estatunidenca d'Alexander Hall i George Somnes estrenada el 1933.
Drama musical que compta amb excel·lents cançons de Ralph Rainger i Leo Robin com "The Torch Singer" i "Don't Be a Cry Baby". Acompanyant a Claudette Colbert al capdavant del repartiment es troba l'austríac Ricardo Cortez (1899-1977), un secundari que va començar la seva carrera en el cinema mut i que després en el sonor va tenir alguns èxits com Symphony of Six Million (1932) i Frisco Kid (1935), retirant-se de la pantalla gran el 1958 després de rodar L'últim hurra.

## Argument

De dia, Sally Trent és la presentadora d'un programa radiofònic dedicat al món infantil. La seva afició pel cant i el ball fa que de nit es transformi en una estrella de cabaret. Però ella té un gran dolor al seu cor: no haver pogut trobar encara la seva filla, donada en adopció fa anys, quan Sally no podia mantenir-la.

## Repartiment

* Claudette Colbert: Sally Trent/Mimi Benton
* Ricardo Cortez: Tony Cummings
* David Manners: Michael 'Mike' Gardner
* Lyda Roberti: Dora Nichols
* Baby LeRoy: Bobby, el bebè de Dora amb 1 any
* Charley Grapewin: Andrew 'Juddy' Judson
* Sam Godfrey: Harry, el locutor
* Florence Roberts: Mare Angelica
* Virginia Hammond: Sra. Julia Judson
* Mildred Washington: Carrie, l'empleada de casa de Mimi
* Cora Sue Collins: Sally als 5 anys
* Helen Jerome Eddy: Miss Spaulding
* Albert Conti: Carlotti
* Ethel Griffies: Agatha Alden

## Enllaços externs

* Torch Singer a Turner Classic Movies (anglès)
# Vojtěch Hačecký

Vojtěch Hačecký (29 de març de 1987) és un ciclista txec, professional des del 2006, actualment a l'equip Elkov-Author. Combina la carretera amb la pista.
El seu germà Martin, també és un ciclista professional.

## Palmarès en ruta

* 2009
** Campió de Txèquia sub-23 en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Guillem Tell
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Azerbaidjan
* 2013
** 1r al Memorial Józef Grundmann
* 2016
** 1r al Memorial Józef Grundmann i Jerzy Wizowski

## Palmarès en pista

* 2008
** Campió de Txèquia en Madison
* 2009
** Campió d'Europa sub-23 en Madison (amb Jan Dostal)
* 2013
** Campió de Txèquia en Punts
* 2016
** Campió de Txèquia en Madison

### Resultats a la Copa del Món

* 2004
** 1r a Manchester, en Madison
* 2010-2011
** 1r a Pequín, en Madison

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Sant Ginèst

Sant Ginèst (francès Saint-Geniès-Bellevue) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Stipecampus cristatus

Stipecampus cristatus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 22 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu fins als 15 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kendrick, A.J. i G.A. Hyndes, 2003. Patterns in the abundance and size distribution of syngnathid fishes among habitats in a seagrass-dominated marine environment. Estuar. Coast. Shelf Sci. 57:631-640.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Anumakonda

Amimakonda és una antiga ciutat de l'Índia, que fou l'antiga capital del regne de Warangal, establert al Dècan, al sud del riu Godavari, regit per la dinastia Kakatiya o Ganapati. Estava situada a 141 km a l'est/nord-est d'Hyderabad (Índia). El regne fou inicialment un domini pastoral però progressivament va adquirir poder i territoris i es va organitzar el govern a Amanikonda; el setè senyor, Kakatiya Pralaya o Prola es creu que fou el primer a assolir el títol reial al segle xi i va donar nom a la dinastia que fou enderrocada pels musulmans el 1323. Marco Polo esmenta a la reina Rudrama, mare de Pratapa Rudra II, que governava a Amanikonda (Pratapa Rudra II va governar 40 anys).

## Referències

* Imperial Gazetteer of India, 1885, pàg. 292
# Riley Park–Little Mountain

Riley Park–Little Mountain és un barri situat a l'illa de Vancouver, Colúmbia Britànica. Els seus límits són la 41st Avenue al sud, la 16th Avenue al nord, Cambie Street a l'oest i Fraser Street a l'est. La principal via comercial del barri és Main Street. Little Mountain és l'antic nom d'una pedrera situada al que actualment és Queen Elizabeth Park; els seus jardins són alguns dels llocs més populars de Vancouver. A l'estiu s'omplen de turistes. Hi ha un camp de pitch and putt i un altre de disc golf. Al barri també es troben diverses instal·lacions esportives com araː el Nat Bailey Stadium, el Millennium Sports Centre, el Vancouver Racquets Club, el Vancouver Curling Club, etc.

## Referències

* ↑ «Vancouver Curling Club | Curling in Vancouver». [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ «Vancouver Phoenix Gymnastics». [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ «Vancouver Racquets and Fitness Club – Vancouver, British Columbia, Canada», 05-03-2006. Arxivat de l'original el 2006-03-05. [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ «Vancouver’s Millennium Sports Centre welcomes the community and the world», 27-05-2011. Arxivat de l'original el 2011-05-27. [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ Vancouver, City of. «Parks, recreation, and culture» (en anglès). [Consulta: 15 gener 2020].

## Vegeu també

* Hillcrest Park