OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# A Woman Scorned (pel·lícula de 1911)

A Woman Scorned és una pel·lícula muda de la Biograph dirigida per D. W. Griffith i protagonitzada per Wilfred Lucas i Claire McDowell. La pel·lícula, que bàsicament és un remake de “The Lonely Villa”, es va estrenar 30 de novembre de 1911. No es coneix la seva localització tot i que es conserva almenys un tall.

## Argument

Uns lladres segueixen un metge quan porta una gran suma de diners a casa seva perquè no ha arribat a temps al banc. El truquen simulant que un d'ells està molt malalt i quan hi arriba el lliguen de mans i peus i el deixen estirat en un llit. Aleshores assalten la casa deixant la dona i la seva filla atrapades. Un dels lladres ha deixat la seva xicota per una altra i aquesta apareix en aquell moment i troba el metge lligat. L'allibera i l'ajuda a salvar la seva família.

## Repartiment

* Wilfred Lucas (el metge)
* Claire McDowell (l'esposa del metge)
* Alfred Paget (acompanyant del lladre)
* Adolph Lestina
* Blanche Sweet
* Charles Hill Mailes (policia)
* Frank Evans (policia)
* Vivian Prescott

## Referències

* ↑ Bowser, Eileen. The Griffith Project, Volume 5: Films Produced in 1911 (en anglès). British Film Institute, 1999, p. 149. ISBN 978-0-85170-905-5.
* ↑ «Complete record of current films». Motography VI, 6, 01-12-1911, pàg. 205.
* ↑ «A Woman Scorned» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «"A Woman Scorned" (1911) director D. W. Griffith cinematographer Billy Bitzer». Archive.org. [Consulta: 2 maig 2020].
# Clan (desambiguació)

«Clan» té aquests significats:
* Clan, grup de gent unida per parentiu i llinatge, que descendeix d'un avantpassat comú.
* Clan (canal de televisió), canal de televisió infantil pertanyent a TVE, d'Espanya.
* Clan escocès, dona un sentit d'identitat i l'ascendència comú a la gent en Escòcia.
* Clan Minamoto, fou un dels quatre gran clans que van dominar la política al Japó durant l'era Heian.
* Clan Takeda, fou un famós clan de daimyō durant finals del període Heian fins al període Sengoku.
* Clan Matsudaira, clan japonès que es va originar i va prendre el seu nom del comtat Matsudaira.
* Clan Oda, fou un clan japonès de daimyo que es va convertir en una força política important durant el període Sengoku de la història del Japó.
* Clan Taira, foren una família de prínceps del Japó.
* Clan Uesugi, fou un clan samurai japonès.
* Clan Imagawa, fou un clan feudal japonès fundat per Kuniuji Imagawa.
* Clan Azai, fou una línia de daimyos durant el període Sengoku de la història del Japó.
* Clan Shimazu o família shimazu, eren els dàimios (daimyō) del han de Satsuma, que s'estenia sobre les províncies japoneses de Satsuma, Sumi i Hyga.
* Clan Asakura, era un llinatge japonès descendent del Príncep Kusakabe (662-689), fill de l'emperador Temmu (631-686).
* Clan Hōjō, fou una família de regents al Japó durant el Shogunat Kamakura procedents de la Província d'Izu.
* M Clan, un grup espanyol de música rock.
* Clan Ii, era un clan japonès que provenia de la província de Tōtōmi.
* Clan Abe, fou un dels més grans i antics clans del Japó.
* Clan Miyoshi, un clan japonès descendent de l'emperador Seiwa (850-880) i del clan Minamoto.
* Clan Ashikaga, fou un important clan japonès.
* Clan Uchiha, clan dels portadors del Sharingan.
* Clan Fujiwara, fou una família poderosa de regents en Japó.
* Clan Toyotomi, fou una família japonesa d'origen humil i vida breu.
* Clan Date, era un llinatge de daimyos que va controlar el nord del Japó.
* Clan Soga, fou una família aristocràtica japonesa dominant en el segle VII i contribuent d'introduir el budisme al Japó.
* Clan Takigawa, clan de la província d'Owari es desconeixen els seus orígens.
* Clan Hōjō tardà, fou un els clans més poderosos en Japó durant el període Sengoku.
* El clan de la lloba, és la primera part de la trilogia La Guerra de les Bruixes, una obra de Maite Carranza publicada l'any 2005.
* Jaunay-Clan, és un municipi francès, situat al departament de la Viena i a la regió de Poitou-Charentes.
Viccionari
# Sofroni II

Sofroni II (en grec Σωφρόνιος Β') va ser patriarca de Constantinoble de l'any 1775 al 1780.
Havia nascut a Alep. Va ser metropolità de Ptolemaida de Fenícia, i el 1771 va ser nomenat patriarca de Jerusalem (1771-1775 a les llistes del Patriarcat de Jerusalem) amb el nom de Sofroni V.
L'any 1775 va succeir al patriarca Samuel Catzeres. Com a patriarca de Jerusalem, va aconseguir que es poguessin dur a terme les peregrinacions a la ciutat, i com a patriarca de Constantinoble es va oposar al moviment anomenat dels Kolivades (Κολλυβάδες) que va fer condemnar al Concili de Constantinoble de l'any 1776. Durant el seu patriarcat va resoldre també alguns temes de les finances de l'Església Ortodoxa. Va morir l'any 1780.

## Notes

* ↑ Segons diu Timothy Ware. The Orthodox Church. Nova York: Penguin Books, 1993. pp. 99–100, els kolivades van ser els membres d'un moviment sorgit al Mont Atos a la segona meitat del segle xviii que volia recuperar les pràctiques tradicionals i s'oposava a les innovacions

## Referències

* ↑ «Σωφρόνιος Β'» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 13 agost 2023].
# Cal Trempat Xic

Cal Trempat Xic és un mas ubicat al terme municipal de Sant Feliu de Buixalleu al veïnat de Gaserans.
Les ruïnes de cal Trempat Xic les trobem al Bosc de la Móra, just a llevant de Breda. El que en resta del mas són quatre parets, de la qual la més integra és la paret de la part posterior. Era una edificació que mira a migdia.
A les primeres imatges aèries realitzades pels americans l'any 1946 que podem veure al Vissir3 del ICGC s'aprecia com els camps del voltant estan treballats, però ja el 1956 s'aprecia que s'han convertit en bosc, s'entén doncs que el mas ja es va abandonar abans del 1956.
Tant als mapes topogràfics de l'ICGC com de l'Alpina, no en fan menció. No és així al mapa del llibre "Gaserans anys 50, tal com érem" de Jaume Fugarolas i Masó on en fa referència. En el mapa, també es fa menció de la seva font, Font de cal Trempat Xic, ubicada al mapa del Projecte Fonts del Montseny, per ara sense geolocalitzar.
No hi ha constància de què hi hagi hagut un pou al mas, però així i tot s'hi ha localitat aquest estri del qual sembla ser útil per lligar la galleda i estirar-la des d'una politja.
Es pot trobar localitzat al mapa de "Les ruïnes del Montseny".

## Topònim

Segons Jaume Fugaroles i Maso, al seu llibre "Gaserans, anys 50: tal com érem" informa que Cal Trempat Xic anteriorment es deia Cal Xibec, però un jove de Cal Trempat (mas proper) que el coneixien com "el Trempat Xic", es va casar amb la filla del mas, fet que va fer canviar el nom del mas.

## Referències

* ↑ «ICGC». [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Editorial Alpina». [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ Fugarolas i Masó, Jaume. Gaserans, anys 50: tal com érem. ISBN 84-7706-052-5.
* ↑ «Projecte Fonts del Montseny» (en català). [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Les ruïnes del Montseny». [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ Fugarolas i Maso, Jaume. Gaserans, anys 50: tal com érem. Març 2007. ISBN 84-7706-052-5.
# Soula

Soula és el nom dels següents llocs:
* Solan (francès Soula), municipi de França a l'Arieja
* Vescomtat de Soula (francès Soulan), sense relació amb el de Soule/Zuberoa
# Substitució pupil·lar

La substitució pupil·lar pot ser definida com la que poden ordenar els pares i qualsevol ascendent, nomenant substitut als seus descendents menors de catorze anys pel cas de morí abans d'aquesta edat.
Queda regulat en el Codi Civil de Catalunya articles 425-5 i següents.

## Referències

* ↑ «substitució pupil·lar | enciclopèdia.cat». [Consulta: 28 desembre 2021].
# Substitució valvular

La cirurgia de substitució valvular és la substitució d'una o més de les vàlvules cardíaques amb una vàlvula cardíaca artificial o amb una biopròtesi (homoempelt, de teixit humà, o xenoempelt, per exemple del porc). És una alternativa a la reparació valvular.
# South Valley Stream

South Valley Stream és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 5.638 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Valley Stream tenia 5.638 habitants, 2.025 habitatges, i 1.569 famílies. La densitat de població era de 2.473,7 habitants per km².
Dels 2.025 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,4% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 22,5% no eren unitats familiars. En el 19,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.109 $ i la renda mediana per família de 82.541 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.942 $ mentre que les dones 37.718 $. La renda per capita de la població era de 32.000 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Valley Stream». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Valley Stream». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Campionat Mundial de Ral·lis del 1980

El Campionat Mundial de Ral·lis del 1980 va començar el 19 de gener amb la 48a edició del ral·li de Monte-Carlo i va finalitzar amb el ral·li de Costa d'Ivori el 14 de desembre. El pilot Walter Röhrl va guanyar el campionat al segon classificat, Hannu Mikkola a més de cinquanta punts.

## Referències

* ↑ Jonkka's. «Resum del Mundial de Ral·lis 1980» (en anglès). unofficial World Rally Archive, 2013. [Consulta: 26 desembre 2013].
* 1 2 van der Zee, Tjeerd. «FIA World Rally Championship 1980» (en anglès). Rally base website, 2011. [Consulta: 26 desembre 2013].
# Can Recasens (Figaró-Montmany)

Can Recasens és una obra eclèctica de Figaró-Montmany (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici amb una paret mitgera i fent angle amb el carrer. Està en un desnivell del terreny, pel que la façana del carrer té baixos i tres pisos d'alçada mentre que la façana de la plaça té planta baixa i dos pisos. Està cobert a doble vessant. La porta d'accés està coronada per un frontó amb un gran floró al centre, flanquejat per dues grans volutes. En els emmarcaments de les finestres i el cos superior hi ha esgrafiats amb motius geomètrics, cintes i circell d'acant. Hi ha un sòcol de pedra.

## Història

Es desconeix l'autor i la datació exacta de la casa, però està situada a la zona més antiga del nucli de població. Juntament amb la casa del costat són les úniques que presenten motius decoratius de tipus clàssic. Ambdues presenten una homogeneïtat tipològica.

## Referències

* 1 2 «Can Recasens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 juliol 2018].
# Can Rebeu

Can Rebeu és una casa de Castellar del Riu (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Es troba a la part central del terme municipal, entre el pla de Campllong i la caseria de Castellar del Riu, als vessants del torrent de Castellar.
S'hi va des de la carretera BV-4243 (de Berga als Rasos de Peguera). Al km. 4,9 (42° 06′ 38″ N, 1° 47′ 28″ E﻿ / ﻿42.110486°N,1.791186°E﻿ / 42.110486; 1.791186), després del trencall d'Espinalbet, es pren la pista asfaltada de l'esquerra, senyalitzada direcció "Castellar del Riu". Al cap d'1,8 km es deixa l'asfalt i s'agafa la pista de la dreta també senyalitzada "Castellar del Riu". Recorreguts 300 metres s'arriba a Can Rabeu. El pas està barrat.

## Descripció

Habitatge situat al cap d'un pla, voltat per camps de conreu actualment convertits en prats de pastura, entre boscos en un lloc despoblat. Està estructurada en planta baixa i pis i coberta a dues aigües amb teula àrab. El parament és de pedres irregulars, de diverses mides, sense treballar i unides amb morter. Destaquen sobretot les obertures, arcs de mig punt, tant a la planta baixa com al pis, fets amb marcs de maó. Un dels costats, a la façana posterior està parcialment obert per un costat a més a més de la galeria d'arcs de mig punt correguda.

## Història

Antiga casa de pagès refeta amb cura i actualment usada com a segona residència.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 «Can Rebeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# South Weber

South Weber és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 4.260 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Weber tenia 4.260 habitants, 1.080 habitatges, i 989 famílies. La densitat de població era de 355,2 habitants per km².
Dels 1.080 habitatges en un 59,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 83,6% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 8,4% no eren unitats familiars. En el 7,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,7% tenia menys de 18 anys, un 11,6% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 3,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.656 $ i la renda mediana per família de 72.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.214 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 19.112 $. Cap de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Weber». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Weber». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Souselo

Souselo és una freguesia portuguesa del municipi de Cinfães, amb 9,17 km² d'àrea i 3.202 habitants (en el cens del 2011). La densitat poblacional n'és de 349,2 hab/km². La freguesia de Souselo té per límits: el riu Duero al nord; la freguesia d'Espadanedo, a l'est; la de Travanca, al sud; i el riu Paiva, a l'oest.
Les poblacions de major densitat de població són: Bolo, Cale, Couto, Covelo, Escamarão, Fonte Coberta i Souselo.
És un poble molt antic: apareix documentat l'any 870. Formà part del municipi de Sanfins, fins a la seua extinció, el 24 d'octubre de 1855, data en què s'integrà al municipi de Cinfães.

## Població

Població de la freguesia de Souselo :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 1 673 | 1 887 | 1 931 | 2 014 | 2 150 | 2 289 | 2 442 | 2 823 | 3 191 | 2 997 | 3 114 | 3 520 | 3 355 | 3 407 | 3 202 |

## Patrimoni

* Illot d'Outeiro
* Església de Nossa Senhora da Natividade de Escamarão
* Capelles d'Escamarão, del Senhor Jesus, de São Sebastião i de Santo António
* Tomba Aplomada
* Sepultura de Concelhô
* Cases de Vila Meã i de Vilela
* Creus de terme de Santa Eulàlia i del Calvari
* Platja fluvial
* Llogaret d'Escamarão
* Tram del riu Douro

## Referències

* ↑ «Paróquia de Souselo». Arquivo Distrital de Viseu. [Consulta: 7 novembre 2013].
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.
# Sulfat de plom(II)

El sulfat de plom(II) (PbSO₄) és una pols blanca cristal·lina poc soluble en aigua que rep el nom d'anglesita quan es presenta en forma de cristall natural.
Es troba sovint en els elèctrodes de les bateries de plom i àcid dels automòbils, s'hi forma quan la bateria està descarregada. Mentre està carregada, el sulfat de plom es transforma en plom metàl·lic i àcid sulfúric en l'elèctrode negatiu i es transforma en diòxid de plom en el positiu.

## Fabricació

El sulfat de plom(II) es prepara escalfant l'òxid, l'hidròxid o el carbonat de plom en àcid sulfúric o tractant una sal de plom soluble amb àcid sulfúric. Alternativament, també es pot formar com a producte de les interaccions entre una solució de nitrat de plom amb sulfat de sodi.

## Toxicologia

D'acord amb la legislació de la Unió Europea, el sulfat de plom és una substància tòxica. Pot danyar els fetus durant l'embaràs i hi ha se sospites que també afecta la fertilitat. És nociu per inhalació, ingestió o contacte, pot danyar els òrgans en cas d'exposició prologada o per exposicions repetides. A la Unió Europea el llindar típic per sobre del qual aquesta substància es considera perjudicial per a la salut està establert en 0,15 mg/m³ per la directiva 98/24/EC.

## Mineral

A la natura es troba en forma de mineral d'anglesita que es forma per oxidació de la galena, és a dir, del sulfur de plom(II).

## Sulfats de plom

Es coneixen un gran nombre de sulfats de plom, com per exemple PbSO$_4$·PbO; PbSO$_4$·2PbO; PbSO$_4$·3PbO; PbSO$_4$·4PbO, que es fan servir a la indústria química en la fabricació d'altres productes químics i també en litografia o per a fabricar bateries de plom i àcid o vernissos. La leadhil·lita, 2PbCO₃·PbSO₄·Pb(OH)₂, és un mineral format per un complex de carbonat-sulfat de plom hidroxilat.

## Referències

* 1 2 3 «National Library of Medicine. Compound summary: Lead sulfate» (en anglès). [Consulta: 10 abril 2021].
* 1 2 «Anglesita». DIEC2. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 10 abril 2021].
* ↑ «European Chemicals Agency. Substance Infocard: Lead sulfate» (en anglès). [Consulta: 10 abril 2021].
* ↑ «COUNCIL DIRECTIVE 98/24/EC of 7 April 1998. on the protection of the health and safety of workers from the risks related to chemical agents at work (fourteenth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC)» (PDF) (en anglès) p. Annex I (L 131/21). [Consulta: 10 abril 2021].

## Enllaços externs

* Case Studies in Environmental Medicine (CSEM): plom Toxicity
* ToxFAQs: plom Arxivat 1999-10-05 a Wayback Machine.
* National Pollutant Inventory - plom and plom Compounds Fact Sheet Arxivat 2008-01-11 a Wayback Machine.
# Sully Prudhomme

René-François-Armand Prudhomme, conegut com a Sully Prudhome (París, França 1839 - Châtenay-Malabry 1907) fou un poeta i assagista francès guardonat amb el Premi Nobel de Literatura l'any 1901.

## Biografia

Va néixer el 16 de març del 1839 a la ciutat de París, fill d'un comerciant d'aquesta ciutat. Inicialment, va estudiar enginyeria al Liceu Bonaparte de París, però ben aviat va canviar aquests estudis pels de filosofia.
L'any 1881, es convertí en membre de l'Académie française, ocupant el seient número 24 d'aquesta institució. Fou un dels més ferms partidaris d'Alfred Dreyfus en l'anomenat Cas Dreyfus. Va morir el 6 de setembre del 1907 a Châtenay-Malabry, població situada dins l'actual àrea metropolitana de París, víctima d'atacs de paràlisi.

## Obra literària

A l'hora d'escriure poesia, va declarar que la seva intenció era "crear una poesia científica per als temps moderns". De caràcter sincer i malenconiós, fou membre del moviment literari anomenat parnassianisme, tot i que sovint el seu treball exhibeix característiques pròpies.
El 10 de desembre del 1901, es convertí en el primer autor a ser-li concedit el Premi Nobel de Literatura en reconeixement especial a la seva composició poètica, que dona evidència d'un alt idealisme, de la perfecció artística i d'una combinació rara de les qualitats del cor i l'intel·lecte.

### Poesia

* 1865: Stances et poèmes.
* 1866: Les épreuves.
* 1869: Les solitudes: poésies, A. Lemerre (París).
* 1872: Les destins.
* 1874: La France.
* 1875: Les vaines tendresses.
* 1876: Le Zénith (poema), publicat a la revista Revue des deux mondes.
* 1878: La justice (poema).
* 1883-1888: Poésie 1865-88.
* 1886: Le prisme, poésies diverses, A. Lemerre (París).
* 1888: Le bonheur (poema).
* 1908: Épaves, A. Lemerre.

### Prosa

* 1883-1908: Œuvres de Sully Prudhomme (poesia i prosa), 8 volums, A. Lemerre.
* 1896: Que sais-je? (filosofia).
* 1901: Testament poétique (assaigs).
* 1905: La vraie religion selon Pascal (assaigs).
* 1922: Journal intime: lettres-pensée (dietari), A. Lemerre. Publicat després de mort.

## Enllaços externs

* «Sully Prudhomme» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
* (francès) Pàgina de l'Académie française, Sully Prudhomme Arxivat 2005-09-04 a Wayback Machine..
* (francès) Poesies.net: Sully Prudhomme.
# Starotxerkàsskaia

Starotxerkàsskaia (en rus: Старочеркасская) és un poble (una stanitsa) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2.399 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Callionymus africanus

Callionymus africanus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Kenya.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aldgate

Aldgate és un barri del districte de Ciutat de Londres (la City) del Gran Londres, Anglaterra (Regne Unit). El nom prové del portal d'Aldgate del recinte emmurallat de Londres que podria venir d'Alegate o Aelgate ("porta pública") o Aeldgate (antiga porta).
El barri està delimitat pel carrer White Kennet al nord i Crutched Friars al sud.

## Referències

* ↑ Ben Weinreb and Christopher Hibbert (1983) The London Encylopedia. London, BCA:14