OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Potosí (pel·lícula)

Potosí és una pel·lícula mexicana dirigida per Alfredo Castruita, escrita per José Lomas-Hervert i protagonitzada per Arcelia Ramírez, Gustavo Sánchez Parra, Aldo Verástegui, Sonia Couoh, Mario Zaragoza i Gerardo Taracena.
Potosí fou estrenada al Festival Internacional de Cinema de Guanajuato GIFF 2013 on va rebre el premi com a Millor òpera prima mexicana. Gerardo Taracena (El Violín i Salvando al soldado Pérez) i Sonia Souoh (Días de gracia i Norteado) van ser nominats al premi Ariel en les categories de coactuació.

## Sinopsi

Un accident en una carretera desèrtica és el punt d'enllaç de tres històries. Un pastor de cabres que no s'ha atrevit a descarregar la seva arma en 40 anys, una esposa i mare de família que sofreix violència intrafamiliar i la vida humil d'un pagès que dia a dia intenta protegir la seva família de la violència que assota al seu país.

## Gravació

La pel·lícula fou filmada a San Luis Potosí i Cerro de San Pedro, Estat de San Luis Potosí basada en històries reals de persones que van relatar les seves experiències i històries que el propi director va escoltar.

## Repartiment

* Arcelia Ramírez com Estela.
* Aldo Verástegui com Ponce.
* Gustavo Sánchez Parra com Carlos.
* Margarito Sánchez com Rogelio.
* Gerardo Taracena com Javier.
* Sonia Couoh com Verónica.
* Francisco Barreiro com Santo.
* Mario Zaragoza com Luis.
* José Sefami com Tapón.
* Harold Torres com Jonás.
* Fernando Becerril com Don Quintero.
* José Pablo Minor com David.
* Luisa Huertas com Rafaela.
* Melissa Alvarado Ramos com Sofía.

## Nominacions i premis

A més del festival de Guanajuato, va participar al Festival Internacional de Cinema d'Hermosillo de 2014, on va rebre els premis al millor guió i a la millor actriu (Arcelia Ramírez). També va formar part de la selecció oficial a la XX Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya i en la LVI edició dels Premis Ariel fou nominada a millor actriu, millor coactuació masculina i millor coactuació femenina.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2017-10-09. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ "Potosí", la película ganadora del Festival de Cine de Guanajuato, Proceso, 18 de juliol de 2013
* 1 2 3 Informativo, Plano «Potosí llegó a los cines este fin de semana» (en castellà). [Consulta: 21 febrer 2018].
* ↑ , <https://www.filmaffinity.com/es/film996071.html>
* ↑ «Còpia arxivada» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2017-10-09. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ Potosí, película que retrata la violencia en México, triunfa en el FICH, Notimerica, 17 de desembre de 2014
* ↑ La 20ª Muestra de Cine Latinoamericano de Cataluña da a conocer su sección oficial competitiva, audiovisual451.com, 14 de març de 2014
* ↑ Los ganadores del Ariel 2014, milenio.com
# Murocincta

Murocincta va ser una vila imperial a Pannònia on residia Valentinià II amb la seva mare Justina quan va ser proclamat emperador, segons diu Ammià Marcel·lí.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Murocincta». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 juliol 2022].
# Mixa (mascota olímpica)

Mixa (rus: Миша), conegut també com a Mixka (rus: Мишка) o L'Olímpic Mixka (rus: Олимпийский Мишка), és una mascota olímpica, emblema dels Jocs Olímpics de 1980 a Moscou. Era un os dissenyat per Víktor Txijíkov imitant els ossos de peluix dels dibuixos animats. Va ser la primera mascota a assolir èxit comercial i popular; a partir d'aleshores els grans campionats esportius tenien la seva mascota i els productes derivats (com sèries per als infants o marxandatge).
Mixa és un nom afectuós en rus, abreviatura de Mikhaïl. Misha també és el nom d'un os en general en llengua col·loquial russa. El comitè organitzador dels Jocs Olímpics de Moscou va escollir aquest animal com a símbol, ja que hi són inherents qualitats tan característiques d'un atleta com la força, la perseverança i l'atreviment. D'altra banda, l'os és un animal emblema de Rússia i els anells olímpics que portava al cinturó recordaven la competició.

## Enllaços externs

* (anglès) olympic-museum.de - Misha the Bear Arxivat 2007-11-25 a Wayback Machine.
# Ratpenat frugívor amazonià

El ratpenat frugívor amazonià (Artibeus planirostris) és una espècie de ratpenat que es troba a l'Argentina, el Brasil, Colòmbia, el Paraguai i Veneçuela.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Artibeus planirostris. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 desembre 2007 (en anglès).
# National Professional Soccer League II

* No s'ha de confondre amb National Professional Soccer League I.
La National Professional Soccer League (NPSL) fou una competició futbolística professional indoor disputada per clubs dels Estats Units i el Canadà que estigué activa entre 1984 i 2001. Entre 1984 i 1990 fou coneguda com a American Indoor Soccer Association (AISA).

## Historial

Fonts:
| Temporada | Campió | Finalista | Sèries |
| 1984-85 | Canton Invaders | Louisville Thunder | 3-1 |
| 1985-86 | Canton Invaders | Louisville Thunder | 3-0 |
| 1986-87 | Louisville Thunder | Canton Invaders | 3-2 |
| 1987-88 | Canton Invaders | Ft. Wayne Flames | Challenge Cup |
| 1988-89 | Canton Invaders | Chicago Power | 3-2 |
| 1989-90 | Canton Invaders | Dayton Dynamo | 3-1 |
| 1990-91 | Chicago Power | Dayton Dynamo | 3-0 |
| 1991-92 | Detroit Rockers | Canton Invaders | 3-2 |
| 1992-93 | Kansas City Attack | Cleveland Crunch | 3-2 |
| 1993-94 | Cleveland Crunch | St. Louis Ambush | 3-1 |
| 1994-95 | St. Louis Ambush | Harrisburg Heat | 4-0 |
| 1995-96 | Cleveland Crunch | Kansas City Attack | 4-2 |
| 1996-97 | Kansas City Attack | Cleveland Crunch | 4-0 |
| 1997-98 | Milwaukee Wave | St. Louis Ambush | 4-1 |
| 1998-99 | Cleveland Crunch | St. Louis Ambush | 3-2 |
| 1999-00 | Milwaukee Wave | Cleveland Crunch | 3-2 |
| 2000-01 | Milwaukee Wave | Philadelphia KiXX | 3-0 |

## Referències

* ↑ Slater, Jim «Ft. Wayne Will Be Charter Member in New Professional Soccer League». The Star Press, 04-11-1983, p. 21 [Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ «Soccer league planned». Southern Illinoisan, 19-04-1984, p. 15 [Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ All-Time NPSL Standings
* ↑ All-Time NPSL Attendance
* ↑ «NPSL Yearly Awards». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 30 març 2019].
* ↑ Arxivat 2019-04-06 a Wayback Machine. National Professional Soccer League history – American Soccer History Archives
* ↑ «USA - List of League Champions (leaguewise)». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Tekameli

* No s'ha de confondre amb Centre d'Art Contemporani Walter Benjamin.
Tekameli (nom creat a base de caló català i que significa "t'estimi") és un grup musical de gitanos perpinyanencs que es va constituir al voltant dels germans Espinàs, Jean Soler i Julio Bermudez, a principis dels anys 90 al barri de Sant Jaume de Perpinyà. La seua música d'inspiració diversa es fonamenta essencialment sobre la rumba catalana (inspirats pels barcelonins Peret i El Pescaílla) i Flamenca, la música local dels gitanos, un barreja de ritmes llatinoamericans amb flamenc. També han cantat cançons de temàtica religiosa evangelista.
Fills i néts de pastors, descendents directes d'una de les primeres famílies de Perpinyà convertides a la fe evangèlica, els Tekameli s'inspiren profundament en les cançons interpretades a les esglésies. Una qüestió de cor i de família, la cançó gitana és l'especialitat de la família Espinas. En comparació amb el del seu pare Antoine, però, el repertori s'ha modernitzat i secularitzat, i avui les lletres cantades també tracten temes com les drogues o la sida, malauradament coneguts al barri de Saint-Jacques de Perpinyà on viuen els components de la banda.
Una de les millors i més notables bandes sorgides de l'escena gitana catalana francesa durant els últims temps, són sens dubte un dels exponents més autèntics del gènere. Enregistren a la Casa Musicale de Perpinyà, un espai que reflecteix la diversitat cultural de la ciutat.
En un CD de l'any 1994 (Chants religieux gitans) incorporaven qualques temes en català.
Al maig del 1997 varen representar la Catalunya del Nord en un festival de rumba que té lloc a Perpinyà.
El grup, que ha conegut canvis diversos a la seua composició consta actualment de tres membres.
Tekameli van actuar al Concert "Bressola de Nadal" que es va celebrar el 15 de desembre de 2010, al Petit Palau del Palau de la Música Catalana.

## Discografia

* Chants religieux gitans (1994)
* Ida y vuelta (1999)
* Escolteu (2008)

## Referències

* 1 2 3 https://www.amazon.es/Escolteu-Tekameli/dp/B0015A8CZO
* ↑ https://web.archive.org/web/20060609112535/http://www.muspe.unibo.it/attivita/cimes/sdm/1999/stampconc.htm
* ↑ https://www.youtube.com/watch?v=AMSIwxTVuBE

## Enllaços externs

* Informació sobre un capítol de la sèrie de TV3 "Passatgers" on hi apareix Jeanot Soler, un dels membres del grup Tekameli Arxivat 2007-10-13 a Wayback Machine.
* Informació molt completa sobre aquest grup musical Arxivat 2006-06-09 a Wayback Machine. (italià)
# Pere Abat i Mestre

Pere Abat (a vegades Abad) i Mestre (Igualada, 1747 - Sevilla, 1800) va ser un botànic i farmacèutic català.
Recomanat per l'Acadèmia de Barcelona, va ser nomenat l'1 de febrer de 1786 catedràtic del Jardí Botànic de la Regia Sociedad Sevillana de Medicina, va prendre possessió aquest mateix any i ho va reorganitzar segons el sistema de Linneo, ampliant a més considerablement el seu herbari, creat per Antonio Ramos, fins als dos mil plecs, la major part dels quals es troben ara en l'Herbari Històric de la Universitat de Sevilla. És epònim d'un gènere botànic, Abatia. Va intercanviar correspondència amb altres institucions científiques i va participar en actes públics per difondre i ensenyar la botànica. Va compondre també no menys de nou discursos, uns impresos i altres inèdits, sobre la matèria en què era expert per la Real Sociedad de Medicina i demás ciencias de Sevilla.

## Referències

* ↑ F.º Aguilar Piñal, Bibliografía de autores españoles del siglo XVIII, Madrid: CSIC, 1981, tomo I a
# Sidi Mohamed Lahmar

Sidi Mohamed Lahmar (en àrab سيدي محمد لحمر, Sīdī Muḥammad Laḥmar; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵎⵓⵃⵎⵎⴷ ⵍⵃⵎⵕ) és una comuna rural de la província de Kénitra, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 42.637 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Potou

Potou és una població del nord-oest del Senegal.

## Història

El 1861 els francesos van establir a Gandiol i Potou sendes posicions militars. Potou, situat a 34 km de Louga, és un poble molt conegut per la seva diversidad cultural i comercial del fet del seu mercat setmanal classificat entre els més grans del Senegal. Potou esta poblada per wòlofs, peuls, maures i sereres.

## Administració

Potou és part de la comunitat rural de Léona al departament de Louga i la regió de Louga.

## Geografia

Les localitats més properes són Keur Koura, Gnayam, Maka Mor Madike, Sam i Longor.

### Població

Segons el PEPAM (Programa d'aigua potable i de sanejament del Mil·lenari), la comunitat de Potou té 990 habitants i 95 edificis. A Potou mateix viuen 94 persones en 9 edificis.

### Activitats econòmiques

Situat en la zona dels Niayes, Potou és un gran centre mariscador.

### Enllaços externs

* ((anglès)) Maps, weather and airports for Potou
* ((francès)) Potou I al lloc del PEPAM Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ((francès)) Potou II al lloc del PEPAM Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ((francès)) « Producció de ceba a Potou : En quête de l'autosuffisance » (Le Soleil, 5 de maig 2007)
# Misó (pintor)

Misó fou un pintor d'atuells grec, actiu a Atenes entre el 500 abans de la nostra era i el 475 ae, durant l'anomenat període tardoarcaic de figures vermelles.
La seua signatura, com a terrissaire i pintor de gots, ens ha arribat, en grans lletres pintades en roig, al coll d'un crater de columnes dedicat a l'Acròpoli d'Atenes pel mateix pintor, en una fase tardana de la seua obra.
Era una pràctica corrent per part dels pintors de ceràmica àtica dedicar a l'Acròpoli una obra pròpia, com ho demostren altres troballes semblants, com ara el plat dedicat d'Epictet.
Misó és considerat per John Beazley el fundador del grup de manieristes. És un pintor de grans atuells, especialment de craters de columnes, una forma freqüent i molt comuna llavors. S'han trobat prop de setanta exemplars atribuïts a la seua obra, que sembla constar d'uns noranta gots.
Entre la seva producció destaquen l'àmfora de tipus A al Museu del Louvre (G 197), el crater de calze ara al Museu Britànic (E 458) i l'àmfora panatenaica ara al Museu Arqueològic Nacional de Florència (3982), aquesta darrera més propera a l'estil del Pintor de Pan. Aquestes obres semblen pertànyer a una fase juvenil del treball de Misó, influenciat per la qualitat de mestres com Fincies i Eufroni. L'àmfora, en particular, pertany a una fase de la història d'aquest tipus en què les figures no es presentaven pas emmarcades dins el plafó, un estil creat pel Pintor de Berlín. La producció més comercial posterior, la representen craters de columnes i pèlices, que s'acosten, per estil i tipus d'atuells, a la producció del grup de manieristes (la majoria deixebles seus, almenys els de la primera generació) mentre es manté un nivell qualitatiu més elevat.
En el grup de manieristes, l'alumne més pròxim a Misó sembla ser el Pintor del Porc, que potser es feu càrrec del taller del mestre.

## Referències

* ↑ The Beazley Archive. «Athens, National Museum, Acropolis Coll., 2.806». [Consulta: 26 setembre 2015].
* ↑ Actualment al Museu Arqueològic Nacional d'Atenes. Acròpolis Col. 2.6.
* ↑ The British Museum. «Calix-crater 1842,0822.1». [Consulta: 26 setembre 2015].
* ↑ The Beazley Archive. «Florence, Museo Archeologico Etrusco, 3982». [Consulta: 24 setembre 2015].
# Miyoshi (Tokushima)

Miyoshi (三好市, Miyoshi-shi) és una ciutat de la prefectura de Tokushima, al Japó.
El 2010 tenia una població estimada de 29.951 habitants i una densitat de població de 41 habitants per km². Té una àrea total de 721,42 km². Fou establerta l'1 de març de 2006 com a resultat de la fusió dels pobles d'Ikeda, Ikawa, Mino i Yamashiro, i les viles de Higashiiyayama i Nishiiyayama (tots del districte de Miyoshi).

## Referències

* ↑ «統計データ (Dades estadístiques)» (en japonès). Ajuntament d. Arxivat de l'original el 2015-12-27. [Consulta: 14 març 2016].
* ↑ «三好市の概要 (Informació general de Miyoshi)» (en japonès). Ajuntament de Miyoshi. Arxivat de l'original el 2012-06-05. [Consulta: 14 març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Miyoshi Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine. (japonès)
# Rasa dels Aumissers

La Rasa dels Aumissers és un torrent afluent per la dreta del Barranc de Sant Tirs que neix al peu del vessant de ponent del Serrat Escapçat, a uns 350 m. al nord-oest de la masia de Can Mas. De direcció global cap al sud, fa tot el seu curs pel terme municipal de Castellar de la Ribera.
Aquesta rasa no té cap afluent
Pren el nom del fet que a l'inici del seu curs travessa un camp de cultiu conegut amb el nom del Tros dels Aumissers. El terme aumisser és una forma dialectal del mot omisser, terme que en certs llocs de la comarca s'empra per a designar l'om.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ Les coordenades del lloc on neix, segons el web de XRCC, són 41° 59′ 23.24″ N, 1° 22′ 20.24″ E﻿ / ﻿41.9897889°N,1.3722889°E﻿ / 41.9897889; 1.3722889
# Mu ren zhuang

El Mu ren zhuang (Xinès simplificat: 木人樁, Xinès tradicional: 木人樁, pinyin: mù rén zhuāng, cantonès: Muk Yan Jong), anomenat també en anglès Wooden Dummy (ninot de fusta) és una estructura de fusta usada en diverses arts marcials xineses com el Wing Chun i d'altres estils del kung fu del sud de la Xina, que es fa servir per a l'entrenament i representa un adversari enemic. Està format per un cos central, amb algunes parts reforçades amb tela, d'on surten una sèrie de pals que representen braços i cames.
Tot i que fet tradicionalment de fusta, avui en dia també se'n troben de plàstic i altres materials. Està especialment indicat per a desenvolupar la fluïdesa al combat practicant diversos exercicis i l'acondicionament físic als colps forts a donar i a rebre, per la duresa del ninot.

## Origen

L'origen d'aquest estri d'entrenament el trobem al mític temple de Shaolin, a la província de Henan. Allà, dins de la Gran Sala de Lohan, hi havia 108 ninots de fusta que representaven els 108 moviments o tècniques que tot monjo Shaolin havia de desenvolupar si volia sortir del temple i tornar a la vida normal. Aquests ninots estaven armats amb diversos estris, i estaven mecanitzats mitjançant un sistema de politges i cordes.
La llegenda explica com Wu Mei (Xinès simplificat: 吳梅, Xinès tradicional: 吳梅, pinyin: Wú Méi, Cantonès: Ng Mui), una monja Shaolin membre dels Cinc Ancians Llegendaris, i supervivient de la destrucció del Temple Shaolin durant la Dinastia Qing, va construir el primer mu ren zhuang a partir d'algunes peces dels ninos que hi havia a la Gran Sala de Lohan, i que el feu servir per perfeccionar el seu propi estil de lluita, el Wing Chun.

## El Mu ren zhuang en diverses disciplines

El mu ren zhuang es feu servir principalment per al desenvolupament de l'estil de lluita Wing Chun (Xinès simplificat: 咏春拳, Xinès tradicional: 詠春拳, pinyin: yǒng chūn quán, Cantonès: Wing6 Ceon1 Kyun4). En un principi, el mu ren zhuang era una estructura força grossa pensada per ser instal·lada a l'exterior de la casa. Tot i això, fou Yip Man, un dels grans mestres del Wing Chun, qui construí una versió del mu ren zhuang més lleugera i pensada per ser penjada en una paret, ideal per poder-se instal·lar en un apartament com el que ell tenia.
Un dels deixebles més famosos de Yip Man fou Bruce Lee, qui va crear una versió modificada del mu ren zhuang per poder practicar el seu propi estil de lluita, el Jeet Kune Do (Xinès simplificat: 截拳道, Xinès tradicional: 截拳道, pinyin: jié quán dào), àmpliament basat en els moviments del Wing Chun.

## Enllaços externs

* Exemple d'ús d'un mu ren zhuang
* Ip Chun, fill de Ip Man, usant un mu ren zhuang.
* Exemples de com crear un mu ren zhuang Arxivat 2011-07-14 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Wooden Dummy history». Shaolin House. [Consulta: 27 desembre 2013].
* ↑ Meng, Benny. «The Secret History of Wing Chun: The Truth Revealed». Ving Tsun Museum. Arxivat de l'original el 15 d’agost 2009. [Consulta: 27 desembre 2013].
# Temporada 1967-68 de l'NBA

La temporada 1967-68 de l'NBA fou la 22a en la història de l'NBA. Boston Celtics fou el campió després de guanyar a Los Angeles Lakers per 4-2.

## Classificacions

* Divisió Est
| Equip | V | D | %V | P |
| Philadelphia 76ers | 62 | 20 | ,756 | - |
| Boston Celtics C | 54 | 28 | ,659 | 8 |
| New York Knicks | 43 | 39 | ,524 | 19 |
| Detroit Pistons | 40 | 42 | ,488 | 22 |
| Cincinnati Royals | 39 | 43 | ,476 | 23 |
| Baltimore Bullets | 36 | 46 | ,439 | 26 |
* Divisió Oest
| Equip | V | D | %V | P |
| St. Louis Hawks | 56 | 26 | ,683 | - |
| Los Angeles Lakers | 52 | 30 | ,634 | 4 |
| San Francisco Warriors | 43 | 39 | ,524 | 13 |
| Chicago Bulls | 29 | 53 | ,354 | 27 |
| Seattle SuperSonics | 23 | 59 | ,280 | 33 |
| San Diego Rockets | 15 | 67 | ,183 | 41 |
* V: Victòries * D: Derrotes * %V: Percentatge de victòries * P: Diferència de partits respecte al primer lloc
* C: Campió

## Estadístiques

| Categoria | Jugador | Equip | Mitjana/% |
| Punts per partit | Oscar Robertson | Cincinnati Royals | 29,2 |
| Rebots per partit | Wilt Chamberlain | Philadelphia 76ers | 23,8 |
| Assistències per partit | Oscar Robertson | Cincinnati Royals | 9,7 |
| Percentatge de tirs de camp | Wilt Chamberlain | Philadelphia 76ers | 59,5 |
| Percentatge de tirs lliures | Oscar Robertson | Cincinnati Royals | 87,3 |

## Premis

* MVP de la temporada
** Wilt Chamberlain (Philadelphia 76ers)
* Rookie de l'any
** Earl Monroe (Baltimore Bullets)
* Entrenador de l'any
** Richie Guerin (St. Louis Hawks)
* Primer quintet de la temporada
** Dave Bing, Detroit Pistons
** Oscar Robertson, Cincinnati Royals
** Wilt Chamberlain, Philadelphia 76ers
** Jerry Lucas, Cincinnati Royals
** Elgin Baylor, Los Angeles Lakers
* Segon quintet de la temporada
** Hal Greer, Philadelphia 76ers
** John Havlicek, Boston Celtics
** Bill Russell, Boston Celtics
** Jerry West, Los Angeles Lakers
** Willis Reed, New York Knicks
* Millor quintet de rookies
** Al Tucker, Seattle SuperSonics
** Walt Frazier, New York Knicks
** Phil Jackson, New York Knicks
** Bob Rule, Seattle SuperSonics
** Earl Monroe, Baltimore Bullets

## Vegeu també

* Draft de l'NBA del 1968
* Playoffs de l'NBA del 1968
# Pirheliòmetre

Un pirheliòmetre és un instrument per al mesurament de la irradiància d'un feix de llum solar. La llum del sol entra en l'instrument a través d'una finestra i és dirigida sobre una termopila, que converteix la calor en un senyal elèctric que es pot gravar. El voltatge del senyal és convertit a través d'una fórmula per mesurar watts per metre quadrat. S'utilitza juntament amb un sistema de seguiment solar per mantenir l'instrument orientat al sol. El pirheliòmetre s'utilitza sovint en la mateixa configuració amb un piranòmetre.
El primer pirheliòmetre va ser desenvolupat entre 1837 i 1838 pel físic francès Claude Pouillet (1790-1868) per realitzar les primeres mesures quantitatives de la calor emesa pel sol. El valor que va obtenir per a la constant solar va ser de 1228 W/m², prou proper de l'estimació actual, que és 1367 W/m². Després, d'acord amb la llei de Dulong i Petit, va estimar que la temperatura del sol era d'uns 1800 °C. (Aquest valor va ser revaluat el 1879 per Josef Stefan als 5430 °C.)

## Normes

Les especificacions de mesurament dels pirheliòmetres estan subjectes als estàndards de l'Organització Internacional per a la Normalització (ISO) i de l'Organització Meteorològica Mundial (OMM). Les comparacions entre pirheliòmetres per la seva intercalibració es duen a terme amb regularitat per mesurar la quantitat d'energia solar rebuda. L'objectiu d'aquestes comparacions internacionals que tenen lloc cada 5 anys al Centre Mundial de Radiació a Davos és assegurar la transferència mundial de la World Radiometric Reference. Durant aquest esdeveniment tots els participants porten a Davos els seus instruments, sistemes de seguiment solar i d'adquisició de dades per dur a terme mesuraments de radiació solar simultànies amb el World Standard Group.

## Aplicacions

Les aplicacions més comunes dels mesuraments amb pirheliòmetres són les observacions meteorològiques científiques i del clima, la investigació d'assajos de materials i l'avaluació de l'eficiència dels captadors solars i dispositius fotovoltaics.

## Vegeu també

* Actinòmetre
* Piranòmetre
* Heliòmetre
* Radiòmetre de cavitat actiu

## Referències

* ↑ http://www.kippzonen.com/?productgroup/881/Pyrheliometers.aspx Arxivat 2009-04-12 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.global-greenhouse-warming.com/pyrheliometer.html
* ↑ International Pyrheliometer Comparisons
* ↑ World Radiation Centre
* ↑ http://www.pmodwrc.ch/pmod.php?topic=ipc9 Arxivat 2017-09-16 a Wayback Machine.
# Plaça dels Vells (els Guiamets)

La Plaça dels Vells és una plaça pública dels Guiamets (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita plaça situada darrere l'església. Al mig hi ha una antiga pedra de molí i restes d'una sínia reconvertides en font.

## Història

Aquesta plaça forma part, junt amb altres dues (Pl. Pau Castellvi i Pl. De la Joventut) d'un homenatge que el poble ha fet a les tres èpoques: passat, present i futur.

## Referències

* 1 2 «Plaça dels Vells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Plaça dels Vells». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.