OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Charmes-Saint-Valbert

Charmes-Saint-Valbert és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 48 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Charmes-Saint-Valbert era de 48 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 8 estaven desocupats. Tots els 39 habitatges eren cases. Dels 22 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 20 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Charmes-Saint-Valbert el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 21 persones, 13 eren actives i 8 eren inactives. De les 13 persones actives 10 estaven ocupades (5 homes i 5 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Charmes-Saint-Valbert a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Charmes-Saint-Valbert a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Banu Hammad

Els Banu Hammad o hammadites o hammàdides (àrab: بنو حماد, Banū Ḥammād, o الحماديون, al-ḥammādiyyūn) foren una dinastia amaziga sanhaja que va governar al Màgrib central del 1015 al 1152. L'ancestre que els dona nom fou Hammad ibn Bulugguín ibn Ziri ibn Manad.
Sota l'emir zírida al-Mansur ibn Bulugguín (984-996) el seu oncle Abu-l-Bahar ibn Ziri va fer el primer intent de formar un regne al Màgrib central (989-993) però va fracassar. Nàssir-ad-Dawla Badis ibn al-Mansur (996-1016) es va enfrontar amb els zanates que van assolar la regió entre Tiaret i Trípoli de Líbia (996-1001) que finalment va poder dominar. El seu oncle Hammad ibn Bulugguín (que s'havia destacat contra els zanates) fou enviat el 1004 a l'oest per pacificar la regió i li fou cedit Ashir i el Magreb central amb totes les viles que pogués dominar, sent el seu càrrec irrevocable. Hammad va tenir èxit i va fundar al nord-est de Msila una fortalesa que havia d'esdevenir capital del seu domini, la Qala dels Banu Hammad (Qàlat Bani Hammad, o simplement al-Qala). Quan el zírida Nàssir-ad-Dawla Badis ibn al-Mansur li va ordenar entregar una part de la regió de Constantina al seu hereu, Hammad s'hi va negar i es va revoltar amb suport del seu germà Ibrahim ibn Bulugguín (1015) i es va iniciar la dinastia. Els Banu Hammad van trencar lligams amb la doctrina xiïta dels fatimites i van retornar al sunnisme reconeixent els califes abbàssides.
La seva capital fou Al-Qala, però des de 1068 la capital habitual fou al-Nasiriyya, la moderna Bugia, que va esdevenir capital definitiva el 1090 o 1091.
La dinastia es va acabar el 1152 quan el darrer sobirà es va rendir als almohades.

## Llista de sobirans

* Hammad ibn Bulugguín 1015-1028
* al-Qàïd ibn Hammad 1028-1054 (fill)
* al-Múhsin ibn al-Qàïd 1054-1055 (fill)
* Bulugguín ibn Muhàmmad 1055-1062 (fill de Muhàmmad, germà d'al-Qàïd)
* an-Nàssir ibn Alannàs 1062-1089 (fill d'Alannas, germà d'al-Qàïd)
* al-Mansur ibn an-Nàssir 1089-1105 (fill)
* Badis ibn al-Mansur 1105 (fill)
* Abd-al-Aziz ibn al-Mansur 1105-entre 1121 i 1125 (germà)
* Yahya ibn Abd-al-Aziz entre 1121 i 1125-1152 (fill)

## Bibliografia

* H. R. Idris, La berbérie orientale sous les Zirides, París 1962
* L. Golvin, Recherches archéologiques à la Qal'a des Banû Hammâd, París 1965

## Vegeu també

* Tunísia medieval
# Brevard

Brevard és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 6.789 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brevard tenia 6.789 habitants, 2.826 habitatges i 1.698 famílies. La densitat de població era de 545 habitants per km².
Dels 2.826 habitatges en un 21,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,2% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 39,9% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 12,3% entre 18 i 24, un 19,9% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 28,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.497 $ i la renda mediana per família de 44.489 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.929 $ mentre que les dones 21.348 $. La renda per capita de la població era de 18.256 $. Entorn del 7,6% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brevard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brevard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# GR 36 (Trans-espadà)

El GR 36 és un Sender de gran recorregut, anomenat Trans-espadà que parteix de Nules fins a Montanejos. Com a sender de gran recorregut està abalisat amb senyals roigs i blancs. Travessa la Serra d'Espadà.

## Recorregut

Nules – La Vilavella – Eslida – Aín – Veo – Alcúdia de Veo – Villamalur – Torralba – Montanejos
# Cal Fàbregas (Moià)

Cal Fàbregas és una obra amb elements gòtics de Moià inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de tres plantes. El portal d'entrada és rectangular i adovellat. Al costat del portal hi ha una petita finestra, adovellada i amb reixa, que té un acabat de tradició gòtica. Al primer pis hi ha dos balcons i una finestra, aquesta mateixa estructura es repeteix al pis superior. Totes les obertures són adovellades. Destada un balcó del primer pis, amb arc conopial de tipologia gòtica tardana. La coberta és a doble vessant.

## Història

L'espai que avui ocupa aquesta casa quedava dins el recinte emmurallat del segle xiv, essent la sortida més propera, la del portal de Rodors. La casa, com la majoria de cases que l'envolten, ha sofert nombroses remodelacions al llarg del temps. Una restauració recent va donar a conèixer l'arc gòtic tardà que era tapat per reble i arrebossat.

## Referències

* 1 2 «Cal Fàbregas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 juny 2020].
# Estadi Len Clay

L'Estadi Len Clay és un estadi esportiu de la ciutat d'Obuasi, a Ghana.
Va ser inaugurat el 10 de maig de 1990 i renovat el 17 d'abril de 2005. És la seu del club Ashanti Gold Sporting Club i té una capacitat per a 20.000 espectadors.

## Referències

* ↑ Details for Len Clay Stadium, Obuasi. worldstadia.com.
* ↑ Len Clay Stadium – Soccerway
* ↑ Charles Wundengba. «What You Need to Know about Len Clay Sports Stadium». ObuasiToday.com, 02-11-2018.
* ↑ «Ashantigold Sporting Club Limited». ghanaweb.com.
# Casa Matamala

«Casa Matamala» té aquests significats:
* Casa Matamala (Badalona), edifici residencial d'estil modernista a la ciutat de Badalona (Barcelonès)
* Casa Matamala (Manresa), edifici al municipi de Manresa (Bages)
* Casa Matamala (Palamós), edifici de Palamós (Baix Empordà)
# Coborriu de la Llosa

Coborriu de la Llosa és un poble de la Cerdanya, entre Prullans i Lles, muntanya amunt, vora el riu de Coborriu.
Fou municipi independent el segle xix, però actualment depèn del municipi de Lles, ja que només hi resten l'església de Santa Llúcia i molt poques cases, presidides per la gran casa pairal de Ca l'Espanya, de la família dels Bagaria (Vegueria) que, bé que reformada a principis -i finals- del segle xx, conserva el seu nucli central antic i la façana amb elements, com a mínim, del segle xviii. L'economia del poble es basa principalment en la ramaderia.
El poble es troba a la ruta del Camí dels bons homes.

## Fonts

* Pascual Madoz, Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España, Madrid 1845

## Referències

* ↑ «Coborriu de la Llosa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Barkana

Barkana fou un estat tributari protegit, un jagir de Jodhpur al districte de Pali al Rajasthan, Índia, governat pel clan Mèrtia dels rathors rajputs. El representant actual de la dinastia és el thakur Sultan Singh Rathore que el 1977 va recollir la successió del seu pare thakur Bhaeruon Singh.

## Referències

* Genealogia per H. Soszynski Arxivat 2009-06-05 a Wayback Machine.
# Garra litanensis

Garra litanensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Hamilton F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges . i-vii + 1-405.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)
# Butera

Butera (sicilià Vutera) és un municipi italià, dins de la província de Caltanissetta. L'any 2008 tenia 5.063 habitants. Limita amb els municipis de Gela, Licata (AG), Mazzarino, Ravanusa (AG) i Riesi. Al seu entorn Abu l-Aghlab Abbas ibn Fadl ibn Yakub ibn Fezara va infringir una seriosa derrota als romans d'Orient en la batalla de Butera

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Luigi Casisi | Llista cívica |

## Referències

* ↑ Bury, J. B.. History of the Eastern Empire from the Fall of Irene to the Accession of Basil (en anglès). Cosimo, 2008, p. 306. ISBN 1605204218.
# FMF

FMF té els següents significats:
* Federació Mexicana de Futbol, organisme rector del futbol a Mèxic
* Federació Moçambiquesa de Futbol, organisme rector del futbol a Moçambic
* Federació Malgaixa de Futbol, organisme rector del futbol a Madagascar
* Federació Maliana de Futbol, organisme rector del futbol a Mali
* Federació Moldava de Futbol, organisme rector del futbol a Moldàvia
* Federação Mineira de Futebol, organisme rector del futbol a Minas Gerais, al Brasil
* Federação Mato-Grossense de Futebol, organisme rector del futbol a Mato Grosso, al Brasil
* Federação Maranhense de Futebol, organisme rector del futbol a Maranhão, al Brasil
* Funkmaster Flex, discjòquei dels Estats Units
* Força Militar de la Llibertat (del seu nom en anglès Freedom Military Force), grup paramilitar actiu a la revolució de Zanzíbar
* Fleet Marine Force, comandament combinat de la Marina i el cos de Marines dels Estats Units
* Feminist Majority Foundation, organització feminista dels Estats Units
* Foreign Military Financing, programa del govern dels Estats Units per a finançar la compra d'armes per part d'altres països
* Flying Machine Factory, empresa comercialitzadora de productes relacionats amb el motocròs
* Febre familiar mediterrània (del seu nom en anglès Familial Mediterranean Fever), malaltia genètica autosòmica
# Casa Matamala (Manresa)

La Casa Matamala és una obra del municipi de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici que consta de semi soterrani, planta baixa i quatre pisos.
De les façanes en destaca la solució de cantonada, amb tribuna rotonda a nivell del primer i segon pis, on forma al damunt una terrassa amb balustrada i torratxa amb coberta cònica, d'escames ceràmiques. La tribuna presenta als dos pisos arqueries sobre columnes amb capitells toscans (primer pis) i corintis (segon pis). La resta d'obertures en façanes als dos carrers són d'esquema vertical amb balcons aïllats i correguts, de ferro. Les del tercer pis són resoltes en llenguatge neoclàssic, amb frontons i balustres. Remat superior amb cornisa i balustrada. La façana al pati presenta unes galeries tribuna curvilínies, amb persianes de fusta. A l'extrem del pati hi ha un petit pavelló cobert a quatre aigües, fent cantonada amb el carrer.

## Referències

* 1 2 «Casa Matamala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Baskaki

Baskaki (en rus: Баскаки) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 17 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Cal Fàbrega

Cal Fàbrega és una masia del municipi de Súria (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia d'estructura molt irregular degut a les construccions successives que se li han afegit. Presenta planta baixa (bestiar, botes de vi...) i dos pisos, en el primer hi ha una galeria oberta amb balconada. Tots els vanos estan voltats de pedra que els dibuixa. Va ser construïda tota ella amb pedra i avui en dia són apreciables totes les modificacions fetes per les marques que han quedat en les parets: murs ensorrats, portes tapades, etc. Està adossada a l'església de Santa María de Serarols, el seu absis està unit a la casa.

## Història

Una data consta en la casa, en el llindar de la porta hi ha 1864. Aquesta masia sempre ha sigut un gran arxiu documental sobre la zona. Són de destacar alguns dietaris del s.XVII escrits pel senyor Fàbrega que expliquen la història viscuda del moment.

## Referències

* 1 2 3 4 «Masia de Can Fàbrega». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Bobone (cràter)

Bobone és una antiga formació, un cràter d'impacte molt erosionat que es troba a la cara oculta de la Lluna. Poc queda de la formació del cràter original, restant només una depressió en forma de bol a la superfície plena de les marques de petits cràters.
* Localització de Bobone (centre de la meitat inferior de la imatge)
* Fotografia de la missió LRO
S'insereix en la vora sud-oest del gran cràter satèl·lit Kovalevskaya Q, que té la seva vora nord-est superposada al propi cràter Kovalevskaya. A l'oest-sud-oest es troba el cràter Bronk.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Euclides (arcont)

Euclides (en llatí Eucleides, en grec antic Εὐκλείδης) va ser arcont epònim d'Atenes per l'any 403 aC.
El seu arconat és memorable per la restauració, amb algunes modificacions, de les antigues lleis de Soló i Dracó d'Atenes. Aquestes lleis es van escriure a la stoa en alfabet jònic, que després es va fer servir a Atenes pels documents públics. Ateneu de Naucratis esmenta a un personatge amb el mateix nom que diu que va ser un gran col·leccionista de llibres, però no se sap si és la mateixa persona.

## Referències

* ↑ 4.Eucleides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 74
# Centre d'arts escèniques de Tel-Aviv

El Centre d'arts escèniques de Tel-Aviv (en hebreu: המשכן לאומנויות הבמה) és un centre d'arts escèniques que es troba en l'Avinguda del Rei Saül, en la ciutat de Tel-Aviv, a Israel. Va ser dissenyat per l'arquitecte israelià Jacob Rechter. Obert al públic en 1994, el centre és la llar de la nova Opera Nacional d'Israel, i del Teatre Cámeri, que rep gairebé un milió de visitants a l'any. El complex es troba al costat de la biblioteca municipal central i del Museu d'Art de Tel-Aviv, amb el parc Dubnow just en la part posterior del centre. L'espai acull una gran varietat d'espectacles com la dansa, la música clàssica, òpera i jazz, així com exposicions de belles arts.

## Referències

* ↑ http://www.vitalhotel.co.il/content.php?id=38&tlng=english Arxivat 2013-03-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.israel-opera.co.il/eng/
# Chambois

Chambois és un antic municipi francès situat al departament de l'Orne i la regió de Normandia. El 2017 es fusionà amb Aubry-en-Exmes, Avernes-sous-Exmes, Le Bourg-Saint-Léonard, La Cochère, Courménil, Exmes, Fel, Omméel, Saint-Pierre-la-Rivière, Silly-en-Gouffern, Survie, Urou-et-Crennes i Villebadin per crear el nou municipi de Gouffern en Auge.
# Bout de Zan se venge

Bout de Zan se venge és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 9 de juny de 1916.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bout de Zan.

## Repartiment

* René Poyen : Bout de Zan

## Notes

* ↑ Bout de Zan se venge, bifi.fr
# Garsa oriental

La garsa oriental (Pica serica) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos clars, matolls i sabanes de l'Àsia Oriental, des del sud-est de Rússia i Myanmar fins l'est de la Xina, Corea, Taiwan i nord d'Indoxina.

## Taxonomia

Tradicionalment considerada coespecífica amb la garsa eurasiàtica (Pica pica), va ser considerada una espècie de ple dret arran els treballs de Lee et al. 2003.

## Referències

* ↑ «Garsa oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
* ↑ S Lee, CS Parr, Y Hwang, DP Mindell et JC Choe. 2003. Phylogeny of magpies (genus Pica) inferred from mtDNA data. Molecular Phylogenetics and Evolution 29: 250–257.
# Das Narrenschiff

Das Narrenschiff (El vaixell dels bojos) és una obra satírica escrita per Sebastian Brant en 1494 formada per 112 escenes burlesques en vers, amb un viatge en vaixell que serveix de marc. Aquesta nau comandada per bojos ridiculitza els costums de la seva època, inclòs el paper de l'església. El llibre va ser un dels més cèlebres en llengua alemanya durant segles, reimprès i traduït a diversos idiomes.
El tema de la bogeria estava en auge a finals del segle xv i tot el segle xvi com a contrapunt de la raó que pregonava l'humanisme i com a símbol del desgovern que els escriptors més crítics veien als seus països. Per això va proliferar l'anomenada literatura de ximplets, on personatges hereus del bufó medieval feien riure el lector per fer-lo pensar. Les històries s'emmarquen en un viatge inspirat en la travessia de Jàson i el motiu del vaixell prové de Plató i era força popular entre els cercles erudits. L'edició original constava de gravats que van inspirar la pintura homònima de Hieronymus Bosch.

## Referències

* ↑ Ulrich Gaier, “Sebastian Brant’s Narrenschiff and the Humanists”, PMLA (May, 1968) 83: 266-270
# Bobot

Bobot és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1240.
# Estrun

Estrun és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 447 habitants. Limita amb Bouchain, al nord-est amb Hordain, a l'est amb Iwuy, al sud-est amb Thun-l'Évêque i al sud-oest amb Paillencourt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 426 | 502 | 460 | 464 | 441 | 421 | 447 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2008 | Jean-Marie Mettier | Divers droite |
| 2008- | Jean Luc Fasciaux | Divers gauche |

## Referències

* ↑ INSEE commune file