OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Pinzás Cerqueira

Juan Pinzás Cerqueira (Vigo, 26 de novembre de 1955) és un guionista, productor i director de cinema espanyol, l'únic d'aquesta nacionalitat que es va adherir als postulats artístics del Dogma 95 amb els quals ha rodat una trilogia de pel·lícules (Era outra vez, Días de voda i El desenlace). Al costat de Pilar Sueiro va fundar les productores cinematogràfiques PS Films (Pilar Sueiro Films, el 1982) i Atlántico Films (1984). És el pare, amb la productora Pilar Sueiro, del compositor de bandes sonores Juan Manuel Sueiro.

## Filmografia
### Llargmetratges

* 1985: La gran comedia. Exhibida en el Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià..
* 1991: El juego de los mensajes invisibles, adaptació de la novel·la d'Álvaro Pombo El hijo adoptivo. Protagonitzada per Antonio Ferrandis, la pel·lícula va guanyar el Premi Glauber Rocha a la Millor Pel·lícula en el Festival Internacional de Cinema de Figueira dona Foz (Portugal) i va participar en la Mostra Internacional de Cinema de São Paulo.
* 1995: La leyenda de la doncella. Va guanyar entre altres premis el Colón de Plata del Festival de Cinema Iberoamericà de Huelva.
* 2000: Era outra vez. Primera pel·lícula de la trilogia rodada sota els pressupostos del Dogma.
* 2002: Días de voda, segona pel·lícula rodada amb les directrius del Dogma. En els Premis ACE va guanyar en les categories de millor director i millor actor (Javier Gurruchaga).
* 2005: El desenlace, última de la trilogia Dogma. Va guanyar el Premi Especial del Jurat de LaCinemaFe (Latin American Cinema Festival) i, als premis ACE, el de millor actor per a José Sancho. També el premi al millor guió al Miami Latin Film Festival.
* 2009: Las imágenes perdidas. La otra mirada (documental en el que participaren Paul Naschy i Javier Gurruchaga).
* 2013: New York Shadows. Amb Lindsey Ireland i Javier Gurruchaga).
* 2018: El vientre de Europa.

### Curtmetratges
#### En Super 8 (1977-1980)

* Mónica
* Aconteceu en Galicia
* O derradeiro Fiana
* Amanece en Vigo
* Reflexión
* Ensueños

#### En 35 mm

* Opus I Homo Hominis (1981), participant a la Mostra Internacional de Cinema de São Paulo i guanyador d'un esment especial al Festival Internacional de Cinema Documental i Curtmetratge de Bilbao.
* Augurio
* Virginal
* Vestida de fiesta
* Una historia gallega
* El tubo de rayos catódicos
* Cien puntos para Julián Pintos
* La tercera mujer
* Añoranzas
* Juego decisivo
* La esfera
* Gula
* Mujer, mujer
* Carmín
* Hechizo
* El rito
* Muñeca de azul
* Cinefilia

## Notes

* 1 2 Ficha en IMDb.
* ↑ El festival de cine de Sitges homenajea al vigués Juan Pinzás, atlantico.net, 24 de novembre de 2019
* ↑ The Filmmaker Juan Pinzás Awarded ACE's Special Prize, santiagoturismo.com
* ↑ http://www.atlanticofilms.com/ingles/AF_Largo09.asp
* ↑ http://www.imdb.com/name/nm3851630/bio
* ↑ El cineasta Juan Pinzás estrena su nueva película 'El vientre de Europa' el próximo 17 de noviembre, eldiario.es, 8 de novembre de 2017

## Enllaços externs

* Biografía en la página oficial de la productora Atlántico Films.
# Kevin Martin Lynch

Kevin Martin Lynch (conegut habitualment com Kevin Lynch) va ser un republicà nord-irlandès militant de l'Exèrcit Irlandès d'Alliberament Nacional (INLA) i jugador de hurling i futbol gaèlic. Va morir a causa de la vaga de fam dels presoners republicans del 1981.
De jove es va integrar al Saint Patrick’s Club, equip de hurling de Dungiven, al comtat de Derry. El 1971 va guanyar la 3era categoria del torneig Féile na nGael de hurling organitzat per l'Associació Atlètica Gaèlica (GAA). Eren temps en què jugar a hurling a Irlanda del Nord, en competicions de la GAA, era un acte amb connotacions polítiques dins del conflicte nord-irlandès ja que era una entitat que actuava en el conjunt de l'illa d'Irlanda. El 1972 va ser capità de l'equip de hurling del Comtat de Derry que va guanyar el campionat d'Irlanda sub-16 al Croke Park de Dublín. Aquell any va deixar l'escola per treballar amb el seu pare, i un any més tard marxà a Bedford (Anglaterra) per treballar com a fuster amb tres dels seus germans. Va tornar a Dungiven (Comtat de Derry) tres anys més tard, el 1976, i s'integrà al Saint Canice’s, l'equip de futbol gaèlic de la ciutat.
Com a militant republicà, es va unir a l'INLA i va ser detingut el desembre de 1976 acusat de possessió d'armes i conspiració. Un any més tard va ser condemnat a 10 anys de presó. En ser internat a la presó de Maze (popularment coneguda com els blocs H), es va unir a altres reclusos republicans en l'anomenada protesta de la manta (blanket protest). A les eleccions al Dáil Éireann de 1981 va ser candidat independent per Waterford del moviment Anti H-Block, i malgrat no va ser escollit va rebre 3370 vots. Es va unir a la vaga de fam del 1981 el 23 de maig de 1981 i va morir 71 dies després, l'1 d'agost. En el seguici del seu funeral, 18 membres de l'INLA van escortar el cos de Lynch, mentre cinc helicòpters de l'Exèrcit britànic vigilaven la zona. L'equip de la seva infantesa, el Saint Patrick’s Club de Dungiven, va decidir canviar-se el nom pel de Kevin Lynch Hurling Club, i l'estadi on juga pel de Kevin Lynch Park.

## Referències

* 1 2 3 «Kevin Martin Lynch, INLA hunger striker» (en anglès). United Press International, 31-07-1981.
* 1 2 3 4 5 Usall, Ramon «Kevin Lynch, de campió d'Irlanda de hurling a setè màrtir dels blocs H». Nació Digital, 01-08-2021 [Consulta: 4 agost 2021].
* ↑ «Kevin Lynch Weekend in Waterford» (en anglès). An Phoblacht, 01-11-2016 [Consulta: 4 agost 2021].
* 1 2 «Kevin Lynch – Died on 1 August 1981 after 71 days on hunger strike in the H-Blocks of Long Kesh» (en anglès). An Phoblacht, 01-08-2017 [Consulta: 4 agost 2021].
# Nadar (dibuixant)

Nadar (Castelló de la Plana, 1985), pseudònim de Pep Domingo, és un dibuixant i guionista de còmics valencià.
Va estudiar Belles Arts a la Universitat de Barcelona. Va obtenir diversos premis en concursos de còmic, entre els quals destaquen els concursos Ciutat de Cornell i Noble villa de Portugalet (Bilbao). Va ser premiat a competicions com Creacomic (CAM) o Injuve.
A la fi dels estudis universitaris va publicar uns primers còmics a la revista Dos veces breve.
La seva primera obra llarga fou Papel estrujado (Astiberri, 2013), gestada a la maison des autors d'Angulema. Nadar va fer aquesta estada a França gràcies a una beca concedida pel centre Azkuna Zentroa de Bilbao, el 2012. Va guanyar el Premi del Públic a la Millor Obra al 32è Saló Internacional del Còmic de Barcelona el 2014.
Dos anys més tard va publicar una segona novel·la gràfica, titulada El mundo a tus pies (Astiberri, 2015).

## Referències

* 1 2 3 «Nadar» (en castellà). Astiberri, 14-05-2016. [Consulta: 14 maig 2016].
* ↑ Pérez, Marta «El Salón del Cómic de Barcelona se clausura con 106.000 visitantes» (en castellà). La Vanguardia [Barcelona], 18-05-2014.
* ↑ Vilches, Gerardo «El mundo a tus pies (Nadar)» (en castellà). Entrecomics, 23-09-2015 [Consulta: 21 novembre 2023].

## Bibliografia

* Vañó, Valentín «Un naturalismo veraz y necesario. Nadar es el responsable del guión, dibujo y rotulación de 'Papel estrujado'» (en castellà). El País, 24-08-2014.
* Martín, Pilar «Nadar, el psicólogo del cómic español». EFE, 19-09-2015 [Consulta: 14 maig 2016].
Viccionari
# Grup Serra

El Grup Serra és un grup d'empreses creat i dirigit per Pere Antoni Serra. Té àmbit de les Illes Balears i agrupa un conjunt molt important de mitjans de comunicació en diversos formats i idiomes.

## Premsa

* Diari de Balears (català)
* Setmanari Sóller (català)
* Majorca Daily Bulletin (anglès)
* Mallorca Magazin (alemany)
* Última Hora (castellà)
* Venta y cambio (castellà)
* Ruedas y velas (castellà)
* Brisas (castellà)

## Televisió

* M7 Televisió de Mallorca. Nasqué com a Canal 37 (de fet, una escissió de Canal 4), i després passà a mans del Grup Serra, que primer, el 1996, la va transformar en Telenova, i més tard, el 2002, en M7 Televisió de Mallorca. Va dissoldre's l'any 2008,
* Nova Televisió, productora de televisió fundada l'any 1991.

## Ràdio

* Ràdio Flaixbac (català)
* Última Hora - Punto Radio (castellà)

## Col·leccionables i publicacions puntuals

* Gran Enciclopèdia de Mallorca
* Enciclopèdia de la Pintura i l'Escultura a Balears
* Els Reis de Mallorca
* Llibre Miró i Mallorca
* La primera edició en català de l'obra de l'Arxiduc Lluís Salvador: Die Balearen.

## Referències

* ↑ «Ara Balears agafa el relleu del Diari de Balears com a capçalera en català a les Illes». VilaWeb, 23-05-2013.

## Enllaços externs

* Grup Serra
# Guillem IX de Montpeller

Guillem IX de Montpeller (ca. 1190-1204) fou senyor i baró de Montpeller. Fou el fill major i successor de Guilhèm VIII de Montpeller i de la seva amant Agnès de Castella. Els habitants de Montpeller l'expulsaren de la ciutat per ser fill il·legítim del seu pare. Segons arxius francesos, Guillem VIII va morí cap el 1204 poc temps de ser declarat bastard.

## Referències

* ↑ «Guillem IX de Montpeller». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Senyoria de Montpeller
Guillem IX de Montpeller :
| Títols |||
| Precedit per: Guilhèm VIII de Montpeller (pare) | Senyor de Montpeller (Llista de senyors de Montpeller) (1202–1204) | Succeït per: Maria de Montpeller (germanastra) |
| Precedit per: Guilhèm VIII de Montpeller (pare) | Senyor d'Omeladès (Llista de senyors d'Omelàs) (1202–1204) | Succeït per: Maria de Montpeller (germanastra) |
# Mirandola

Mirandola és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Mòdena. L'any 2004 tenia 22.817 habitants.

## Fills il·lustres

* Carlo Andreoli (1840-1908), pianista compositor i director d'orquestra.
* Nicola Rizzoli (n. 1971), exàrbitre de futbol.
# Juan Puchades

Juan Puchades (València, 1965) és un editor i crític de còmic i de música valencià. Com a historietista, se l'enquadra en la Nova Escola Valenciana.

## Biografia

L'any 1988, juntament amb Manel Gimeno, va fundar el segell La General Ediciones, que edità àlbums i la publicació teòrica El Maquinista.
A principis de la dècada de 1990, publicà diverses historietes a les revistes Exit i Camacuc.
Després de col·laborar a la Historia del tebeo valenciano (1992), va crear dos anys després els segells Lapsus! i Midons, dedicats a la cultura popular.
El 1998, juntament amb Diego Alfredo Manrique, fundà la revista musical Efe Eme, encarregant-se des d'aleshores de la seva direcció.

## Obres
### Com a historietista

* Amor Pasión (La General Ediciones, 1988)
* Adéu a la francesa, amb guió d'Alfons Cervera (Exit, 1990)
* El Doctor Von Krim (Camacuc, 1990)
* La vida es una canción (Exit, 1991)
* Los Llopis, amb guió de Joan Carles Martí (Diario 16, 1992).

### Com a periodista

* Historia del tebeo valenciano, codirector (Levante EMV, 1992)
* Cómic y rock (Midons, 1995)
* Un alto en el camino. Conversaciones con Loquillo (Zona de Obras/SGAE, 2001)
* Sin vuelta atrás. Conversaciones con Ariel Rot (Zona de Obras/SGAE, 2003)
* Peret: Biografía de la Rumba Catalana, (Global Rhythm Press, 2011)

## Referències

* 1 2 3 Cuadrado (2000), pàgs. 1025
* ↑ Pons, Porcel, Sorní (2007), pàgs. 184-191
* ↑ Llanos Martínez, Héctor (23/02/2008). Las webs musicales, nuevo motor cultural, El Mundo (castellà)
* ↑ Navarro, Fernando (19/12/2008). Rock en español para celebrar los 10 años de 'Efe Eme', El País (castellà)

## Bibliografia

* Cuadrado, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000 (en castellà). Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez, 2000. ISBN 84-89384-23-1.
* Pons, Álvaro; Porcel, Pedro; Sorní, Vicente. Viñetas a la luna de Valencia (en castellà). Castalla: Edicions de Ponent, 2007 (col. Papers Grisos). ISBN 978-84-96730-04-5.
# Las Tunas

Las Tunas és un antic assentament al Comtat de Los Angeles, Califòrnia, Estats Units. Estava prop de Topanga (Califòrnia).

## Referències

* 1 2 244631 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Las Tunas (en anglès)
# Nadder

El Nadder és un riu que passa pel comtat de Wiltshire al sud d'Anglaterra i el principal afluent de l'Avon.

## El nom

Antigament aquest riu es deia Gwillow, una paraula derivada de kimric gwilli, que vol dir «ple de remolins». Nadder era el nom de la deu més important de totes les que el formen al seu naixement.

## Recorregut

El riu Nadder neix en territori municipal de Donhead St Mary, on hi ha diverses deus que s'uneixen per formar el primer corrent d'aigua d'aquest riu. En sortir d'aquesta població emprèn la direcció est nord-est fins a arribar a Salisbury, passa després per Tisbury, Upper Chicksgrove, Lower Chicksgrove, Barford St Martin, i Burcombe abans d'arribar a Wiltshire. En passar per aquesta població, travessa els jardins de la mansió Wilton House, on els propietaris van fer construir un pont d'estil pal·ladià que ha estat molt fotografiat. En aquests terrenys rep l'afluència del Wylyle. Les següents poblacions són: Quidhampton i Harnham, on forma prats humits, i finalment desaigua en Avon, a prop de la catedral de Salisbury.
Aquest és un dels rius de la zona calcària del sud d'Anglaterra (Chalk streams), anomenats així perquè naixen en una àrea de turons de roca calcària on abunden les deus i tots ells vessen cap a la mar encara que alguns acaben unint-se a un altre abans de trobar la mar. El seu origen fa que les aigües d'aquests rius siguin alcalines i riques en peix. El Nadder és, per tant, un riu visitat pels aficionats a la pesca amb canya.
El riu Nadder dona nom a una vall, la Vall del Nadder és una zona gairebé circular entre Wilton i Salisbury, freqüentada pels amants del ciclisme i les excursions a peu.

## Referències

* ↑ Proceedings of the Bath Natural History and Antiquarian Field Club, Volum 4, 1881, p.308
* ↑ Cook i Williamson, 2007, p. 96-99.
* ↑ Mapa del recorregut en National Library of Scotland
* ↑ Staff, 1988, p. 38.
* ↑ Pugh, 1953, p. 368.
* ↑ Discover Nadder Arxivat 2016-05-01 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Cook, Hadrian F.; Williamson, Tom. Water Meadows: History, Ecology and Conservation. Windgather Press Limited, 2007.
* Staff, John Watler. Secret Waters: Guide to the Quiet and Unspoilt Rivers, Lakes and Canals of Britain and Ireland. Penguin Books, 1988.
* Pugh, Ralph Bernard. The Victoria History of the Counties of England. University of London, Institute of Historical Research, 1953.
# Guilbert (cràter)

Guilbert és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 25,5 km de diàmetre. Porta el nom de Yvette Guilbert (1865-1944), cantant francesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Guilbert». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Lupulona

Una lupulona és una cetona d'una família de compostos químics derivats de la lupulina, que es presenta de manera natural a les pinyes femenines del llúpol. Són la lupulona, la colupulona i l'adlupulona.
La seva contribució al sabor de la cervesa és menor que els alfa àcids a causa de la seva baixa solubilitat en el most de cervesa. A diferència dels àcids alfa, no pot isomeritzar en la cocció del most de cervesa. Tanmateix, les lupulones poden oxidar-se a causa de condicions de mal emmagatzematge o envelliment del llúpol donant lloc a les hulupones, que sí que aporten amargor a la cervesa.
La lupulona possiblement podria contribuir contra certs tipus de càncer. Com bacteriostàtic, les lupulones es consideren una alternativa antibiòtics en la indústria agroalimentària.

## Referències

* ↑ D'après craftbeeracademy.com
* ↑ Brewing : science and practice (en anglès). Boca Raton: CRC Press, 2004, p. 272. ISBN 1-59124-919-8.
* ↑ «The Oxford Companion to Beer Definition of hulupones» (en anglès). [Consulta: 4 març 2021].
* ↑ Chemopreventive effects of lupulone, a hop {beta}-acid, on human colon cancer-derived metastatic SW620 cells and in a rat model of colon carcinogenesis, par Lami V. et al.
* ↑ Anti-Inflammatory and Anti-Tumor-Promoting Effects of 5-Deprenyllupulonol C and Other Compounds from Hop (Humulus lupulus L.), Hiroyuki Akazawa et al.
* ↑ An investigation into the anticancer effects and mechanism of action of hop β-acid lupulone and its natural and synthetic derivatives in prostate cancer cells, Mouratidis PX et al.
* ↑ On the reaction of lupulones, hops β-acids, with 1-hydroxyethyl radical, Almeida NE et al.
# IEEE 1016

IEEE 1016 (també coneguda per l'acrònim SDD de Software Design Description) especifica els requeriments d'informació i organització d'un projecte de programari. SDD va acompanyat d'un diagrama de l'arquitectura emprada i especificacions detallades de cada part del sistema. IEEE 1016 és una normativa del IEEE.

## Composició

IEEE 1016 sol contenir la següent informació :
* Disseny de dades : descripció dels objectes de programari.
* Disseny de l'arquitectura : definició de l'estructura dels blocs del programari.
* Disseny de la interfície : especificació de les interfícies internes i amb l'usuari.
* Disseny dels procediments : descripció gràfica de l'estructura del codi del programa.

## Punts de vista

IEEE defineix una sèrie de punts de vista de disseny del programari :
* Punt de vista del context.
* Punt de vista de la composició del codi.
* Punt de vista de la lògica del programari.
* Punt de vista de les dependències dels diferents mòduls del codi.
* Punt de vista de la informació.
* Punt de vista dels patrons generats.
* Punt de vista de les interfícies internes i amb l'usuari.
* Punt de vista de l'estructura del programari.
* Punt de vista de les iteraccions en el diagrama de flux.
* Punt de vista de les variables d'estat del codi.
* Punt de vista de l'algorisme.
* Punt de vista dels recursos emprats pel programari.

## Referències

* ↑ «IEEE SA - 1016-2009 - IEEE Standard for Information Technology--Systems Design--Software Design Descriptions» (en anglès). https://standards.ieee.org. Arxivat de l'original el 2011-03-05. [Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «IEEE 1016-2009» (en anglès). https://www.techstreet.com.+[Consulta: 16 octubre 2017].
* ↑ «Software Design Description» (en anglès). https://www.slideshare.net.+[Consulta: 16 octubre 2017].
# Habitatges pels mestres de l'escola Sant Jordi

Els Habitatges pels mestres de l'escola Sant Jordi és una obra de Pineda de Mar (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici consisteix en dotze apartaments independents, situats de dos en dos, amb un passadís al mig. L'entrada és mitjançant una àrea coberta que condueix del carrer a un pati semipúblic, situat al darrere i que dona accés als dos apartaments de la planta baixa. A la dreta, una escala que divideix transversalment l'edifici, puja al segon pis on un passadís permet accedir als cinc apartaments dúplex que ocupen aquest nivell i el nivell inferior. Des d'aquest passadís i per dues escales metàl·liques superposades a la façana com un objecte independent, s'entra directament als altres conc apartaments dúplex que ocupen els dos nivells superiors. Els materials bàsics de construcció són les totxanes i el ciment. L'edifici es troba a una zona on encara no està del tot urbanitzada.

## Història

L'edifici fou construït amb l'objectiu de solucionar els problemes d'habitatge als professors que no fossin del poble de Pineda.

## Referències

* 1 2 «Habitatges pels mestres de l'escola Sant Jordi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Miner becut gorjablanc

El miner becut gorjablanc (Upucerthia albigula) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que viu en matolls àrids i praderies humides als Andes de l'extrem sud del Perú i l'extrem nord de Xile.

## Referències

* ↑ «Miner becut gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 8-01-2021, (català)
# Karapinar

Karapinar és una ciutat i districte de la província de Konya a la regió d'Anatòlia central de Turquia. Segons el cens de l'any 2000, la població del districte era 55,734 dels quals 35,285 viuen en la ciutat de Karapinar.

## Referències

* ↑ Turkish Statistical Institute. «Census 2000, Key statistics for urban areas of Turkey» (XLS) (en turkish). Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 24 març 2008].
* ↑ GeoHive. «Statistical information on Turkey's administrative units». Arxivat de l'original el 2007-10-19. [Consulta: 24 març 2008].

## Enllaços externs

* Falling Rain Genomics, Inc. «Geographical information on Karapınar, Turkey». [Consulta: 19 maig 2018].
# Las Tres Villas

Las Tres Villas és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 587 habitants. La seva extensió superficial és de 85 km² i té una densitat de 6,9 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 08′ N, 2° 42′ O. Està situada a una altitud de 688 metres i a 57 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 686 | 630 | 605 | 607 | 601 | 588 | 663 | 632 | 587 |
# Nadau

Nadau és un grup de música que canta en occità. Nascut el 1973 a Tarba, format per Miquèu Maffrand, Jacques Roth i Paloumet Ninon, d'ençà s'ha convertit en un símbol de la lluita pel reconeixement de la llengua i la realitat occitana. De la seua mà han aparegut i crescut altres grups de música que conformaren el que es va conèixer com la nova cançó occitana. A més, han tingut un paper important en la creació i desenvolupament de La Calandreta (escola occitana) i en l'aparició de ràdios arreu del país.
Pel que fa a la creació artística, els temes són de temàtica diversa. Van des de la cançó protesta a temes tradicionals, passant per cançons d'amor i per a xiquets. També han sigut capaços de recuperar el so d'alguns instruments que s'havien perdut amb el temps, i mesclar-los amb la guitarra elèctrica.
La seva cançó més important és L'immortèla o De cap tà l'immortèla, composta l'any 1978 i que s'ha convertit en un himne popular del Bearn i d'Occitània.
També tingué molt ressò la seua cançó L'encantada del disc Nadau a l'Olympia del 2005. Aquesta cançó té més de vuit milions de visualitzacions a la plataforma Youtube.

## Discografia

* 1975: Monsur lo regent
* 1976: La venta a las enchèras
* 1978: L'immortèla
* 1982: T'on vas
* 1986: Qu'èm ço qui èm
* 1991: De cuu au vent
* 1994: Pengabelòt
* 1995: S'aví sabut (recopilatori)
* 1996: Nadau en companhia (concert en viu al Zénit de Pau)
* 1999: Plumalhon
* 2003: Saumon
* 2005: Nadau a l'Olympia (concert en viu)
* 2007: Maria
* 2010: Nadau a l'Olympia (concert en viu)
* 2017: Zénith de Pau (concert en viu)

## Videografia

* 1993: Nadau en companhia
* 1996: Nadau en companhia
* 2000: Nadau a l'Olympia
* 2002: Nadau en companhia
* 2005: Nadau a l'Olympia
* 2010: Olympia 2010

## Membres

* Miquèu MAFFRAND : cant, acordió diatònic, boa.
* Ninon MAFFRAND : cant, clavillars.
* Sèrgi CABOS : cant, guitarra elèctrica/acústica, baix.
* Jan-Pèir MEDOU : cant, guitarra elèctrica/acústica, baix.
* Fabrice MANCONI : bateria.
* Cédric PRIVÉ : violí.
* Michaël TEMPETTE : boa, bodega, pifre.
* Olivier ROBERT : so (àudio).
* Stephane LABORDE : tècnic.
* Alain GREGORY : llum.
* Christophe PALAY : tècnic.

## Referències

* ↑ El grup dins de la pàgina oficial de Nadau. (francès)
* ↑ «Nadau, la música dels occitans». Vilaweb, 20-12-2010. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ «Nadau». L'Auditori. [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ L'encantada Nadau, publicat al compte de arnaud canfin

## Bibliografia

* Nadau. Mémoire vive, Cairn, 2007, ISBN 978-2-35068-070-5

## Enllaços externs

* Nadau