OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coelorinchus mycterismus

Coelorinchus mycterismus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 49 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 833-1150 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus mycterismus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ McMillan, P.J. i C.D. Paulin, 1993. Description of nine new species of rattails of the genus Caelorinchus (Pisces, Macrouridae) from New Zealand. Copeia (3):819-840.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Giannina Braschi

Giannina Braschi (San Juan, 5 de febrer de 1953) és una escriptora porto-riquenya. És autora del clàssic postmodern "El imperio de los sueños", la novel·la bilingüe ”Yo-Yo Boing!" i la declaració d'independència titulada “Estados Unidos de Banana”. Segons la Biblioteca del Congrés dels EUA, Braschi és "una de les veus més revolucionàries en la literatura llatinoamericana.” Es caracteritza per la seva fantasia revolucionària i les seves renovacions lingüístiques i estructurals. La seva obra, escrita en tres idiomes -espanyol, spanglish, i anglès- expressa el procés cultural de gairebé 50 milions d'hispans als EUA. Amb els tres idiomes Braschi explora les opcions polítiques de Puerto Rico—nació, colònia, i estat o en les paraules de l'autora "wishy, wishy- washy, y washy." En el seu llibre “United States of Banana”, Braschi descriu l'opció “wishy” com la independència de Puerto Rico, l'opció “wishy-washy” com l'Estat Lliure Associat, i la possibilitat “washy” com la estaditat que convertiria la zona en l'estat 51 dels Estats Units. Segons The Daily News, l'obra de Giannina Braschi és «una intensa afirmació de la vitalitat de la cultura llatina als Estats Units».

## Referències

* ↑ Frederick Luis Aldama. Poets, Philosophers, Lovers: On the Writings of Giannina Braschi. University of Pittsburgh Press, 2020. ISBN 978-0-8229-4618-2.
* ↑ «Giannina Braschi» (en anglès). PEN America, 09-08-2012. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Library of Congress: National Book Festival: Giannina Braschi».
* ↑ World Literature Today, "What to Read Now, Mixed Genre Literature", Oklahoma, Sept-Oct, 2012
* ↑ Gonzalez, Christopher «Permissible Narratives: The Promise of Latino/a Literature». "Braschi and Bilingualism", 2017.
* ↑ Diaz, Alfonso, “Celebrities desde Nueva York: Giannina Braschi lanza United States of Banana,” Noviembre 2011, New York, NTN24 (Televisión Colombiana)
* ↑ «Giannina Braschi, profeta literaria de su tierra» (en castellà). El Nuevo Dia, 24-07-2018. [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ Díaz, Carmen Graciela, El Nuevo Dia, "Avión, sol y libertad: Giannina Braschi," 17 de noviembre 2011, San Juan, Puerto Rico,
* ↑ New York Daily News, "High Priestesses of the Vanguard: Giannina Braschi and Diamela Eltit," 6 de diciembre de 2005, pág. 57, New York
# Daur

«Daur» té aquests significats:
* Daur (Pakistan), vall del Pakistan
* Daür (Rússia), poble de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia
* Ètnia daur, un grup ètnic asiàtic.
* Daur (llengua), un idioma mongòlic parlat pels daurs.
# Campionats del món de ciclisme de muntanya i trial de 2001

Els Campionats del món de ciclisme de muntanya i trial de 2001 van ser la 12a edició dels Campionats del món de ciclisme de muntanya organitzats per la Unió Ciclista Internacional. Les proves tingueren lloc del 12 al 16 de setembre de 2001 a Vail (Colorado) als Estats Units d'Amèrica.

## Resultats
### Camp a través

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Roland Green (CAN) | Thomas Frischknecht (SUI) | Christophe Sauser (SUI) |
| Femení | Alison Dunlap (USA) | Alison Sydor (CAN) | Sabine Spitz (GER) |
| Masculí sub-23 | Julien Absalon (FRA) | Ryder Hesjedal (CAN) | Walker Ferguson (USA) |
| Masculí júnior | Iñaki Lejarreta (ESP) | Lars Petter Nordhaug (NOR) | Trent Lowe (AUS) |
| Femení júnior | Nicole Cooke (GBR) | Maja Włoszczowska (POL) | Julie Pesenti (FRA) |
| Relleus Mixt | Canadà Ryder Hesjedal Roland Green Adam Coates Chrissy Redden | Austràlia Sid Taberlay Mary Grigson Trent Lowe Cadel Evans | Espanya José Antonio Hermida Carlos Coloma Iñaki Lejarreta Janet Puiggròs |

### Descens

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Nicolas Vouilloz (FRA) | Steve Peat (GBR) | Greg Minnaar (RSA) |
| Femení | Anne-Caroline Chausson (FRA) | Fionn Griffiths (GBR) | Leigh Donovan (USA) |
| Masculí júnior | Ben Cory (AUS) | Julien Camellini (FRA) | Sam Hill (AUS) |
| Femení júnior | Mio Suemasa (JPN) | Céline Gros (FRA) | Helen Gaskell (GBR) |

### Dual Slalom

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Brian Lopes (USA) | Cédric Gracia (FRA) | Wade Bootes (AUS) |
| Femení | Anne-Caroline Chausson (FRA) | Katrina Miller (AUS) | Tara Llannes (USA) |

### Trial

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí - 20 polzades | Rafal Kumorowski (POL) | Marco Hösel (GER) | Benito Ros (ESP) |
| Masculí - 26 polzades | Marc Caisso (FRA) | Daniel Comas (ESP) | Bruno Arnold (FRA) |
| Femení | Karin Moor (SUI) | Floriane Combe (FRA) | Céline Walther (FRA) |
| Masculí júnior - 20 polzades | Kenny Belaey (BEL) | Simon Billmaier (GER) | Stefan Moor (SUI) |
| Masculí júnior - 26 polzades | Vincent Hermance (FRA) | Thomas Ohler (AUT) | Kenny Belaey (BEL) |
| Equips - 20 polzades | Espanya | Alemanya | Polònia |
| Equips - 26 polzades | França | Espanya | Polònia |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 7 | 4 | 3 | 14 |
| 2 | Espanya | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3 | Canadà | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 4 | Estats Units | 2 | 0 | 3 | 5 |
| 5 | Austràlia | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 6 | Regne Unit | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 7 | Polònia | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 7 | Suïssa | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 9 | Bèlgica | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 | Japó | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 | Alemanya | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 12 | Àustria | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Noruega | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | Sud-àfrica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 19 | 19 | 19 | 57 |

## Referències

* Web oficial UCI
* Resultats masculins a les-sports.info
* Resultats femenins a les-sports.info
# Fira dels eginetes

Fira dels eginetes (en grec antic Αἰγινητῶν ἑορτή) era un festival en honor de Posidó que durava setze dies i en el qual les famílies que ho celebraven prenien els seus àpats absolutament soles, sense poder admetre cap esclau ni convidar ningú. Com que les famílies es mantenien confinades, als que seguien aquesta cerimònia se'ls anomenava μονοφάγοι ("monophagoi", que mengen sols).
Plutarc diu que l'origen d'aquesta festa va ser la guerra de Troia quan molts eginetes havien perdut la vida, tant davant de les muralles de la ciutat com en el viatge de tornada. Però d'altres van tornar, i van ser rebuts amb gran alegria pels seus familiars. Per no ferir els sentiments de les famílies que havien de lamentar la pèrdua d'algun ser estimat, van creure que el millor era no mostrar l'alegria en públic ni oferir sacrificis, i les famílies celebraven en privat la tornada dels que ho van fer.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Aeginetarum Feriae». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 23-XI-2020].
# Buxals

Les buxals (Buxales) són un ordre d'angiospermes del clade Eudicotyledoniae que inclou, entre d'altres, el boix. El grup és monofilètic amb una sola família, però n'havia inclòs més, i 120 espècies.

## Característiques

Tenen alcaloides esteroïdeus del tipus de l'aminopregnà, traqueida veritable i fusta de compressió.
El marge de les fulles és enter. Les flors són petites, imperfectes. En la llavor el tegument extern es transforma en una testa de diverses capes de cèl·lules de gruix. Tenen inflorescències racemoses i el pol·len amb endoabertures.

## Taxonomia

Antigament l'ordre Buxales contenia tres famílies, Buxaceae, Didymelaceae i Haptanthaceae. Al sistema de classificació APG III, les Didymelaceae van ser incloses a la família Buxaceae, i al sistema APG IV, actualment en ús, la família Haptanthaceae va se inclosa a Buxaceae.

## Evolució

Anderson et al. (2005) daten a les Buxaceae i tots els seus parents fòssils ja extints en uns 121-117 milions d'anys.

## Referències

* 1 2 Byng, J. W.; Chase, Mark W.; Christenhusz, M. J. M.; Fay, Michael F.; Judd, W. S.; Mabberley, D. J.; Sennikov, A. N.; Soltis, Douglas E.; Soltis, Pamela S.; Stevens, Peter F. «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG IV». Botanical Journal of the Linnean Society, vol. 181, n. 1, 01-05-2016. DOI: 10.1111/boj.12385.
* ↑ «Angiosperm Phylogeny Website - Buxales». [Consulta: 16 juliol 2023].
* ↑ Angiosperm Phylogeny Group (2009). An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III. Botanical Journal of the Linnean Society 161(2): 105-121.
* ↑ Anderson, C. L., Bremer, K., y Friis, E. M. 2005. Dating phylogenetically basal eudicots using rbcL sequences and multiple fossil reference points. American J. Bot. 92: 1737-1748.
# Giorgina Caprile

Giorgina Caprile (Florència, 1877 - Roma, 1951) fou una soprano italiana.
Fou filla del tenor Uberto Caprile (Florència, 1855-1906) i de Giovanna Speranza. Uberto Caprile havia cantat a Espanya en la dècada del 1880. Giorgina va estudiar cant a Milà amb Carignani.
La seva carrera escènica va ser relativament curta, entre el seu debut el febrer de 1900 a L'amico Fritz de Pietro Mascagni, seguida un mes després de La bohème de Giacomo Puccini, i l'última aparició de la qual es té notícia, del 1913.
Al seu repertori hi va incloure òperes com ara L'amico Fritz, La bohème, Tosca i Manon Lescaut de Puccini, Iris de Mascagni, La fanciulla del West de Puccini, La Traviata de Giuseppe Verdi, Mefistofele d'Arrigo Boito, Isabeau de Mascagni i La Wally d'Alfredo Catalani.
La temporada 1907-1908 va cantar Manon Lescaut i La traviata al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.
Caprile gravà per al segell Gramophone i va ser també una artista de Fonotipia. En alguns enregistraments apareix com a Georgina Caprile.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en italià). lavoceantica.it. [Consulta: 31 agost 2021].
* ↑ «Anoche se cantó en el Príncipe Alfonso...». La correspondencia de España, 11-06-1885, pàg. 3.
* ↑ «Giorgina Caprile (Soprano) (Firenze 1877 - Roma 1951)» (en anglès). Forgotten Opera Singers. [Consulta: 1r febrer 2022].
* ↑ «La serata di gala al San Carlo» (subscripció). Corriere della Sera, 23-04-1907, pàg. 1.
* ↑ «Corriere teatrale - Dal Verme» (subscripció). Corriere della Sera, 21-09-1908, pàg. 5.
* ↑ «Le feste Lariane a Como» (subscripció). Corriere della Sera, 07-08-1905, pàg. 4.
* ↑ «La stagione lirica di fiera al Sociale di Rovigo» (subscripció). Corriere della Sera, 05-08-1912, pàg. 4.
* ↑ «Espectáculos - Liceo». La Publicidad, 02-12-1907, pàg. 3.
* ↑ «Liceo». La esquella de la torratxa, 20-12-1907, pàg. 6.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-08-10. [Consulta: 23 agost 2011].
* ↑ «Search Results for Caprile» (en anglès). AHRC Research Centre for the History and Analys of Recorded Music. [Consulta: 1r febrer 2022].
# Daunorubicina

La daunorubicina o daunomicina (daunomycin cerubidine) és un producte de la quimioteràpia de la família de l'antraciclina que s'administra en el tractament d'alguns tipus de càncer. Inicialment es va aïllar del Streptomyces peucetius.
Una formulació amb liposomes de daunorubicina es comercialitza als Estats Units sota el nom de DaunoXome.

## Història

A la dècada de 1950 una companyia italiana, Farmitalia Research Laboratories, començà a aïllar compostos anticàncer de microbis del sòl. De la zona d'Apúlia es va trobar una soca de Streptomyces peucetius i es va aconseguir un antibiòtic efectiu contra tumors Murinae. Com que un equip francès va aconseguir resultats similars al mateix temps es va combinar els noms de Dauni, que era una tribu prerromana italiana amb el francès ruby, rubís, pel nom del color del tint del microbi. Tanmateix anys després es va descobrir que la daunorubicina també era un tòxic pel cor fatal.

## Usos

Alenteix o atura el creixement de les cèl·lules canceroses al cos. El tractament normalment es combina amb altres drogues quimioteràpiques.
La daunorubicina també s'usa per material de partida per a fabricar la doxorubicina, epirubicina i idarubicina.

## Referències

* ↑ Weiss RB «The anthracyclines: will we ever find a better doxorubicin?». Seminars in Oncology, 19, 6, desembre 1992, pàg. 670–86. PMID: 1462166.
* ↑ Tan C, Tasaka H, Yu KP, Murphy ML, Karnofsky DA «Daunomycin, an antitumor antibiotic, in the treatment of neoplastic disease. Clinical evaluation with special reference to childhood leukemia». Cancer, 20, 3, març 1967, pàg. 333–53. DOI: 10.1002/1097-0142(1967)20:3<333::AID-CNCR2820200302>3.0.CO;2-K. PMID: 4290058.

## Enllaços externs

* Information from Macmillan Cancer Support Arxivat 2012-05-15 a Wayback Machine.
* Mediline Plus - Drug Info
# Can Frigola

«Can Frigola» té aquests significats:
* Can Frigola (Cassà de la Selva), construcció al municipi de Cassà de la Selva (Gironès)
* Can Frigola (Cornellà del Terri), masia a Cornellà del Terri (Pla de l'Estany)
* Can Frigola (Fontcoberta), mas al municipi de Fontcoberta (el Pla de l'Estany)
* Can Frigola (Porqueres), mas a Mata (Porqueres, el Pla de l'Estany)
* Arbreda de Can Frigola, indret al municipi de Fontcoberta (el Pla de l'Estany)
# Coelorinchus multifasciatus

Coelorinchus multifasciatus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 439-500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus multifasciatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sazonov, Y.I. i T. Iwamoto, 1992. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) of the Nazca and Sala y Gómez ridges, southeastern Pacific. Proc. Calif. Acad. Sci. 48(2):27-95.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Blauet nan de Luzon

El blauet nan de Luzon (Ceyx melanurus) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita els boscos de les illes Luzon, Polillo, Catanduanes, Samar, Leyte, Mindanao i Basilan, a les Filipines.
# Gilles Schnepp

Gilles Schnepp (6è arrondissement de Lió, 16 d'octubre de 1958) és un CEO francès. Va ser president i conseller delegat de Legrand Group entre març de 2006 i febrer de 2018, i després president fins a 2020. El març de 2021 va ser nomenat president de Danone.
Es va graduar a HEC Paris.
L'any 2007 Gilles Schnepp va rebre la Legió d'Honor de França.
El 2012 va rebre el títol d'Oficial de l'Ordre Nacional del Mèrit de França.

## Referències

* ↑ Legrand: Gilles Schnepp va laisser la tête à une nouvelle présidente en juillet
* ↑ Danone : Gilles Schnepp remplace Emmanuel Faber à la tête du groupe
* ↑ Président gentilhomme
* ↑ Présidence de la République Ordre national de la Légion d'honneur
* ↑ Décret du 2 mai 2012 portant promotion et nomination
# Didiereàcies

Didiereaceae és una petita família de plantes suculentes endèmic del sud i sud-oest de Madagascar. Compta amb 11 espècies. Els estudis moleculars mostren que el gènere Portulacaria (abans dins la família Portulacaceae) forma part d'aquesta familia i això porta la seva distribució més enllà de l'illa de Madagascar.

## Descripció

Són plantes suculentes i espinoses en forma d'arbusts o arbres de 2 a 20 m d'alt, les fulles són suculentes i cauen durant la llarga estació seca. Totes les espècies són dioiques. Estan relacionades amb les cactàcies i fins i tot poden ser empeltades sobre alguns cactus.

## Gèneres i espècies

Alluaudia (Drake) Drake 1903
* Alluaudia ascendens (Drake) Drake 1903
* Alluaudia comosa (Drake) Drake 1903
* Alluaudia dumosa (Drake) Drake 1903
* Alluaudia humbertii Choux 1934
* Alluaudia montagnacii Rauh 1961 – probably a natural hybrid of A. ascendens and A. procera
* Alluaudia procera (Drake) Drake 1903 –la més sovint cultivada
Alluaudiopsis Humbert i Choux 1934
* Alluaudiopsis fiherensis Humbert i Choux 1934
* Alluaudiopsis marnieriana Rauh 1961
Decaria Choux 1929
* Decaria madagascariensis Choux 1929
Didierea Baillon1880
* Didierea madagascariensis Baillon 1880
* Didierea trollii Capuron i Rauh 1961
Diverses espècies són plantes d'interior ornamentals.

## Bibliografia

* Eggli, Urs (Ed.): Sukkulentenlexikon Band 2: Zweikeimblättrige Pflanzen (Dicotyledonen) Eugen Ulmer Verlag, Germany 2002. ISBN 3-8001-3915-4
# Fatima Gharbi Berrima

Fatima Gharbi Berrima (Tànger, 15 de maig de 2001) és una futbolista marroquina que juga de davantera a la selecció femenina del Marroc i a l'AEM Lleida de la Primera Federació, d'ençà del 2024, procedent del CE Europa on va romandre-hi tres temporades.
Nascuda al Marroc, Fatima Gharbi va marxar del país als tres anys per a establir-se amb la seva família a Sabadell.

## Referències

* ↑ «Represento a Marruecos y a todos los clubs en los que he jugado». Mundo Deportivo, 15-07-2023.
* ↑ «Morocco Women's World Cup 2023 squad: Who's in & who's out? | Goal.com US». www.goal.com, 07-07-2023. [Consulta: 2 gener 2024].
* ↑ Bonals, Laia. «Fatima Gharbi, la futbolista de la CE Europa que fa història amb el Marroc: «Sé que la meva mare estaria molt orgullosa. Ella m’acompanya des del cel»», 07-08-2023. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ «Fátima Gharbi, internacional marroquina, segon fitxatge de l'AEM». Segre, 06-07-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ «Sabadell podria tenir representació en el Mundial femení de la mà de Fatima Gharbi». Ràdio Sabadell.
# Can Barbeta (Pineda de Mar)

Can Barbeta és una obra de Pineda de Mar (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de carrer amb planta baixa i pis, i coberta a dues aigües, una per la banda del carrer i l'altra pel pati posterior, perpendicular a la façana -molt interessant, amb portal dovellat rodó i finestra amb característiques pròpies del segle XVII i XVIII-. Els elements de la façana són difícils de distingir ja que està pintada de color blanc. A la banda dreta del portal hi ha una finestra recentment eixamplada que trenca el conjunt de la façana.

## Referències

* ↑ «Can Barbeta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Caorle

Caorle (friülès Cjaurlis) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia. Antigament formà part del Mandament di Puart. L'any 2007 tenia 11.946 habitants. Limita amb els municipis de Concordia Sagittaria, Eraclea, Portogruaro, San Michele al Tagliamento, San Stino di Livenza i Torre di Mosto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Marco Sarto | Llista cívica |