OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gemma alapintada

La gemma alapintada (Ptilorrhoa leucosticta) és una espècie d'ocell de la família dels cinclosomàtids (Cinclosomatidae) que habita el terra dels boscos de muntanya de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Gemma alapintada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Emirat de Walbà i Xaltix

La taifa de Huelva i Saltés, o emirat de Walba i Xaltix, fou un petit estat musulmà que va existir al Gharb al-Àndalus, a l'extrem sud-oest de la península Ibèrica, aproximadament entre els anys 1012 i 1053. El territori en principi tingué per capital Huelva (en àrab ولبة, Walba) i més tard l'illa fluvial de Saltés (en àrab شلطيش, Xalṭīx).
Arran la descomposició del Califat de Còrdova un dels notables de la regió de Huelva, Abu-Zayd Muhàmmad ibn Ayyub (1008-1012), va assumir el poder en la zona. En morir el va succeir el seu fill Izz-ad-Dawla Abd-al-Aziz al-Bakrí, (1012/13-1051), pare del gran geògraf al-Bakrí. Era una taifa pròspera, amb una economia basada en la mineria i el comerç. Aviat va despertar les apetències d'al-Mútadid de Sevilla que anava incorporant, una darrere altra, totes les petites taifes de la zona. En 1051 van començar les hostilitats i al-Bakrí va pactar amb el rei sevillà cedir tota la seva taifa excepte Saltés, cap a on es va traslladar. Al-Mútadid va embargar comercialment Saltés. Davant de les pressions, Abd-al-Aziz es va retirar a la vida privada en 1051/1052 o 1053. La taifa fou completament annexionada per Sevilla, dins la qual esdevingué un simple districte.
# La Rinconada (municipi de Sevilla)

La Rinconada és una localitat i municipi de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 35.525 habitants. La seva extensió superficial és de 140 km² i té una densitat de 232,3 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 29′ N, 5° 58′ O. Està situada a una altitud de 13 metres i a 9 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.
Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 26.059 | 26.942 | 27.673 | 28.487 | 29.223 | 29.759 | 30.761 | 31.683 | 32.525 | 33.370 |

## Enllaços externs

* http://www.juntadeandalucia.es/institutodeestadisticaycartografia/sima/htm/sm41081.htm
# Gonten

Gonten és un municipi i alhora un districte del cantó d'Appenzell Inner-Rhoden (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# El medalló

El medalló (xinès: 飞龙再生) és una comèdia d'acció del 2003 co-escrita i dirigida pel cineasta de Hong Kong Gordon Chan i protagonitzada per Jackie Chan, Lee Evans, i Claire Forlani. Ha estat molts menys exitosa que altres pel·lícules americanes de Jackie Chan com: la sèrie de pel·lícules d'Hora punta, Shanghai Noon o la seva seqüela Shanghai Knights. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català.

## Argument

A Hong Kong, l'inspector Eddie Yang coneix Jai, un misteriós nen empaitat pel temible Snakehead. El que aquest cobeja és l'estrany medalló que té el poder de tornar immortal i què posseeix el nen. L'infame Snakehead aconsegueix raptar el jove i el porta al seu castell a Irlanda. Eddie es llança llavors a seguir Jai i el seu raptor. El detectiu de Hong Kong Eddie Yang, la molt bonica agent de l'Interpol Nicole i el malastruc Watson conjuguen els seus esforços per tal de salvar el noi de les urpes del vilà Snakehead. Però quan perd la vida en un combat, Eddie és revifat gràcies al medalló i s'amara dels seus poders. Gaudint d'una nova força sobrehumana, Eddie intentarà desbaratar els plans de domini sobre el món de Snakehead.

## Repartiment

* Jackie Chan: Eddie Yang
* Claire Forlani: Nicole James
* Lee Evans: Arthur Watson
* Julian Sands: Snakehead
* John Rhys-Davies: Hammerstock-Smythe
* Anthony Wong Chau-sang: Lester
* Christy Chung: Charlotte Watson
* Johann Myers: Giscard

## Referències

* ↑ El medalló en català
* ↑ «The Medaillon». The New York Times.

## Enllaços externs

* El medalló - Lloc web oficial
# Gemma Gallego Sánchez

María Gemma Gallego Sánchez (1962) és una magistrada espanyola. És vocal del Consell General del Poder Judicial (CGPJ) a proposta del Partit Popular des de setembre de 2008. Coneguda per haver estat instructora del "cas de l'informe sobre l'àcid bòric".

## Biografia

Magistrada en el Jutjat de Primera Instància i Instrucció número 5 de Badalona, el 1997 va ser jutge de Primera Instància i Instrucció número 5 de Móstoles. És membre de l'Associació Professional de la Magistratura.

## Cas de l'àcid bòric

Com a magistrada del Jutjat d'Instrucció 35 de Madrid, Gemma Gallego va anul·lar la imputació per falsedat que va fer el jutge de l'Audiència Nacional Baltasar Garzón als tres perits -Manuel Escribano, Isabel López i Pedro Manrique-, que havien elaborat un informe en el qual vinculaven ETA amb els atemptats de l'11-M. El cas es coneix com a "cas de l'informe sobre l'àcid bòric" a causa que va ser la presència d'aquesta substància a casa de Hassan El Haski i també en un registre realitzat el novembre de 2001 en un pis franc d'ETA a Salamanca la que va portar als perits a relacionar ETA amb l'11-M. Gallego va argumentar que la falsedat documental es produeix quan resulten afectades algunes de les funcions essencials que compleix un document i va subratllar que cap de les funcions del document de referència va resultar afectada per la conducta observada pels perits. Després d'absoldre als perits, la jutgessa va asseure a la banqueta (en contra del criteri de la Fiscalia) els principals comandaments de la policia científica que havien treballat en el cas, els quals havien eliminat de l'informe dels perits les referències a ETA per considerar-les desencaminades i freturoses de rigor científic. Els agents van ser finalment absolts al juny del 2008.

## Consell General del Poder Judicial

És un dels membres del Consell General del Poder Judicial, triats per majoria de tres cinquens en els plens del Congrés i el Senat en els dies 16 i 17 de setembre de 2008.

### Cas Garzón

El març de 2010 Gemma Gallego Sánchez, amb el conservador Fernando de Rosa Torner i la progressista Margarita Robles, van ser recusats com a vocals pel magistrat de l'Audiència Nacional Baltasar Garzón, que demanava a la Sala Penal del Tribunal Suprem d'Espanya que el mantinguessin en el seu lloc, per ser els tres vocals que més animadversió van mostrar contra ell.

## Referències

* ↑ BOE.es: Documento BOE-A-1997-9717 de 06/05/1997
* ↑ Informe pericial sobre las muestras de ácido bórico, 21/03/2005
* ↑ La juez de Madrid Gema Gallego ha anulado la imputación por falsedad que hizo el juez de la Audiencia Nacional Baltasar Garzón a los tres peritos que elaboraron un informe sobre el ácido bórico
* ↑ La juez abre juicio oral contra la cúpula de la Policía Científica por el 'caso del ácido bórico', El Mundo 21/03/2007
* ↑ La Audiencia de Madrid absuelve a los policías del 'caso del ácido bórico', 20 Minutos, 08/07/2008
* ↑ «PSOE y PP renuevan el CGPJ, que será más politizado y más paritario». Arxivat de l'original el 2009-04-26. [Consulta: 21 maig 2016].
* ↑ Garzón denuncia una campaña del PP contra él para acabar con el 'caso Gürtel' · ELPAÍS.com
# Ikšķile

El municipi d'Ikšķile (en letó: Ikšķiles novads) és un dels 110 municipis de la República de Letònia, que es troba localitzat al centre del país bàltic, i que té com a capital la localitat d'Ikšķile. El municipi va ser creat l'any 2004 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Ikšķile (ciutat)
* Tinuži (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 8.346 persones (2009). La superfície del municipi té uns 132,1 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 63,18 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* 1 2 «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 11 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-02-16. [Consulta: 11 gener 2015].
# Epipremnum dahlii

Epipremnum ceramense és una espècie de planta amb flors del gènere Epipremnum i de la família de les aràcies (Araceae).

## Distribució i hàbitat

Epipremnum dahlii és originària de l'arxipèlag de Bismarck.

## Taxonomia

Epipremnum dahlii va ser descrita per Heinrich Gustav Adolf Engler i publicat a Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie 25: 11, a l'any 1898.

### Etimologia

Epipremnum: nom genèric de dues paraules gregues ἐπί (damunt) i πρέμνον (soca).
dahlii: epítet en honor del col·leccionista de l'espècimen tipus, el biòleg alemany Friedrich Dahl

## Referències

* ↑ «Epipremnum dahlii Engl.». Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World online. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum dahlii Engl.». gbif.org. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum dahlii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Medicinal and Poisonous Plants: Common Names, Scientific Names, Eponyms, Synonyms, and Etymology (en anglès). Conjunt de 5 volums, 19 d'abril de 2016. ISBN 9781482250640.
* ↑ «Dahl, Friedrich Otto» (en anglès). Harvard University Herbaria & Libraries. [Consulta: 30 desembre 2023].
# FLV-Media Player

FLV-Media Player és un reproductor multimèdia independent del navegador i completament autònom. És un reproductor multimèdia per a vídeos de format Adobe Flash, com és corrent per al World Wide Web.
FLV-Media Player dona suport a obrir i guardar dades sobre portadades locals (inclusiu dispositius d'emmagatzematge) També es poden reproduir els mitjans directament de la internet i arxivar-los en el portadades local.
Des de la versió 1.53 també dona suport la reproducció d'arxius XPL amb format FLV-XPL V1.0.
A partir d'ara es poden reproduir, amb la versió actual, vídeos d'alta resolució. (vídeos FLV-HD) amb format H.264 (480p/720p/1080p).

## Tipus de fitxer de suport

| Format d'arxiu | Standard | VP6 | H264 | Sorenson H.263 | Descripció |
| .3g2 | | 1 | 1 | | Format de vídeo |
| .3gp | | 1 | 1 | | Format de vídeo |
| .3gpp | | 1 | 1 | | Format de vídeo |
| .aac | 1 | | | | Format d'àudio |
| .f4a | 1 | 1 | 1 | | Àudio per Adobe Flash Player |
| .f4b | 1 | 1 | 1 | 1 | Audio book per Adobe Flash Player |
| .f4p | 1 | 1 | 1 | 1 | Vídeo protegit per Adobe Flash Player |
| .f4v | 1 | 1 | 1 | 1 | Vídeo per Adobe Flash Player |
| .flv | 1 | 1 | 1 | 1 | Vídeo per Adobe Flash Player |
| .m4a | 1 | 1 | 1 | | Format d'àudio (Podcast) |
| .m4v | | 1 | 1 | | Format de vídeo (iPhone) |
| .mov | | 1 | 1 | | Format de vídeo |
| .mp3 | 1 | | | | Format d'àudio |
| .mp4 | | 1 | 1 | | Format de vídeo |
| .pls | 1 | | | | Format PLS-Playlist (qualsevol objectiu d'arxiu local / en línia només pel port 80) |
| .xpl | 1 | | | | Format XML-Playlist |

## Enllaços externs

* FLV-Media Player Homepage
* FLV-Media Player Autor
# Gran Premi de Beuvry-la-Forêt

El Gran Premi de Beuvry-la-Forêt és una competició ciclista d'un sol dia que es disputa anualment per les carreteres del voltant de Beuvry-la-Forêt, al departament del Nord, França, durant el mes de juny. De 2005 a 2007 va formar part del calendari de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès després del 1988

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1988 | Philippe Duhamel | | |
| 1989 | Jean-François Laffillé | | |
| 1990 | Wim Omloop | Fabrice Debrabant | Chris Peers |
| 1991 | Naglis Tsipiliauskas | Linas Knistaustas | Artūras Kasputis |
| 1992 | Albert Delrue | Joona Laukka | Zdzisław Wrona |
| 1993 | Artūras Kasputis | Remigius Lupeikis | Fabrice Debrabant |
| 1994 | Remigius Lupeikis | Grégory Barbier | Artūras Trumpauskas |
| 1995 | Jean-Claude Thilloy | Jean-Philippe Loy | Nicolas L'Hote |
| 1996 | Romāns Vainšteins | Thierry Bricaud | Danny In 't Ven |
| 1997 | Denis Dugouchet | Philippe Duhamel | Jean-Michel Thilloy |
| 1998 | Fabrice Debrabant | Jean-Claude Thilloy | Saulius Ruškys |
| 1999 | Raimondas Vilčinskas | Saulius Ruškys | Nicolas L'Hote |
| 2000 | Pascal Carlot | Gregory Faghel | Nicolas L'Hote |
| 2001 | Jurgen De Buysschere | Nicolas L'Hote | Ivan Moreau |
| 2002 | Danny In 't Ven | Tom De Meyer | Serge Oger |
| 2003 | Aivaras Baranauskas | Frédéric Delalande | Antoine Nys |
| 2004 | Stéphane Pétilleau | Martial Locatelli | Frédéric Mille |
| 2005 | Maint Berkenbosch | Mickaël Delattre | Stéphane Bonsergent |
| 2006 | Jean Zen | Sergey Kolesnikov | Anthony Jaunet |
| 2007 | Vytautas Kaupas | Mindaugas Striška | Michel Lelièvre |
| 2008 | Aivaras Baranauskas | Florian Vachon | Jean-Marc Bideau |
| 2009 | Gaylord Cumont | Dimitry Samokhvalov | Kalle Kriit |
| 2010 | Pierre-Luc Périchon | Mickael Olejnik | Kévin Lalouette |
| 2011 | Jocelyn Lemperriere | Mickael Olejnik | Romain Fondard |
| 2012 | Alexandre Gratiot | Mathieu Desniou | Ryan Aitcheson |
| 2013 | Méven Lebreton | Benoît Daeninck | Nicolas Garbet |
| 2014 | Vincent Ginelli | Benoît Daeninck | Oskar Nisu |
| 2015 | Alexandre Gratiot | Joonas Jõgi | Benjamin Le Roscouët |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a siteducyclisme.net
# Ikuo Takahara

Ikuo Takahara (Japó, 14 d'octubre de 1957) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Ikuo Takahara va disputar 4 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Epipremnum meeboldii

Epipremnum meeboldii és una espècie de planta amb flors del gènere Epipremnum i de la família de les aràcies (Araceae).

## Distribució i hàbitat

Epipremnum meeboldii és originària dels estats indis d'Assam i Manipur. És trepador i creix principalment al bioma tropical humit.

## Taxonomia

Epipremnum meeboldii va ser descrita per Kurt Krause i publicat a Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie 44(2–3, Beibl. 101): 13, a l'any 1910.

### Etimologia

Epipremnum: nom genèric de dues paraules gregues ἐπί (damunt) i πρέμνον (soca).
meeboldii: epítet en honor del botànic i escriptor alemany Alfred Karl Meebold, que va viatjar a l'Índia tres vegades per investigar les plantes locals i l'ecologia.

## Referències

* ↑ «Epipremnum meeboldii (Engl. & K.Krause) Alderw.» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World online. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum dahlii Engl». gbif.org. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum meeboldii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Medicinal and Poisonous Plants: Common Names, Scientific Names, Eponyms, Synonyms, and Etymology (en anglès). Conjunt de 5 volums, 19 d'abril de 2016. ISBN 9781482250640.
* ↑ «Meebold, Alfred Karl (1863 - 1952)». CHAH | Council of Heads os Australasian Herbaria Australian National Herbarium. [Consulta: 26 desembre 2023].
# Llista d'espècies d'aranèids

Llista d'espècies d'aranèids, una extensa família d'aranyes araneomorfes, que conté els exemplars més coneguts popularment, el model habitual d'aranya amb la seva teranyina. És una família amb una àmplia distribució per tot el món.
Hi ha la informació recollida fins al 2 de novembre de 2006, amb 166 gèneres i 2.840 espècies citades; el gènere Araneus és el més extens amb 721 espècies.
A causa de l'extensió del llistat aquest s'ha dividit en 5 articles d'una mida més assequible, seguint l'ordre alfabètic:
* Llista d'espècies d'araneids (A)
* Llista d'espècies d'araneids (B-D)
* Llista d'espècies d'araneids (E-L)
* Llista d'espècies d'araneids (M-N)
* Llista d'espècies d'araneids (O-Z)

## Referències

* The World Spider Catalog, V7.5

## Vegeu també

* Araneoïdeu
* Llista de gèneres d'araneids
* Classificació de les aranyes
# FLX

«FLX» té aquests significats:
* FLX o fusta laminada encreuada
* flx o femtolux, unitat de luminositat
* FLX codi UCI de l'equip ciclista feminí Team Flexpoint
# Kuro no chōtokkyū

Kuro no chōtokkyū (黒の超特急) (en japonès El súper-exprés) és una pel·lícula de drama criminal japonesa del 1964 dirigida per Yasuzo Masumura.

## Sinopsi

Segons el crític d'ABC, la trama tracta d'un xantatge en ple melodrama passional que acaba al més pur estil policíac, amb alguns tocs d'erotisme.

## Repartiment

* Jirô Tamiya ... Keiichi
* Eiji Funakoshi ... Zaitsu
* Yukiko Fuji ... Yoko
* Daisuke Katô ... Nakae
* Tatsuya Ishiguro ... Kudo
* Hiroko Machida ... Hiroko

## Reconeixements

Fou exhibida com a part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1965.

## Referències

* ↑ Segunda jornada del Festival de San Sebastián, ABC, 5 de juny del 1965
* ↑ Kuro no chōtokkyū al web del Festival de Sant Sebastià
# Elisabet Pujol

Elisabet Pujol, també coneguda com a Bet Pujol, és una model, actriu i productora catalana.
Bona estudiant i tímida de petita, va treballar de cambrera i també de model, professió a la qual es dedicà professionalment.
Va ser coprotagonista, amb Pep Parés, d'Oliana Molls i l'astàlec de bronze i la seva seqüela, Oliana Molls reemesa com Els casos insòlits d'Oliana Molls, sèries destinades al públic infantil i juvenil, emeses a Televisió de Catalunya. Hi interpretà el paper de Betty Apricot. Va participar en les dues temporades entre 1985 i 1987. També participà com a Cèlia a Judes Xanguet i les Maniquins juntament amb Ferran Rialp i Cristina Masia i va realitzar doblatges.
De 2004 a 2011 va col·laborar en la producció d'una dotzena de pel·lícules. Va començar les seves tasques de producció amb en Lluís Miñarro, director de la productora Eddie Saeta, en un principi especialitzada en el món de la publicitat i més endavant en obres cinematogràfiques de caràcter independent. Més endavant va anar a Ovideo TV, on ha desenvolupat les tasques de directora de producció (13 films) i producció executiva. Va treballar amb Joaquim Jordá a Veinte años no es nada; amb la Judith Colell a 53 dies d’hivern; amb la Laura Maña de La vida empieza hoy i amb Sílvia Munt a Mentiders, Meublé. La casita Blanca i Pretextos. També ha fet publicitat, TV movies i diversos projectes en règim de coproducció.

## Referències

* 1 2 «Homenatge Bet Pujol». Molinsderei.cat. Arxivat de l'[/www.molinsderei.cat/recursos-compartits/arxius/2013-arxiu/2013-diversos-sense-classificar/Programa_Kurtinstant original] el 22 agost 2017. [Consulta: 4 febrer 2022].
* 1 2 «Búsqueda de "Elisabet Pujol"» (en castellà). Filmaffinity. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Segura, Cristian «El vampir d'Igualada i les noies dels vuitanta». El País, 12-08-2019 [Consulta: 2020-05-23-].
* ↑ «Elisabet Pujol» (en castellà). El doblaje. [Consulta: 4 juliol 2020].
* ↑ «Bet Pujol». Catalan Films & TV. Institut Català de les Empreses Culturals. [Consulta: 6 juliol 2020].
# Illes Dionisíades

Les Illes Dionisíades són tres petits illots deshabitats al nord de l'illa grega de Creta, a unes 10 milles nàutiques al nord de Sitia, a la badia de Sitia, a l'oest del cap Sídero. Són de sud a nord: Paximada (Παξιμάδα), Dragonara (Δραγονάρα) i Giannissada (Γιαννισάδα).
A Dragonada hi ha restes de tombes cristianes i el que ara és l'únic edifici de les illes, la petita església d'Hàgios Antónios (Άγιος Αντώνιος).
A causa de la situació exposada al vent i la pluja, l'erosió ha deixat aquestes illes pràcticament sense sól, amb l'excepció de Dragonara, on creix la savina (Juniperus phoenicea). Els intents d'utilitzar les illes per al pasturatge d'ovelles o cabres han fracassat.
Els penya-segats d'aquestes illes proporcionar el lloc ideal per als nius de diverses espècies d'aus. Hi són importants les colònies de cria de la baldriga cendrosa (Calonectris diomedea) i el falcó marí (Falco eleonorae). Són també un important lloc de parada per a les aus migratòries, ja que la terra més propera cap al nord del Mar Egeu és a uns 100 km de distància.
# Epipremnum papuanum

Epipremnum papuanum és una espècie de planta amb flors del gènere Epipremnum i de la família de les aràcies (Araceae).

## Descripció

Epipremnum papuanum és una enfiladissa perennifoli de fulla perenne, que s'enfila per estructures a manera d'arbres amb l'ajuda d'arrels aèries, amb fulles simples o pinnades (vegeu a Tipus de fulles) i les flors dins d'espates verdes, però aquestes flors normalment no es veuen a plantes cultivades ja que simplement no tenen les condicions adequades per créixer.

## Distribució i hàbitat

Epipremnum papuanum és originària de l'illa de Nova Guinea.
En el seu hàbitat creix en forma de liana.

## Taxonomia

Epipremnum papuanum va ser descrita per Cornelis Rugier Willem Karel van Alderwerelt van Rosenburgh i publicat a Bulletin du Jardin Botanique de Buitenzorg, sér. 2 1: 377, a l'any 1920.

### Etimologia

Epipremnum: nom genèric de dues paraules gregues ἐπί (damunt) i πρέμνον (soca).
papuanum: epítet geogràfic que al·ludeix a la seva àrea de distribució a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Epipremnum papuanum | /RHS Gardening» (en anglès). www.rhs.org.uk. [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum papuanum Alderw. | Plants of the World Online | Kew Science». Plants of the World Online. [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum papuanum Alderw. - Encyclopedia of Life» (en anglès). eol.org. [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Epipremnum papuanum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ Quattrocchi, Umberto. CRC World Dictionary of Medicinal and Poisonous Plants: Common Names, Scientific Names, Eponyms, Synonyms, and Etymology (en anglès). Conjunt de 5 volums, 19 d'abril de 2016. ISBN 9781482250640.
# Euclides d'Atenes

Euclides d'Atenes (en llatí Eucleides, en grec antic Εὐκλείδης) fou un escultor grec.
Va fer estàtues de marbre pentèlic als temples de Demeter, Afrodita i Dionís, i al temple d'Elítia a Bura a l'Acaia, segons descriu Pausànies. Aquesta darrera ciutat havia estat destruïda per un terratrèmol el 373 aC. Durant la reconstrucció va ser probablement quan va fer la seva obra.

## Referències

* ↑ 1.Eucleides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 75
# Gardnerville

Gardnerville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nevada. Segons el cens del 2000 tenia 3.357 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gardnerville tenia 3.357 habitants, 1.473 habitatges, i 871 famílies La densitat de població era de 270,23 habitants per km².
Dels 1.473 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,2% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 40,9% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 64 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39,0 anys. Per cada 100 dones hi havia 93,04 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,64 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.204 $ i la renda mediana per família de 46.154 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.769 $ mentre que les dones 29.550 $. La renda per capita de la població era de 20.670 $. Aproximadament el 12,1% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gardnerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 19 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Gardnerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.