OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Burladero

En una plaça de toros, s'anomena burladero al refugi fet de taules de fusta situat davant de les barreres que envolten el ruedo. També hi ha un burladero semblant dins del carreró, davant de la segona barrera des d'on comença la graderia (talanquera) que serveix de refugi als personal de servei quan el toro salta per sobre de la barrera. Un burladero especial al carreró protegeix un equip mèdic situat a prop d'una porta que dona accés a la infermeria.

## Descripció

Aquestes taules serveixen d'accés al carreró, però també alberguen el matador o la seva quadrilla en cas d'una càrrega incontrolada del toro. Una manera més radical d'escapar de la càrrega de l'animal és saltar directament per sobre de la barrera per trobar refugi al carreró.
* Torero refugiat darrera d'un burladero
* Dos membres de la quadrilla, protegits darrere del burladero, es disposen a sortir al ruedo per ajudar el matador que ha resultat agafat pel toro

## Història

La construcció de burladeros es va generalitzar sota la influència de Juan Belmonte, que va demostrar que un torero no era necessàriament un atleta capaç de saltar la barrera i, per tant, que necessitava protecció.
Tanmateix, l'amplada del burladero no supera els 35 centímetres i un home només pot passar entrant de costat, però és aquesta estretor la que impedeix l'entrada del toro. No obstant això, l'estretor del burladero va ser fatal per a «Bocanegra» mentre assistia a una corrida el 20 de juny de 1889 a Baeza, durant la qual es va adonar de les enormes dificultats que tenia l'inexpert torero «Hormigón» amb el quart bou de la ramaderia de Don Agustín Sánchez. Bocanegra va saltar a l'arena per a ajudar-lo, però va ser envestit pel toro i, no podent refugiar-se al burladero causa de la seva obesitat, va rebre un brutal cop de banya, i morí a Baeza l'endemà.

## Referències

* 1 2 Lafront i Tolosa, 1950, p. 51.
* 1 2 3 Casanova i Dupuy, 1981, p. 31.
* ↑ Popelin, 1970-1994, p. 51.
* ↑ Torres, 1989.

## Bibliografia

* Casanova, Paul; Dupuy, Pierre. Dictionnaire tauromachique (en francès). Jeanne Laffitte, 1981.
* Cossío, José María de. Los Toros. Tratado técnico e histórico (en castellà). Madrid: Espasa Calpe, 2007.
* Lafront, Auguste; Tolosa, Paco. Encyclopédie de la corrida (en francès). Prisma, 1950.
* Popelin, Claude. La Tauromachie (en francès). París: Le Seuil, 1970-1994.
* Torres, José Carlos de. Léxico español de los toros (en castellà). Madrid: Consejo Superior de Investigaciones Científicas, Instituto de Filología, 1989. ISBN 84-00-06965-X.
# EST

EST té els següents significats:
* Genètica: Marca de seqüència expressada.
* Astrofísica: Expansió còsmica en escala.
* Esport: Espérance Sportive de Tunis.
* Música: Esbjörn Svensson Trio.
* Horari:
** European Summer Time
** Eastern Standard Time
# Castell de Sant Romà

El Castell de Sant Romà és un castell medieval del municipi de Montellà i Martinet (Cerdanya) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un castell arruïnat del que només resten alguns murs i una torre quadrada, de la que es conserven els quatre murs. La paret nord de la torre té una porta adovellada i la paret sud té dues sageteres. Aquest castell controlava el pas per la vall del Ridolaina, via de comunicació entre el Berguedà i la Cerdanya a través del Pas dels Gosolans i el coll de Tancalaporta. Uns 200 m al nord del castell hi ha el mas deshabitat de Sant Romà, del que resten algunes ruïnes.

## Història

A l'Edat Mitjana, el castell de Sant Romà defensava el pas de la Cerdanya al Berguedà per la vall de Rodolaina. Documentat el 1108, any en què fou encomanat als Pinós, juntament amb els castells de Josa i Ossera.

## Referències

* ↑ «Castell de Sant Romà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «Castell de Sant Romà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# Bàndicut de Raffray

El bàndicut de Raffray (Peroryctes raffrayana) és una espècie de bàndicut originària d'Indonèsia i Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural són els boscos secs tropicals o subtropicals.

## Referències

* ↑ Wrobel, Murray. Elsevier's dictionary of mammals (en llatí, anglès, alemany, francès i italià). Amsterdam: Elsevier, 2007, p. 394. ISBN 978-0-08-048882-0.
* ↑ Flannery, Tim Fridtjof. Mammals of New Guinea (en anglès). 2a edició eixamplada. Ithaca, N.Y.: Comstock/Cornell, 1995, p. 120-121. ISBN 0-8014-3149-2.
# Dahyun

Kim Da-hyun (Seongnam, Corea del Sud, 28 de maig de 1998) més coneguda amb el seu nom artístic Dahyun, és una cantant, actriu, ballarina, model i MC coreana. Dahyun és membre del grup femení Twice format el 2015 per JYP Entertainment.

## Biografia

Quan Dahyun estava a sisè de primària, va publicar un vídeo a YouTube on sortia ballant l'anomenat "ball de l'àliga" (eagle dance) a l'església on anava. Aquest vídeo es va fer molt famós a internet i Dahyun va rebre el nom de "germana del ball de l'àguila" (eagle dance church sister). Quan Dahyun tenia quinze anys va fer un altre ball pel festival de dansa juvenil a l'església, i va ser contactada per JYP Entertainment. Va fer la seva audició l'any 2012 i es convertí en trainee (aprenent). Durant els tres anys d'aprenent, Dahyun aparegué al vídeo musical de GOT7 "Stop Stop It". El 2015 Dahyun va ser escollida com una de les setze participants al programa SIXTEEN que organitzà JYP Entertainment per escollir les membres del grup de noies TWICE. Gràcies al seu carisma i personalitat, Dahyun va unir-se al grup de TWICE, juntament amb Nayeon, Jeongyeon, Jihyo, Mina, Chaeyoung, Momo, Sana i Tzuyu. La seva posició al grup és de rapera principal, igual que Chaeyoung.
A l'octubre de 2015, TWICE va debutar amb el llançament de la cançó "Like Ooh-Ahh". A l'enquesta anual de música de Gallup de Corea del 2017, Dahyun va ser votada com la dissetena ídol més popular de Corea del Sud.

## Referències

* ↑ «JYP 신인 걸그룹 프로젝트 '식스틴', 첫 멤버 나연 공개..비주얼+실력», 13-04-2015.
* ↑ «2017년 올해를 빛낸 가수와 가요 - 최근 11년간 추이, 아이돌 선호도 포함» (en coreà), 19-12-2017.
* ↑ «IU dominated Gallup Korea's yearly music poll», 20-12-2017.
# Bouchon

Bouchon és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 152 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bouchon era de 152 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 24 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 69 habitatges, 57 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 8 estaven desocupats. Tots els 69 habitatges eren cases. Dels 57 habitatges principals, 50 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 30 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bouchon el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 12 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 12 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 12 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 12 | 25 a 29 | 4 |
| 16 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 12 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 96 persones, 63 eren actives i 33 eren inactives. De les 63 persones actives 61 estaven ocupades (39 homes i 22 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 33 persones inactives 14 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Bouchon hi havia 60 unitats fiscals que integraven 150 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.873 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Bouchon hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 600 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bouchon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bouchon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
Viccionari
# Challenge Bell 2011

El Torneig de Quebec 2011, oficialment conegut com a Bell Challenge 2011, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista de moqueta que pertany als International tournaments de la WTA. La 19a edició del torneig es va celebrar entre el 10 i el 18 de setembre de 2011 al PEPS sport complex de la Ciutat del Quebec, Quebec, Canadà.
La tennista txeca Barbora Záhlavová-Strýcová, amb un gran palmarès en dobles, va aconseguir el primer títol individual en la seva carrera.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | D. Hantuchová | 6$^4$ | 6 | 6 |
| | M. Czink | 7 | 4 | 3 | 1 | D. Hantuchová | 4 | 4 |
| | M. Erakovic | 6 | 2 | 6 | | M. Erakovic | 6 | 6 |
| 7 | I. Falconi | 3 | 6 | 2 | | | | | | M. Erakovic | 2 | 7 | 6 |
| 3 | T. Paszek | 6² | 6 | 7 | | | | | 3 | T. Paszek | 6 | 5 | 4 |
| | V. Lepchenko | 7 | 3 | 6$^4$ | 3 | T. Paszek | 6 | 7 | | | | | |
| | H. Watson | 7 | 6 | | | H. Watson | 4 | 6⁵ | | | | | |
| 5 | S. Arvidsson | 5 | 3 | | | | | | | | | | | | M. Erakovic | 6 | 1 | 0 |
| Q | J. Coin | 5 | 6 | 1 | | | | | | | | | | 6 | Záhlavová-Strýcová | 4 | 6 | 6 |
| | M. Krajicek | 7 | 4 | 6 | | M. Krajicek | 6 | 6 | | | | | |
| WC | A. Wozniak | 4 | 6 | 4 | 4 | R. Marino | 1 | 3 | | | | | |
| 4 | R. Marino | 6 | 4 | 6 | | | | | | M. Krajicek | 4 | 3 | |
| 6 | Záhlavová-Strýcová | 2 | 6 | 6 | | | | | 6 | Záhlavová-Strýcová | 6 | 6 | |
| | M. Lučić | 6 | 1 | 3 | 6 | Záhlavová-Strýcová | 6 | 7 | | | | | |
| | A. Hlaváčková | 7 | 7 | | | A. Hlaváčková | 3 | 5 |
| 2 | L. Šafářová | 6¹ | 5 | | | | | |

## Quadre dobles femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Raquel Kops-Jones Abigail Spears | 2 | 7 | [10] |
| | Melinda Czink Andrea Hlaváčková | 6 | 6$^4$ | [6] | 1 | Raquel Kops-Jones Abigail Spears | 4 | 6 | [13] |
| 3 | Michaëlla Krajicek Lucie Šafářová | 3 | 6$^3$ | | | Heather Watson Kathrin Wörle | 6 | 3 | [11] |
| | Heather Watson Kathrin Wörle | 6 | 7 | | | | | | | 1 | Raquel Kops-Jones Abigail Spears | 6 | 3 | [10] |
| | Līga Dekmeijere Alexandra Mueller | 2 | 3 | | | | | | | | Jamie Hampton Anna Tatishvili | 1 | 6 | [6] |
| 4 | Lindsay Lee-Waters Megan Moulton-Levy | 6 | 6 | | 4 | Lindsay Lee-Waters Megan Moulton-Levy | 5 | 6 | [5] |
| | Petra Rampre Chichi Scholl | 2 | 7 | [7] | | Jamie Hampton Anna Tatishvili | 7 | 1 | [10] |
| | Jamie Hampton Anna Tatishvili | 6 | 5 | [10] | | | | | |
Ciutat del Quebec :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018 :
Sony Ericsson WTA Tour 2011
< 2010
2012 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Bàndicut bru septentrional

El bàndicut bru septentrional (Isoodon macrourus) és una espècie de bàndicut que només viu a les costes septentrional i oriental d'Austràlia, així com algunes illes properes, principalment Papua Nova Guinea. Tanmateix, no viu pas a l'interior del continent australià, on l'ambient és extremament calorós i poc acollidor per la majoria d'organismes.
# Desejado Lima da Costa

Desejado Lima da Costa (Bolama 31 de gener de 1956 — Lisboa, 22 d'octubre de 2012, fou un sindicalista i polític de Guinea Bissau.
Desejado Lima començà a treballar com a locutor a Rádio Nacional da Guiné-Bissau. Fou secretari general de la Unió Nacional de Treballadors de Guinea Bissau (UNTG) des de gener de 1994.
Durant la seva etapa com a dirigent sindical, fou empresonat pels règims dels presidents Nino vieira i Kumba Ialá. Després de complir el seu mandat en UNTG, en 2009 fou convidat a exercir l'important i polèmic càrrec de President de la Comissão Nacional de Eleições (CNE) especialment polèmica durant les eleccions presidencials de Guinea Bissau de 2012. Després del cop d'estat de 2012 a Guinea Bissau, el seu fill Camilo Lima da Costa va dir RDP Africa, que els soldats havien saquejat la casa dels seus pares, però que tots dos eren sans i estalvis. Es va amagar durant 40 dies a la seu de la Unió Europea a Bissau. D'allí marxaria a Portugal, i va morir a l'Institut d'Oncologia de Lisboa, on era tractant-se una malaltia.

## Referències

* 1 2 «Morreu em Lisboa Desejado Lima da Costa, Presidente da CNE». GBissau.com. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 25 agost 2016].
* 1 2 Arménio Carlos «Faleceu Desejado Lima da Costa». CGTP-IN. Arxivat de l'original el 2016-08-27 [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ Guinea-Bissau election runoff is set for April 29, Washington Post
* ↑ Bissau soldiers control capital in apparent coup Arxivat 2013-06-24 a Wayback Machine., Reuters
# Frederick Thurston

Frederick Thurston (Lichfield, Staffordshire, 21 de setembre de 1901 – 12 de desembre de 1953) fou un clarinetista anglès.

## Carrera

Des dels 7 anys va ser ensenyat pel seu pare i va guanyar una beca oberta al "Royal College of Music", convertint-se en alumne de Charles Draper. Durant la dècada de 1920 va tocar amb l'orquestra del Royal Opera House i la BBC Wireless Orchestra abans de ser clarinetista principal de la recentment formada BBC Symphony Orchestra. Va deixar lOrquestra Simfònica de la BBC el 1946 per concentrar-se en la música de cambra.
També va ser clarinet principal de lOrquestra Philharmonia i es pot escoltar a l'enregistrament de Toscanini de les Simfonies de Brahms. Thurston també es pot escoltar al volum 1 de "Historical Clarinet Recordings" del segell de CD "Clarins Classics de Victoria Soames Samek".
Va donar la primera representació de noves obres, incloent la Sonata de clarinet d'Arnold Bax, el Quintet per clarinet d'Arthur Bliss i el Concert de clarinet de Gerald Finzi. Entre les seves obres es dediquen el Concert per a clarinet número 1 de Malcolm Arnold, Els Tres nocturns d'Iain Hamilton, La Sonata de clarinet d'Herbert Howells, La Sonata fantàstica de John Ireland, El Quintet de clarinet de Gordon Jacob, El clarinet Concertino número 1 d'Elizabeth Maconchy i El Concert de clarinet d'Alan Rawsthorne.
Va ensenyar al "Royal College of Music" del 1930 al 1953. El 1953 es va casar amb Thea King, un dels seus alumnes, però va morir poc temps després, el mateix any a causa d'un càncer de pulmó.

## Escrits

* Thurston, Frederick; A. Frank (1979) [1939]. El clarinet: un tutor integral per al clarinet Böhm. Londres.
* Thurston, Frederick (1940–41). "To de clarinet". Llibre de l'any de Woodwind: 47ss.
* Thurston, Frederick (1956). Tècnica de clarinet. Londres. ISBN 0-19-318603-9.
* The Passage Studies Volum 1 (Boosey i Hawkes)
* The Passage Studies Volum 2 (Boosey i Hawkes)
* The Passage Studies Volum 3 (Boosey i Hawkes)

## Bibliografia

* Weston, P. (1971). Clarinet Virtuosi of the Past. London. pp. 271–274.

## Referències

* 1 2 3 Robert Philip/Pamela Weston, 'Thurston, Frederick', Grove Music Online, accessed 30 June 2007
* ↑ Clarinet Classics.com
* ↑ Pamela Weston/Robert Philip, 'King, Thea', Grove Music Online, accessed 30 June 2007
# Bàndicut de llavis blancs

El bàndicut de llavis blancs (Echymipera clara) és una espècie de bàndicut originària d'Indonèsia i Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural són els boscos secs tropicals o subtropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.
# CD-Text

CD-Text és una extensió de les especificacions del disc compacte d'àudio recollides en el Llibre vermell. Permet l'emmagatzematge d'informació addicional (per exemple: nom de l'àlbum, títol de la cançó i artista) sobre un CD d'àudio estàndard.
La informació s'emmagatzema en la pista d'entrada del CD, on hi ha aproximadament cinc kilobytes d'espai disponible, o en els subcanals R a W en el disc, que poden emmagatzemar al voltant de 31 megaoctets. Aquestes àrees no s'usen pels CD concordes al Llibre Vermell. El text s'emmagatzema en un format utilitzable pel Sistema Interactiu de Transmissió de Text (ITTS en les seves sigles en anglès). El ITTS també s'utilitza en la difusió d'àudio digital (DAB) o el MiniDisc. Les especificacions es van publicar el setembre de 1996, sota l'empara de Sony. El suport de CD-Text és comú, però no universal.
Existeixen utilitats per a extreure la informació continguda en el CD-TEXT i inserir-lo en CDDB o FreeDB.

## Enllaços externs

* https://web.archive.org/web/20131211204320/http://web.ncf.ca/aa571/cdtext.htm
# Cacic cuabarrat

El cacic cuabarrat (Cacicus latirostris) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i illes fluvials a les terres baixes de l'extrem sud-est de Colòmbia, est de l'Equador, nord-est del Perú i extrem oest del Brasil.

## Referències

* ↑ «Cacic cuabarrat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Ca l'Animé

Ca l'Animé és una casa de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al nucli urbà de Sant Hilari.
Té planta baixa i tres pisos, amb el ràfec amb entramat de fusta pintat de color verd, igual que un element penjant col·locat a l'extrem del ràfec. La teulada és en teula àrab.
A la planta baixa hi ha tres obertures en arc escarsser, amb una llinda de guix i brancals de pedra.
Als pisos hi ha tres obertures amb balcons (més petits en el pis superior) amb barana de ferro forjat, i sostinguts falsament per modillons. Totes les obertures són en arc pla.
La façana està arrebossada i pintada d'un color marronós.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ca l'Animé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Cal Garriga

* No s'ha de confondre amb Can Garriga.
«Cal Garriga» té aquests significats:
* Cal Garriga (Banyeres del Penedès)
* Cal Garriga (Bràfim)
* Cal Garriga (Bergús)
* Cal Garriga (Figuerola del Camp)
* Cal Garriga (Sanaüja)
# Calera y Chozas

Calera y Chozas és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa. Limita amb Alberche del Caudillo, Velada, Talavera de la Reina, Las Herencias, Belvís de la Jara, Aldeanueva de Barbarroya, Alcolea de Tajo, Oropesa i Alcañizo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 3.750 | 3.767 | 3.767 | 3.734 | 3.709 | 3.774 | 3.817 | 3.989 | 4.071 | 4.157 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Felipe Herrero Vázquez | PSOE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Felipe Herrero Vázquez | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Aurelio Robledo Gómez | CDS | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Aureliano Jiménez Robledo | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Aureliano Jiménez Robledo | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Aureliano Jiménez Robledo | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Aureliano Jiménez Robledo | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Aureliano Jiménez Robledo | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Calpurni Asprenat

Calpurni Asprenat (en llatí: Calpurnius Asprenas) va ser un magistrat romà nomenat governador de Galàcia i Pamfília per Galba l'any 70. Va aconseguir que els mateixos partidaris del fals Neró el matessin.

## Referències

Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 388a (v. 1).
# Calpulli

Calpulli era una unitat social complexa, en general amb els grups nahues. Estava compost per diversos llinatges que es consideraven emparentats entre si pel fet de posseir un avantpassat comú, que generalment era un déu tribal. Els seus integrants s'encarregaven de funcions molt diverses. En ocasions, diversos calpulli es trobaven units en barris i solien estar especialitzats en alguna activitat artesanal o professional.
A la ciutat de Tenochtitlan, la divisió es feia en quatre sectors, barris o campan: Atzacualco, Teopan, Moyotla i Cuepopan, en cadascun dels quals s'explicava fins a cinc calpulli, és a dir, un total de vint per a tota la ciutat. Finalment aquests calpulli estaven dividits en carrers o tlaxilacalli.
En la societat mexica, un calpulli (del significat "casa gran") de nàhuatl calpolli era la designació d'una unitat d'organització sota el nivell del altepetl "ciutat estat". Un estat de nahua va ser dividit en un nombre de calpulli que cadascun va constituir una unitat on estaven col·lectivament responsables els habitants del calpulli de diverses tasques d'organització i religioses referent al més gran. Els calpulli van controlar la terra que estava disponible per als membres del calpulli per conrear i també va funcionar les escoles de telpochcalli per als homes joves d'un pendent més comú.
La naturalesa entre els membres del calpulli és una qüestió de discussió. S'ha discutit tradicionalment que el calpulli era en primer lloc una unitat de la família on estaven relacionats els habitants amb sang i intermatrimoni. Altres erudits tal com Van Zantwijk (1985) neguen que aquest era necessàriament el cas i ell demostren que almenys en cert que la naturalesa basada família del calpulli va ser substituïda per una estructura jeràrquica que va basar en abundància i el prestigi on es va permetre als nouvinguts, col·locar-se i fer-se part del calpulli.

## Bibliografia

* Alcina Franch, José. Las Culturas precolombinas de América. 1ª edición. Madrid: Alianza Editorial, 2000, p. 74-75. ISBN 84-206-5762-X.
* Smith, E. de Michael (2003). The Aztecs 3ª ed., Oxford: Blackwell.
* Townsend, Richard F. (2000). The Aztecs ed. revisada, Nova York: Thames i Hudson.
* Zantwijk, Rudolph van (1985). The Aztec Arrangement: The Social History of Pre-Spanish Mexico (Civilization of the American Indian). Norman: Oklahoma University Press.