OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thysanolaena

Thysanolaena és un gènere monotípic de plantes de la tribu Arundínia, família de les poàcies. L'única espècie és Thysanolaena latifolia. És originària d'Àsia tropical.

## Descripció

Són plantes perennes amb pèl inserit; culms vermellosos de 150-400 cm d'altura; llenyoses i persistents; ramificades a dalt (arbustiva). Entrenusos dels culms sòlids. Les fulles lanceolades (acuminades), alguna cosa coriàcies; àmplies; de 40-70 mm d'ample (fins a 60 cm de llarg); algunes cordades (amplexicaules); planes; pseudopeciolades. Lígula amb una membrana amb serrells (minuciosament ciliada); truncada (cartilaginosa). Contra-lígula present. Plantes bisexuals, amb espiguetes bisexuals; amb flors hermafrodites. La inflorescència paniculada (gran, amb nombroses espiguetes diminutes).

## Taxonomia

Thysanolaena latifolia va ser descrita per (Roxb. ex Hornem.) Honda i publicat a Journal of the Faculty of Science: University of Tòquio, Section 3, Botany 3(1): 312-313. 1930.

### Etimologia

Thysanolaena: nom genèric que deriva del grec thysanos = (franja) i chlaina = (capa), referint-se a un lema superior amb serrells.
latifolia: epítet llatí que significa "amb fulles grans".

### Citologia

El nombre cromosòmic bàsic és x = 11, o 12 (?).

### Sinonímia

* Agrostis latifolia Heyne ExBor
* Agrostis maxima Roxb.
* Agrostis scoparia J. König ExBor
* Arundo minutiflora Brongn.
* Melica latifolia Roxb. ex Hornem. basiònim
* Myriachaeta arundinacea Zoll. & Moritzi
* Myriachaeta glauca Moritzi ExSteud.
* Neyraudia acarifera (Trin.) Conert
* Panicum acariferum Trin.
* Sporobolus gigues (Steud.) Miq.
* Sporobolus scoparius J.Presl
* Thysanolaena acarifera (Trin.) Arn. & Nees
* Thysanolaena agrostis Nees
* Thysanolaena assamensis Gand.
* Thysanolaena birmanica Gand.
* Thysanolaena malaccensis Gand.
* Thysanolaena maxima (Roxb.) Kuntze
* Thysanolaena sikkimensis Gand.
* Vilfa gigues Steud.
* Vilfa scoparia (J.Presl) Steud.

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2014-10-30. [Consulta: 29 gener 2010].
* ↑ «Thysanolaena». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 22 novembre 2013].
* ↑ Epítets Botànics
* ↑ Thysanolaena a PlantList
* ↑ «Thysanolaena». [Consulta: 23 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
* USDA: GRIN Taxonomy for Plants Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Weltpolitik

El terme alemany Weltpolitik (política mundial, en català) refereix a l'estratègia que va adoptar Alemanya a partir del 1897. Segons aquesta estratègia, i alhora teoria, Alemanya ha d'assegurar-se un espai vital a Europa de l'Est, dotar el país de colònies i iniciar així una política imperialista i expansionista, tenir una marina capaç de fer-li la competència als altres països. Aquesta política recau sobre un nacionalisme de dominació. La Weltpolitik va iniciar-se amb la unió d'Alemanya, i un cop arribats a aquesta unió, es gira cap a una política d'augment de poder internacional. Una ambició que portà a la teoria del darwinisme social, i més tard al nazisme.

## Referències

* ↑ http://www.britannica.com/EBchecked/topic/639573/Weltpolitik
# Artesanies de palo fierro

Les artesanies de palo fierro són fetes pels indígenes seris i yaquis de l'estat de Sonora, Mèxic en produccions limitades, i amb un procés artesanal, i a gran escala poden trobar-se en botigues dels estats de Baixa Califòrnia i Sonora. Juntament amb les cistelles de planta haat, són una de les manifestacions culturals més notòries dels indígenes seris i yaquis, encara que en èpoques recents a causa de l'èxit comercial, s'elaboren en grans quantitats artesanies fetes per no indígenes.
Els motius més recurrents en l'elaboració d'aquestes artesanies són de fauna marina, com tortugues, llops marins, peixos vela i taurons; així com desèrtica, com tecolotes, serps i llebres.

## Tècnica de talla de fusta

Per tallar el palo fierro, s'utilitza la fusta del mateix nom. El nom científic de l'arbre és Olneya tesota; en la llengua comac'ac se'l coneix com a «cimití». Fins ara es considera el palo fierro com a una de les fustes més dures.
Per a l'elaboració de les artesanies participen els homes i les dones, mentre que els homes matxegen un tros de fusta fins a arribar a tenir la silueta desitjada, les dones li donen l'acabat final a través del llimat i polit de les peces, per a fer-ho fan servir llimes, vidres, escofines escarlopes i greix (kiwi) fregant-la amb un llenç.
Les primeres figures tallades a l'antiguitat es van fer de manera més natural, es tallaven amb pedres punxegudes, pedra pomes i l'acabat es donava amb greix de caguama. Les figures normalment són representacions de la natura, com animals marins i terrestres (peixos, tortugues, granotes, escurçons, conills, entre d'altres).
Les artesanies fetes a través de la fusta de palo fierro, tenen gran importància per als Seris, ja que per mitjà de la seva venda tenen obtenen la majoria dels seus ingressos i el prestigi que tenen.

## Història

El palo fierro té el seu origen el 1654: un pescador seri de la comunitat de Desemboque, localitzada al municipi de Caborca (Sonora), anomenat José Astorga Alzines va afirmar que la tècnica per tallar la fusta li havia estat transmesa pels seus avantpassats a través d'un viatge místic que va mantenir el cos en un estat immòbil durant diversos dies. En tornar Jośe va explicar al seu poble el que va veure en el seu viatge i va transmetre el seu coneixement adquirit de com treballar amb la fusta de palo fierro. Això va ser molt apreciat, ja que la seva tribu estava passant per un moment econòmicament crític.

## Bibliografia

* Muñoz Orozco, Maximiliano i Guzmán Ornelas, María del Socors. (2006). Artesanies del desert sonorenc, Hermosillo, Sonora, Mèxic. Conaulta, Institut Sonorense de cultura. Pàg. 67-70.
* Gutierrez Casillas, Manuel. (1981). Les artesanies populars de fusta a Mèxic, Mèxic. Sotssecretaria Forestal i de la Fauna, Direcció General per al Desenvolupament Forestal. Pàg. 226-227.
# Saint-Tugdual

Saint-Tugdual (en bretó Sant-Tudal) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 393 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 819 | 1 733 | - | 1 639 | 1 881 | 2 028 | 1 950 | 2 027 | 1 943 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1 759 | 1 756 | 1 837 | 1 625 | 1 755 | 1 800 | 1 902 | 1 900 | 1 907 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 962 | 973 | 976 | 980 | 1 040 | 1 067 | 1 057 | 926 | 782 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 759 | 638 | 556 | 525 | 444 | 398 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Guy Jouët | UMP |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Població abans del cens de 1962
# Batalla de Randea

La batalla de Rhandeia va ser una batalla lliurada entre l'Imperi Romà i una sèrie de forces rebels armènies l'any 62.

## Antecedents

Vologès I de Pàrtia havia envaït el Regne d'Armènia, un regne client de Roma l'any 58. L'emperador Neró va ordenar a Corbuló, el nou legat de Capadòcia que fes front a la invasió. El legat va deixar a Síria les legions IV i XII al comandament de Cesti Gal, va comandar la IV Scythica que havia arribat des de Mèsia, la III Gallica i la Legió XV Apollinaris va derrotar els parts, restaurant a Tigranes VI en el tron armeni. Vologès I va considerar aquest fet com una agressió i va voler restaurar al tron d'Armènia al seu germà Tiridates I que els romans havien destronat. Va conquerir Artaxata, on el va proclamar rei i va organitzar una potent força de catafractes per defensar el territori.

## Batalla

Davant d'aquests fets, Roma va ordenar a Gai Cesenni Pet, el nou legat de Capadòcia, que ataques als parts. Va travessar l'Eufrates i va entrar a Armènia amb la legió XII Fulminata i la IV Scythica i també una Vexillatio de la Legió V Macedònica. Va fer alguns estralls en territori enemic, però quan volia retornar es va veure envoltat davant de la ciutat de Rhandeia, i les seves dues legions van ser quasi aniquilades. La situació semblava molt difícil per a Cesenni Pet, sotmès a una pluja de fletxes, i amb els catafractes enemics que li impedien la fugida. Corbuló, va veure el perill, però no va anar a auxiliar-lo, i després se'l va acusar d'haver-ho fet perquè Cesenni fos destruït. Cesenni Pet va enviar uns missatgers a demanar ajuda i Corbuló va avançar amb la meitat de les seves tropes i va recollir pel camí els soldats dispersos de les legions que fugien. Però no va poder evitar la capitulació de Cesenni Pet. El tractat que es va signar per la rendició va ser humiliant per a Roma, que va haver d'abandonar tot el territori i les seves tropes es van veure obligades a organitzar un triomf per al rei de Partia Vologès I.
Els dos exèrcits romans es van trobar a la vora de l'Eufrates, prop de Melitene, i es van acusar mútuament. Corbuló es va negar a organitzar una campanya contra Armènia, explicant que no tenia ordres explícites i que l'exèrcit estava desfet. Gai Cesenni Pet va tornar a Capadòcia.
L'any següent, Corbuló va tornar a comandar totes les tropes i va portar un exèrcit reorganitzat a Melitene i a Armènia, eliminant tots els governadors regionals sospitosos d'actuar a favor dels parts.

## Conseqüències

Les legions, diu Tàcit, van ser avergonyides i retirades del teatre de guerra.

## Referències

* 1 2 Millar, Fergus. The Roman Near East: 31 Bc-Ad 337 (en anglès). Harvard University Press, 1993, p.69. ISBN 0674778863.
* ↑ Tàcit. Annals, XV, 8-10
* 1 2 Tàcit. Annals, XV, 13-14
* ↑ Cassi Dió. Història romana, LXII, 21
* ↑ Tàcit. Annals, XV, 16
# Sap

Sap és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1289.
Viccionari
# The Royal Game

The Royal Game (títol original: Schachnovelle) és una pel·lícula germanoaustríaca dirigida per Philipp Stölzl i estrenada el 2021. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula és l'adaptació de la Novel·la d'escacs de Stefan Zweig.

## Repartiment

* Oliver Masucci: Joseph Bartok
* Birgit Minichmayr: Anna Bartok / la visitant d'Amèrica
* Albrecht Schuch: Franz-Josef Böhm / Mirko Czentovic
* Moritz von Treuenfels: l'SS Erich
* Carl Achleitner M. Faber
* Clemens Berndorff: Swoboda
* Eric Bouwer: Wouters
* Lukas Miko: Gustav Sailer
* Rafael Stachowiak: Harry
* Rolf Lassgård: Owen McConnor
* Andreas Lust: Johann Prantl
* Samuel Finzi: Alfred Koller
* Joel Basman: Willem, el bàrman
* Johannes Zeiler: Fink
* Maresi Riegner: Klara, la minyona
* Luisa-Céline Gaffron: Fridl

## Referències

* ↑ The Royal Game a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Somoza, Nadia. «The Royal Game: la pel·lícula basada en la novel·la de Zweig», 12-01-2024. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ «Unsere Schachuhren haben ihren Auftritt – Verfilmung der Schachnovelle 2020» (en alemany). [Consulta: 21 novembre 2023].
# Sergio Sestelo Guijarro

Sergio Sestelo Guijarro (Madrid, 19 d'agost de 1978) és un exfutbolista madrileny, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Va començar a destacar al filial del Reial Madrid. El 2002 fitxa pel CD Numancia, on romandria tres anys. Al conjunt sorià, la seua aportació aniria de més a menys, i a la seua darrera temporada a l'esquadra castellana, que acabava de pujar a primera divisió, només apareix en tres ocasions.
La carrera del davanter va prosseguir per equips de Segona B: AD Ceuta (2005), SD Huesca (05/06), Vila-Joiosa CF (06/07), San Sebastián de los Reyes (07/08), CD Linares (08/09) i Compostela (09/...).

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Thysanozoon

Thysanozoon és un gènere de platihelmint policlàdide que pertany a la família dels pseudoceròtids.

## Taxonomia

* Thysanozoon aucklandicum Cheeseman, 1883
* Thysanozoon australe Stimpson 1855
* Thysanozoon brocchii (Risso, 1818)
* Thysanozoon californicum Hyman 1953
* Thysanozoon cruciatum Schmarda 1859
* Thysanozoon discoideum Schmarda 1859
* Thysanozoon distinctum Stummer-Traunfels, 1895
* Thysanozoon flavotuberculatum Hyman 1939
* Thysanozoon griseum Verrill, 1901
* Thysanozoon huttoni Kirk 1882
* Thysanozoon japonicum Kato 1944
* Thysanozoon langi Stummer-Traunfels, 1895
* Thysanozoon minutum Stummer-Traunfels, 1895
* Thysanozoon nigropapillosum (Hyman, 1959)
* Thysanozoon nigrum Girard, 1851
* Thysanozoon sandiegiense Hyman, 1953
* Thysanozoon skottsburgi Bock, 1923
* Thysanozoon tentaculatum (Pease, 1860)
* Thysanozoon verrucosum Grube, 1867
* Thysanozoon vulgare Palombi, 1939

## Referències

* ↑ Grube AE, 1840. Actinien, Echinodermen und Wuermer des adriatischen und Mittelmeers, nach eigenen Sammlungen beschreiben. Koenigsberg, 92 pp.
# Zodarion minutum

Zodarion minutum és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels zodàrids (Zodariidae). Fou descrit per primera vegada per Bosmans el 1994.
Es troba a Espanya, principalment a Mallorca i Eivissa.

## Referències

* 1 2 Bosmans, R. (1994b). Revision of the genus Zodarion Walckenaer, 1833 in the Iberian Peninsula and Balearic Islands (Araneae, Zodariidae). Eos 69: 115-142.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Zodarion minutum Bosmans, 1994 en la família Zodariidae +base de dades. Accés el 24 de gener de 2019.
# Arthroleptis poecilonotus

Arthroleptis poecilonotus és una espècie de granota que viu a Benín, Camerun, República del Congo, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, el Gabon, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Libèria, Nigèria, Uganda i, possiblement també, a la República Centreafricana, Sierra Leone, el Sudan i Togo.

## Referències

* Rödel, M.-O., Amiet, J.-L. & Burger, M. 2004. Arthroleptis poecilonotus Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Babie

Babie és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1330.
# Sarah Martin

Sarah Martin (12 de febrer de 1974 a Blackburn, Anglaterra) és la violinista de la banda escocesa de twee pop Belle & Sebastian. A més del violí, Martin toca la flauta dolça, el stylophone, la melòdica, la guitarra, la flauta i canta a alguns dels temes. Es va unir a la banda just abans de la gravació de If You're Feeling Sinister (1996).

## Temes de Belle & Sebastian escrits per Martin

* "Waiting for the Moon to Rise" (de Fold Your Hands Child, You Walk Like a Peasant)
* "Scooby Driver" (de Storytelling)
* "Asleep on a Sunbeam" (de Dear Catastrophe Waitress)
* "Storytelling" (de Storytelling)
# Tintín i l'Art-Alfa

Tintín i l'Art-Alfa (en francès: Tintin et l'alph-art) havia de ser el vint-i-quatrè àlbum de Les aventures de Tintín, la sèrie de còmics del dibuixant belga Hergé, per bé que el va deixar inacabat a causa de la seva mort. El manuscrit es va publicar pòstumament el 1986. L'argument gira entorn de l'escena d'art modern de Brussel·les, en què el jove periodista Tintín s'assabenta de l'assassinat d'un venedor d'art local. Investigant, descobreix una conspiració de falsificació d'obres d'art, dirigida pel guru religiós Endaddine Akass.
Motivat per la seva fascinació per l'art modern, Hergé va començar a dibuixar Tintín i l'Art-Alfa el 1978 i va continuar fent-ho fins a la seva mort el març de 1983. Al moment de la seva mort, el còmic consistia en prop de 150 pàgines de comentaris a llapis i esbossos, que encara no havia redibuixat amb el seu estil característic de la línia clara, sense cap final anotat per la història. La mà dreta d'Hergé, Bob de Moor, es va oferir a acabar l'àlbum; la vídua del dibuixant, Fanny Vlamynck, va acceptar-ho en un principi, però després va refer-se, esmentant que el seu marit no volia que ningú continués Les aventures de Tintín.
L'editorial Casterman va publicar un aplec de notes originals en forma de llibre l'any 1986. De llavors ençà, diversos dibuixants com Yves Rodier han finalitzat les seves pròpies versions no oficials. La rebuda de l'àlbum per la crítica ha estat mixta; alguns opinadors creuen que si Hergé l'hagués pogut acabar hauria estat una millora en comparació amb els dos àlbums anteriors, mentre que d'altres titllen aitals afirmacions d'il·lusions sense fonament.

## Referències

* ↑ Peeters, Benoit. Hergé, Son of Tintin (en anglès). JHU Press, 2012, p. 337. ISBN 1421404540.
# Time-slicing

Time-slicing és una tècnica utilitzada per la tecnologia DVB-H, entre d'altres, que permet disminuir el consum de la bateria dels dispositius mòbils. Es basa en la multiplexació en temps de la transmissió dels diferents serveis. El DVB-H transmet les dades per ràfegues, i pemet que el receptor s'apagui en els períodes inactius. D'aquesta manera es pot aconseguir un estalvi d'energia de fins al 90%.

## Descripció
### Motivació

Un dels principals problemes dels terminals mòbils és la capacitat limitada de la bateria. Aquests terminals podrien ser compatibles amb el DVB-T però la desmodulació i descodificació d'aquest senyal representaria un cost massa alt energèticament. Una investigació a principis de l'evolució de DVB-H va demostrar que el consum d'energia total d'una interfície DVB-T va ser de més d'1 vat i s'espera que no disminueixi per sota de 600 mW fins al 2006. L'objectiu previst és arribar a un consum de 100 mW, valor que sí que s'aconsegueix amb el DVB-H.
L'avantatge del DVB-H respecte al DVB-T és que només es descodifica el servei o programa que s'ha seleccionat en aquell moment, en canvi en el DVB-T primer es descodifica tot el flux de dades i després s'accedeix al programa.

### Funcionament

Es pot rebre el senyal DVB-H en accedir-hi selectivament en el temps: el terminal es sincronitza amb les dades del servei que volem, però canvia a un mode d'estalvi d'energia durant el temps intermedi quan els altres serveis s'estan transmetent. L'estalvi d'energia durant el temps entre ràfegues, en relació amb el temps necessari per a la recepció d'un servei individual, és l'estalvi d'energia proporcionada per la tècnica de time-slicing. A la pràctica, la durada d'una ràfega és de l'ordre de centenars de mil·lisegons, mentre que el temps d'estalvi d'energia pot ser de diversos segons. Amb aquest sistema es pot aconseguir un estalvi d'energia de fins a un 90%.
La posició de les ràfegues s'assenyala en termes de la diferència de temps relatiu entre dues ràfegues consecutives d'un mateix servei. Les ràfegues que entren al receptor s'emmagatzemen en un buffer per després ser llegides. La quantitat de dades d'una ràfega ha de ser prou gros perquè no es produeixin discontinuïtats durant el període d'estalvi d'energia. Però a la vegada, la quantitat de dades ha de ser prou petita perquè per encabir tots els serveis que es volen transmetre. D'aquesta manera es disminueix la qualitat del vídeo per aconseguir una menor taxa de bits.
l'exemple de la figura de la dreta, mostra l'interval d'un flux de dades que conté el temps de serveis en fraccions. Una quarta part de la capacitat total del canal DVB-T, que és de 13,27 Mbit/s, s'assigna als serveis DVB-H, mentre que la capacitat restant es reparteix entre els serveis de DVB-T normals. L'exemple mostra que és possible transmetre tant DVB-T i DVB-H a la mateixa xarxa.

## Vegeu també

* Televisió mòbil
* DVB-H vs DMB
# Xancla

La xancla és una plantofa composta de sola i d'una empenya en forma de tira que deixa les puntes dels dits a l'aire; es duu sempre a retaló. És un calcer d'estiu, concebut per a facilitar la transpiració del peu, i és d'ús tant interior com exterior; se'n duen sovint a la platja i a la piscina, alternativament a les xancletes.
El diccionari normatiu no recull aquesta accepció de xancla, mot que tradicionalment solament s'emprava en l'expressió a xancla ('a retaló'); i és evident que es tracta d'un calc de l'espanyol chancla.
N'hi ha versions d'ús femení amb taló lleuger. També hi ha models rígids que s'acosten a la definició d'esclop, si bé se'n distingeixen per deixar la punta dels dits a la vista.
Cal evitar de confondre la xancla amb la 'xancleta'; es tracta de calçamemts força similars, però que es destriem pel sistema de subjecció: empenya en forma de tira, en la xancla; tira en Y entre els dits, en la xancleta.

## Vegeu també

* Plantofa
* Babutxa
* xinel·la
* Adilette
* Xancleta
* Sandàlia

## Nota

* ↑ Xancla que és una feminització de xancle ('sobrecalçat').
* ↑ Avui dia es diu més a xancleta.
# Arthroleptis francei

Arthroleptis francei és una espècie de granota que viu a Malawi.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Mazibuko, L. & Poynton, J.C. 2004. Arthroleptis francei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Sant Andreu del Puig de Rialb

Sant Andreu del Puig de Rialb és una església del Puig de Rialb, al municipi de la Baronia de Rialb (Noguera) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici molt modificat. D'una nau romànica amb afegits posteriors. Ampliada per la banda nord amb coberts annexos. Absis substituïts per una construcció rectangular, aprofitant la finestra romànica de doble esqueixada. Mur de migjorn amb arcuacions i quatre lesenes. Porta amb arc de mig punt a migdia. Doble fris en dent de serra. Campanar sobre la cantonera de ponent, de base quadrada. Òcul per a il·luminació del nou cor. Té un fossar encerclat a migdia. Mostra una coberta única a dos vessants.

## Història

És del segle xi, quan es van construir les esglésies romàniques de la Baronia de Rialb. El presbiteri rectangular va ser modificat al segle xviii, de la mateixa manera que els afegits de la cara nord. El poble actualment està abandonat. Es conserva el culte al temple per l'aplec de Sant Andreu.

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Andreu del Puig de Rialb». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2014].

## Enllaços externs

* Carretera del Forat de Bulí, km. 4,7
* Pista al Puig de Rialb
# Bandera del Talladell

La bandera oficial del Talladell té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blanca, sobre el primer i segon terços horitzontals, la clau negra de l'escut posada en faixa, d'alçària 1/10 de la del drap i amplària 5/19 de la llargària del mateix drap, sobremuntada d'una rodella vermella carregada amb una creu de Malta blanca, d'alçària i d'amplària 5/19 de la llargària del mateix drap; el terç horitzontal inferior groc amb quatre pals vermells, equidistants entre ells, cadascun d'un gruix de 2/23 de la llargària del drap; i amb un pal blanc de gruix 2/9 de la llargària del drap, a la vora del vol.
Va ser aprovada el 13 de gener de 2023 per la Junta de Veïns de l'Entitat Municipal Descentralitzada del Talladell, aprovada pel Departament de la Presidència el 12 d'abril de 2023 i publicada en el DOGC el 18 d'abril del 2023 amb el número 8897.
Es basa en l'escut heràldic local i n'és una adaptació vexil·lològica que n'incorpora tots els colors i elements.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Urgell
* Escut del Talladell

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ PRE/1271/2023, de 12 d'abril, per la qual es dona conformitat a l'adopció de la bandera de l'entitat municipal descentralitzada del Talladell.» (pdf). DOGC num. 8897, 18-04-2023. Arxivat de l'original el 2024-02-22. [Consulta: 22 febrer 2024].
# Scata

Scata (en cors Scata) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 44 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 103 | 116 | 59 | 45 | 32 | 44 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Mathieu Secondi | | |