OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anti-protists

Anti-protists o antiprotista es refereix a un agent antiparasitari i antiinfecciós que és actiu contra els protists. Malauradament per raó del llarg ús arrelat del terme antiprotozoari, els dos termes es confonen, quan de fet els protists són una supercategoria. Per tant, hi ha protists que no són protozous.

## Referències

* ↑ antiparasitari a Optimot
* ↑ antiinfecciós a Optimot
* ↑ antiprotozoari a Optimot
* ↑ Jeffrey C. Pommerville. Fundamentals of Microbiology. Jones & Bartlett Publishers, 2014, p. 824–. ISBN 978-1-4496-4796-4.
* ↑ Jeffrey C. Pommerville; I. Edward Alcamo Alcamo's Fundamentals of Microbiology: Body systems edition. Jones & Bartlett Publishers, 15 gener 2012, p. 848–. ISBN 978-1-4496-0594-0.

## Vegeu també

* Amebicida
* Deshidroemetina
* Emetina
# Sulu köfte

Sulu köfte (turc per mandonguilles amb aigua) és un plat tradicional a la cuina turca.
És un plat de köftes rodons en forma d'estofat amb un brou no gaire espès. És semblant a les mandonguilles amb salsa de tomàquet de la cuina espanyola, on les boles de carn inclouen també arròs. A més, el brou o la sopa és menys densa per a menjar amb cullera i porta també patates i pastanages cuites.

## Variants o similars

Una variant d'aquest plat és el "ekşili köfte", (o terbiyeli sulu köfte) una preparació bastant similar, però amb menys o sense salsa de tomàquet a la qual s'afegeix una barreja d'ou i suc de llimona just abans d'acabar la cocció. Tant aquesta salsa com l'operació d'afegir-la s'anomenen "terbiye" en turc.
A la cuina turca existeixen altres köftes guisats, com els İzmir köfte que són cilíndrics i porten una salsa bastant espessa.
"Daş küftə" (köfte pedra) és la versió azeri de Nakhtxivan.

## Vegeu també

* Köftes de Turquia

## Referències

* ↑ A'DAN Z'YE YEMEK TARİFLERİ KİTABI: 3000 TANE LEZZETLİ TARİF. Aqoach Yayıncılık, p. 1435–. GGKEY:NQ2XKU0RTLZ.
* 1 2 Algar,. Complete Book Of Turkish Cooking. Taylor & Francis, 28 octubre 2013, p. 92–. ISBN 978-1-136-16621-1.

## Enllaços externs

* Imatges de "sulu köfte"
* Imatges de "ekşili köfte"
# Wahlhausen (Luxemburg)

Wahlhausen (en luxemburguès: Wuelessen; alemany: Wahlhausen) és una vila de la comuna de Parc Hosingen, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 42 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Abans de l'1 de gener de 2012, Wahlhausen formava part de l'antiga comuna de Hosingen, que va ser dissolta per crear la comuna de Parc Hosingen.

## Referències

* ↑ «Wahlhausen». [Consulta: 24 setembre 2015].
# Zuzwil (Berna)

Zuzwil és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Fraubrunnen i a l'actual districte administratiu de Berna-Mittelland.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Betty en NY

Betty in NY és una sèrie de televisió nord-americana per a NBC basada en la telenovela colombiana de 1999 escrita per Fernando Gaitán, Yo soy Betty, la fea, la versió més popular de la qual fou La fea más bella, protagonitzada per Angélica Vale. La sèrie és protagonitzada per Elyfer Torres com a personatge titular.
El tràiler de la sèrie es va presentar com a Betty in NY, durant els avanços de NBC per a la temporada de televisió 2018-2019. L'inici de la producció es va anunciar el 27 de novembre de 2018. Es va estrenar el 6 de febrer de 2019 i va acabar el 12 d'agost de 2019.

## Referències

* ↑ «‘Betty In New York’ es el remake de ‘Betty, La Fea’ en Telemundo» (en castellà). [Consulta: 16 maig 2018].
* ↑ «Se transformó para protagonizar "La fea más bella", en realidad lucía muy diferente [FOTOS]» (en castellà). [Consulta: 16 maig 2018].
* ↑ «Conoce a los protagonistas de Betty en NY» (en castellà). People en Español. [Consulta: 27 novembre 2018].
* ↑ «Primeras imágenes de Betty en NY» (en castellà). People en Español. [Consulta: 27 novembre 2018].
* ↑ «¡Mira el primer adelanto de la nueva versión de Betty, La Fea!» (en castellà). Arxivat de l'original el 18 de maig 2018. [Consulta: 16 maig 2018].
* ↑ «START SPREADING THE NEWS! TELEMUNDO BEGINS PRODUCTION OF "BETTY EN NY"». [Consulta: 28 novembre 2018].
* ↑ «TELEMUNDO INTRODUCES NEW "BETTY" FOR ITS ORIGINAL PRODUCTION "BETTY EN NY" SLATED TO PREMIERE IN FEBRUARY». [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «TELEMUNDO ANNOUNCED THE PREMIERE DATE FOR "BETTY EN NY" ON WEDNESDAY, FEBRUARY 6 AT 9PM/8C». [Consulta: 18 gener 2019].
# Serrat del Qüell

El serrat del Qüell és un serrat del terme municipal de Conca de Dalt, antigament del d'Hortoneda de la Conca, situat en terres de l'antic poble del Mas de Vilanova, o Vilanoveta.
És al nord-est del Mas de Vilanova, a la dreta del riu de Carreu i al nord del camí de Carreu, al nord del serrat del Vedat. És als peus de la serra de Pessonada a migdia del roc de la Feixa i de Rocalta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Sidi Ali El Korati

Sidi Ali El Korati (àrab سيدي علي الكراتي) és una comuna rural de la província d'Essaouira de la regió de Marràqueix-Safi. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.546 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Cal Sastre (Manlleu)

Cal Sastre és una casa plurifamiliar a Dalt Vila, nucli antic de Manlleu (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Cal Sastre va ser reformat per Ignasi Mas (conegut popularment com a "Nasi Paleta"), autor de moltes construccions de l'època a Manlleu. La reforma respectà part de l'antiga construcció del segle xviii, com les finestres que apareixen datades. A la llinda de la porta hi figura la data 1735, segurament de la casa anterior, que fou substituïda per l'actual.
Consta de planta baixa, dos pisos i unes galeries a la part superior. La planta baixa està destinada actualment al comerç. Els murs exteriors dels pisos presenten relleus d'estuc amb formes més o menys geomètriques. Al primer pis hi ha un balcó, i al segon dos de més petites dimensions. Al costat d'aquests, hi ha finestres procedents d'una construcció anterior, datades al segle xviii. A les golfes s'hi obre una porxada en arcs rebaixats partits per un pilar: ambdós elements estan revestits exteriorment de mosaics ceràmics de colors i són resseguits a la part baixa per una barbacana també ornamentada.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Sastre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Andrzej Juskowiak

Andrzej Juskowiak (Gostyń, 3 de novembre de 1970) és un exfutbolista polonès de la dècada de 1990.
Fou 39 cops internacional amb la selecció polonesa amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Lech Poznań, Sporting CP, Olympiakos FC, Borussia Mönchengladbach i VfL Wolfsburg.

## Palmarès
### Lech Poznań

* Ekstraklasa : 1990, 1992

### Sporting CP

* Copa portuguesa de futbol: 1994-95

## Referències

* ↑ «Andrzej Juskowiak». worldfootball.net. [Consulta: 19 febrer 2012].
* ↑ «Perfil a sports-reference». Arxivat de l'original el 2012-11-07. [Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ Perfil a 90minut.pl
* ↑ Andrzej Juskowiak a National-Football-Teams.com (anglès)
# Sulusaray

Sulusaray és una vila i un districte de la província de Tokat en la Regió de la Mar Negra a Turquia.
Antigament s'anomenava Sebastòpolis, una ciutat que Claudi Ptolemeu situa al Pont Capadoci. L'Itinerari d'Antoní diu que es trobava a la via entre Tavium i Sebaste, connectada per una carretera amb Cesarea. Plini el Vell la situa a la Colopene al districte de Capadòcia, i coincideix amb altres autors en anomenar-lo petit poble.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «1. Sebastopolis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 maig 2021].
# Why (Lionel Richie)

Why fou el tercer single als Estats Units del disc Coming Home de Lionel Richie, aparegut el 2006. En el disc ocupa també la tercera posició en la llista de temes.

## Referències

* ↑ Davis, S. Lionel Richie: Hello (en italià). Equinox, 2009, p. 164. ISBN 978-1-84553-185-0.
Viccionari
# Yakushi-ji

Yakushi-ji (薬師寺) és un dels més famosos i antics temples budistes imperials al Japó, ubicat a Nara. El temple és la seu de l'escola Hossō de Budisme japonès. Yakushi-ji és un dels llocs que estan inscrits per la Unesco com a Patrimoni de la Humanitat, sota la denominació de "Monuments històrics de l'antiga Nara".
El principal objecte de veneració, Yakushi Nyorai, també anomenat "El Buda de la Medicina", va ser un de les primeres deïtats budistes a arribar al Japó des de la Xina l'any 680, i li dona al temple el seu nom.

## Història

L'original Yakushi-ji, construït a Fujiwara-kyō, la capital del Japó en el període Asuka, va ser encarregat per l'Emperador Tenmu l'any 680 per pregar per la recuperació de la seva consort malalta, qui la va succeir com a Emperadriu Jitō.
Aquest acte de construcció de temples per a la devoció a figures budistes va ser una pràctica comuna entre la noblesa japonesa quan el budisme va ser importat de la Xina i Corea. Quan l'Emperador Tenmu va morir, l'Emperadriu Jitō va completar el complex al voltant de 698, es va desmuntar i traslladar a Nara vuit anys després quan la Cort Imperial es va establir en el que llavors era la nova capital.
S'ha cregut durant molt de temps que el temple va ser traslladat a la seva ubicació actual l'any 718, després del trasllat de la capital a Heijō-kyō, l'actual Nara. No obstant això, les excavacions a Fujiwara-kyō a la dècada de 1990 suggereixen que hi pot haver hagut dos Yakushi-ji al mateix temps. El Fujiwara-kyō Yakushi-ji és també coneguda com Moto Yakushi-ji (元 moto, original).
Els incendis van destruir la major part del complex d'edificis el 973, i el saló principal el 1528. La sala principal va ser reconstruïda a la dècada de 1970, i posteriorment es va restaurar tot el temple.
La Torre Est (東塔 Tō-tō) és l'única estructura original del segle VIII. És considerada com una de les millors pagodes del Japó, representant de l'arquitectura del període Hakuhō al període Tenpyō.

## Galeria

* Genjotō.
* Daikodo.
* Saitō.
* Vista nocturna.
* Salón principal.
* Patio.
* Claustro.

## Referències

* ↑ «Historic Monuments of Ancient Nara» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 16 març 2017].
* ↑ Matsuzawa, Midori. "Yakushi-ji' a unique chance on a grand scale," (anglès) Daily Yomiuri Online. 4 d'abril del 2008.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Yakushi-ji Arxivat 2007-07-27 a Wayback Machine. (japonès)
* Guia del Japó (anglès)
* Esdeveniments anuals a Yakushiji Arxivat 2016-05-09 a Wayback Machine. (japonès)
* Fotos de Yakushiji (anglès)
# Betty Veizaga Siles

Natividad Betty Veizaga Siles (1957, Vacas, Cochabamba, Bolívia) és una música folclòrica boliviana del charango i el ronroco, i cantant principalment en quítxua.
Forma part del Grupo Pukaj Wayra amb els seus germans, del Dúo Takiytinku, amb el seu marit Rufo Zurita i de Quilla Zurita amb la seva filla.

## Discografia
### Betty Veizaga + Grupo Pukaj Wayra

* Ama Sua, Ama Qhella, Ama Llulla, Lyrichord disc - USA, 1981.
* Vi bygger en skola, 1987.
* Vaqueñita, Lauro - Bolívia, 1993.
* Tinkuy, Lauro - Bolívia, 1994
* Así es mi tierra, Lauro - Bolívia, 1997; Sol de los Andes - Ecuador, 1998.
* Con sentimiento a mi tierra, Lauro - Bolívia, 1999.
* Canta conmigo ..., Lauro - Bolívia, 2000.
* El valluno cholero, Bolívia.

### Betty - Quilla + Grupo Pukaj Wayra

* Nuestra ilusión, Lauro - Bolívia, 2003.
* A mi Bolivia, Bolívia, 2009.

### Betty - Quilla

* Con lo mejor y algo más, Bolívia.

### Dúo Takiytinku (Rufo Zurita - Betty Veizaga)

* Un encuentro de canto tradicional, Bolívia.
* El valluno cholero, Bolívia.
* Lo Nuevo, lo Mejor de Pukay Wayra, Bolivia.
* Soledad, Bolívia, 2010.

### Betty Veizaga e Rolando Quinteros

* Carnavaleando con..., Bolívia.
* Carnavaleando con..., Bolivia.

## Referències

* ↑ «BRIGADA PARLAMENTARIA RECONOCE A 37 PERSONAS QUE DEDICAN SUS VIDAS A LA INTERPRETACIÓN Y CONSTRUCCIÓN DEL CHARANGO». Gobierno Autónomo Departamental de Cochabamba. [Consulta: 14 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Betty Veizaga, Pukaj Wayra
# Serra d'Enclar

La Serra d'Enclar és una serralada de muntanyes del Principat d'Andorra. A aquesta serralada, en una carena secundària que forma una mitja lluna, hi neix el riu d'Enclar, afluent del riu Valira.
Es troba al sud-oest del Principat d'Andorra, està delimitada pels rius de Montaner al nord, Valira del Nord a l'est i Gran Valira al sud-est.
Des del pic d'Enclar fins al contacte amb el riu d'Os, serveix de frontera política entre Andorra i Espanya.
La collada de Montaner l'enllaca pel nord amb el Pic del Cubil i el conjunt de muntanyes que envolten el poble de Palo
El punt més alt del massís és el Bony de la Pica amb una altitud de 2.404 m, seguit pel pic d'Enclar que fa 2.382 m i el pic de Carroi amb 2.334 m.
Les seves altituds superen les de les serralades que l'envolten: Serra del Sola, Serra Plana, Serra de Teix, Serra del Cussol, Serra de Padern, Serra d'Encamp o el mateix Pic del Cubil.
La part obaga, coberta de vegetació eurosiberiana, no és tan abrupta com la part solana, que té una vegetació més diversificada i amb alzines que en aquesta zona probablement arriben al seu límit altitudinal a Andorra.

## Bibliografia

* Santi Pocino Empremtes glacials i periglacials a la serra d'Enclar (Andorra). Treballs de la Societat Catalana de Geografia, 5 1, 2001
# Sidi Ali Reis

Sidi Ali Reis - en turc Seydi Ali Reis - conegut com a Katibi Rum (Istanbul, ~1498-gener de 1563) fou un mariner, administrador, poeta i escriptor otomà.
Va participar en lluites navals per conquerir setge de Rodes (1522), a la batalla de Préveza (1538), a les expedicions de Khayr al-Din Barba-rossa a diversos llocs, i a la conquesta truca de Trípoli de Barbaria (1551) arribant al rang de ketkhuda de l'arsenal imperial (càrrec que ja havien exercit el seu pare i el seu avi). El 1553 era a Alep amb l'exèrcit otomà lluitant contra els safàvides, quan fou enviat per dur a la ciutat de Suez els vaixells otomans abandonats per Piri Reis a Bàssora. Va sortir de Bàssora el 2 de juliol de 1554 però no va arribar a la mar Roja a causa de la presència de vaixells portuguesos, i es va retirar cap a Surat a l'Índia (28 de setembre) on fou acollit pel sultà Ahmad Shah III Gudjarati que li va demanar ajut en el setge de Broach (Bharoch); Sidi Ali va refusar i va retornar a Turquia per terra amb 53 homes, però 200 mariners es van unir al sultà de Gujarat. Va passar per Ahmedabad, Delhi, Lahore, Kabul, Samarcanda, Bukharà, Mashad, Rayy i Qazvín, arribant finalment a Bagdad, en poder dels otomans (febrer del 1557). Es va dirigir a Edirne on era el sultà (maig de 1557), amb el temor de córrer la mateixa sort que Piri Reis, però fou ben rebut; portava 18 cartes de sobirans dirigides al sultà entre les quals una de l'emperador mogol Akbar el Gran i una del xa de Pèrsia Tahmasp I.
El seu viatge fou relatat en un llibre anomenat Mirat al-mamalik. Va escriure altres obres sobre variada temàtica científica, que són bàsicament traduccions del persa, entre les quals algunes sobre navegació a l'oceà Índic, sobre matemàtiques i sobre astronomia. Va viure la resta de la seva vida principalment a Istanbul.

## Bibliografia

* Finkel, Caroline, Osman's Dream, Basic Books, 2005,
* Charles F. Horne, ed., The Sacred Books and Early Literature of the East, Nova York, 1917

## Enllaços externs

* Fordham University: Sidi Ali Reis and the Mirat ul Memalik (Mirall de Països), 1557 CE Arxivat 2014-03-10 a Wayback Machine.
# Cal Sastre

«Cal Sastre» té aquests significats:
* Cal Sastre (Agullana), casa d'Agullana (Alt Empordà)
* Cal Sastre de Claret, casa de Claret, municipi de Torà (Segarra)
* Cal Sastre (Font-rubí), casa de Font-rubí (Alt Penedès)
* Cal Sastre (Manlleu), casa de Manlleu (Osona)
* Cal Sastre (Olius), masia d'Olius (Solsonès)
* Cal Sastre Quel, masia de Solsona (Solsonès)
* Cal Sastre (Sant Hilari Sacalm), masia de Sant Hilari Sacalm (Selva)
* Cal Sastre de Santa Fe, casa de Santa Fe, de les Oluges (Segarra)
* Cal Sastre Serra, masia de Guixers (Solsonès)
* Cal Sastre (Torroella de Fluvià), casa de Torroella de Fluvià (Alt Empordà)
* Cal Sastre (Vallcebre), masia de Vallcebre (Berguedà)
* Cal Sastre (Castellar de la Ribera), masia de Castellar de la Ribera (Solsonès)
* Cal Sastre de Valls, masia de Guixers (Solsonès)
* Cal Sastre (Vilanova de Sau), masia de Vilanova de Sau (Osona)
* Cal Sastre (Viver), masia de Viver i Serrateix (Berguedà)
# Tempête Football Club

El Tempête Football Club és un club de futbol haitià de la ciutat de Saint-Marc.

## Palmarès

* Campionat Nacional:
** 1992-93, 2008 Ob, 2009 Ob, 2010-11 Ob, 2011 Cl
* Copa haitiana de futbol:
** 1976, 1988, 1989, 2005, 2007, 2012
* Trophée des Champions d'Haïti:
** 2008, 2009, 2010
* Super Coupe d'Haïti:
** 1992
* Coupe des Grandes Antilles:
** 2012

## Referències

* ↑ «WFA: Tempête FC». Arxivat de l'original el 2019-06-03. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ «Haiti Reference: Le Football Haitien: Équipes et Clubs». Arxivat de l'original el 2017-07-07. [Consulta: 3 juny 2019].
* ↑ Haiti: Championnat National D1 2014
* ↑ «Haiti - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* 1 2 «Haiti - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Walnut Grove (Mississipi)

Walnut Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 488 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walnut Grove tenia 488 habitants, 215 habitatges, i 127 famílies. La densitat de població era de 235,5 habitants per km².
Dels 215 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,3% hi vivien parelles casades, en un 20,9% dones solteres, i en un 40,5% no eren unitats familiars. En el 36,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 26% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.719 $ i la renda mediana per família de 27.981 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 26.000 $. La renda per capita de la població era d'11.851 $. Entorn del 25,2% de les famílies i el 29,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walnut Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walnut Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Betula platyphylla

Betula platyphylla, o el Bedoll blanc japonès, és una espècie de bedoll de la família de betulacies, distribuït en llocs de clima temperat a subàrtic d'Àsia: Japó, Xina, Corea, i Sibèria. Pot arribar a fer 30 metres d'alt.

## Referències

* ↑ «Betula platyphylla Sukaczev» (en castellà). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 27 setembre 2024].
* ↑ «Betula platyphylla Sukaczev | Plants of the World Online | Kew Science» (en anglès). [Consulta: 27 setembre 2024].
* ↑ «Betula platyphylla in Flora of China @ efloras.org». [Consulta: 27 setembre 2024].
# Serra de Godall

* Per a altres significats, vegeu «Serra de Godall (Fogars de la Selva)».
La Serra de Godall és una serra prelitoral calcària d'uns 10 km de longitud situada als municipis de Godall i en petita part d'Ulldecona i Freginals, a la comarca del Montsià. Presenta una orientació NE-SO, paral·lela a la Serra del Montsià que segueix la línia del litoral. Es troba separada d'aquesta per la vall o fossa d'Ulldecona i Freginals.
La serra de Godall és una serralada de muntanyes no gaire elevades i arrodonides amb una elevació màxima de 397,6 metres a la Mola. A l'extrem sud d'aquest sistema es troben el Castell d'Ulldecona i el Turó del Molí Nou. La vegetació és generalment baixa i de tipus mediterrani. En algunes zones hi ha conreus de garrofer, ametller i olivera.
Geològicament el conjunt format per la serra de Godall - fossa d'Ulldecona/Freginals - Serra del Montsià és molt similar al conjunt format per les Talaies d'Alcalà - fossa de Santa Magdalena de Polpís/Alcalà de Xivert - Serra d'Irta situat més al sud. Aquests conjunts formen la transició entre el Sistema Mediterrani Català i el Sistema Ibèric.
La secció sud del sistema de la Serra de Godall es coneix també com a "Serra Grossa" i "Monts Blancs" a Ulldecona i la secció nord com a "Serra de la Galera". Aquests noms, però, no són d'ús general, i el conjunt de la serralada, prou compacte i homogeni, és més conegut com a "Serra de Godall".
L'Ermita de la Pietat i algunes pedreres de marbre són al vessant sud-est d'aquesta serra.
Geogràficament el Turó del Molí Nou constitueix una prolongació meridional de la Serra de Godall.
* Secció meridional de la serra de Godall, entre les Ventalles i Ulldecona. Aquesta part de la serra també es coneix com a "Serra Grossa"
* Mola de Godall. Les Ventalles és el petit nucli de cases blanques al peu de la serra
* Serra de Godall - Pedreres a prop d'Ulldecona
* Detall de la Serra de Godall des de la partida de l'Arión (Ulldecona)
* Vista de la Cova Fosca, a la Serra de Godall (Ulldecona)
* Cova de Santa Magdalena (Serra de Godall, Ulldecona)
* La Serra Grossa, a l'extrem meridional de la Serra de Godall

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Serra de Godall». web. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 maig 2015].
* ↑ «Gepec.org Serra del Montsià». Arxivat de l'original el 2011-07-26. [Consulta: 2 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Enamorats de la Serra de Godall, les seves vistes, l'Ermita, les oliveres mil·lenàries, el seu poblat ibèric, les seves moles, els ametllers, les fonts... a Facebook
* Toponímia de la comarca del Montsià Arxivat 2008-10-15 a Wayback Machine.
# Si volvemos a vernos

Si volvemos a vernos és una pel·lícula dramàtica espanyola dirigida en 1967 per Francisco Regueiro i protagonitzada per Esperanza Roy.

## Sinopsi

Matilde és una antiga prostituta espanyola casada amb Tom, un soldat afroamericà estatunidenc destinat a la base de Torrejón de Ardoz. Ambdós tenen una crisi davant la possibilitat que Tom, per tal d'evitar anar a la guerra de Vietnam es llicenciï i torni als Estats Units, un país desconegut per a ella i amb prejudicis.

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1967 | Millor fotografia | Luis Cuadrado | Guanyador |
| 1967 | Millor ambientació | Pablo Runyan | Guanyador |
| 1967 | Millor Música | Carmelo Bernaola | Guanyador |

## Referències

* ↑ Si volvemos a vernos a fotogramas.es
* ↑ Si volvemos a vernos, El País, 30 de desembre de 1998
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1967». CEC. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 9 gener 2016].