OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Seven Valleys

Seven Valleys és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 492 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seven Valleys tenia 492 habitants, 188 habitatges, i 134 famílies. La densitat de població era de 166,6 habitants/km².
Dels 188 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.542$ i la renda mediana per família de 45.000$. Els homes tenien una renda mediana de 31.591$ mentre que les dones 21.912$. La renda per capita de la població era de 17.544$. Entorn del 2,3% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seven Valleys». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seven Valleys». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Voidokilià

Voidokilià (en grec Βοϊδοκοιλιά) és una platja al nord del municipi de Pilos, al sud-oest del Peloponès, a Grècia. La platja és orientada a l'oest al mar Jònic, amb una característica forma d'omega. La platja queda separada per una barra de sorra de l'adjacent llacuna de Iàlova, que és un hàbitat aquàtic protegit per als ocells migratoris. A la part sud de la platja hi ha un castell medieval franc anomenat Paleokastro (etimològicament ‘castell antic’). Sota el promontori del castell hi ha la cova de Nèstor, on s'han trobat restes neolítiques.

## Enllaços externs

* Informació de Voidokilià (anglès)
* Societat Ornitològica Hel·lènica (grec)
* Natura 2000 (anglès)
# Cadwalader, Wickersham & Taft

Cadwalader, Wickersham & Taft LLP (conegut com a Cadwalader) és el bufet d'advocats més antic de Nova York i un dels que ha estat en actiu més anys seguits als Estats Units. L'advocat John Wells el fundà el 1792. La seu a Lower Manhattan és una de les cinc oficines que tenen en tres països. A finals del 2014 la companyia tenia uns 400 advocats.

## Referències

* ↑ Bagli, Charles V. «HOME FRONT; At Home in Lower Manhattan for 211 Years» (en anglès). The New York Times, 05-10-2003. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Violante, Thomas R. «Noted New York law firm donates historical records» (en anglès). Yale Bulletin & Calendar, 29-09-2000. Arxivat de l'original el 2015-09-10. [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ Hoffman, Liz; Benoit, David. «Cadwalader Hires New Partner as It Looks to Represent Activist Investors» (en anglès). Wall Street Journal, 07-06-2015. [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ Gordon, Michael; Rothacker, Rick. «US Attorney Anne Tompkins heading to Cadwalader, Wickersham & Taft» (en anglès). The Charlotte Observer, 25-02-2015.
* ↑ Beck, Susan. «A Challenging Year at Cadwalader» (en anglès). The American Lawyer, 03-05-2015.
# Ca n'Illa

Ca n'Illa és una obra de Serinyà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa pairal de grans dimensions, amb dues masoveries i capella. La casa principal te tres plantes i golfes tancades, tres crugies, i coberta a dues aigües. Té una gran terrassa a la primera planta sobre tres espais coberts amb voltes a manera de porxada. La major part de les obertures són llindades amb pedra, o de llinda arquejada. A la segona planta de la façana sud destaca la galeria central d'arquets de mig punt amb pilars motllurats. A la façana principal es troben restes d'esgrafiats de motius geomètrics. L'interior és interessant per la diversitat decorativa de les diferents estances, entre les quals destaca la gran sala principal, ubicada a la crugia central. Adossada a una de les masoveries, hi ha la capella dedicada a la Divina Pastora, un petita construcció de pedra, amb absis semicircular, volta de llunetes, i porta llindada amb la data 1772 inscrita.

## Història

Existeixen referències documentals ja des del segle x d'un assentament anomenat "Ipsa Isola" (978) i "Isula" (979). El topònim faria referència a l'indret on s'ubica la casa, una fondalada la vora d'un meandre del riu Set, que potser hauria conformat una illa en l'època de la primera població. En altres documents posteriors (dels anys 1182, 1184 i 1197) apareixen així mateix signants amb l'apel·latiu "Illa". Se sap també que fins a l'any 1258 Berenguer de Collfort havia percebut drets dominicals del mas Illa de Serinyà, i que van ser posteriorment venuts a Bernat Prat de Besalú.
L'aparença actual data d'una remodelació feta al segle xviii, com indica la data gravada de 1790 gravada a la porta i una balconada. El 1811 es van dur a terme altres reformes posteriors.

## Referències

* 1 2 3 «Ca n'Illa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Surface Pen

El Surface Pen és a la vegada un estilet actiu i bolígraf digital desenvolupat per Microsoft per a la seva sèrie de dispositius informàtics Microsoft Surface. Va ser dissenyat per a demostrar les capacitats com Pen Computing dels sistemes operatius de Microsoft Windows 8/8.1 i Windows 10.

## Primera generació

El primer Surface Pen va ser introduït el 2012 juntament amb la tauleta convertible Surface Pro que utilitza la tecnologia Penabled dissenyada per Wacom. Té un botó físic al costat per simular el botó dret del ratolí quan el llapis entra en contacte amb la pantalla, així com una goma d'esborrar a la punta dalt del bolígraf que elimina els traços de tinta quan entra en contacte amb la pantalla. Anava inclosa amb les tauletes Surface Pro i Surface Pro 2, però no és compatible amb altres models. Tot i que la tecnologia quedà desfasada amb les generacions posteriors i ara es comercialitza amb el nom de "Pro Pen", que encara es pot comprar com un accessori per al Surface Pro i Surface Pro 2, així com per altres dispositius compatibles amb la Tecnologia Penabled com la línea de producte dels Lenovo ThinkPad.

## Línia de temps

Font: Microsoft Devices Blog

## Vegeu també

* Ploma estilogràfica
* Bolígraf
* Apple Pencil
* Maquinari Microsoft

## Referències

* ↑ Hardawar, Devindra. «Microsoft announces Surface: a sleek Windows 8 tablet with killer accessories.», 18-06-2012.
* ↑ «Surface Pro Pen». Microsoft. [Consulta: 26 febrer 2017].
* ↑ None, Ron. «Surface Pro 3 ditches Wacom for a better N-trig pen.», 20-05-2014.

## Enllaços externs

* Annotated Bibliography of References to Pen Computing, Touchscreens, and Tablets Notes on the History of Pen-based Computing a YouTube
* Surface Pen - official website
# Telescopi Hale

El telescopi Hale és un telescopi de 508 cm de diàmetre instal·lat a l'Observatori Palomar, Estats Units; va entrar en funcionament l'any 1948. Va ser finançat gràcies a l'esforç de George Hale.
Gràcies a la seva enorme grandària i potència, es van poder mesurar els espectres i velocitats radials de gran quantitat de galàxies: gràcies a ells Milton Humason i Edwin Hubble van poder determinar la llei que regeix el desplaçament d'aquests cossos celestes, mesurant de manera aproximada el valor de la constant de Hubble.
Els seus cinc metres de diàmetre van significar una fita en la història de l'Astronomia, sent el telescopi més gran fins que, anys després, els soviètics van aconseguir construir un amb un mirall de sis metres de diàmetre (telescopi de Zelenchuskaya). No obstant això, les dificultats per construir miralls massissos més grans van forçar a desenvolupar altres tecnologies diferents: els telescopis de miralls segmentats, bona mostra dels quals és el Telescopi de Monte Hopkins. Fa uns anys es denominava Telescopis de Nova Generació (Next Generation Telescopes, NGT) als telescopis reflectors els miralls primaris serien de més de sis metres de diàmetre. El primer telescopi d'aquesta generació va ser el Keck I, de deu metres de diàmetre, ubicat a Mauna Kea, Hawaii, que va començar a funcionar a finals de 1990.
Entre les seves moltes gestes cal destacar, a tall d'anècdota, que el 1982 va ser el primer telescopi del món en localitzar l'encara inert cometa 1P/Halley en aquest cicle, bastants mesos abans que comencés a activar i a brillar en emetre gas i pols: aquesta gesta va poder aconseguir-se tant pel diàmetre del seu enorme mirall primari com per haver utilitzat una càmera CCD.
# Xapkilei

Xapkilei (en rus: Шапкилей) és un poble de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 87 habitants. Pertany al districte rural de Kozmodemiansk.

## Referències

* ↑ «Деревня АЛДЕЕВО (АЛДИСОЛА)» (en rus). Информационный ресурс Республики Марий Эл «12rus.ru». [Consulta: 12 abril 2016].
# Sertanense Futebol Clube

El Sertanense Futebol Clube és un equip de futbol de Portugal que juga a la II Divisão, la tercera lliga de futbol més important del país.

## Història

Va ser fundat el 17 de febrer de 1934 a la ciutat de Sertã del districte de Castelo Branco per Casimiro Farinha amb el nom Sertanense Foot-ball Club exclusivament com a equip de futbol, però posteriorment van fundar la seva secció de pesca esportiva, la qual li ha donat alguns títols.
Va aconseguir ascendir a la II Divisão per primera vegada en la temporada 2008/09, temporada on van enfrontar el gegant portuguès FC Porto, amb qui van perdre en els vuitens de final de la Copa de Portugal els dos partits 0-4.

## Palmarès

* Tercera Divisió de Portugal: 1
       2008/09
* Campionat de Futbol de Castelo Branco: 2
       1987/88, 1999/2000

## Jugadors destacats

* José Bízarro
* Fábio Ferreira

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (en portuguès)
* ForeDeJogo (en portuguès)
* Blog del Sertanense (en portuguès)
* soccerway.com
* Fundació
# Vicosoprano

Vicosoprano és un antic municipi suís del cantó dels Grisons, situada al districte de Maloja. El 2010 va fusionar am Bondo, Castasegna, Soglio i Stampa i formen junts el municipi de Bregaglia, a la vall del Mera, també anomenat Maira, a la vall del Mera, també anomenat Maira.
A més del poble, hi ha tres veïnats: Roticcio, Pongello i des del 1971 Casaccia. El primer esment escrit Vicus Supranus data de l'any 1096.

## Referències

* 1 2 Collenberg, Adolf. «Vicosoprano». A: Historisches Lexikon der Schweiz (en alemany, francès italià), 06.03.2007.
* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «Mera». A: Enciclopedia Treccani.
# Ca n'Olivella (Teià)

Ca n'Olivella és una obra del municipi de Teià (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta quadrada, pràcticament en forma de bloc cúbic, cobert per una teulada de quatre vessants. Està format per una planta baixa, un primer pis o planta noble i les golfes.
Tots els elements utilitzats són purament neoclàssics: cornisa amb mènsules, balustrades a les finestres i balcons, angles arrodonits amb motllures, cornises al damunt de les finestres i una planta baixa amb finestres d'arc de mig punt, com si es tractés d'arcades.
El pis inferior és decorat per un aplacament estriat, mentre que al pis noble i les golfes els murs són arrebossats.

### Garatge

Situat dins el recinte de la finca. Presenta la façana dividida en tres parts, un cos central més elevat i cobert per una teulada a dos vessants reflectida amb una sola vessant. El desnivell existent entre aquest cos central i els laterals queda tapat per un triangle decoratiu coronat amb un motiu ornamental.
Per la part posterior de l'edifici, el lateral esquerre desapareix a causa de les limitacions del terreny, de manera que interiorment presenta una porta escairada.

## Història

Francesc de Paula Nebot i Torrens (Barcelona 1883-1965), autor d'aquest conjunt, és considerat un noucentista estricte, fet que resta reflectit en un dels edificis públics més importants fets per ell, com és el Cinema Coliseum de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Ca n'Olivella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].
# Building Bombs

Building Bombs és una pel·lícula documental estatunidenca de 1990 produïda i dirigida per Mark Mori i Susan J. Robinson.

## Argument

Building Bombs torna a visitar els "dies de glòria" de l'era atòmica, el seu llegat de residus d'armes nuclears i les seves inquietants preguntes encara sense resposta. Històries privilegiades i imatges d'arxiu rares revelen el funcionament intern d'una de les plantes de bombes nuclears més grans del món i el seu impacte en el medi ambient i el cor humà. La pel·lícula es va centrar en la contaminació ambiental i els problemes de seguretat radiològica al Savannah River Site, situat a prop d'Aiken, Carolina del Sud als Estats Units.
D'interès històric, la pel·lícula va provocar un moviment de gent corrent i estrelles de rock, i va contribuir a un canvi a la política nacional dels Estats Units sobre quin departament del govern federal va exercir la supervisió de la salut dels treballadors i de les comunitats circumdants mitjançant estudis de salut.

## PBS

El 1993, Building Bombs: The Legacy es va publicar a la PBS POV. Aquesta versió editada va ser 10 minuts més curta que la pel·lícula original. Els segments van eliminar les raons cobertes de l'acumulació nuclear que eren un subtext a la versió original.

## Reconeixements

Va ser nominada al Premi Oscar al millor llargmetratge documental. La pel·lícula va ser restaurada per l'Acadèmia Film Archive el 2024.

## Referències

* ↑ Nichols, Peter M. «HOME ENTERTAINMENT/VIDEO: FAST FORWARD; How to Move A Documentary». The New York Times, March 10, 1991.
* ↑ Michaelson, JUDITH «PBS Finally to Air 'Building Bombs' : Television: Controversial show about the fallout from building hydrogen bombs has been delayed for years--and edited-- but basic points remain, producer says.». , August 10, 1993.
* ↑ «NY Times: Building Bombs». The New York Times. Arxivat de l'original el October 14, 2012. [Consulta: November 19, 2008].
* ↑ «Rio 2024 Award Winners | International Uranium Film Festival». uraniumfilmfestival.org. [Consulta: 19 agost 2024].

## Enllaços externs

* Building Bombs a POV
# Solitari de Townsend

El solitari de Townsend (Myadestes townsendi) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de coníferes de l'est i sud d'Alaska, zona occidental del Canadà i dels Estats Units i nord i centre de Mèxic.

## Referències

* ↑ «Solitari de Townsend». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Sòfocles (poeta hel·lenístic)

Sòfocles (en llatí Sophocles, en grec antic Σοφοκλής) fou un poeta atenenc tràgic i líric que va viure més tard que els poetes de la plèiade tràgica, actius durant els segles IV i III aC.
Se li atribueixen quinze drames segons Suides, que és l'única font que el menciona, a banda de d'una anomenada inscripció d'Orcomen.

## Referències

* ↑ 3.Sophocles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 874
# Alfredo Monfort Lahoz

Alfredo Monfort Lahoz (Vila-real, 23 de juliol de 1963) és un exfutbolista valencià, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

A la temporada 81/82 hi debuta amb el CE Castelló a la màxima categoria, tot jugant dos partits. S'aniria consolidant a les files del conjunt de Castàlia durant la primera meitat de la dècada dels 80, en la qual el Castelló milita sobretot a la Segona Divisió.
A la campanya 88/89, és titular amb 35 partits, tot finalitzant amb el retorn dels castellonencs a primera divisió. En els dos anys que romandrien a la màxima categoria, el vila-realenc hi jugaria 65 partits. També estaria a l'onze inicial la temporada 91/92, en el retorn del Castelló a Segona Divisió.
La temporada 92/93 la milita al Vila-real CF, a la categoria d'argent.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Vietnamochloa

Vietnamochloa és un gènere monotípic de plantes de la subfamília de les cloridòidies, de la família de les poàcies. El gènere té una única espècie, Vietnamochloa aurea (Veldkamp i Nowack), que és originària del Vietnam. El nom del gènere es compon de la paraula grega Chloe (herba) i del Vietnam, el seu lloc d'origen.

## Referències

* ↑ Watson, L; Macfarlane, T.D.; Dallwitz, M.J. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 1992–. Arxivat de l'original el 2017-04-13. [Consulta: 17 abril 2020].
* ↑ Veldkamp, J.F.; Nowack, R. «Vietnamochloa aurea (Gramineae : Eragrostideae), a new genus and species from Vietnam» (en anglès). Bulletin du Musée nationala d'Histoire naturelle, 1994, pàg. 213-218.
* ↑ Clayton, W.D.; Harman, K.T.; Williamson, H. «Vietnamochloa» (en anglès). GrassBase - The Online World Grass Flora. Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, 2006 i endavant). [Consulta: 16 abril 2020].
# Cafè amb gel

El cafè amb gel (a Catalunya) o café del temps (al País Valencià) és una manera de beure cafè, sobretot als mesos calorosos de la primavera i estiu, consistent en abocar un cafè exprés ben calent en una copa o un got transparent amb uns quants glaçons. La calor del cafè desfà parcialment els glaçons i la beguda ràpidament esdevé un refresc. Hi ha gent que hi afegeix sucre o un edulcorant. Al País Valencià se sol servir amb una rodanxa de llimona (llima).
Tant a casa com en establiments públics (restaurants, bars, etc.) el cafè amb gel no se serveix barrejat. Cal portar d'una banda un got amb glaçons i separadament, normalment en una tassa petita o xicra, el cafè acabat de fer. El sucre s'ha de barrejar primer al cafè sol calent, car és molt més fàcil dissoldre'l en aquest moment que quan ja està amb el gel.
És més rar, però algunes persones prenen d'aquesta mateixa manera els tallats.

## Referències

* 1 2 Miles Roddis, (2002), Valencia & the Costa Blanca, Lonely Planet, 1ª Ed., pág. 75
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Cala del Bol Roig

La cala del Bol Roig és una platja del municipi de l'Escala (Alt Empordà) situada darrera del Port, al paratge de les Planasses, que forma part de l'espai del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter. Té una longitud de 250 metres i 10 metres d'amplada, formada per còdols grans. S'hi arriba a peu pel camí de ronda GR-92.

## Referències

* ↑ «Bol Roig». Web oficial de Turisme de l'Escala-Empúries.
# Stenella

Stenella és un gènere de mamífers aquàtics de la família dels delfínids, o dofins oceànics.
Actualment se'n reconeixen cinc espècies:
* Dofí tacat tropical, S. attenuata
* Dofí tacat de l'Atlàntic, S. frontalis
* Dofí de musell llarg, S. longirostris
* Dofí d'elm, S. clymene
* Dofí ratllat, S. coeruleoalba
Els exemplars d'aquestes espècies neixen sense taques, però van quedant coberts de taques més fosques a mesura que creixen.

## Referències

* 1 2 Tinker, Spencer Wilkie. Whales of the World. Brill Archive, 1988, p. 310. ISBN 0935848479, 9780935848472.
* 1 2 3 4 5 6 7 Klinowska, Margaret; Justin Cooke. Dolphins, Porpoises and Whales of the World. IUCN, 1991, p. 429. ISBN 2880329361, 9782880329365.
* ↑ Walker, Ernest Pillsbury; Ronald M. Nowak, John E. Heyning, Randall R. Reeves, Brent S. Stewart, John E. Heyning, Randall R. Reeves, Brent S. Stewart. Walker's Marine Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, 2003, p. 264. ISBN 0801873436, 9780801873430.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Teoria BCS

La teoria BCS (de Bardeen, Cooper i Schrieffer, els seus creadors) és la teoria estàndard per explicar la superconductivitat de baixa temperatura. Fou desenvolupada el 1957 pels fisics John Bardeen, Leon Cooper i Robert Schrieffer, per la qual reberen el premi Nobel de física l'any 1972.
A grans trets, considera que la superconductivitat és un fenomen quàntic macroscòpic, en el qual els electrons, que tenen espín semienter, s'aparellen formant parells de Cooper mitjançant fonons (vibracions de la xarxa cristal·lina). Aquests parells es comporten efectivament com partícules d'espín enter i, per tant, no sotmeses al principi d'exclusió de Pauli. Quan els parells de Cooper flueixen pel cos superconductor, aquests deixen una estela que és aprofitada pels següents parells com a camí a través de la xarxa cristal·lina del cos superconductor. D'aquesta manera els parells d'electrons no col·lidiran amb la xarxa cristal·lina, i per tant, no existirà la resistència elèctrica habitual de qualsevol element.
Malgrat el gran avenç que representà, la teoria és incapaç d'explicar la superconductivitat d'alta temperatura, descoberta el 1987, encara poc compresa i en la qual es creu que altres efectes tenen un paper més important. La raó principal per la qual aquesta teoria no és vàlida pels superconductors d'alta temperatura, és que és una teoria que es basa en el fet que l'activitat molecular de la xarxa cristal·lina sigui exageradament reduïda, i això només pot passar amb els superconductors de baixa temperatura.

## Formació dels parells de Cooper

En una xarxa cristal·lina la força atractiva de Coulomb entre els electrons i els ions que la formen provoca una deformació de la xarxa. A causa de la gran massa dels ions (comparada amb la dels electrons) i, per tant, de la seva gran inèrcia mecànica, aquesta deformació no queda compensada ràpidament pel moviment tèrmic. D'aquesta manera es pot donar el cas que un segon electró caigui en el camp de força atractiu que s'ha creat i, per tant, quedi lligat al primer electró mitjançant la deformació de la xarxa (un fonó). Aquest lligam només és energèticament favorable si ambdós electrons tenen els spins antiparal·lels; l'energia de lligam és aproximadament igual a 3kT$_c$.
Aquesta parella d'electrons lligats es comporta, de fet, com una partícula i s'anomena parell de Cooper. Com aquesta partícula té spin enter no està sotmesa al principi d'exclusió de Pauli i el seu comportament està definit per l'estadística de Bose-Einstein.

## Referències

* Bardeen, J.; Cooper, L. N.; and Schrieffer, J. R. "Theory of Superconductivity." Phys. Rev. 108, 1175-1204, 1957.