אין על מה. אל תהיה עצוב לבורגנות המשמימה. ליפול לצפוי, מבלי ליפול. על ששרדת את הטירוף תודה על הכל שרק מלאכים יודעים להעריך. אהבה אינסופית לא משנה התאריך. אך אהבה הייתה אולי בלי תקווה. אולי רק חד צדדית עם עצמי, עם אהבה עוזב שלם אהבת הנעורים. הדיבוק, הזעם הישנה של ההורים רחובות תל אביב שטיילו להן ברחובות מילים כתובות הוצאתי במילים הוצאתי אותו היגון, הצער, הלילות השחורים. משאיר למטה את השברים פורש כנפיים זוהי דעתי. לפחות כך היא מכובד ואצילי לא טראגי אני עוזב את היקום הכאב נהיה עצום זה לא כמו שלפני עכשיו זה כבר אחרי