נובמבר 4002 ספוקה טרם בא. ועדיין אובה ומתאוה - חובקת, מתחבקת, נוגעת והנפש, הנפש מתעלה ועולה מעלה מעלה מערבלת מנעדי אמונה ורגש כתשובה תלויה על עץ במרחב המשאלות וכסופי האין - וחוזרת קטועת משפט, הברות, דמות וסמל - בצומת עולמות שאלה מתמרת על שבלי קטורת