וחדרון קטן נוסף, שהיו מותקנים בו "דוש" ואסלה. סלומון נכנס לדירה וגל של ריח עישון כבד תקף אותו. 4 מיטות סוכנות היו מפוזרות בחדר בפינותיו השונות. החדר נראה כמו לאחר פוגרום. פריטי לבוש שונים היו פזורים בחדר ובמקלחת ואי הסדר שרר בכל. בכיור נערמה ערימת כלים מלוכלכים. "אני צריך לעשות כאן סדר, ככה אי אפשר לחיות בלכלוך הזה. אחרי הארוחה אני מתלבש על הניקיון, עד שהדירה תבריק". סלומון אהב תמיד סדר וניקיון.  במיטה אחת ישן לו חברו, משה, אשר חזר מאוחר בלילה ממשחק קלפים עם חברים,  והחליט שהיום הוא לא מתייצב לעבודה בבניין. "היום אני חולה" - קבע לעצמו עובדה. "אפ, אפ, אפ, השעה כבר שתיים בצוהריים, קום" - ניער מעליו סלומון את שמיכת הצמר הכהה. "הולכים לחגוג במסעדה. מצאתי עבודה". משה פקח את עיניו והחל להתרומם בקושי מן המיטה. הוא לבש את מכנסיו, פנה אל המקלחת. שם שטף את פניו במים קרים,  והחל לגלח בחופזה את זקנו בן היומיים. כאשר סיים את הגילוח, מצא לו איזו חולצה מקומטת, לבש אותה ואמר: "יצאנו?". "יצאנו" - אמר סלומון ושניהם יצאו מן הדירה ופנו אל הרחוב למסעדה של מרקו. סלומון הזמין מאכלים כיד המלך. "מותר לנו לחגוג