אבל הלב עצמו מפורק לחתיכות. ושוב את אומרת לא לבכות בהנף יד הודף את הפחד והדמעות בשרירים מתוחים ועצמות מתפוקקות בחזה חשוף סופג את המכות. המגן לא עוצר את כל החניתות משייט הלאה ותקוע בחזית שוב חושב אחורנית לוקח ומוותר. ועכשיו אני יותר מהתקופה שהייתי לפחות מזכירה לי נשכחות ואני נבהל ונרתע. מתקרב אליי בצעדים זהירים אולי בשחור אני שומע