לא איכפת לי שזו אולי... הפעם האחרונה. לא איכפת לי לשבת ולדבר איתה ושהיא תספר לי כמה כיף לה לחתוך אדום של סוף. אדום של כאב, לא של שמחה אדום של שנאה, לא של אהבה לא זה שהלהב אדומה עכשיו, אלא זה שבלב אדום. אבל לא הכאב הפיזי שמפריע לה, אם כי זה בראש. ולראות את הדם שנוזל. ואת הדמעות שנוזלות ביחד איתו. לא הפעם. עדיין לא. ממש ממש קרוב לוריד.. אבל לא. כמעט. ואיך היא מכניסה את הסכין ממש לאט ובעדינות לתוך העור