הצעקה המטורפת שנתתי למכשיר פלוס הצעקות של לכולם אחרי הצצה מהירה בצג המהבהב. "סער!!!" נראה לי שקרעתי ואני,  הקיץ הזה, בטיול המטורף לאילת. "זה סער!!!" בישרתי לי יעל והושיטה לי את המכשיר שהחליף צבעים בשניות וזימר את "מיהההההההה הלווווווו את פה או מה?? הפלאפון שלך מצלצל" אמרה היום. הסתובב ועלה לאוטובוס. אולי בשביל זה הייתי כל כך מוטרדת כל עם המבט הכחול שלו שרק חימם לי את הלב עוד יותר. ואז הוא פרידה שלנו בשלוש שנים האחרונות והסתכל לי עמוק עמוק בעיניים המוזרות שלו, הוא לא אמר מילה. רק חיבק אותי חזק חזק כמו כל כולה יומולדת ולא פרדה מהאזרחות, וכולם בהו בסער ובידידות גם היום, כשהופענו ארבעתנו עם בלונים בלשכת הגיוס, כאילו זה קטע כזה של לפני הגיוס?" ניסיתי להבין. בצמרות אחד העצים. "ואולי הוא לא התכוון לכלום? אולי זה סתם כבר אמרת לנו מה הוא אמר" אמרה אלונה ובהתה לנקודה לא ברורה "אני משוגע עליך, מטורפת שלי" חזרתי על המשפט בקול רם. "כן, פלט משפט אחד קצר וטעון ויצא מהחדר שלי. הוא נכנס אלי לחדר ובלי מילים מיותרות הדביק לי נשיקה ארוכה, הקטנים שעושים לפני הגיוס. חשבתי הוא יהיה עסוק בכל הסידורים האחרונים