היא: כן... ככה זה כשאוהבים..." הוא: יופי. הרסת את הרגע. היא: טוב, נו, אל תהיה נאצ'ס. הוא: באמת שלא? היא: אתה לא נכנס באמצע. ממש לא. הוא: אממ... עזבי, אני לא אכנס באמצ- היא: אבל זה לא אומר... הוא: אה... לא ידעתי... חצי חבר. היא: אממ... אני לא יודעת אם ידעת אבל יש לי כזה, לא יודעת... הוא: טוב, תגידי משהו. מה להגיד. היא: אני... תשמע, אני לא יודעת... לא ידעתי... אני לא יודעת הוא: באמת? מה את חושבת? היא: אוי. עכשיו קיבלתי את המשלוח שלך. הוא: טוב, נו. אני לא יודע מה להגיד. היא: כן. הוא: בטוחה? היא: לא. הוא: אוי, נזכרתי, את זוכרת את המסיבה שהכרנו בה? היא: האמת, לא זוכרת. הוא: את יודעת שחשבתי על זה... מאיפה אני מכיר אותך? היא: יופי, תינוק. הוא: תפסתי! היא: טוב, נו, קח כמה נשיקות אוויריות. הוא: נו, באוויר. היא: טוב, נו, מה? אני זונת נשיקות? חוץ מזה, אנחנו בטלפון! הוא: טוב, תשמעי, אם את רוצה לדעת אז... אז... תתני לי נשיקה. היא: ביי. הוא: יו... את כזאת עיוורת. ביי. היא: יופי. במה זכיתי לכבוד? הוא: האמת, שאני כמעט ולא מדבר בטלפון. היא: טוב, נו? כמה ההורים שלך משלמים חשבון טלפון? הוא: בסדר... היא: