אפצ'י! אפצ'י! קינוח אף קולני. "אפילו לא ידעתי שהיא ידעה שאני אלרגי לחתולים." אפצ'י! "איזו נקמה מתוקה היא מצאה לה!" אפצ'י! "ואם לא, הכול יתרם לאיזה גוף וולונטרי מזורגג." אפצ'י! "לא סתם אתכם, הכול מותנה בכך שאטפל בכם אישית." אפצ'י! "והוסיפה על זה - אתכם." אפצ'י! קינוח אף. רשת החנויות." אפצ'י! "מה זה הכול? עם ריבית? חההה" אפצ'י! "את המפעל המצליח, את הכול." אפצ'י! "נתתי הכול, רק להפטר ממנה." אפצ'י! "ועכשיו היא מחזירה לי הכול." אפצ'י! "כשהתגרשנו, וואו זה היה מזמן, כבר עשרים שנה, היא לקחה כל הרעש הלא מוכר הזה. מי האיש הזה?" אפצ'י! שני זוגות העיניים שבהו בו וכאילו אומרות: "על מה המהומה, מה נראה כאילו הוא מדבר לעצמו אך תנועה קלה מהספה לידו הראתה את "לא ידעתי שהיא כל כך שונאת אותי." קינוח אף. "איך נקלעתי לזה?" אפצ'י! "דווקא אני?" אפצ'י! הענקית, מרגיש כמעט טובע בה. היו  אלה הקולות היחידים שנשמעו בחדר, הוא ישב על הכורסא אפצ'י! אפצ'י! קינוח אף קולני, ועוד אחד.