לא ענה. הוא רק מלמל חרישית. "כואב לי" הוא התחנן, אריק פעל כמו מכונה הוא עשה לו חוסם עורקים וביצע הנשמה. הדם ניגר ממנו ביחד עם חייו כמו זרם מים חזק. "יואב, דבר איתי". עכשיו אריק בכה כמו תינוק אבל יואב רק הביט בו בעיניים זגוגיות ולא השמיע הגה. "יואב תדבר", אריק התחנן אך לשווא. כדורי המוות שרקו מסביבו ביחד עם רסיסי הפגזים, אך הוא לא שמע מאומה, רק שכב על הקרקע ובכה כמו שלא בכה מימיו, בכי חרישי, בכי נואש שמסוגל לקרוע לגזרים גם את ליבו של האדם הקשוח ביותר.