תמיד ספירת מלאי. אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש. גם שמית. גילי, גלי, סלי, אורלי, שירלי, דודו. תמיד תחושה שמישהו חסר. מי חסר? אף אחד לא חסר. אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש. תמיד צל קטן, תחושה של ספק, לא, לא חסר איש, אז מה אם היינו צריכים להיות אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש, שבע.