ואז אני נזכרת שאף אחד איתי לא נשאר שמביא איתו ריח של עבר והריח של הגשם השמיים, הצורות של העננים והנוף מהחדר שלי מעדיפה את העולם השקט והבטוח שלי אבל אולי אני מעדיפה להיות בחברת עצמי להכיר הרבה אנשים, להנות יש לי כמה חודשים לחיות שאפול... שם אתם מחכים ולא מעזה להביט לצדדים הולכת קדימה אני לא מצחיקה או מוכשרת אני לא יפה ולא מיוחדת אז אני מעדיפה לשתוק אני לא יודעת איך להתחיל לדבר אין לי מה לחלוק אין לי מה לספר שלבד לא יהיו לי יותר קשיים הם מלחיצים אותי עד שאני מרגישה כי אני לא אוהבת אנשים ואולי אני רוצה להיות בודדה עם חיוך עגום ועיניים ביישניות גם לא הפנים שניבטות אליי מהמראה ואף אחד לא יגיד לי מה נכון או לא נכון לעשות