להתפוגג אל הכל-כלום. ברעש עצום ,בכוח ובצלצול. ושוב רוח מכה בי, שוב אני על גג בית המדרש. שוב, שוב, שוב, שוב. וברקע שעון קוקייה )מיושן היטב( מכה. סירים של  אפור מבעבע. בין מאורות ומדורות עליהם שופתים, לרוץ, הרחק, לרוץ, לרוץ. נמלטתי. אל תוך מדורת השבט. בחזרה אל טיול לילה תל אביבי, כטלטלת גבר, כדור על ארץ. הכתה בי הרוח הגדולה, הנוראה.