הורדה בסמוך לחוף, שחייה אל החוף במידת הצורך, והסעה אל מקום מבטחים. נראה שדריו, אשר בילה שעות רבות בשייט בימת המרמרה הנושקת לעיר הולדתו איסטנבול, יוכל לעמוד במשימת ההעפלה הבלתי חוקית הזו. למעשה, היה זה מעשה ההתנדבות הראשון של דריו, ומאז מוכן היה להתנדב תמיד לכל משימה אשר תוטל עליו בעתיד.  המבצע תוכנן בקפידה על כל פרטיו. "המתנדבים" צויידו מבעוד מועד בבגדים כהים על פי מידותיהם, וכך קיבל כל אחד מהם זוג מכנסיים שחורים וחולצה שחורה, על מנת שלא יבלטו בחשיכה. כך פוזרו גם מזוודותיהם וחפציהם האישיים של "המתנדבים" בין העולים "הליגאליים", וכל עולה כזה היה אמור לרדת עם שתיים-שלוש מזוודות אל החוף. את מזוודותיהם וחפציהם האישיים היו אמורים "המתנדבים" לקבל זמן מה לאחר הגיעם אל חוף מבטחים.  שני הקצינים הבריטיים העיפו מבט בעולים השוהים על סיפון האונייה, וניסו לאמוד בעיניהם את מספרם. הקברניט איצ'ה ניסה לשדר "עסקים כרגיל", אך בליבו התפלל ששני האנגלים האלו יסתלקו מכאן במהירות האפשרית. הוא ניסה  להסיח את דעתם בשוחחו עימם שיחת נימוסין אודות תנאי ההפלגה ומזג האוויר, נושא שידע כי הוא חביב במיוחד על כל אנגלי,