תיכף אלך לשתות משהו. התאבדות יותר". לכתוב זה כיף, אבל התאבדות יותר. אני צריך סופה אז אני לא ממש בחיים, אז אני חושב "לכתוב זה כיף, אבל והגשם ייפול, לא ימטיר, ייפול. אני חי מסופה לסופה, אם אין ביתית, בחורף, עת תכלה סופה. אז ייקדרו השמיים כאדג'ו של ברבר גדול במיוחד שודאי יירה במערכה השלישית, ודאי ייזמן שלולית מנירוסטה. מהתקרה אין עוד דליפות, אבל יש סדקים ויש סדק אחד להוזיז את כל הרהיטים. בייחוד את ארון הקיר השחור הגדול, בפינות, בחרכים. זה חטא לא לנקות מספיק טוב, מסתבר. צריך זה חטא ללכת יחף. כמה שניסיתי לנקות עדיין יש זכוכיות. אצבעות בציפורניים, זכוכית באצבעות, זה חטא ללכת יחף, מסתבר.         "בדיוק."         "ויאוס נומוס." בדבר." "צחקתי. בכל אופן, אם אין גופה אז אי אפשר להאשים אותך אני משוגע על ילדים! מ-שו-גע." אמר בטון דיאגנוסטי-אגנוסטי. "לא לא, איזה רצחתי.. תהיה רציני. מה ולי ולרציחות? ובכלל,         "אה, לרגע חשבתי שרצחת אותו."         "לא לא, התינוק פה." נרקומנים צריכים כסף. צ'מע, הירואין זה דבר יקר. ככה שמעתי." "צ'מע, אשכרה נחטף התינוק. אולי איזה נרקומן צריך כסף. הרבה משעמם, זה לא