נחה, אבל כשכמה ימים לאחר שובם התקשרה אליהם המחנכת של הכיתה ושאלה מדוע בתם לא הגיעה לבית הספר בשלושת השבועות האחרונים, הם היו המומים. הם ניסו לפתוח את הדלת הנעולה, ומשנכשלו מעשיהם הם פרצו אותה ולאימתם גילו את בתם האהובה כשהוא כחושה כשלד וחיוורת כשלג, שוכבת במיטתה כשרק כותונת לילה דקיקה ושקופה לגופה בליל פברואר קר זה, כשהחלון פתוח והגשם נכנס פנימה. שפתיה היו כחולות והעלו קצף. הרופאים שהוזעקו למקום קבעו שנפטרה בשנתה מספר שעות לפני כן, כשמונה שעות לאחר שנטלה את 24 הכדורים שהיו בצנצנת הקטנה. משקל גופתה היה 30 ק"ג - 28 ק"ג מתחת למשקלה בפעם האחרונה שראו אותה הוריה. ניתוח הגופה קבע שהנערה לא הכניסה מזון ומשקה לפיה במשך אותם שבועות והיתה במצב של תנוחת שכיבה מתמדת. ככל הנראה, הסתגרה בחדרה ולא יצאה ממנו אחרי עבירת טראומה כלשהי. ליבה לא שרד את מצב תת-התזונה החמור אליו הגיע בשילוב עם כמות הכדורים הגדולה. בהלווייתה, נאמר כי היתה נערה פופולרית, יפה, בריאה, חייכנית, בעלת חוג חברים גדול-ממדים ומספר רב של מחזרים. איש לא הבין מה היתה הסיבה שלה למעשה שעשתה. חבריה לא ראו אותה מאז שהפסיקה לבוא לבית הספר,