גורר רחצת שיניים מייסרת למדי. שכחתי משהו אתמול: להחליט לרחוץ שיניים לפני הנחת תפילין זה לגבי ההנחה עצמה: היא סודית. ומתועבת. לאוטובוס גם ההרגשה עוברת. ידו. "4" יכול לגרום לי מאוד להתייסר, אבל עד שאני מגיע עולם )"מלך הכבוד"(, בלי קשר לאיך הבעת כבוד זו מפורשת על טיעון די בעייתי מכיוון שהלבוש מביע את הכבוד שאני נותן לבורא שמכובד בפני אדם איננו בהכרח מכובד בפני האל. 4. אבל זה כמובן בורא עולם באותם בגדים שנחשבים מכובדים, נאותים בפני אדם - מה מתוחכמת, שאותה לא הזכרתי עד עכשו: 3. לא צריך להתלבש לפני )תחתונים + נעליים( לפני בורא עולם. ויש גם אפשרות שלישית, כדבר הראשון שאתה עושה, לפני לבוש. 2. ראוי להתייצב לבוש בוחר באחת האפשרויות הבאות כהנחת היסוד: 1. ראוי להניח תפילין מייסר אותי אבל תמיד אני מצליח להמשיך )להתחיל( את היום כשאני הכל ולא בגלל שאני מתעצל להתלבש במיוחד לכבוד זה. זה קצת ההנחה עם פיג'מה בתואנה שאני עושה את זה כדי לעשות את זה לפני חוטא כי אז אני מרגיש שאני הונה את עצמי בימים שאני מצדיק את חשובים. וכשאני מניח תפילין אחרי שאני מתלבש אני מרגיש הכי בשביל להיפטר מזה מהר ולפנות זמן לסידורי