גאה לשמוע "על מה אתה מדבר חמודי?" "אבל למה לא התקשרת? לא אמרת מילה. את יודעת כמה שדאגנו?" שלפני בעלי... למדנו יחד." "לא חמודי, מישהו מהעבר הרחוק, אינך מכיר אותו... הוא מהתקופה "מישהו שאני מכיר?" שמעתי את נשימתו נעצרת. "פגשתי ידיד נעורים, רוני, והחלטנו לעשות פסק זמן של החיים." "לאן נעלמת ככה פתאום?" "כן, אני בסדר גמור." "יקירתי, הכל בסדר?" לא עברה שעה קלה וטלפון, ד"ר שר מעברו השני של קו הטלפון. חוץ מזה עכשיו שאנחנו רשומים במלון, מי שבעקבותינו יגיע.... התמקמנו בקומה ה 83   ושוב ניסינו לבדוק את הנתונים שבידינו. והמרצים עדיין לא הגיעו, מה שמשאיר לי קצת זמן למחשבות. בעוד שלושה ימים במרכז הקונגרסים מוסקונה. רבים מהחוקרים הזמינה המזכירה שלי לפני מיליון שנה חדר. הכנס עצמו יתקיים ניגוד מוחלט לתחושות ולחששות. פנינו היישר למלון  המריוט שם סן פרנציסקו בשעת בוקר מוקדמת. הגשר מבריק והים  חלק ושקט, פרק חמישי - סן שיין לקח לנו כמעט שעה להגיע לשדה התעופה של פילדלפיה. "לא צריך להגזים, ניסע עד העיר הקרובה ומשם ניקח מטוס." במכונית הלא נוחה במיוחד. "במכונית?" דימיינתי לי את מפת ארה"ב, ושעות ארוכות של נסיעה