בגלל החיים המזדיינים האלה אני בוכה פה עכשיו. אתנתק מכולם. כי בסופו של דבר אבל אני אתנתק, אין לי אומץ. בעולם. שאנחנו הדברים הכי יקרים לה בעולם ושהיא אוהבת אותנו הכי אבא שלי ואני עשינו שיחת ועידה ואמא שלי אמרה לי ולאבא שלי אני כנראה לא אתאבד, כי דווקא בדיוק היום ט"ו באב אמא שלי, אני תמיד אשנא אפילו אם אני אהיה הבת אדם הכי מאושרת בעולם. הזה שונאת. אני יודעת שגם אם המצב ישתנה, זה לא ממש ישנה כי אני את העולם נמאס לי להתאמץ להשאר במקום החרא הזה. נמאס לי מלהפגע. נמאס לי מלפגוע. נמאס לי מהאנשים הצבועים שנמצאים בתוכו. נמאס לי מהחיים האלה. אנשים לא מקשיבים, אם כן זה רק לעצמם. מחדש אני מוכיחה לעצמי עד כמה אני צודקת.