בשביל זהו-זה, עכשיו הוא ניגמר סופית....ואני ממש מצטער על אתמול "לא....לא, זה עוד הסיפור עם עירית," אמרתי מבולבל. "אבל בשאלה, "מה, עוד בחורה אחת כבר הספיקה להעיף אותך?" וכעת, תוך כדי דחיפת מרפק ידידותית לצלעותיי הוא עקץ אותי יחיאל ידע כמה פרטים על הבעיות שלי עם חברתי לשעבר, עירית, שקלתי לרגע מה לענות ואמרתי בקצרה, "סתם בלגן עם בחורות." "אה, אז תגיד ככה," הוא התחייך, "למה מה קרה?" לאיפה שאמרת לי פעם ושברתי קצת בקבוקים." "ליד רדינג," אמרתי בהיסוס. "הסתובבתי שם....ואחר כך הלכתי "איפה שם?" שאל יחיאל. הייתי שם." סימנתי בראשי לכיוון ארובת רדינג. לקחתי שאיפה ארוכה מהסיגריה. "טוב אז אני לא ביליתי, אני נפקדות בדיוק בגלל שבא להם לבלות קצת." "יכול להיות, למה לא? יחיאל אמר, "הרבה חברה בצבא עושים אתמול לבסיס בגלל שבא לי לבלות קצת?" "מי אמר שביליתי?" אמרתי במפגיע, "מה אתה חושב, שלא הגעתי הוא חיכה סבלני שאדליק סיגריה ואמר, "בילית טוב?" בעצבנות את חפיסת הסיגריות מכיס חולצתי. המילים בהן השתמש מיכה אחי מוקדם יותר באותו בוקר. הוצאתי "מה איך היה אתמול?" תמהתי על שאלתו. אלה היו בדיוק אותן ממזרי. "אז איך היה