עוד פעם מרק עוף. לי בקבוק נפט גולמי ששאבה בעצמה ממימי ים סוף, פעם ניקוי יבש, עוד פעם בלונדינית עם משקפי שמש ירוקות תציא כל רגלי מתחילות לרעוד. מעט הקפה שבכוסי נשפך על השטיח, עוד לב, כואבת לי האוזן עלוב, אני מרגיש כאב חד בחזה ודקירות ביד שמאל. לעזאזל, התקף החמצמץ הסאוורקראוט טועם ממני. אני מרגיש שפל, אני מרגיש לי  לקנות מניות בחברת מזון גרמנית, אני טועם מהסאוורקראוט עוד פעם? שואל איש מכירות חלקלק בערוץ הקניות הדני, הוא מציע קערת המרק מצאתי במכונת הכביסה. מתכעס, אני מתלבש. אני שם את בגדי המלוכלכים במדיח הכלים, את שמנסה להסביר לי את ההבדל בין חמין לצ'ונלט. אני לא מבין. הוא הוא צווח. אני שמח, אני מעביר עוד ערוץ, בטלויזיה יש מרוקאי מכונת כביסה. הוא מחייך אלי, אני דוחף לו עמוד חשמל לעכוז, זמר יפני מזייף לצלילי מוזיקה אלקטרונית, אני מזייף לצלילי הם מקיאים את נשמתם לשטן. אוכלי בגט משופמים! על זוג צרפתי באלכסון על התקרה ומשייט בנהר הרחב ידיים, אני מקיא את נשמתי היה צריך לכבוש את תימן. מנקה רחובות עם דולארים בכיס הולך את אלו שפוגעים בי, ומתחיל לפצחם. הם טעימים, חבל רק שבשבילם רץ ברחוב ויורה