הרבה זמן?...יש לך מבט של אחד, שהולך להתגייס". העיניים יקרה? זהו? הלכה לה התמימות? התנפצה לך הבועה הורודה שצפת לפני שאזלו חייו, כדייסה לבנה- ורודה: "מה?!  לא ידעת שזה הורודות הביטו אלי, כבר לא מפחדות. דמיינתי את הארנב אומר לי, הארנב. הוא פרפר קלות ולאחר מספר מכות נוספות הוא נכנע ועיניו הלהב מופנה מעלה והצד הכהה כפטיש נחת על צווארו הלבן של פתחתי את הדלת וראיתי אותו, עומד עם גרזן גדול, שצדו החד של הלכתי לכיוון הצריף חזרה, לגמתי מהשוקו לפני שניכנסתי פנימה. דמוי שוקו. המכונה סיימה את פעולתה עם רעשי זיוף מוזרים. את המטבעות ובפעולה איטית התמלאה כוס הפלסטיק בזרזיף של נוזל היתה שונה מהאויר שנשמתי בצריף. הגעתי למכונת השתייה ושלשלתי ליטפתי את הארנב ויצאתי. מכת האויר שנשמתי לתוך ראותי, לא חיפשתי את המעביד שלי, כדי להודיע לו שאני יוצא להפסקה. כל הכלובים. אפילו חולדות פטריוטיות לא ביקרו באותו יום. את סופם המוחלט של איחוריו. הצריף היה ריק ושקט מוזר השתלט על והפעם הורע מזלו והוא נעצר באשמת איחורי יתר והמבט שלו סימן הוא הזכיר לי את הארנב מ"עליזה בארץ הפלאות", שכל הזמן מאחר בכוס התה. נהנתי ללטף את הארנב