כבר מוכנות למשלוח על פני הנהר. השלג  פינה את מקומו לאניצי ירק העולים מתוך גומחות סתר שהתגלעו מתחת לשכבת הבוץ והעלים היבשים משנים עברו.  היתה אמו הצדקת יוצאת לבילקה עם שתיים מן היתומות שאספה לביתה וחוזרת עם רדת החשיכה כשכליה עמוסים כל טוב. צליל העגלה  השבה מן השוק נותר חקוק  לעולמים.  עוד פעם אחת לאחר המלחמה יצא לו לשמוע את אותו צליל הכלים המתנודדים בקשקוש מלא-הוד. היה זה  בסרט יגוסלבי שראה בבית קולנוע במושבה  ומעולם לא  זכר את שמו. התיישב אצל  משטח הבטון ממשש את השמות. מברך בלבו שאין המבקרים סרים אצל הקברות בשעת בוקר כה מוקדמת. "ינקו", לחש את שמו כמו מבקש לאמר "שמור על עצמך שלא יראו את סודך" ואף פרש את ידיו לצדדים כמו  בא לסבר את אוזנו של זולת בדמותו. מתבונן בשמות ומנסה לשזור את השמות למסכת נשכחת.  אבא ישראל ווינקרנץ בטור השני, ומתחתיו בתיה ווינקרנץ אמו. היו השניים בני דודים מדרגה ראשונה. מורדכי ווינקרץ סבו מצד אביו היה אח ליהודה-הירש ווינקרנץ אביה של בתיה. נשא יהודה-הירש בת למשפחת בירנבוים ומרדכי לקח לו בת ממשפחת טייטלבוים. וכך רשומים היו השמות חקוקים על פי הווינקרנצים, הטייטלבויים