כפי שהוצל בסלון ביתי. כי אשחיר עולמכם, ועיזבוני כאן. לכו החולפות על פניו. על היפות בנשמות אשר לא יחוס כי יגוני הוא כמלריה ונערי חמי לבב, ילדות בשמלות ערב השמרו מפניי האוגבת אותנו בכל חופה. ואיש אינו ניצל מן האשמה הפגם טמון בי ובכם כאחד, שבילי חיי. ושנאה אמטיר לאורך