ריח ירוק עם הזמן אני רואה שאנחנו היינו יותר משניים. אני רואה את העיניים השואלות של הילדים שלמדו לאהוב את הגבות הסוערות של הדוד שלך כשעיניו נבוכות מולי האוהבת, המצפה. שפם לבן ורך שואל באלם, איפה? אני שומעת את געגועי הבוטנים המתוקים מריחה את עוגת השבת  ואת קולן של קופסאות הפלסטיק שלי נפקחות בעמק שפעם היה תפארת כלניות ולימונים פקאנים שמנים ופומלות וריח ירוק של הילדות שהייתה שלך אפריל 2005 גרגרי חיטה הגעגועים נובטים בי כשהשדות הגדולים של החיטה מזדקפים מולי בגאוות שיבולים ואני מולם כמשה וקמלה מרגישה את גרגרי החיטה של מעוז נשברים בשיני הצוחקות בקיץ שעבר  איתך אפריל 2005