לארה"ב. משהו מגניב, חודש באוניית לו איזו קומבינה. משהו נשבר לו. הוא היה חייב פשוט לברוח. הסוכנת באיסתא ארגנה שהיא חוזרת עוד שבועיים. בת זונה דיאטטית. תחכה לי." וזה אחרי שהיא בכתה לו בטלפון הראשון מדלהי ואמרה איך היא זרקה אותו בטלפון מגואה. "אני במסיבה עם מישהו ואל חיים לא גילה לו על ברוריה. "גם אני נוסע לעבוד. לעבוד ולעשות חיים." אמריקה." "אני נוסע לעבוד קצת במובינג, מלצרות, לחסוך כסף לטיול בדרום "למה אתה נוסע ?" "וואלה." האכזרי ביותר שהצליח לחשוב עליו כאות הזדהות. חיים נזכר שכשסגר 53 בלבנון דווקא היה מה לאכול. זה הדבר לאנשים אין מה לאכול אז הם נוסעים לניו יורק." "יש רעב גדול באירלנד. כל התפוחי אדמה נרקבו מאיזה טפיל. "מה ?" הוא נוסע בגלל התפוחי אדמה." "אני ג'ק, אוסטרליה. נעים מאוד. מעליי ישן איאן, הוא מאירלנד. "כן, חם ולח. ואתה ?" "חם שם נכון ? " "אני מישראל, תל אביב, חיים." "מאיפה אתה ? " "בסדר." "מה המצב ? " חדר צר שחלק עם עוד שלושה בחורים. שתי מיטות כפולות וכיור. הוא הגיע לחדר. המעלית השמיע רעש חריקה והחלה לרדת באיטיות. הגברתן הנהן בהבנה והוריד את הידית המוזהבת למטה. "קומה 2 מתחת