מרגישה כמו אחת מהחבר'ה. נורמאלית ושאני שונה. אז חשבתי שהם היו ציניים, עכשיו אני שיבין אותי באמת. הבנתי למה התכוונו כולם שאמרו לי שאני לא מופתעת והבנתי פתאום למה עד עכשיו לא מצאתי אוזן קשבת ומישהו ללכת הביתה, כי אני נורמאלית כמו כולם, באותו ראש. הייתי האישה חייכה מרוצה ואמרה שסוף סוף הבראתי ועכשיו אני יכולה אישי מאתגר לי את המוח, לא יצא לי כלום. אותי לשלומי וחוץ מלמלמל ולחייך ולצחוק כאילו מישהו באופן הסתכלה עליי במבט מרוצה ממש ואמרה שאני נראית טוב. היא שאלה כשנכנסתי מס' ימים לאחר מכן לאישה החצי נחמדה וחצי אויבת היא פקודה להפסיק לחייך אבל זה לא מקשיב לי, זה לא מפסיק. לי על השפתיים, באמת שלא הבנתי מאיפה הוא הגיע. אני נתתי לאלי לוזון. גם היה לי מין חיוך דבילי כזה ואידיוטי שהיה מרוח כל כך לבנות שאם היה פורים, הייתי זוכה מקום ראשון בתחפושת אותי כשהוא נגמר, השיער שלי הזדקר כלפי מעלה והפנים שלי היו עוד באותו יום עברתי את הטיפול האחרון, הייתם צריכים לראות כרגע כבר אין מי שיעזור לי. כולם פה משוגעים אני אומרת לכם... נוסף. ואמרה לי שאני אחזור אליה בעוד כמה ימים, לאחר טיפול חשמל האישה הנחמדה שעד