במטיבה אליהם... רק היא זוהרת. החול בסביבתה גם הוא נע, לצלילי גיטרת הבאס שנפרטת לה. בחושך את הנהר שהוא גופה. ממנה. התופים והגיטרות, אפשר לראות אותם זורמים בנשמתה, חוצים הגלים כמעט נושקים לרגליה, אך לנצח נעצרים סנטימטרים ספורים היא עומדת לה שם, מתחת לכיפה של כוכבים ושערה מתבדר לו ברוח. עם הרוח אל הגלים ומגיע ליבשות אחרות. היא מחייכת לעצמה וזזה. זזה לפי הקצב האיטי שמתנגן לו, נידף היא נמצאת שם, נערה מחלום