היפ, היפ... לעצור להתרענן... אפשר להתייבש, מאוד מסוכן... שאני מרגיש שלווה פנימית. איזה יופי, יש פה קולר... כדאי כשד טזמני אחוז תזזית, הייתי אומר היפ, היפ, היפ... לולא הזקן שחולף על פניי אחת ל03 שניות בערך היפ, היפ, היפ, היי זה דווקא נחמד... חייבים לחמם את השריר... אולי שני סיבובים... חמישה סיבובי הליכה. אהה... נראה לי שכדאי לעשות סיבוב הליכה בינתיים... לחימום... ידעתי שבכל זאת היה כדאי לקחת את הנייקי... האלה מהטלוויזיה עושים את זה כל הזמן, והם נראים מבסוטים... איך יכול להיות שזה כל כך קשה? ביג דיל! רק לרוץ... נעלמה בענן אבק. הזקן בינתיים כבר עוקף אותי שוב. "57 מטר. לא... 07" "אז חיצוני. אז נו, נו, מה המרחק?" "חיצוני". "מה יותר קשה?" "רצת במסלול הפנימי או החיצוני?" "סלחי לי, מה המרחק מהפח שם עד לכאן?" די קל בינתיים, זה היה החימום. מעניין כמה קילומטר כבר עשיתי. אבל לא כי נגמרתי. כי זה התכנון. טוב הפסקה. מה זה כתוב לו שם על האחורה של החולצה? הופ. הופ. הופ. הופ. מי זה מאחורה? אין סיכוי שהזקן הזה עוקף אותי! הוא בן 08! הופ. הופ. הופ. טוב, כנראה שהצייר אשר תכנן את המסלול הזה. הופ. הופ. הופ.