ארזתי כל מה שצריך מחר אני עולה על הטיסה המיועדת על מה אני חולם מול גן מאיר עוצר אותי גשש ותיק הוא לא ישן שבוע ביד שלי הוא מחזיק הוא פנה אל טוב ליבם של העוברים והשבים, אבל לשווא, לתחינותיו אף אחד לא נענה מה שהרתיע, מן הסתם, זה המבטא הערבי הוא ברגליים יחפות גלבייה לבנה בבת אחת איבדתי חוש כיוון חוש התמצאות כשהוא שאל אותי: "תגיד, אתה מכיר את ת"א"? ברחובות הוא התרוצץ כמו גור כלבים אבוד אני לא יודע מה שיתק אותי שלא יכולתי להשיב תגיד זה פחד - תאמר אי נחת - תחושת ביחד - או ברית סודית כלום לא הבנתי, פשוט הרגשתי את זה - יש לי שליחות, יש לי תפקיד הוא סיפר לי איך עמד מחוץ לשער הקרייה כשהוא ביקש מהם עזרה הם לא נידבו לו שקל עשרים שנה הוא משרת אותם נאמנה "עכשיו יש מתיחות", אמרו לו, "אז אל תמשוך בחבל", "אל תמתח!" ועוד פרטים מפוזרים על אשתו בבית חולים "חייב לקחת אותה הביתה, זה לא סובל דיחוי" היא בוכה במסדרונות על בנה, שוכב שם, פצוע מסוק צבאי אחראי על מלאכת הפינוי והם גרים על קו הגבול סמוך לשדה מוקשים שם התרחשה התאונה מישהו שיחק אותה גיבור הבן היה לפני גיוס, ניסה רק להרשים קרה או לא קרה אני נזעקתי לעזור