החליפו מתנות. אמא קנתה מין מין "קרן שפע", כמו חצוצרה המתעקלת כלפי מעלה, כשהיא שכובה על צידה ומלאה עד לגדותיה בענבים, עלי תאנה, רימונים ושיבולים - הכל מצופה כסף!!! הדפנה השיבה בתמונת שמן של חני ונרי. הדפנה היא ציירת מוכשרת, ולטעמי היה הציור מקסים, עשוי במשיחות מכחול גסות וקצרות בגווני חום ולבן שנהבי, תווי הפנים היו מרומזים ועם זאת ברורים לחלוטין. אמא ציפתה למשהו שונה לחלוטין. אמא המסכנה, היא לא ידעה למה עליה לצפות. היא נדהמה מאי הסדר בבית.  החצר היתה מוזנחת ובה המלונה של מוקי, כלב מפחיד וענק כמו סוס. הקולב בכניסה כרע תחת עומס של תיקים ומטריות. היו שם שטיחים ושטיחונים, עשרות תמונות על הקירות, כריות פזורות על הספות הנמוכות ועל הרצפה, והמרפסת היתה עמוסה בעציצים ובקבוקי זכוכית מאובקים עם "יהודי נודד" "איפה לשבת?" שאלה אמא בנסיון להיות עוקצנית. היא היתה  מ ז ו ע ז ע ת   מהכיבוד.  כריכים עם נקניקים ופסטרמה, פיצוחים, בייגלך, אבטיח ולקינוח - גלידה בכוסיות פלסטיק שקופות. "אני שומרת!" הכריזה ולא טעמה מן הגלידה. לא היה ברור אם היא "שומרת" מפני ערבוב הבשר והחלב, או מפני הקלוריות שבגלידה, ואולי