בזכותו יש לנו כל כך הרבה חומרים שם בנשמה. החור השחור נמצא שם מושך, אפל, בלתי נראה, אבל בזכותו ורק חסרי ממשות. בעוד אנחנו הולכים מהאבן לברזל. ובינתיים אנשי ההליום חיים בענן גז לא מופרע, מרחפים, גופים מנסים לזרוח, מתפוצצים, קורסים, בונים חומר דחוס יותר ויותר. וכך אנו נסחפים סביב הנקודות האפלות, מנסים למצוא עוד שמשות, בו. אלוהים ללא ספק היה אמן מטורף, חבל רק שאנחנו מנסים להתחרות