         ולא נרגע עד שהוא חופר באדמה בעזרת רגליו האחוריות. הנתח מתוך הפה, כולו כעוס שהוא גרגרן ללא טיפת שכל של בררן. מקרוב ככל שאפשר לו, אחר נוגס קלות כדי טעימה, ואז יורק את לחשוד על האוכל המוערם לפניו: חוזר הוא הצב ומרחרח את המזון "אומנם הצב הוא המשיך לדרוש תבואה גם מידי האדם אבל לא מבלי