אך הפסקת הצהרים כבר מאחוריי. שנים רבות עוד לפניי, כל היום בהפסקה, סגור כל היום בתוך קוביקה, ומאחורי המנהל מתעצבן, נשיא המדינה שוב מעשן, דור חדש נולד לו בעולם, עוד קפה מחכה לו בפינה, עיניי רוצדות משעמום, מדדה אני אל תוך המסך, כרישים מסתובבים מולי, קומ-קומפוט בתוך ראשי, מחשבותיו של עובד בעולם החדש