1002.01.82 כמו שאנחנו מקבלים כל יום. מה יש, גם לאלוהים מגיע לקבל עונה אחת כזאת של בכי, מהחלון, והוא בוכה בכל העולם, כי עצוב לו. אז בינתיים, אלוהים בוכה פה ליד הבית שלי - אני רואה את זה עכשיו. אנחנו כולנו אותו דבר, ואנחנו לא יכולים לנצח את הנצח. בתכלס אף אחד מאיתנו לא יותר חזק מהשני, ולא יעזור מה שתחשבו אחרון האנשים יעלם מהעולם שלנו, כשהוא מפסיד. הוא יפסיד, כי בסוף בסוף, אחרי החורף הזה והקיץ הבא ובעוד אינסוף חורפים - בחוץ. וכולנו, כולנו, לא יכולים להילחם אחד בשני ובסוף לנצח. כשיש מעילים. ולכולנו יש בוץ בנעליים, גם כשמשאירים אותן בסופו של דבר כולנו נרטבים, גם כשיש מטריות. ולכולנו קר, גם חלק מאיתנו. הביא על עצמו ומההשלכות שלו על המין האנושי כולו. הלו, גם אתה מערה של איזה בין-לאדן אחד שמתחבא מהצל של עצמו, ממה שהוא בכל מקום בעולם אלוהים בוכה. אולי לא באפגניסטן, אולי לא בתוך על מה שיקרה מחר, על מה שיקרה בחורף הקשה שצפוי לנו. על כל מה שקרה לנו בחודש שעבר, על כל מה שקרה לנו החודש הזה. הוא בוכה על כל מה שקרה לנו, על כל מה שקרה לנו בשנה האחרונה, הדמעות שלו פשוט לא נגמרות... אז שאלתי את עצמי, כמה