לכינרת. ואת? - דודה שלי והילדים שלה באים לפה. - איך היה סיינפלד השבוע? ראית? - לא. אבל הקליטו לי. דוד לוי גורש בשריקות מהמרפסת. אמא אחת רצה אחרי אחד מילדיה. איש מבוגר חילק ניירות בעד חידוש הסנהדרין. בחורה החתימה מתנדבים לישוב מאחזים. בכיוון נחלת שבעה, ישב בחור כהה בכיפה שחורה ודיבר בסלולרי: -אמא? מה נשמע? אני בכיכר ציון. בהפגנה. כן, באו הרבה. אלא מה? אבל זה לא מספיק. כן, אני אבוא בשבת הזאת. בשבת הבאה אנחנו בנצרים, בעזרת השם. תגידי לחגי שאני כבר אדבר איתו. אז ביי. לא הרחק, המשיכו את השיחה השניים ממקודם: - ואם יקום מישהו ויעשה משהו כמו שהם מדברים שיכול להיות?  - אל תדבר על זה. עוד תהרוס.  - לא, ברצינות. -אתה מאמין שבאמת זה יקרה? זה פרובוקציה! של השב"כ! - ואם בכל זאת? - אם בכל זאת? אני לא אוכל שלא להבין. תראה איך הוא מדבר עלינו. סייענים של החמאס. פרופלורים. עושה הסכם מאחורי הגב ונגד העם. עם קולות גנובים ומה שהכי גרוע, בקולות של ערבים. כל התפילות ביום כיפור התפללתי שהוא יפול עד יום כיפור הבא. לא אכפת לי איך.  -אבל בכל זאת...הוא עשה כמה דברים בשביל המדינה...ואולי הוא באמת מאמין בזה... -אז