חיבוקים. מסתבר שהבחור מחיפה במקור ומתגורר עתה בלוס אנג'לס. (לא ממש הבנתי מה הוא עושה בסן פרנסיסקו, אבל למי היה בכלל איכפת). דברנו עוד כמה דקות ואז הוא קרא לעבר החברים שלו, "עוד אחד מישראל". לא רציתי "להיות דבק" ועזבתי אותו. הזמנתי עוד מרגריטה. כשאני בערך בחצי הכוס , הוא ניגש אלי וסיפר לי בטון מזמין שהם הולכים לאיזה מועדון אחר. הייתי שיכור מדי ללכת לאנשהו. נשארתי לוגם את המשקה מלא סיפוק מגודל ההצלחה. משמאלי עמד בחור שעון אל הקיר מחזיק בירה, מן הסתם ראה את הגושפנקא שקבלתי מהחיפאי. הסתכלתי עליו וזה החזיר מבט. זה הרגע חשבתי לעצמי. לקחתי לגימה אחרונה, הנחתי את הכוס ונגשתי אליו. מה בדיוק קרה שם אנני יודע, משום שהתמונה הבאה שיש לי ברצף הזכרון היא שאני מרוח עליו ושנינו מתנשקים בבר. מה קרה כשנגשתי אליו, האם בכלל אמרתי לו היי, או שפשוט הצמדתי שפתיים, האם הוא היה מופתע ברגע הראשון, או שממש חיכה לזה. כמה מילים החלפנו לפני הנשיקה, אם בכלל... מה שכן ברור הוא, שתוך כדי הנשיקה אני שואל אותו מאיפה הוא וזה עונה לי מישראל. אם הלשון שלי לא היתה תקועה בפה שלו בטח הייתי מתפרץ בצחוק. מאה אנשים בתוך הבר,