כשאצית את השמן. לפחות אוכל לנחם עצמי בחומך אם לא תתעורר בקרוב, בסדקים שלך. טיפין-טיפין מזליפה רסיסים של שמן מכונות אפילו החיוך שלך בטעם חלודה. שהשתמר בקליפותיך. חריקות חלודות של צחוק ישן ואתה משמיע להתניע, אני מנסה ללחוץ על כפתורים, שעבר זמנו. הוא מכסה אותך כמו אבק את מעטה הבדידות שלך. שקולי לא יחדור