בעברית צחה: אז הייתי במצב רוח טוב. ויכולתי להתעצבן עליו, אבל בדיוק היה שיר של ניל יאנג ברדיו, יום אחד אספתי איזה גבר מזוקן. הוא עלה באיטיות לקבינה, לי כאות תודה על הטרמפ. אמרתי לה שאני רוצה אבל מעדיף שלא. לפני שהיא ירדה מהמשאית היא שאלה אותי אם אני רוצה שהיא תרד די התלהבה. השיחה בינינו דווקא זרמה, השמעתי לה ברי ומופע הארנבות והיא אוטובוס לווגאס. אותה לאיזו עיירה על הגבול עם נוואדה שממנה היא יכלה לקחת שברחה מהבית וניסתה להגיע לווגאס בשביל לעבוד בחשפנות. הסעתי היו כמה טרמפיסטים מגניבים. פעם נתתי טרמפ לאיזו ילדה בת 71 שמישהו הואיל בטובו לעצור ולתת לי טרמפ למורשה. תמיד חשבתי על זה שבתור חייל הייתי מתייבש שעות בטרמפיאדות עד לי. זה היה ביג נו נו אצל הטראקרים האחרים, אבל לא ממש היה אכפת לפעמים הייתי מעלה טרמפיסטים על המשאית. החיים היו ללא תכלית כשהמשאית שכבה במוסך. עם החברה השמנה שלה, מוריד שתי כוסיות של רום, וחוזר למוטל. לפעמים הייתי נכנס לאיזה פאב, עושה עיניים לאיזו שטנית שישבה לא מצאתי טעם בלשכב במוטל שלי ולראות טלוויזיה. מהר. כשהייתי חוזר לפיניקס רק רציתי לעלות על המשאית כמה שיותר החיים