"נשבע לך שאני אהרוג אותו יום אחד! אני נשבע לך! באימי המנוחה עליה השלום אני נשבע לך!" אברם רוזנפלד היה תמיד אדם רוטן ונסער מכל דבר טוב או רע שהיה קורה סביבו. אולי זה בגלל העובדה שאימו, שהרגיש אליה הכי קרוב בעולם, נפטרה לפני כ11- שנה והשאירה אותו לבדו בעולם, עם אשתו רבקה. "מה קרה לך? אתה יכול להסביר לי מה קרה עכשיו?" שאלה רבקה את אברם בפנים זועפות. "אני אחנוק יום אחד את השמוליק הזה! הוא פשוט לא מפסיק! לא מפסיק! תראי...תראי! הוא פשוט גונב לנו את הבננות! כל שנה אני מנסה לשמור עליהן ,לגדל אותן כמו שצריך..אבל השמוליק הזה...פשוט חייב להרוס הכל..את תראי ריבי! יום אחד...יום אחד..זה פשוט יגיע לי עד פה..ואני אומר לך ריבי...אני לא אשלוט בעצמי!" "אתה והבננות! ממש אובססיה! אולי תחשוב קצת על אורי? מה קרה? הוא לא יותר חשוב לך מהבננות המטומטמות שלך?" "את חושבת שאני לא חושב עליו מספיק?" אברם העלה את טון דיבורו פי 2 מהרגיל. "5 תוכניות חסכון פתחתי! מה את רוצה עכשיו? ולא לקחתי משם שקל! שקל אחד! הכל אני שומר בשבילו ובשביל האוכלת חינם הזאת שהוא יתחתן איתה!" "אל תדבר ככה על מיכל! אני מזהירה אותך!" אמרה רבקה