בית ספר שחוץ והאבות המכים, טיפלנו במשת"פים, אפילו שלא עישנו גראס. גמרנו במכנסיים. וככה זה המשיך כל החורף, כשנגמרו האנסים להרגיש כמו אלוהים. בכל מארב עמד לכולנו הזין,  פעם אחת אפילו לנו את המצפון, עשינו את זה בשביל הטריפ של הכוח, בשביל לוחמי צדק אבל בעצם לא שמנו זין, הסימונים היו בשביל להשקיט נעשינו יצירתיים, צחקנו עליהם והשפלנו אותם. שיחקנו אותה היינו לומדים אותם ואז אורבים להם באיזו פינה, תמיד בגשם. שמגיע להם לחטוף, אבות מכים, אנסים, כל מיני חלאות שכאלה. יוצאים בגשם, בשביל להכניס מכות. היינו מסמנים אנשים שחשבנו באותו הלילה ירד הגשם הראשון, ובמשך כל אותו חורף היינו החשוך. רק עכשיו אני קולט שבכלל לא העפנו מבט  לכיוון הבחורה. מחייכים, ואחרי כמה שניות המשכנו  בצעד מהיר במורד הרחוב ארבעתנו, ותוך כמה דקות הוא נפל ולא זז. הבטנו אחד על השני, מכים בעיוורון ובכוח. הוא היה חזק אבל לא חזק מספיק בשביל ובשניה הבאה כבר שעטנו קדימה. בזעם מטורף קפצנו עליו כולנו, שעמדה מולו ומפיל אותה לרצפה. שנייה אחת עמדנו שם, מסתכלים, גובה, שוקל לפחות 021 קילו, מכניס  עוד סטירה לבחורה הקטנה לראות בחור צעיר, בערך בן