תרגם: גיא דגן (עם יעל אופק)         מכרתי את הגליון הראשון של המגזין  ליברטי. הופיעו בו זכרונותיו של ג'ורג' מ. כהן , חלק א', ותחרות כתיבת חמשירים, שהפרס לזוכה בה היה סכום כסף עצום. האם היה חמשת אלפים דולר, חמישים אלף או חמש מאות אלף? בכל מקרה, היה בכך די והותר לגרום לי לחשוב רגע אודות אותה הגברת מפרת'.         ובכן, כמובן שאני ער לעובדה, שאנשים רבים אינם זוכרים כלל את הגליון הראשון של המגזין ליברטי, אם בכלל יזכרו את השני. ואיך יוכלו הם? המגזין ראה אור כאשר מלאו לי לא יותר מאחת עשרה או שתים עשרה שנים, או שלוש עשרה או ארבע עשרה, האם מכרתי אותו , או שמא קניתי אותו? האם הרווחתי שניים וחצי סנט, או שמא בזבזתי חמישה? זכרוני בוגד בי, ולמרות שזה לא חמור כמו בנק שבוגד בך, זה מספיק גרוע, משום שאני נמצא "בעסקי" הזכרון. וכשהזכרון בוגד בי, אני בצרות. אני חייב או להמציא, או לבצע מחקר. אני מסוגל להמציא ברמת הטוב עד בינוני, כשכל הזמן הזה אני מרגיש כמו שקרן נוראי, אבל אני לא מסוגל לבצע מחקר שישווה בערכו אף לפקק של בקבוק. אני תמיד שוכח מה אני מחפש ויוצא בסוף עם איזה שישה או שבעה דברים אחרים שאין לי בהם