ארצות הברית.  הם עברו לבוקה רק לפני חודשיים, בתחילת החורף המשוגע של ניו- יורק. הבן שלה מונטי כהן, שלימים יהפוך להיות ראש המחלקה הרוסית באפ.בי.אי  שכנע אותה לעשות את זה. הוא אמר לה שהחום בדרום יגרום לה להרגיש צעירה יותר, ואז לפני חודשיים, הגיע משאית של חברת הובלות, והרימה לתוכה את כל שהזכרונות שהיא אספה בשישים השנים ובשלושת הבעלים שהיו לה, אבל מימי לא אהבה את החיים בבוקה, נכון, החום גרם לה להרגיש צעירה, אבל היא אמרה שיש יותר מידי יהודים בפלורידה, ואיפה שיש הרבה יהודים אי אפשר לחיות בשקט כל היום עסוקים בלהתווכח, רק אתמול, היא נזכרת, היא ניהלה ויכוח על איזה שיר של פראנק סינטרה, רבקה השכנה אמרה שפראנק לא יודע לשיר, והא צריך ללמוד משהו מהצרפתיה הזו, איך קוראים לה סלין משהו, מה היא מבינה רבקה הזאת, כולם יודעים שבעלה עזב אותה והיום הוא חיי עם המזכירה שלו בהוואי. מימי החליטה שהיא עוזבת הכל, עוזבת את בוקה, עוזבת את בעלה השלישי אל לישון במיטה המשותפת שלהם, והיא טסה לוגאס.  עומרי הגיע לדירה שלו בדרום דרום מיאמי, באזור הזה לא ראית יותר זקנים לבנים שבאו מהצפון לחכות למוות תחת השמיים הכחולים של