אלה כללי הסונטה. והם נוקשים. מאוד. לעומת וכנגד נוקשות זאת,  - בתוך כל שורה, - בין השורות, נדרשת זרימה: בלי תקלה שמיעתית, בלי צרימה, בלי אבני נגף. [הערה חשובה: באשר לפרטי פרטים, דברים אלה מתייחסים כרגע, בטקסט נתון זה, לטקסט שלפנינו בלבד. ייתכנו וריאציות.] כעת, נעבור למשקל המשרת את הסונטה. המשקל שמצאנו, לפי ההטעמה וחלוקת ההברות, שמו יאמב. יש לו שתי הברות בלבד, הראשונה בלתי-מוטעמת או קצרה, שנייה מוטעמת או ארוכה.  מכיוון שעלינו לספור יחידות-משקל (כי מספרן הוא שקובע), אנו יכולים לספור כך: [לא נחזור לכתוב כל שורה עם הספיחים למטה. פירוק כל יחידה לעיל. תודה!]  -/+//(1) -/+//(2) -/+//(3) -/ +//(4) -/+//(5) -/ (0.5) [חצי] = 5.5 יחידות. לפי דרך הספירה של פרופ' לאה גולדברג: הדרך הקלה יותר היא לספור את חצי היחידה (במקרה של היאמב) כווירטואלית, גם כאשר אינה כתובה. כי מה שחשוב הוא- שורה זו מציגה ומייצגת את הכתיבה במשקל וחריזה לפי פנטמטרים יאמבים ל-"תהודה" של ההטעמה ככזאת - תהודה, לא-בדיוק הברה קצרה. במילים אחרות: ההטעמה על ההברה האחרונה של יחידת המשקל מהדהדת הלאה. אבל אנחנו עשינו צעד נוסף: מצאנו שיש