שאת להגיד לך את זה, אבל הילד לא הוציא מילה מאז שנגמר הטיפול. "שמעי, גברת פז..." פתח ד"ר בלופשטיין. "אני לא יודע איך התקווה?" שאלה. נשיקה גדולה. אדיר ניסה להתנגד. "נו, הוא כבר יודע לשיר את ישב בשקט על שולחנו של הדוקטור. פנינית ניגשה אליו ונתנה לו כעבור שעה וחצי חזרה פנינית למשרדו של ד"ר בלופשטיין. אדיר "אתה יודע מה, לא יזיק לי איזה קפוצ'ינו." אמרה ויצאה. ללכת לשתות קפה בינתיים, זה בסדר, תלכי." "טוב, זה ייקח קצת זמן," אמר ד"ר בלופשטיין "כך שאם את רוצה "וואו, זה פשוט מרתק." אמרה. פנינית עקבה בסקרנות אחרי השינויים שחלו במוחו של בנה. היום." "את רואה את החלק הזה? זה החלק שאחראי על הדיבור, עליו נעבוד מוחו של אדיר מיום הולדתו. וזה מצבו הנוכחי." התמונה קפאה. על הצג רצו תמונות ומספרים. "את רואה, אלו השינויים שעברו על את זה ככה. ד"ר בלופשטיין התיישב ליד המחשב והתחיל לתקתק. פנינית חיכתה שהדוקטור ימשוך בידית, אבל התברר שכבר לא עושים "טוב, נתחיל." הכריז ד"ר בלופשטיין. השתתק. להישמע מגרונו של אדיר. "אדירוש, מה עם חיוך לאימא?" אדיר לחוטים. "אדיר, אל תפחד ממי, אימא פה. "צלילים חדים החלו כמעט ולא הייתה