להקפיד על חילול השם. ורק אני, נכדו, נותרתי בשמו ועל האוויר אותו הוא נושם לברך על מזונו, ועל בוקרו ועל ערבו לקרוא כל ערב דף גמרא ועדיין המשיך עד ערוב ימיו אל החופים הצהובים של חיפה ובעור שיניו נפלט שוסטר עצמו בסערה שפרצה בפולין אבל בתו ואשתו, נעלמו עקבותיהן, שנפל על העיירה וידיים לגעת בשלג וריאות לנשימה וזוג עיניים לראות בהן ושתי רגליים לדרוך בהן ובת ששמה לא נודע הייתה לו אישה, הלנה הנרדמות עד שהיה הדף נופל מאצבעותיו היה קורא דפי גמרא ימיו היו ארוכים ולילותיו קצרים בלודז' לפני הגרמנים