ובהגיען לגשר העץ הקר, מרגישות חסרות אונים.   מורידות חמימות רטובה, מקוות שאתה מרגיש אותה. והעדר אחת כזאת - התחושות, שפעם מצאו פורקן במגע ידך החמימה, מחפשות חמימות, הגשרים, שפעם היו כה ברורים, כבר אינם כאלה. ואת אותה נשיפת הקלה, ננשוף יחד.   נעשה יחד. אותה פסיעה שמחזירה אותך לקרקע - שנחצה גשרים שונים, אבל את הפסיעה האחרונה, הגורלית ביותר, שלקחו אותך, והשאירו תקווה - הפסיעה האחרונה נעשה יחד. פעם לא הצלחנו לראות את סופם, שתמיד החזקת את ידי, כדי שאת שכל כך פחדת מהאמת, מהגשרים הגבוהים, מהתהומות העמוקים שאף ...ואתה -