ופיסיקה ומדריך אתה הולך בין אנשים ברחוב, אתה מחייך, כולם מחייכים אליך. אתה באמת מה שאתה לא רוצה. כי את מה שאתה באמת רוצה אתה לא משיג. ומה שידך משגת, לרוב זה אבל גם זאת מעין טיפה מרה. צפון תל-אביב בלילות החמים. ויש כאלה כמוך, שמגיעים לקצה המואר ומתמכרים לספרייט ולרוח של והמשיכו והמשיכו. האפל - הם פשוט הגיעו לאמצע וזה לא סיפק אותם אז הם המשיכו אומנים מיוסרים מתמכרים לטיפה המרה ומסיימים את חייהם בקצה יש כאלה המגיעים לקצה "הטוב" ויש כאלה ש"לרע". אבל בקצוות יש רק אנשים בודדים, מיוסרים, אאוטסיידרים... היית באמצע ולא ידעת מתי לעצור - אז שעטת לעבר הקצה. לא באמצע. הכל בקצה ! מצטיין. אבל אתה טיפוס של שלמות. פרפקציוניסט. מגלומן. ילד זהב. מופת. לאמצע. אז הכל היה טוב. לעיתים אתה עצוב ואפאתי ולא יודע למה. אילו רק היית מגיע עובר בין המכוניות. באמצע. אגריפס, החתול של השכנים נדרס ע"י מכונית טועה. אילו רק היה הייתה עוברת ביניהם. באמצע. באוקיאנוס השקט אוניה התנגשה בקרחונים - כולם נספו. אילו רק פאר הכתיבה. יש משהו באמצע הזה. משהו שגורם לך להגיע לשיאי היצירה. לפסגת כשאתה לא בדיוק פיכח, וגם עוד לא לגמרי