האוטו ליד חנות השווארמה ונעמד בתור. ותפס את עצמו מחייך לעצמו בראי הרכב. בתופסת. "הם היו החברים הכי טובים בעולם" חשב לעצמו נחומי לאחר מכן היו יורדים למטה ומשחקים לפעמים בכדור, לפעמים הקרה ואוכלים כל אחד מצלחתו. רעב?" הייתה שואלת כאילו הם אחד ושניהם היו יושבים על הרצפה הייתה מכנה את הצמד: "ומה שלום נחומחומי היום?" "נחומחומי קרא "חומי", הם היו "נחומי וחומי" או "נחומחומי" כפי שאימו לאותה חנות השווארמה כפרפר לאש. נחומי נהג במהירות, לכלב הוא מה בקריאה הזו כל כך קסם לו? נחומי לא ידע לומר אבל הוא נמשך "חווומוס!"... "חוווומוס!"... "חווומוס!"... שתכנן כך שיצא להפסקה רבע שעה מוקדם יותר. עוקב אחרי נחומי לכל מקום שהלך. הוא הספיק לבצע את כל מה לימונדה קרה, הכלב גמע את המשקה הצהוב בשקיקה ולאחר מכן החל הפרעושים, הכלב הביט בו בעיניים מתחננות ונחומי חלק איתו זאת הפליג אל אותו השוק אל היום בו מצא את כלב הרחוב מלא רלוונטיות והבלתי נשלטות", דבר שאך בקושי עלה בידו. הוא בכל במהלך היום ניסה נחומי להקים חומה בינו ובין מחשבותיו "הבלתי לאחר מכן התרחץ, התגלח, התלבש ויצא לעבודה בשש וחצי כמו שעון. ארוחת הקרקרים עם