היא מתכוונת לעלות. ונכנס בכניסה האחורית של הבניין אליו אדמונית נכנסה, לפני זה כאשר הגיעו לנחלת יצחק, הוא מיהר להחנות את המכונית, יצא ממנה אדמונית המשיכה ללכת וזאב נסע מאחוריה באיטיות בלי שתשים לב. אדמונית." "אוה," אמר, "מקום נחמד מאד. טוב, שיהיה לך יום טוב, "בנחלת יצחק, על גבול תל-אביב גבעתיים." ענתה. "ואיפה סבתא שלך גרה?" שאל זאב. "לסבתא שלי," אמרה, "היא חולה ואני באה לבקר אותה." אכריח אותך לבוא איתי, רק, לאן את הולכת?" שאל. "אל תדאגי, אני לא בני סלע ולא איציק מרדכי. מה שכן, אני לא הוא צחק. "כל בנאדם שני הוא בני סלע." "תודה, אבל לא, אתה מכיר את הארץ המטורפת שלנו היום," אמרה, הולמים אותך." החמיא. "חשבתי שאולי תרצי להצטרף אולי לסיבוב, תדעי שהבגדים האלה ממש "אני אדמונית, מה אתה רוצה?" שאלה. "היי, אני זאב, ואת?" שאל. מכונית עצרה ליד. החלון נפתח וגבר הציץ מתוך המכונית. בסביבות עזריאלי, כאשר היא כבר הייתה ממש קרובה אל סבתא, אל סבתא ברגל. לגבעתיים, ואז גילתה שלא נשאר לה מספיק כסף, ולכן החליטה ללכת בית המרקחת וקנתה את התרופות, היא התכוננה לעלות על קו 36 לקנות תרופות ולנסוע אל סבתא ולהביא לה