הזמן יהיה מסוגל... כי אולי, במקרה... לשנות, ממה שלמדתי בעבר... ממישהו שאני אוהבת, ואוהב בעתיד... כי אני יודעת שזה חשוב, ואת העתיד...? את העתיד אני יכולה את העבר איני יכולה לשנות, את ההווה אני יכולה לחיות, ולחייך, פשוט יותר מוערך, אני חושבת. הקול שלו, החיוך שלו, החיבוק שלו נראה היום שונה... העבר נראה אחרת, שונה... כאילו התווספו לו אירועים. אני לא יודעת מה בדיוק שינה את ההווה שלי... בדיוק... אבל היום הכל פתוח לי מול העיניים, גם עיוור היה רואה. פעם הייתי מסוגלת להרשות לעצמי לא להבין או לא לרצות להבין. הערכת, לא ידעת... נקודה... רק מלהזכר... רק מלחשוב... אבל אז, כשזה קרה, לא מבפנים, לשטף חם של רגשות שזורם בכל גופך, לא מפספס אף אתה יכול היום להתרגש מזכרונות עבר שגורמים לחמימות שכזאת אפילו לא היית טורח לענות. לכאב בטן ולחיוך שלא ייפסק שעות... טלפון, שאם היית מקבל פעם, אתה יכול היום, עכשיו, לקבל טלפון שיקפיץ לך את הלב, שיגרום צפוי... לבלבל אותם כך שהעבר יראה כל כך מוזר... והעתיד - כל כך לא