מישהו רוצה אותך נורא, יש אי שם. שיש אי שם, שני כוכבים דרומה מכוכב הצפון, מישהו חושב עלייך, אני לא נפגעתי, אבנים רגילות שזורקים אותן, אבל רציתי שתדעי באדמה הם צחקו עליי ואמרו לי "אמרנו לך". את זרקת אותי ואני קפצצתי על כל האבנים האחרות וכל פעם שפגעתי את אמרת :אולי אתה שומם וריק, אבל אני אוהבת אותך." יפה בו זמנית. הפעם הבנתי. את הרמת אותי ולפני שזרקת אותי אמרת לי משהו שהיה גם מוזר וגם הסתכלת אליי מלמעלה וחייכת. התגלגלתי אלייך במאמץ נוראי ונגעתי ברגל שלך בעדינות. את יכולים להתגלגל לפעמים. ללכת אבל הגזע שלי לא יכול לקפוץ, אנחנו כבדים מידי אבל אנחנו מתי שהגיע הזמן שתלכי רציתי לקפוץ לך לידיים ולהגיד לך לא אבל רק אני ראיתי את העצבות שהייתה לך בעניים. עוזבת, הם באו לקחת אותך ממני. את כל הזמן חייכתי ודיברת איתם כשהתחלת להעביר דברים מהחללית שלך לשלהם הבנתי שאת באמת שפשוט שמחת שיש לך מישהו לדבר איתו. ידעתי שלא תעזבי אותי. כשהם באו את שמחת יותר ממה שאי פעם היית שמחה איתי, חשבתי פשוט התיישבת לידי והסתכלת על השקיעה. חשבתי שהבנת. משהו. ניסיתי להסביר לך שאני פשוט לא מבין את השפה שלך ואת ואת היית נראית