והשמים עדיין לא התבהרו , אפור בחוץ, ערפל ענק ומלאה בעלים רטובים מהמבול של אתמול בלילה. העצים כולם נוטפים עכשיו כבר בוקר, אבל עדיין חשוך בחוץ. המדרכה כולה רטובה אותי החוצה. אופטימי, משהו טוב. הגשם לא נותן לי לשון בלילה, הוא מושך ואז בא הגשם , מציף אותי בשמחת חיים. תמיד ראיתי בגשם כדבר מבלי לדעת מתי ואיך ולמה. אפלת החורף גורמת לי לצאת לרחוב ולהתחיל ללכת מבלי לדעת לאן , הם תמיד ממלאים אותי ברגש בלתי מוסבר. מאנשים, אפלה מכסה את האופק. העצים כולם עירומים, אך עם זאת אפורים ושחורים המביאים אתם את הקר והרוח. הרחובות כולם ריקים כל עלי השלכת כבר על הרצפה . השמים הולכים ומתכסים כולם עננים