הידיים. תסתכל". יד שמאל החליפה את ימין והסיגריה נשארה יציבה בצורה טבעית, "רק אחרי שמישהו העיר לי על זה, גיליתי שאי אפשר להחזיק את הסיגריה בצורה נורמלית בשתי הידיים". "דוגמא רעה," נחרה עינת, "הנה אחת טובה. מקובל לחשוב שצריך ג'ק שמתחבר בצורה יותר קבועה כדי להכניס אדם למצב של מציאות מדומה דומה למה שעשיתם. אבל החור הקטנטן באוזן של אהוד כבר מבריא. לך תבין!". "מוסכמה חברתית, לא משהו בלתי אפשרי," ציינתי בנבזות, "כמו מונוגמיה!". "מההה?" בן-טוב פער עיניים בהפתעה. עינת גלגלה עיניים ברשעות בזמן שהסברתי. "תראה, לפי חוקי רוב המדינות, מותר להתחתן רק עם אישה אחת, כן? אבל למה? אם אני יכול לאהוב שתי נשים באותה מידה, לתמוך בהן כלכלית וכל שאר החרטה, למה אני צריך להתחתן רק עם אחת? איפה ההוגנות בזה?". "ומה עם נשים?" עינת הפתיעה אותי בשאלה חדשה. "לא שאלת את זה אף פעם," ציינתי, "אבל לשאלתך, מאחר ואישה נכנסת להריון, אישה יכולה לקבל רק גבר אחד כיוון שעשויה להתעורר בעיה של אבהות. מי האבא, אני או הוא? חוץ מזה, כל כך הרבה טסטוסטרון עשוי ליצור מריבות על האישה". "שוביניסט," רטנה עינת בלי קול, "זה מה שאתה". "וגאה