היתה- אז גם לי הולכת להיות. כל ערב בשובי הביתה מהעבודה, בדקתי את שאר המתחרים, כשאני מגלה, כעבור שתיים-שלוש בדיקות כאלה, שכולם הרימו ידיים. כמו כן גיליתי, שדבקותי במטרה, או הלא-לוותר-יות שלי, נתפשה כמטרד. מישהו אמר, ' לעזאזל עם הגברת הזאת מפרת'. פה  זה פרזנו' . היה בכך לא יותר מהנפת דגל לבן, כניעה, מפלה, השפלה. אני הייתי מאושש ונחוש יותר מתמיד לנצח בתחרות.         היה עוד זמן, תאריך היעד היה מרוחק עשרה או אחד עשר ימים, והייתי סמוך ובטוח, כי עוד הרבה לפני שעת החצות היעודה ביום האחרון להגשה יהיה החמשיר שלי כתוב יפה ומסודר, בדרכו למגזין ליברטי ב-איפה שזה לא היה. אני לא מאמין שזה היה בניו יורק, גם לא בשיקגו, אני פשוט לא זוכר היכן זה היה, אבל זה היה היכנשהו. ולאותו מקום ניתן היה לשלוח בדואר רכבות ותוך שישה או שבעה ימים היה מגיע הדואר ליעדו. לא היה דואר אויר באותם ימים.         אחר צהריים אחד, נותקה שרשרת האופניים שלי תוך כדי נסיעה מהירה, ועפתי מעל הכידון, ואל המדרכה. תמיד קרה לאופניים שלי משהו. הם היו ישנים ונוטים להתפרק, אבל אף פעם לא אמרו לי 'כבר לא עושים אותם כמו פעם'. הרדיוסים של הגלגלים