וחיוך מתוק עולה על פנייך. "איזה יופי זה פה". "כן בטח," את עונה, "אז אפשר לחזור למראה ולמוזיקה ולשתיקה?" אני אוזר עוז ושואל, "אין לך מה לפחד". "לא לא, סתם," את מפיסה, "נבהלתי קצת". "אה, בסדר," אני נשקט, "סתם פתאום חשבתי על זה". "סתם," את נרתעת, "נו ו....," אני מגסה. ככה באמצע העבודה החשובה שהוא עשה". אפילו במשרד שלו, "אבל הוא התעסק עם בחורות צעירות ויפות, "כן," את מברירה, "כן?" אני משתומם. "קנדי היה נשיא טוב". פתאום את אומרת, ואנחנו שותקים. אך בתוך האוטו חמים ונעים. חרף השמש הזורחת, בחוץ קור עז מקפיא יום של חורף, ומשקיפים אל העיר היפה שלמטה. החונה על עיקול דרך במעלה הר התורן,