נגע בכתפה וחיבק אותה. והיא חיבקה אותו בחזרה בעודה בוכה. הפי לא בכה. והיא חשבה ש-לו היה זמן לבכות ולגמור על חיים את הדמעות. אבל יותר מאוחר היא שמעה שהפי מעולם לא בכה על מותו של חיים. אם הוא עשה את זה, אף אחד לא ראה. לא כל החניכים בכו. אבל הפי היה החבר הכי טוב שלו. כמו אח. והם אמרו שהוא התכנס בעצמו. אבל לא בכה. לא לפי שידעו. אף דמעה אחת.  מי אתה, הפי? היא שאלה. היא הלכה להכין שיעורים. ואם הפי משחק בה, שתיקתה תגלה את זה בימים שיבואו. אחרי הכל היא יודעת לשחק את המשחק. הפי המשיך להקפיץ את הכדור סתם. אכן, שעמום טוטאלי. לבסוף נמאס לו והוא הניח את הכדור בארון. משם הוציא חפיסת סיגריות שאסור לו לעשן ומצית חד-פעמי שאסור לו להדליק בו סיגריה. הוא הכניס אותם לכיסו, נעל את הארון, ויצא מחדרו אל הלילה. בביתן שמולו היו ארבעה חדרים סביב סביב. והחדר שמול עיניו היה פעם חדרו של חיים, לפני שמת. עכשיו חיים כבר לא יגור שם לעולם. הוא הביט בדלת החדר ופסע בשבילים אל תוככי כפר הנוער. הוא הלך כחמש דקות עד שהגיע אל מישור ליד סוכת הטרקטורים. הוא ישב על עץ גזע כרות והדליק לו סיגריה. מוחו התאבך עם העשן. הוא נשען על