לפעמים הלב תועה והוא כצאן ללא רועה  הולך לבד בגוף לאה ובוכה באין-רואה.  לא הכל הולך ישר ויש מחיר לכל דבר  לא הכל שלם נשאר ולא תמיד יש מה לומר.  לפעמים האהבה מתייסרת בכאבה  למנוחה היא מתאווה, למרגוע ושלווה.  גם איתך לי זה קרה, נערתי היקרה,  אהבתך לא נשארה כי ממני בכית מרה.  כשאלייך באתי לא היה לי מה לומר,  לפנייך מי אני, מה אדבר ומה אומר?  כשאלייך באתי, מבושה כשלו ברכי,  את פנייך אחלה, נא סלחי למעשי.  לפעמים הלב חוזר מטעות ומתגבר  על עצמו ומתאזר בחיים להסתדר.  רק הושיטי את ידך, תני לי גם את לבבך  אחרייך שוב אלך וילווני צליל-קולך.  אם טעיתי נא סלחי, צחקי לי וחייכי  אז אותי שוב תברכי, האמיני וסמכי.  בא אני כעת בכאב ומשתוקק להתקרב  כי אני אותך אוהב ורוצה בכל הלב.  כשאלייך באתי...