ומי בכלל רוצה לכתוב עליה סיפור? לרוץ לזרועותיה כשהם בצרה. עצם היותה קשובה ורגועה, ונותנת עצות זהב, לא גורם לאנשים בנוסף היותה הפסיכולוגית של הישוב לא מוסיפה למעמדה במיוחד, הכל, רק כדי לא להפוך לנטל על המשפחה, וכמוה חרוצות יש הרבה. למרות הבעיות הבריאותיות הרבות שאיתן היא מתמודדת יום ביומו, מיותר בכלל לציין את העובדה שעד היום היא עובדת בעבודות קשות, לא הייתה היחידה שהתחתנה בצניעות, וגידלה ארבעה ילדים בכבוד. שהתגייסו לצבא באותה התקופה? עוד נשים העזו חוץ ממנה, היא גם ומה בקשר להתגייסות לצבא, למרות הדעות החמורות על נשים הלימודים כדי לטפל באחיה הוא לא תמוה כלל. כמובן שהמצב הכלכלי אז היה קשה נשוא, ולכן הויתור שלה על בת 31. אחר הצהריים, הן לא גבורה גדולה, במיוחד לא כשהאחראית היא רק יתרון, לדאוג לפעילויות ארצישראליות לשלוש מאות ילדים בשעות גם הפעילות החברתית שהיא הקימה בארץ, לא מעלה אותה בשום חדשים אחרי האסון. במלואם, לא מייחדת אותה, היו עוד ניצולים שהחליטו להקים חיים ובכלל, העובדה שנקמתה בגרמנים הייתה ההחלטה לחיות את החיים שניצלו בנס? אז מה אם היא חלתה בגיל חמש בטיפוס? לא היו עוד כאלה, אלו לה