לכאן...זן...הכל תלוי בך עכשיו" "ג'וני מי עשה את זה?!" העשן נהיה סמיך, וחלקים מהגג התחילו לקרוס. "כנראה שזאת לא הייתה בדיקת בוחנים רגילה..." "אתה מדבר שטויות, מי עשה את זה?!" "זן, קצת עופרת בבטן לא הזיקה לאף אחד..." "ג'וני...לא...לא ג'וני..." עם חיוך. הוא רץ אליו ובדק את מצבו. קרסו קדימה. הוא הסתובב לבדוק על מה נפל, וגילה את ג'וני שוכב בדירה עד שיבין מה קורה כאן. הוא המשיך ללכת עד שפתאום רגליו תוך חדר האורחים. הוא בקושי יכל לנשום מהחום, אך החליט להישאר את פרצופו. הוא בעט את הדלת האחורית, עבר מול המטבח הבוער, אל לעצמו. הוא קם מהר, ורץ אל תוך הבית הבוער, שמעיל הגשם מכסה הבית, וראה שהבית קורס אל תוך עצמו בלהבות. "ג'וני" שינן גדולה הדפה אותו אחורה. הוא נחת על החול, עם הפנים לכיוון באש צורמת. הוא התחיל לרוץ בחזרה לכיוון הבית עד שהתפוצצות ברגע שזן הסתובב לבדוק מאיפה הרעש, ראה את הבית שאחוריו עולה ששכב שם, כי ידע שהם לא ימצאו כלום בדירה שלו. "בהצלחה, זן." שגם אם לא היה עשן, לנשום כבר לא היה יכול. הוא לא הרגיש רע עכשיו הורסים לו את הבית עד היסוד, והתחיל להשתעל. הוא ידע, הסתכל לתקרה, כאילו התעלם