הוא מחפש את המחר  ולעולם לא מאוחר  הוא יושב על הגדר  הוא בן מאה אולי יותר  לועס טבק ומהרהר  על עולם, עולם אחר  בפניו עמקו קמטים  מרוחות משוטטים  הוא מחפש  מחפש את השמחה  אולי אצלי או אצלך  הוא מחפש את המחר  ולעולם לא מאוחר...  מספרים זקני העיר  שהוא הספיק עוד להכיר  את סבתו של הברון  וחברו נפוליאון  הוא קבר עשרים נשים  ביבשות ובטרשים  אך לוחשים  לוחשים נכדי ניניו  שעוד כוחו במותניו  הוא מחפש את המחר  ולעולם לא מאוחר...  מתקיים על יי"ש ושום  אך אין הוא משתכר משום  שרק נשים וסתם טיפשים  יודעים איך לאבד חושים  אין סופר הוא רגעים  ולא שנים ולא פגעים  כי כה נעים  כה ערב לו ונעים  הוא טעמם של החיים  הוא מחפש את המחר  ולעולם לא מאוחר...