בשבילים זרועי חתחתים ואני באבנים נתגלגלתי כי אהלך אחריך בשבעה רקיעים שנשבעתי אמונים לך נשבעתי נפשי הומה עלי, סודו התגלי? כאבן שאין לה הופכין נדמתי כי לא עת דודים היא לי שהפניתי גבי, אליך הפניתי בין החיות, נעים ונדים בלילות אותך גיליתי ביערות בודדים כשבכתה נפשי, אליך בכיתי כי לא יד המקרה עד כי אליך שבתי במרחבי שדות פרא כשרצתי, ממך רצתי ואולי זו השעה אך גם שם מקומך, זאת ידעתי למקומות בהם גם רגל אדם לא נגעה