בעט המשוררים, ויכלו לעמוד בתחרות עם כל אוחז בעט בממלכה ולכתוב שירה לא פחות ממיטב הפייטנים שבחצר המלך. אביהן העניק להן, שלא כמקובל לגבי בנות, חינוך מעולה ורחב. הן היו רוכבות-סוסים מעולות   וגם הבינו באסטרונומיה, בגיאוגרפיה, בדברי העתים, ואף עברו כמה שיעורי סייף, ואחזו בחרב טוב כמעט כגבר-דבר יוצא מכלל הידוע במזרח. כן נודעו  הנערות ביפי זמרתן ובנועם קולן  כמו כן  התיר להן אביהן, מילדות, להשאר בחדר המועצה בעת דיוניו עם שריו בענייני המלכות, על מנת שיוכלו בבוא העת ובמידה ויהיה בכך צורך, להתמודד עם השלטון. הוא אהב את בנותיו מאד וכיוון שבנים לא היו לו, הן זכו לחינוך  מעולה וגם לפינוק רב, מה שלא קלקל את מידותיהן.    עכשיו ישב בן המלך, נרגש שלא כהרגלו, לקראת הפגישה הזו. הוא לא ישן היטב בלילה שלפניה, התבשם והתנקה, בחר בקפידה את בגדיו והעדיים שילבש, בעזרת אומנתו שהכירתו יותר טוב מכל אדם והוא סמך על מילתה, שכן, אחת משתי הנערות, זו שתיטב מהאחרת בעיניו, עשויה להיות לאשתו. (או שמא שתיהן גם יחד), וגם הוא היה מעונין לשאת חן בעיניהן, כשם שהתרגש לקראת המפגש איתן.   האומנת הציגה את הנערות, כמצוות הנימוס,