אבל נשארת. היא רוצה לקום לצאת מבעד לשער השבור, פחד מוות מחיים שתקיפו אותה פתאום. ומה שהיה נשמתי מצונף בפינה, וילדים אוספים את שאריותיי למדורת לג בעומר... דרך דלתות העץ הרקבות חודרת רוח מקפיאה גשם חודר מבעד סדקים שבתקרה , ברזלים חלודים זרוקים באי סדר,