בעומק השמש נמצא את עצמנו, חופשיים אני קם, והיא עירומה נהנית מחיטוביה וסייחות בריאותה משקה חלב בתוך עציץ מלכסן מבט לחלקות ירכיה היא קמה וחופנת אותי עירום מאחורה ידיה חופנות את האשכים שלי האגן שלה מתחכך לי בטוסיק פולחת את פלחי ישבני וטועמת את השושנה המלאה שלי לא הרגשתי אישה ימים שלמים כשהיא תוקעת לשון בתוך ישבני שבי לך אישה טובה כשאביט במערומייך חשופים מולי גופך כה חטוב, ומעורר הערצה אשטוף אותך במים קרים, ואשמור אותם לשתייה אני נרדם ב-צל עצי הקוקוס רוח חמה מערפלת את חושיי אני קם ושותה מנהר היצירה הוא זורם כמו שיטפון, יש מספיק לכולם לילות על לילות הוא כותב שירים והחושך מתחלף באור, וירח בשמש בוקר יום-שישי מבולגן יורד כבד על הרחובות "הייתי עושה אותו," היא חושבת הוא מצמיד נעל לאספלט, צעד-צעד במכולות פותחים את ארגזי החלות דגים ברוטב חריף, עשבים ובצל מביטה על הירח, כולו שלה בהלם היין ושיכרון הארוחה השמנה, פורשים ידיים עשן מסתלסל מתוך חלון קטן.