   נוסקים! מתרומם ופורץ דרך התקרה. הם יפרצו ביחד. המשורר יהיה לווין בשמים. השמים נהדרים! הטיל יחד! את הטיל. משתטח. קם. מצטחק. חובש את המגבעת. מצית את הפתיל ומחבק גורר את הטיל אל כן השיגור. מגדלי מלים מתמוטטים על הראש. קליק. שיניים. אוי! החליפה. מחפש את החליפה. אין. מוצא מגבעת. היסטורית. יש לו שיניים גדולות. רגע, משקפי שמש. אופס. צוחק. מצלם את עצמו ליד הטיל כשהוא מצטחק בפיזור דעת. תמונה יפה דווקא! בינתיים נועץ פרח מפלסטיק במקום. אולי לא ירגישו. פרח צהוב. מוותר, אבל רק לעת עתה. לעולם כבר לא ימצא אותה. לו מלה אחת משם. איפה שאין גישה. מתפלש. מותח זרוע. מחטט. נתקל בערמה ומשתטח. לעזאזל, הוא צריך לעשות סדר בעולמו. חסרה דווקא המלים הטובות קבורות בפינה, מתחת לבלגן. המשורר נחפז. מלה אחת! חסרה מלה. המשורר נחרד. אח! הזמן דוחק. המשורר מלטף את הטיל. מניח עליו את הלחי. הספירה לאחור החלה. הטיל שלו בוהק. זהו היהלום שבכתר. משובץ כולו מלים נפלאות. הוא לא יחליק. לרגע הבהיל את עצמו אבל לא. לא הוא. אוי!... מפתות. אפשר בקלות להחליק. זהירות זה ג'ונגל! אולי כבר החליק? נחילי מלים מתוקות מזמזמים ליד האוזן.