הגדולה. נשענתי על המזרקה של ארבע הנהרות, פניתי לרחוב צר שבסופו מצאתי עצמי בפיאצה נבונה. הכנסתי לכיס המעיל ויצאתי. המשכתי ללכת עד פיאצה פאנטיליאו, בין כמה ספרים, ולבסוף בחרתי בספר קטן של רומי. שילמתי, מטרה מיוחדת, התעכבתי מול מדפי הפילוסופיה, והשירה, התלבטתי מונחים על השולחן הגדול שבמרכז החנות, הסתובבתי במעברים ללא נכנסתי פנימה, הסתובבתי בין המדפים, עיינתי בכמה ספרים שהיו מול חלון הראווה של חנות ספרים גדולה, סקרתי את התצוגה, מחוזק ואופטימי יותר, יצאתי. המשכתי לאורך השדרה, עצרתי אל שתיתי אספרסו, אכלתי עוגה מתוקה, שתיתי עוד אספרסו, וכשהרגשתי יום רביעי. סקרתי בחוסר-עניין חלונות ראווה, נכנסתי לבר, כמעט, שהיוו ניגוד נעים לאוויר המצטלל ומתבהר לאיטו אל צוהרי המשיכו בדרכן, הופכות לפרקים לזרזיפים קלים, בלתי מורגשים ועל המכוניות הספורות שחנו לרגע לאורך המדרכה הרחבה ומיד נחתו על מרצפות המדרכה הרחבה, ניתזות על קומץ העוברים ושבים, שהפציעה מבין העננים האפורים ושבה ונעלמה חליפות. טיפות גשם מוקדמת עדיין  ערפילי הבוקר החלו מתפוגגים תחת השמש הסתווית הלכתי לאיטי לאורך שדרת ויטוריו עמנואל השני. השעה הייתה