1002.70.92 של תקוות מתוקות. ונזרום לעולם של שני הלבבות נתמזג עם הדם ועימו אנו שנינו אך אביב ישאר ייעלמו מעינינו מסביב העונות ששמרתי בחום של תקווה מתוקה על גופך העירום אפזר קצת אבקה ואוציאו מליבך אטול ממך את הכאב הפועם בגופך כמו הלב רוצה לפעום בתוכך שוב ושוב את שמך רוצה ללחוש לך כפי שלא אהבת מעודך מקווה שתאהבי אותי ואל תוך נשמתך לחדור לתוכו אל תוך גופך עמוק עמוק