בגדמים של רגליו החסרות. עולות הרבה יותר למעלה. הרבה אתה כן האיש, אלכס. חוזרת. האצבעות שלה נוגעות בעדנה רבה עד המיתי והנצחי. והיא בינתיים נמצאת עם אלכסנדר פן. אהובה משכבר הימים. אהובה מתחומי המושב שלי בתיאטרון הלאומי הבימה ויושב בחוץ ומחכה לה. דיבוק צא! צועקת עליי עוד פעם. עומדת במקומה עד שאני יוצא שקספיר כמובן. תגידי את זה במבטא רוסי, חנה רובינא. וכל האנשים הם שחקנים. זה מתוך ההצגה כטוב בעיניכם. מאת עוברות בכל מועדון מצוי. כאילו להגשים את הביטוי כל העולם במה צעירה שרוצה לחוות את מה שהנערות הצעירות האחרות של תל-אביב רובינא. והיא חנה רובינא. הרוסייה הכוסית הראשונה בארץ. נערה הבימה. נערה צעירה שרוצה להיות שחקנית גדולה מהחיים. כמו חנה דיבוק צא! היא צועקת עליי. רעמים וברקים עולים מהבמה של המיתוס של התיאטרון. האגדה היחידה של הבמה העברית. תראי איזה רוע בלתי צפוי אני מוציא מתוכי על חנה רובינא. שחקי לפנינו, חנה רובינא. לפנינו את הדוכסית מיורק כאילו היא הדוכסית מלנינגרד. שחקי, רוסי. תדקלמי את המונולוג של ליידי מקבת במבטא רוסי. תשחקי רוסי. תגידי את המונולוג של יוליה על המרפסת בוורונה במבטא תוכיחי