כל דבר" )שם, עמ' מסוים, הבדל מסוים בין פעולות האדם, הבדל שבוטל לטובת החירות שכדי להבחין בין אותנטי ולא אותנטי יש לקבוע סולם ערכים לעשות כרצונו - אפילו להיות לא אותנטי. חבויה פה סתירה, משום כאשר הוא משקר לעצמו, ודווקא בגלל היעדר הערכים יכול האדם אך בתפיסה של סארטר זהו מושג בעייתי, משום שהאדם הוא חופשי גם זאת בעיית האותנטיות - האמיתות עם עצמך, שסארטר מזהיר לגביה. עמ' 832(. לצמצם את האפשרויות כדי לקבוע סגנון חיים עקבי וייחודי )שם, שאפשרויותיו הן אינסופיות - הרי כל ערך ואמונה באים בעצם מונעת מהאדם להכיר את עצמו כפי שהוא באמת ומפריעה לו לראות סארטר מזהיר שההונאה העצמית מהווה איום ומכשול לאדם משום שהיא חירות ובחירה, ולכן מבטל את עצמו. בתוך חייו של האדם(. אך ניסיון הבריחה עצמו, הוא גם אקט של לדבוק בתוכן כלשהו. )דבקות זו מתוך בחירה היא הענקת משמעות דמיונית. כל אמונה היא, לכן, הונאה עצמית, ואין היא אלא בחירה לברוח מן החירות כדי לחוש ביש מבוסס, בשלמות אפילו אם היא נאמנות לערך או אמונה בתוכן כלשהו, היא התנכרות עצמית שבאה והחלפה זו אינה אלא שקר עצמי. הזדהות זו עם תוכן כלשהו הכוללת אך סארטר טוען