הכל ריק מפנים. בדיוק כמונו. מה הלאה? מה החידוש? מה הקטע? נמאס לטחון את זה. נמאס לחשוב על זה ולנתח את זה. ריקנות.  שקט.  חלול. טבע. החיים הם הטבע, הטבע הוא השורש. אולי די?! נכון? מה מקובל? איכס. יופי. פנימיות? חיצוניות? דוגמנית מדהימה או סופר כובש? מה המודעות? כבר. הכל מת. מה שחי מת, ומה שמת, חי. איפה ההגיון? איפה חיים. מוות. גלגול נשמות. ידוע, לא ידוע? נמאס לחשוב ולנתח ועוד. מספיק להשפיע. צריך חידוש. סמים. כמה אפשר כבר לדפוק ת'מוח? אין נקודת סיפוק. עוד ועוד ויישארו לך פתקים של זכרונות. חברים. אחד דופק, שני תומך. בסופו של דבר תשכח מכולם שורדים? הורים. נמאס למרוד, נמאס לא למרוד. אז מה עושים? נשברים? זה רגש? זה מציאות? מה קורה פה? אהבה. נו, באמת. אהבה. אהבה לאדם, אהבה לחפץ, אהבה לחיים. לימודים. כמה אפשר? הגעתי לשיאי וירדתי עשרות פעמים. לעוס. אולי נזין ת'מוח באיזה ספר טוב. טלוויזיה, מספיק כבר. תכנים חוזרים. נמאס. מתחילה לנשוך אותה, להזיז אותה, נחנקתי. סיגריה.