טיפשים. קטנטנים. עפות לשמים התל-אביביים חסרי הנחמה. לא של חכמים ולא הנפץ שלו והנערות הרוסיות הכוסיות המתוקות מתפוצצות לרסיסים למועדון הדולפי דיסקו והמחבל הבן-זונה משתחל ביניהן עם חגורת זה הזיכרון הכואב. נערות רוסיות כוסיות מתוקות עומדות בכניסה כן, אני זוכר. דולפינים קופצים דרך עיגולים טיפשיים. אבל לא בדולפינריום והמון רוסיות כוסיות נהרגו. פעם היה שם פיצוץ. מחבל מתאבד נכנס עם המטען שלו לתוך המועדון שלה. אסוציאטיביות לליטוף שלה. מלטף בחזרה את הדובי השעיר והרך כבדרך אגב. מלטפת לו את גב היד. חושב כל מיני מחשבות הדולפינים כבר מזמן לא נמצאים בדולפינריום ליד הים. אומרת לו כשאת מתכופפת אליהם כדי להאכיל אותם, בדולפינריום ליד הים. חדישה. הם רואים לך דרך מכנסי הג'ינס שלך ודרך התחתונים שלך פעם חשבתי שהדולפינים רואים דרך הבגדים כמו מצלמה יפנית האלה. מגרדת לה למטה. עוד פעם ההזיה הזו שהוא רואה לה. את יודעת? הדולפינים הם היחידים שיכולים להבין את הצלילים הדולפינים שומעים אותם. והדולפינים חושבים אותם. יצחק רבין מהדהד מכיוון הדולפינריום. צלילים מאוד עמוקים שרק מכם, שהתייצב כאן כנגד האלימות ובעד השלום.