מעניין איך אני אקום מחר. באמת לא הבנתי למה היא נבחה ואני בטח גם לא אבין אף פעם, כבר הסתכלתי אחורה ולאן נעלמה הקרן הג'ווילית הזאת?! אז עכשיו שבעצם אני שחורה לגמרי הסתכלתי על הידיים והיי, אני רגילה. "נטאשה, זאת אני גל, מה את נובחת כמו פוסטמה?!" ואז נזכרתי לנבוח עלי בטירוף, היא נבחה ונבחה כאילו אנחנו לא מכירות, הלכתי, חזרתי הביתה ויצאתי עם הכלבה שלי, כל מה שעשתה היה כל הזמן הזה לא הפסקתי לחשוב על הקרן הכבדה הזאת המעצבנת. הסרט החדש שהוא עשה במחשב עם איזדרכת. זה היה נחמד אבל במשך מלבכות, לא?! חזרתי מבית הספר והלכתי לפומפדור לראות אצלו את לא ידעתי אם לבכות או להתפקע מצחוק, בסוף צחקתי. יותר טוב ושמתי לב שלאף אחד לא אכפת, יש לי קרן ענקית תקועה לי בתחת! בסבונים למיניהם וכלום זה לא עזר. טוב אז הלכתי ככה לבית הספר התקלחתי, הוריד עוד קצת שחור בקרן וקצת במצח, מרחתי את עצמי לצבע דבר ראשון שתיתי מים, הוריד במקצת את השחור בקרן, הצליח. ניסיתי לדחוף אותה באדמה, אבל, ללא הצלחה. טוב, עברתי ככה, ניסיתי לגרד את הקרן, לא הצליח. ניסיתי לשרוף אותה גם לא הענקית שהייתה תקועה לי בגב התחתון, בקיצור לא יכלתי להמשיך