בעולם. נמוגו. דרור: יעל, תראי אותם. הוא שם עליה יד. זהו, זה אבוד חיי יושבים. דרור ויעל מתחלפים במקומות ואז הוא רואה את ליאת עם הבחור שלה גרוזיני: דיר באלקום שאני לא אסתובב אליך יותר היום. דרור: אמרתי שאנחנו נתחלף. גרוזיני: מה אמרת? דרור: דווקא חשבתי שאתם הגרוזינים אוהבים להתכופף. גרוזיני: אם אתה אוהב חברה שלך אתה תתחלף. אני לא מתכופף. דרור: אבל אז אני לא אוכל לראות. גרוזיני: למה שלא תתחלפו? דרור: לא, אדוני. רק טיפה תתנמך אם אפשר. הסרט כמו בנאדם לא כמו צ'ימפנזה. אתה צוחק על שיני זהב שלי? גרוזיני: אני לא מתכופף, מה תעשה? אני שילמתי כסף לראות את דרור: לא, רק אם אתה יכול להתכופף... גרוזיני: אתה רוצה שקל? דרור: אתה מסתיר לידידה שלי. גרוזיני: מה קרה? מה בעיות? דרור: )ארררר( סליחה אדוני. יעל: אבל אני לא אוכל לראות ככה את הסרט. דרור: מה אני אגיד עכשיו, עזבי. הוא נראה לי מטורף. יעל: אתה מטורף. נו תגיד לו משהו. פה מלא בשיני זהב אז הוא האיר את האולם. דרור: לא, זה לא היה הסדרן. הגרוזיני שלנו פשוט חייך ויש לו יעל: כן, אני שונאת את הסדרנים האלה עם הפנסים שלהם. קודם אור במעבר? דרור: זה חזק ממני. אני