סיפור ילדים מתוק. פתאום עבר לה במוח, איך לפני שתי שניות ישבה ליד ילדה הקטן היא לא ענתה, כנראה שנכנסה לשוק. שתיקה שאל: "גב' קאופמן? את בסדר? את שם?" רבה. אנחנו נתקשר אליך אם יהיה משהו חדש". לאחר זמן רב של כרגע בחדר הניתוחים. אנו מעדיפים שלא תבואי כי המהומה כאן "אני נציג של מד"א. רצינו לדווח לך שבעלך היה בפיגוע והוא "אכן, מי זה?" ענתה אחרי כמה שניות של שתיקה. "הלו?" כולה רעדה "שלום, אני מדבר עם גברת קאופמן?" לאט לאט היא קמה והלכה אליו באיטיות אחרי כמה שניות הטלפון צלצל. היא פשוט קפאה ולא יכלה לזוז, כאילו הרגישה שמשהו רע קרה. אמא עדיין לא זזה, אפילו לא כדי להרגיע את הילד הבוכה. פתאום, והתחיל לבכות. פתאום אמא השתתקה, והילד הקטן לא הבין למה היא הפסיקה להקריא פינקי רצתה לעזור לה אבל העם הטרולי היה מנודה מהמוע..." טרולית והטרולים היו מנודים. טינקי אהבה את בולי,אבל הוא בכלל לא חשב עליה כי היא הייתה הייתה טובה. פיה - היא הייתה טרולית, אבל מיוחדת במינה - כי היא באמת לפינקי הייתה חברה הכי טובה בשם טינקי, אבל טינקי לא הייתה הסיבה לכך. אולי גרינקי קינאה, כי כולם אהבו אותה,עד היום לא יודעים את אחר