פסחה עלי. לא האמנתי אבל לא הצלחתי. שוב תחבתי את ידי בחוסר אמון פנימה, היה רטוב כמו קודם, אך הגמירה כאילו ריחפה באוויר ולא ירדה אלי. לפתע חשתי בו כה קרוב אלי. בשניהם.  "תני לנו לעזור לך", אמר הנמוך שמקרוב דווקא לא נראה נמוך כלל. לא ניסיתי אפילו להתנגד. בידו הימנית דחף אותי לאחור עד שנשכבתי על גבי. חשתי את לשונו נתחבת אל תוכי, ובתוך עשירית השנייה גמרתי. גמרתי לו בפה. איני יודעת אם גילה זאת, שכן לא חלמתי אפילו לספר לו. המשכתי הלאה לכיוון הגמירה הבאה. חשתי את לשונו מתערסלת על הדגדגן שלי, מרטיטה אותו בעוז, ואז מרפה, מלקקת בעדינות. במקביל ליקקה לשונו גם את החור השני שלי, המגורה לא פחות, ויש האומרים חמוד אף יותר.  לא הבנתי כיצד לעזאזל יכולה לשונו להיות בשני מקומות בו זמנית, עד שהסתכלתי. ראיתי שני ישבנים זקורים באוויר בכריעה, ישר מתחתי. שני ראשים חמודים היו דחופים בתוכי, האחד בישבני והאחד בדגדגני. זרמים של עונג פרצו מתוכי, וגמרתי אולי כחמש פעמים תוך חצי דקה.  "אפשר להציע לך משהו?", שאל הגבוה וראשו מציץ אלי מבין רגלי, מוסתר בחלקו על ידי שיער חברו שעדיין היה תחוב בין רגליי.   "בטח", עניתי מתנשפת