את הסכום. הצעיר עדיין קרא באותה חוברת באדישות. נתתי לו בשטרות והוא החזיר לי עודף במטבעות, והכניס את המכשיר לשקית שחורה. מחייך אליי בחיבה אמיתית. אמרתי תודה והלכתי משם. ירדתי חזרה לקומה הראשונה ויצאתי אל הרחוב. התחשק לי קרואסון שוקולד, ושוקו. אז פניתי בגשם לקפה ארומה. נערה אני עם שלוש שקיות ביד. אחת צהובה ובה ספר. אחת לבנה ובה תרופות. ואחת שחורה ובה וויברטור. בדרך עברתי ליד חנות מוזיקה. החלטתי להיכנס. רציתי קסטה כי נגן התקליטורים שלי מקולקל. אבל כבר מזמן הפסיקו למכור קסטות. אז החלטתי לקנות דיסקים בכל זאת. גם פה מטיילים. כמו בחנות הספרים. כמו בבית המרקחת. בין התקליטורים השונים עד שבוחרים. אקנה דיסקים ואחר כך אתקן את נגן התקליטורים. קניתי דיסקים של אביב גפן, שלמה ארצי, והקיור. בנזק די רציני יצאתי. נגן הדיסקים מקולקל, אבל ראש הקסטות אף פעם לא מתקלקל. ואבא עליו השלום היה אומר: "מכונית ממודל ישן אף פעם לא מתקלקלת." וברשעות היה מתכוון לאימא שלי. משם הלכתי לקפה ארומה. בתוך כל הגשם והכפור ביקשתי לחמם לפחות את נפשי אם לא את גופי. נכנסתי והתרווחתי. הזמנתי שוקו מתוק עם קרואסון שוקולד. לאחר חמש