1002 היית משכנעת. את כולם שכנעת, רק חבל שגם לא את עצמך. שיחקת אותה. הם לא האמינו לך בהתחלה, אבל את יודעת מה? עכשיו הם מאמינים. רק את. את הקורבן התמים שהוכיח לכולם מה זה לצלוב אותו. הקורבן. את לא יודעת לשחק משהו אחר. אין נפגעים בסיפור הזה. את יכולה לפגוע, ולהרוס ולהרוג אבל תמיד, אבל תמיד תהיי זה. את התמימה עכשיו, את הקורבן. אבל הפעם, הפעם שיחקת אותה. הראית להם מה זה. הראית לכולם מה השמחה המזויפת שלך. הם לא האמינו לך יותר. את שקרנית ומזויפת. חיוך הדביק והמתחנף שמרוח לך כל בוקר על הפרצוף. הם מכירים את הלך לך טוב הפעם. את הבכי המזויף שלך הם עוד לא מכירים, רק את שיחקת אותה. את זאת שחנקת, שפגעת. ואחרי זה עוד העמדת פנים. הראית לכולם. ורק בך. שיחקת את עצמך, העמדת פנים של תמימה כשבעצם האשמה הייתה בך. החיים המזויפים שלך. הם לא רצו להאמין לך, אבל לרגע נראית כ"כ אמיתית בתוך כל