מוקדש למארייק היום הם כבר לא יזדיינו. שוב, היא ענתה בחוסר רצון. הוא היה עיקבי, היא ניסתה לברוח. למתמטיקה והיא הסתכלה דרך החלון. ההודעה של הבלונדינית הבהבה הוא הגביר את השיר שהיא תמיד אהבה, הם זמזמו שניה, הוא חזר "לא אתה סתם נותן לי השראה." "פרוטוקול?" הוא שאל אחרי שהיא הקריאה לו את כל מה שנכתב "את רואה..." הוא אמר וחזר למחשבון שלו. "לא." היא הודיעה מהר. חצי מלגלג על השאלה שלה. אליה. "מתאים לי לייחצן דברים?" הוא אמר חצי מלגלג על עצמו הפסקה קצרה בשיחה. שניהם היו בשקט. ואז הוא הרים מבט מפקפק "לא אני פשוט אוהב את זה נורא, רציתי ללכת ובסוף התחרטתי." "אתה מייחצן לזה?" מסיבה בתל אביב תופסים את העין שלה. השראה. מי יודע איזה עוד תחתונים היא תמצא כאן. פרוספקטים של היא הביטה בחדר, אולי כדי להתחמק מהעבר במחשב, אולי כדי לקבל מהמצב הנוכחי בו היא הייתה צריכה להזכר בהם. לשלילה. לא בטוחה מה היא שוללת, היא בהחלט לא הייתה מאושרת כך אוהבת נמצאים אצלו על אווי אצלו באיי סיי קיו והנידה ראשה היא שמה לב שכל החברים שלה לשעבר- אול לפחות אלה שהיא לא כל "אני חכם" הוא אמר ספק לה ספק לעצמו. אף אחד מהם לא הגיב. שהיא