זקוק לרוח. אלי: רוח? לפתוח את החלון? משה: (צוחק) לא ענית לו על הד"ש שמסר לך. אלי: היא באמת אמרה לכם שהיא לא תבוא? אני עדין מלא תקווה, מלא חלומות של מלחמה בה אני מציל אותה ממוות... אהרון: איזו רומנטיקה? אלי: אתה מוכן בבקשה... משה: תגיד לו פשוט, שתוק! אהרון: ככה אתה מלמד אותו? להתחצף? משה: (מזמין את אלי ולוחש על אוזנו) נמאס ממנו נכון? (אלי מהנהן) נברח לו הלילה (צחוק) אהרון: זונות! מתכננים נגדי! אלי, מה הוא אמר לך עלי? אל פחד, אני אשמור עליך! אלי: לא יכול, הבטחתי! תשאל ישר, הוא כאן. אהרון: אני שואל ישר (למשה) מה אמרת נגדי? אלי: חבל לכעוס, חבל על האנרגיה! אהרון: אם לא תגיד (לאלי) לא אגדל אותך! ובטח לא אלטף אותך! אלי: למה אתה לוחץ עלי? אתה מקשה עלי ומייסר אותי סתם! אהרון: (קם במיטתו) אתה אומר או לא? אלי: (נדבק למשה) ואם לא? אהרון: אני הופך לך את העגלה ובועט בפרצופך (למשה) נגדך! משה: (צוחק) נגדי? אהרון: (לקהל) אני עוד אהיה להם לאלוהים והם יעבדוני, ישתחוו לי. הילד ישטוף ריצפה וכלי מטבח. והשני, משה הזה (בכעס) משה אם לא תשתחווה אלי מיד, אני עוזב אותך לעד! (הוא מתחיל להחליף בגדיו) משה: יש לו