בספסל עץ  בתחנה מוכרת חיכיתי לאהבת ההווה וחשבתי אותה ובזמן ההמתנה לאחרת באקראי ירדה מאוטובוס ישן החלפנו מילה או שתיים והלכה לתקופה ארוכה וחזרה בתחנת דלק באמצע הדרך אחרי שנים של דואלים סתמיים לבוש בתכלת המדים המסתירים  סיפרת כלאחר יד על התחושות המסר חדר את אוושת הרחוב וחזרה לתקופה ארוכה והמתנתי להסעה בעיר זרה שתקח קבוצה לא קטנה לעבר מסלול הטיסה נזכרתי בפניה של האהבה המכלה  ומול הרטט בזכרון עמדה אחת שדמתה לה בצעירותה, והתבוננה חזרתי לעצמי אחרי המסע