מתמחה בזהב." "מה עם ג'ולרי?" שאל דיוגו את ריקו, "היא גם שדונית?" "אני מבין." פורעת בעדינות את שיערו הכהה של אחיה, "בגלל זה הוא ככה." "דיוגו ננשך ע"י אנש-זאב כשהיה קטן..." הסבירה ג'ן כשהיא "בסדר..." נאנח ריקו בייאוש. זה שיקראו לו "אנש-זאב". האדומות, והבעה תהומית נסוכה על פניו, כאילו כל מה שחשוב לו "לא, לא. זה אנש-זאב." התעקש דיוגו במבט רציני בעיניו "אנש-זאב?" הופתע ריקו, "לא אמורים לומר "איש-זאב"?..." וחצי-אנש-זאב." "אפשר לומר." חייך דיוגו, "אני קוסם שחור, כמו סיס, מניח?" "כן, זה נכון." חייך ריקו לעצמו בגאווה, "ואתה אנושי, אני יכולים לרפא כאב רק במגע יד?!" "אז אתה שדון-מרפא?" התלהב דיוגו, "זה אדיר!! זה נכון שאתם עם זאת, ניסו לנהל שיחה נעימה- לפחות ריקו ודיוגו ניסו. שדונים קטנים החליטו לשייך לעצמם, ועוד מציעים להם מזון! הבקתה ודיברו בשקט ומבוכה קלה. היה מוזר לבוא לבית זר, ששני לריקו להתקרב שוב למטבח(, ישבו ריקו והשלישיה המוזרה במרכז בזמן שג'ולרי טרחה בהכנת האוכל לאורחים )היא העדיפה לא לתת והשיב:"אני ריקוברי הילינגלייט. אתם יכולים לקרוא לי ריקו." "לא הצגת לנו את עצמך." פנה דיוגו אל ריקו,