מעולם לא נאלץ ג'ונס הביט מזועזע בשאריות הבשר שנפלו במטר איטי על הדשא ואז שחור, כלום. ראיתי משהו ירוק, לאחריו חום, מאוחר יותר נכנסה לי תולעת לפה, ראיתי את המגף הצבאי עב הסוליה מתקרב אל פרצופי, ולאחריו יותר מדי סימפטיה לחיילים שעוכלו. "למי אכפת מהלבבות שלך אידיוט!" צעקה עלי הקצינה, שהפגינה מעט "הלבבות אבודים..." פלטתי בייאוש. ידע כפי שהבטיח. בעצבנות באיש הכיסאות, שעל אף היותו קליפת אבטיח, לא הפגין עיסת בשר ועצמות הגיעה עד מקום מרבצי, קצינת הכוח הביטה ושילחה לכל עבר את חלקי גופות החיילים האומללים. רסק האברים התפרץ בעוצמה של הר געש, כשהפלסמה האורגנית עיכלה גופו שפוף מעט, אך ידו הימנית שינתה צורה. מפורק בצידה השני של הגבעה. אך ג'ונס עמד על רגליו המכניות. צמד החיילים שהגיע לראש הגבעונת עליה טיפס הרובוט ציפה לראותו בכוח אש. והפעילה את ברירת המחדל - הגנה מירבית, תוך שימוש מקסימלי מערכת ההתאוששות הרימה את ג'ונס על הרגליים תוך שניות, מיידי. גם לדגם החדש הייתה נקודת תורפה(. שהתחייב כי לדגם זה אין נקודות תורפה, חייבו אותם בשיפור בפשלה עצומת ממדים, שכמעט פוררה את תאגיד ג'יון נוי פאן, התאוששות למקרי