                ומעבר לאלה המכאיבות פחות.                 אוהבת, מעבר לנסיבות היומיום המכאיבות                     איני מושלמת. ואני, ככל אל - תמיד היית הבריאה שלי אורך מרצד בין גליי ולהעלים את אבני הסחף שהצטברו בתחתיות עיניך. רוצה אני ללטף את שערות ראשך מכדי שנוכל לתופשו בכוח ההיגיון. לעתים נדמה שהדבר ימשך לנצח, אך הנצח הוא פרק-זמן ארוך מדי האור מרצד על פני הגלים כטביעות אצבעו של האל.