למרות אני לא צריכה לבכות. זה לא כאב כל כך. הבזקי זיכרון נגעו בה. עדיין נפלו מהן. היא שתתה מעט, מנסה להרגיע את עצמה. היא רחצה את פניה, מנסה לשטוף את האדמימות מעיניה. הדמעות אותו במקום. גרמו לו להיראות גרוע עוד יותר. היא ויתרה, מפזרת ומברישה שיערה היה פרוע. היא ניסתה להסתרק, אבל ידיה הבלתי מנוסות השליכה את התיק על רצפת הסלון והלכה לחדר האמבטיה. המפתח לכיוון ההפוך כמו תמיד, אבל הצליחה לפתוח את הדלת. היא