כבר. טלוויזיה אסור לי לראות, אז לפחות אתם. נו..." שנינו הסתכלנו על הנערה, שכחנו ממנה בכלל. "אתה מדבר יותר מידי, אני חושבת שאתה צריך לנשק אותה כבר". ראיתי אותך ובכלל לא הבנתי כלום". כבר נעלמה ושאלתי שוב את האחות מירי והיא שלחה אותי לחדר הזה. אחריה. מזל שאחריך הגיעה מישהי עם שיער חום, אז נכנסתי. היא הייתי במרפסת. חיפשתי את שרון עם השיער החום, שאני לא אסתובב שרון. הן חשבו בטח שאני פסיכי. ראיתי אותך, כשיצאת מהמעלית. "כל פעם שנכנסה לפה בחורה עם שיער חום, שאלתי אותה אם זאת "טוב עשו!". לתת לי את הטלפון שלך". "כל יום באתי לפה. לאחיות כבר נמאס ממני, אבל הן לא הסכימו סבך תלתלים בהיר. עיניים של קיץ, נקודות של שמש בשדה ירוק ושיער של נימפת יער, "לא רציתי לייצר לך פנטזיה". מה?" הוא ניגש אלי, אחז בפניי בין שתי כפות ידיו. "עיניים חומות, הנערה הביטה בשנינו מרוכזת כולה בדרמה המתחוללת נגד עיניה. "כלום". "מה עשית לשיער שלך?". "אני שרון". "תעני לי". שתקתי. "את שרון? שיער חום, עיניים חומות?" "אמרת שקוראים לך שרון", אמרה הנערה. "אין לי מושג", עניתי בשקט, בתקווה שלא יזהה את קולי. אולי ראית..." לחדר, כי הוא