זה שיר תקווה עוד לא הפך לשיר עדיין הוא מבט, מגע ידך עדיין הוא ייאוש שמרפרף בצליל קולך כשאת עוזבת לא עוזבת זה שיר געגועים שלא עדיין שיר עדיין את איתי לכאוב עדיין לאהוב ויש לי עוד דקה מהשפתיים שניה אחת לפני שלשונך דוחקת בי לצאת אל האוויר הקר  אל הנייר עכשיו זה שיר רשמי עכשיו ומה אני צריך אותו- כשאת בין השורות ולא חורגת מהדף אליי עכשיו זה שיר געגועים רק שיר געגועים.