הייתה לי שיחה עם היצר הרע. לא וויכוח, אלא סתם שיחה חברית (אנחנו מכירים כבר המון זמן. עם עליות ומורדות, כמו בכל חברות). העיקר, הוא אומר לי: "שמע! אשתך הלכה למספרה. עד שהיא חוזרת, יש לך אולי שלוש שעות חופש. חופש אמיתי! אתה יכול לעשות מה שבא לך! מה אתה אומר על זה?" אני ידוע כאחד ששונא הסתה וכל מיני כאלה. לכן אני אומר לו: "אתה, אל תמשוך אותי לדבר עבירה!" היצר הרע מיתמם ומתקומם: "אני? אני לא מכיר בכלל את הצד הרע של החיים!" "בסדר", אני מוותר לו, "מה אתה זומם?" "אתה יודע שאני רק מחפש את טובתך." "דוגמה!" אני מבקש. "בבקשה!" הוא קופץ, "בוא נעשה ביצה מקושקשת משלוש ביצים, ונטגן אותה בחמאה!" ואללה, הפיל אותי ברצפה, כמו שאומרים. דבר כזה לא עולה לי אפילו בחלומות הכמוסים. ולכן נהיה שקט. כי אצלנו, הס מלהזכיר כל מיני כולסטרולים כאלה. עכשיו, היצר הרע מכריח אותי לסגור את כל התריסים. להחשיך את הבית. ולנתק את המשיבון. כמו מהופנט, אני הולך אל הפריז'ידר. איך שאני פותח, אני מקבל הלם מן האור. ואז מתחילה ההתפכחות. היצר הטוב, שבדרך כלל תופס סתלבט תמיד כשצריכים אותו, עכשיו הוא פתאום מתעורר ומתחיל לגמגם באוזן