 הצעותיו, ומבטיחה שמיד תקיים אותם, כאילו הוא היה מנהל החנות ואילו היא מזכירה, מבצעת את מדיניותו של המנהל.  למחרת, כשבעלת החנות ועוזרה בניסיון שוחחו בדבר תופרות, הפתיעה אותם אישה מבוגרת, אך בעלת גוף עדיין מושך. היא  לא פנתה כרגיל לבעלת החנות, אלא לגבר שישב על ידה: "בוקר טוב. אם אינני טועה, יש לי כבוד עם אדון סמי. ילדה שלי הייתה אתמול בחנות  ונפגשה אתך ואף רכשה בד, ההולם באמת יפה את  גופה ואת עיניה, שירשה מאביה. אני מוכרחה לציין, שהבחירה  שלך הייתה באמת מוצלחת. אז עלה בדעתי, שאם אתה נוסף על היותך מוכר הגון, לפי דבריה, גם יועץ מוצלח, שמא תבחר גם בשבילי בד מתאים ואם תמצא גם בשבילי תופרת, שלא תהפוך אותי לזקנה או אדוקה יבשה, המכסה את פניה המכוערים ברעלה שחורה, אודה לך מאוד." "הכל יהיה בסדר, גבירתי הנאווה. נמצא לך בד מתאים ותופרת, שאיך אגיד, תבליט מה שצריך להבליט ותסתיר, מה שצריך להסתיר. התופרות שלנו יודעות את המלאכה, אחרת  לא יהיה להן מקום בחנות שלנו, שגברות המכובדות ביותר באות אלינו." כאן לא יכול היה 'סמי' להתאפק  ושלח מבט מחייך לעבר בעלת החנות ובללה החזירה מיד חיוך לעוזרה, בעל ביטחון עצמי,