הג'יפה הזאת?!" מכיוון השקית שלי, אז שלפתע משהו נוסף לפיהוק הארוך "מה זאת השעון ועל השמיים, השעה הייתה 03:71, אז לא חשבתי שזה יבוא ואז היא הלכה הבייתה. לפתע שמעתי פיהוק ארוך, הסתכלתי על ניילון. הספקתי לומר עוד לשמרית שאני אקרא לדג ראסיה ג'וניור, הקרפיונים שהיו בחנות. דניאל, המוכר, הכניס לי אותו לשקית הוא היה קרפיון ממוצע, אבל משהו בו היה שונה מכל שאר לקנות מזון לרותי, הארנבת שלה. איך שנכנסנו לחנות ראיתי אותו. למחרת הלכתי עם שמרית לכל-בו "חיות וארגזים", היא הייתה צריכה וחזרתי הבייתה... מיד!! את שומעת אותי?!" את השקית זרקתי באיזה פח זבל מסריח אותה צווחת לעברי "הי! מה את חושבת שאת עושה?! תחזרי הנה והשלכתי אותה מהשקית ניילון היישר לתוך הים, מרחוק עוד שמעתי ובלבולי שכל )בע"מ(, אז רצתי מהר לחוף, כרגיל אנשים בהו בי, בשלב הזה כבר נמאס לי, הבנתי שאין לי עתיד עם ראסיה-דרעק אצה אחד יש את הזכות..." קטן להיות לנו חיית מחמד שכזו. אבל לא! אנחנו מודעים לכך שלכל ויוכיח לך! והרי גם אנחנו היינו יכולים לאמץ לנו איזה בן אדם יכולה אפילו לשאול את אלוהים )יתברך ויתקדש שמו(, הוא יגיד לך "תחשבי שאנחנו, בעלי