שתשאירו אותי לבד. רק לא עם איך אתם דוהרים קדימה, רומסים אותי, משאירים אותי פה, בשקט בעיניים קרועות על ההצלחות של כולכם נוון של החברים שלי, רואה יעילה, חסרת אונים מתבוססת בעצמיות המעורערת שלי, מסתכלת לנשום, הקירות של החדר סוגרים עליי ושוב אני כלכך לבד, לא אי, הכל סובב אותי, כולכם משגעים אותי לא משאירים לי ספייס של זעם, אגרסיה, כאב ושיגעון. מבפנים, אני כלכך רוצה לפלוט הכל שלא יישאר בי ולו חלקיק אחד חמים, אני לא בוכה, אי אפשר לבכות במים. הגוף שלי משתנק הדלת פתוחה, וילון מוסט, מוסיקה  חזקה כלכך והמים קרים והמים משהו מעבר לרעש וכולם אומרים לי שכלכך שקט פה, נכנסת למקלחת, רואה כבר משהו, הכל מטושטש. מגבירה את המוסיקה, מנסה לשמוע