בעולם. הוא היה נפעם. מצדו השני של הגג, אבל אפרים, כמהופנט, לא ענה. שראה מעולם. "בוא, בוא הנה, תן לי את המברג" קרא האיש המבוגר הדרך הארוכה לגג, ושם ראה אפרים את הדבר המקסים, הנפלא ביותר "נראה לי שנצטרך לעלות לגג. משהו שם התקלקל" אמר. הם עלו את למחרת, לאחר העבודה, הסכים האיש המבוגר מהמכולת לבדוק מה קרה. טלוויזיה בכבלים. אפרים לא ידע את נפשו מצער. הוא פנה לשכנים, אבל להם הייתה אסון. הטלוויזיה הפסיקה לשדר. רק ערבית ושלג נראו על המרקע. מעניין יותר, והכל נצבע בצבעים מלאכותיים ומוזרים, אבל אז קרה הכדורגל ותוכניות האירוח. הוא הכיר אנשים ומקומות. העולם הפך המון. הוא עקב בסקרנות אחר עלילות אופרות הסבון, תוצאות משחקי עולמו. שני הערוצים סיפקו לו עניין ובידור, והוא למד מהם בערב היה יושב מול הטלוויזיה וצופה שעות. הטלוויזיה מילאה את ירקות, פעם לחם וחלב. אפרים לא היה זקוק כמעט לכלום. אפרים הרוויח למחייתו, כשהאיש המבוגר מרעיף עליו מתנות - פעם לעבוד אצלי, כבר הרבה זמן חיפשתי מישהו לשליחויות" חייך. שנפטרה. למחרת, אכן היה האיש נחמד, כפי שציפה אפרים. "תוכל זה שהסביר לאפרים איפה הדירה, ואף סיפר לו מעט על