נשמתך במקומך ואיש אינו נושם את ואיש אינו מניח לך ודם ניקז ממנה לאט שברי הזכוכית כף רגלך מתחספסת על של נחיתות שמשרים עלייך הרגשה באנשים הלא - נכונים מוזר איך שאת בוחרת בכזו עדינות ששייכת רק לך מוזר איך שאת בוחנת אותי היום ואיש אינו יודע מי אני במקום שהכי כואב ואיש אינו נוגע בי ואיש אינו נושם את נשמתי במקומי