עליו הירקרקים מושלכים על הרצפה והעץ מת הקלילה הענפים שהחזיקו אותי ואת חבריי יבשים ומתפוררים לרוח קיץ צעיר היום אני חוזר והעץ מרוט וחסר חיים, נשמתו הלכה לה לחפש עץ נעו. עוד כשעזבתי העלים נשארו במקומם, אותם עלים, אותו מקום, לא בגשם ובטיפוס על הגזע של ילדים קטנים עלי האקליפטוס הגדול שתמיד עמדו ולא נפלו בשלכת וברוח, ונוחתים על קרקע של בטון בקוע במרכז הגן שבקיבוץ