ושומרת את פעימות ליבי סדירות. רוחי. רק החדות הזו שלך, כמו חץ, פוצעת את כיווני המחשבה בעולם חדש אמיץ, חוקי פיזיקה ומטפיזיקה משתנים לתאום את מצב 3.בעולם חדש אמיץ המכתב על הקיר החזיר אותי לחיק מחשבתה ודמעות. קל ומטושטש כמו עשן, לרחף מהחלון אל עולם חדש אמיץ, שטוף שמש מיתמר מעלה מעלה, קל מהאוויר וקל מהכל, ורציתי גם אני להיות תמימות ואובדן. בכיתי קצת, הדלקתי סיגריה והתבוננתי בעשן ראשי. המכתב על הקיר בשפתון אדום דיווח לאקונית על אהבה המאיים לפלוש לתאי המוח, שליח של שמש, הוא נוקש על דלתות התעוררתי בבוקר של יום אחר, עיניי כואבות מכמות האור הבהיר 2 .אהבה תמימות ואובדן ונפלתי. שרה באוזניי תפילה עתיקה, מאירה את נפילתי, כל עוד את שם אורו הלבן כקורי עכביש על הקירות. ידעתי שלא יאונה לי כל רע ופרשתי ידיים לצדדים. הרגשתי את נוכחותך כמו ירח באמצע החדר. מרצד מסביבי, נעלם באפילה וחוזר להתל במוחי. נשכבתי על הרצפה עצמתי עיניים. ראשי סחרחר והבטן מתהפכת והעולם כולו מסתובב, בי רעד, קולך כה מרוחק היה באוזני כקולות מלאכים מבעד לזמן. ואחר כך בשטף אדיר של עצב אינסופי. גל של קור היכה בי והעביר הצבעים החלו לנזול