לנוכחותי. היא לא יכלה לסבול חיידקים, היא אמרה שהם יהרגו את כולנו. איפה שישבתי, על מה שאכלתי, על מה שלבשתי, עליי, עליה. הביקורים אצל סבתא: היא שפכה את הנוזל הכחול איפה שדרכתי, נכנסתי אל המסדרון הירוק, ריח האקונומיקה הכה בי והזכיר לי את אחזור הביתה יחזירו אותי בדיוק כמו בפעם הקודמת. צעדיי מהוססים, לא רציתי להגיע אך ידעתי שאין ברירה... אם האוטובוס. לבסוף הקיאה, שמעתי את תוכנה יוצא בחומצתיות כשירדתי ממדרגות יכלה להרים ראשה והוא נשמט על כתפי שוב ושוב. התיישבתי ליד בחורה צנומה, היא נראתה חלשה, כ"כ חלשה עד שלא "היא ניסתה להרוג אותי... מטורפת..." השני של האוטובוס, הוא מלמל משהו לעצמו ואני רק הצלחתי לשמוע התפתל בכיסאו ונצמד אליי בחוזקה. במזל השתחררתי ודהרתי לקצה הושטתי את הכרטיס לעבר הנהג, הוא בחן אותו ולאחר כמה רגעים