והדודה מרים וחיים, בעלה, יכלו לנשום לרווחה. עכשיו שרר שקט מוחלט בביתם הסוער מאז שעות הבוקר.  למוחרת בבוקר, ערב החג, שלחה מרים את הילדים אל מחוץ לבית, לא לפני שציידה את שלושתם ב"סנדוויצ'ים" מרוחים בריבת תות שדה. כך יכולה הייתה להשלים את ההכנות לחג, כגון: עבודות נקיון וגיהוץ בגדי המשפחה לקראת הערב וכן לשני ימי החג הבאים לטובה, שבהם היו צפויים להשתתף בני המשפחה בתפילות בבית הכנסת של שכונת "רמתˉיוסף". ביתם של בני משפחת יבלונקה היה בית מסורתי דתי, ומרים שמרה על כל כללי הדת והכשרות, כהלכתם והס היה מלהזכיר עבודות בית בימי חג או שבת. היה זה חילול קודש של ממש. לקראת הצוהריים הושלמו כל ההכנות לחג, ובית משפחת יבלונקה היה מוכן לקבל את השנה החדשה. אפילו מאמע ואיטק'ה הגיעו, כשהן לבושות בבגדי החג שלהן ו"מאמע" חבושה בכובעה. הילדים הוכנסו אחר כבוד, אחד אחר השנייה למקלחת לעשות "דוש" ובסביבות השעה ארבע אחר הצוהריים החלה מרים לעזור להם להתלבש. את שוקי הלבישה במכנסי הטרלין הכחולים שלו ובחולצה לבנה. חנה בחרה לעצמה שמלה משמלותיה והתלבשה בעצמה ואילו האורחת, דניאלה, לא התלבשה באופן מיוחד, רק בחולצה ובמכנסיים