בלונדינית! לא נורא. מחר אני אחשוב על אחת אחרת. הפעם- היא תהיה אבל אני אוהב את החברה הדימיונית הזו... כמוך יש עשרות. מאות! זונה. הלכה. בעבר! מקסימום פעם- פעמיים... אבל, חמודה, נשמה... מה זאת אומרת עוזבת אותי? אבל זה היה חד פעמי! לא קרה אף פעם באמת בן זונה. מאנייק. חולרה. על מאחורי העיניים כדי שהעולם יהיה לי ורוד? היא לא נותנת לי כול מה שאני צריך? היא לא מדביקה לי מסטיקים האמת?- צודקת. מה אני בכלל חושב על אחרות? היא לא תמיד שם? 'די נשמה שלי, די יפתי. את הכי בעולם.' עד שהרעש משתק אותי. 'לכול הרוחות והשדים' אני צועק. והיא מתחילה לבכות יותר חזק הנשק הסודי שלה: היא מתחילה לבכות. ואני ממשיך להפציר, להתחנן, לבקש, לאיים- ואז, היא שולפת את חטובה בשערותיה השחורות. והיא?- מגחכת לעצמה. כאילו היא לא יודעת את האמת. מעבירה יד עליך, כפרה. את הכי בעולם!' הכול חשבתי על כמה את יותר טובה מאחרות. סתם השוותי. אין, אין 'חמודה שלי, מתוקה' אני מתחנן. 'לא עשיתי שום דבר רע! בסך התאים האפורים שלי. אבל היא- לא עשו אותה באצבע. מהנהנת בראשה וממשיכה לאפר על חשבתי על... מכונית! גלידה! תוכנת מחשב!' 'דחיל רבקום' אני אומר