הפרצוף שלה, אבל היא עשתה רושם טוב. אני לא רואה כ"כ מרחוק. כשהגעתי הביתה הרגשתי מסריח, והתקלחתי. הייתי קצת במחשב, והלכתי אחרי איזה שעתיים למכולת הקרובה לקנות שתייה באשראי. שכחתי לקנות לחם. הפעם מתוך נימוס נתתי שיעקפו אותי קצת בתור, כי היה להם פריט אחד או שתיים. אישה שמנה חסרת ביטחון, אבל אמיצה, עם מבטא אמריקאי, זיינה למוכר הטוב את השכל. הוא לא התעצבן. הוא אף פעם לא מתעצבן, מקסימום שואל בתקיפות "מה אתה רוצה?!" וזהו. אתיופי קנה משהו שלא הבנתי, כשזו עם המבטא קנתה משהו דומה - הבנתי שהם קנו טבק לגלגול. פעם ראשונה אני רואה מוכרים כזה במכולות. חשבתי על זה כשהגעתי הביתה, אבל הגעתי למסקנה שאין לי סבלנות לגלגל, וגם אני אעשה את זה גרוע, ואין פילטר, אז לא. למרות שזה בטח זול יותר. המוכר שאל לשלומי. חזרתי הביתה ושוב התקלחתי, מסריח בחוץ. עכשיו אני כותב את זה תוך כדי שיד אחת מתחת לתחתונים, והשנייה מקישה ומשחקת בין לבין בביצים. אני מאוד אוהב לכתוב, הרבה זמן לא כתבתי בכזו נינוחות יחסית לתקופה האחרונה. המאוורר לפנים, הסיגריות בהישג יד, שתיתי שני אקסל, יש מלא סיגריות, שתייה וקפה. הכול בסדר. עם לחם אני