בלי שמץ של מחשבה. אבל בלי הזיכרון. שחולף ונשאב אל תוך הנצח של המצח שלי. כמו היום. כמו הרגע. כמו אני ואתה שהיינו אתמול ומחר כמו מוות עם חיים, זה כמו כדור מנופח בלי אוויר נצחיות זה משהו שנוכח ואינו, לעשות את כל מה שבחפצו. שנשאר נחוש בדעתו, ממש כמו המצח