20/01/52 ומחקה כל מלה כתובה מזיכרונה? אם כבר גמלה החלטות במוחה למה בעצם מיועדת הפגישה בהותירה סימן שאלה - בכוח הדמיון והמילה הכתובה, בדורסה את שניבנה מלכתחילה בנוטלה כל עוקץ לספונטניות, בעקרה כל צ'אנס לשמץ התלהבות כך אמרה ללא כחל ומצמוץ, "שניפגש לא יקרה כלום" שעבור רצוני לא שווה כלום. אולי רק שמץ של סקרנות בלי יצרים ולהט רגשות, מופתים למחשבות קרות רמזים להצבת תנאים, אותות של היסוסים, רואה בין שורות ושומע בין המילים ואני בינתיים צופה כבר בכוכבים, והאהבה תשרור בתוך לבך... בעת שאת מלותיי אשגר לנשמתך רוצה שתאחזי מותניי בידייך, רוצה לחמם לחיי על שדייך, רוצה שפעימות לבך תואצנה בעטיי, רוצה את חיוכך שיאיר את יומי, רוצה את שפתייך התאוותניות מול שפתיי, רוצה לאחוז בגופך האהוב בזרועותיי,