בשמונה, אבל אפשר לטפס מהחלון"  "סבבה, תביא" אומר נועם. אתם רוצים לבוא או שאתם מחכים פה?" שואל האיש. "אנחנו פה" האיש חוזר אחרי רבע שעה עם הדיסקים.  בינתיים מגיעים גם אום ושרלוט לבית הקפה, שרלוט מזדעזעת לנוכח הארכאיות של תוכן הדיסקים. "ותזכרו, אני המשיח" אומר המופרע פתאום.                                           הסוף (אתם מצפים לאיזה סוף צפוי, שבו המופרע הזה פתאום מתרומם  לשמיים או שולף חמור לבן מאיזה סימטה. אבל,כפי שאמרתי, זה אכן יהיה צפוי, דבר שיהפוך את כל הסיפור  לבנאלי, ובנאלי אני לא.  הדבר היחיד בו תוכלו להאשימני הוא היותי מורבידי. למרות הכל.)