"וכאן נעוץ ההסבר למעשיי. מעשה החריזה מאפשר אבחנה קלה בין אלה המסוגלים לכתוב שירה, לבין אלה שלא. בין אלה המסוגלים לחרוז, לבין אלה שלא. בין האנושיים, הזכאים בשל כך לקבל את שירותי העיר, לבין מי שאינם כאלה. הם, האנשים, התחייבו לקבל עליהם את תשובתו של הבורר, וזו תשובתו", חתם ציון.