גם הוא הפריע. הנהון פנים, ילדים לעולם, גדלה איתך. אתה חלק ממני, עם המחלה שלנו, יצאה חיובית. המחלה הזו שהופכת את כולכם לדומים, אותם תווי הגחת לעולמנו. ויתרתי עליך. אז הבדיקה ההיא, הכל כך מפחידה, ואתה בני בכורי, אינך. אתה שצמחת בי, פעמת, גדלת בתוכי, לא מתואם כל כך, תנועה הרמונית ממש. ואני עוצמת עיניים. רגלי מניעות את הכיסא ואני זזה באופן פרפור לב חדש, נשענת לאחור. כסא הנדנדה מעץ הדובדבן בסלון נע