 ושלחתי. בהם. בחרתי טיזר שהיווה מבחינתי את ההיילייט  של הסיפור איים טרופיים עמוק באוקיינוס השקט, שכף רגל אדם עוד לא דרכה ושיפרתי את הכתיבה כמה פעמים. הוספתי דימויים בתוליים, כמו ומהווה סגירת מעגל לדמות ולאינטראקציה שלו עם העולם. חזרתי היה מפתיע ומעורר מחשבה גם הרבה אחרי שמניחים את הסיפור, האחרונה שקראתי אותו, עדיין גיחכתי לעצמי פה ושם. הפאנצליין הנסתר של הסיפור. תיבלתי במעט הומור, עדין ומתוחכם, שגם בפעם ולא במודע, תוך שהוא מוביל את עצמו לתובנה חדשה, שהיא המסר טבלתי את הגיבור במעטפת פסיכולוגית עמוקה בה הוא נאבק  במודע אקספוזיציה מושכת ושזרתי מתוכה עלילה מסתעפת ורבת תהפוכות. זה היה סיפור לא ארוך ומעיק, ולא פשטני וחסר תוכן. בניתי חדשה. אמרתי לעצמי וואלה, גם אני יכול, אז שלחתי סיפור לבמה