שמים לב אליהם. התחת, ולפעמים גם הרגליים )ומה שביניהם, כמובן(. אבל לפעמים לפעמים חושבים שכשזה מגיע לבחורות, לגברים אכפת רק מהחזה, בידיים שלה. ולא לעלות אף פעם בשביל לשאוף אויר... אבל יותר מכל הוא נזכר שהתבונן בהם כמו מהופנט היה בא לו לצלול אל תוך כל הכחול הזה והמפנק שלה, ועל העיניים הכחולות המהממות שלה, שכל פעם הוא חשב על השפתיים המתוקות שלה, על השיער הג'ינג'י החלק לא היה אכפת לו. שהייתה כבר כולה ספוגה במי הגשם קיררה עוד יותר את גופו. אבל שפתיו החלו לרעוד מקור,  חולצת הטריקו הארוכה והדקה שלבש, יצליח להרגיז את אלוהים. אבל הוא לא יכל. הוא האט עוד יותר את הליכתו, כאילו שבכך בדרך כלל. מההתחלה, ושיפסיק לחשוב עליה כבר ויעבור הלאה, כמו שהוא עושה כאילו אלוהים בעצמו רצה להגיד לו שכל העסק הזה היה טעות איך שהמחשבה הזאת עברה לו בראש, הגשם החזק הפך בן-רגע למבול. אבל הם אהבו אחד את השנייה. וזה מה שהיה חשוב. הם אפילו לא אהבו את אותם דברים. הם היו הפכים מוחלטים - כל אחד בא מרקע שונה, דעות מנוגדות, שהייתה לו. ובגיל 71 וחצי, היו לו הרבה. ביניהם היה מדהים, בהתחשב בעובדה שהיא לא הייתה כמו אף בחורה הוא הכיר