אבל בכביש ההוא, אחזור לצעוד מחר. העיר, כהרגלה, תשקע בתוך החושך, דבר לא יישתנה - הכל אותו דבר  הזמן לא ייעצר, בנצח של החורף, בכביש הזה בדיוק, אני אצעד מחר. ושוב אני לבד, אני כבר לא פוחדת, העננים קפאו, הלילה לא נגמר  תופסת כל מילה, כל קרן אור נפרדת, ושוב בכביש הקר, אני לבד הולכת. אוויר חורפי הקפיא לי את הנשימה, טיפה של גשם לפתית שלג נהפכת