שני אנשים יושבים יחד בפאב. אחד מהם לומד איזה משהו באוניברסיטה, השני דופק על גיטרה פעם ביום, ומחזיק מעצמו מוזיקאי. הם שתו כבר שתי בירות, הם מתכוננים לשתות לפחות עוד שתיים. הזה שלומד באוניברסיטה בדיוק בדיכאון, כי הוא מאוהב בשותפה שלו לדירה, ולשותפה שלו יש חבר אוזניון שישן אצלהם כל לילה, ובבקרים, כשהם נתקלים בטעות במיטבח, עושה לזה מהאוניברסיטה פרצופים של משתתף-בצער, שזה רק עוד יותר מביא לו את הדיכאון. ההיא, בעצמה, דווקא לא קולטת שהוא בעניין שלה, או שאולי קולטת ועושה כאילו שלא. אבל החבר, כל פעם שהוא פוגש אותו במיסדרון מביא מין משיכה כזאת בכתפיים, כאילו אומר, 'מה-אני-אעשה-שהיא-הלכה-עלי-ולא-עלייך-פייר- אני-אפילו-לא-ממש-חזק-בקטע-שלה.' 'תעבור דירה,' מציע לו הזה שמחזיק מעצמו מוזיקאי, הוא, יש לו היסטוריה של להתחמק מעימותים. פתאום, באמצע השיחה, מגיע איזה אחד שיכור עם קוקו שהם לא פגשו אף-פעם ומציע לזה שלומד באוניברסיטה התערבות על מאה שקל  שהוא מצליח להכניס את החבר שלו, הגיטריסט,  לתוך בקבוק. הזה מהאוניברסיטה מסכים ישר להתערבות, שנשמעת על פניה קצת אידיוטית,  ותוך שניה הקוקו מכניס את הגיטריסט לבקבוק