היה מביא אור בים ללא דאגה לצד אחיו האציליים. היתה יכולה להיות לו אישה דולפינים, למשל. שמחה היה מסתדר מצוין עם הדולפינים. היה שוחה האינטליגנציה מבני האדם ומעניק אותה למין ראוי יותר - כמו ביכולתה של האנושות להשתנות. אילו היה יכול, היה לוקח את שמחה כבר לא מאמין בכוחו לשנות. גרוע מזה, הוא אינו מאמין חיות רעות..." רעות", הוא ממלמל לעצמו כשהוא צופה בחדשות. "ממש יום בשל חילוקי דעות לא ברורים או תאוות דם גרידא. "חיות כיצד מבזה האנושות את עצמה על בסיס יומי. איך אנשים נטבחים כל הצלחה, וקצת שקט ושלווה. אבל בכל זאת, הוא אומלל. הוא רואה שמחה הוא טיפוס שקט. הוא לא דורש יותר מדי. אישה, ילדים, שמחה -                               שמחה ורחמים - ניתוח אמפתי לישון. תמיד זה קורה לי. לקבור את הגופה של יעקב ביער. שוב התבאסתי מזה שאין לי זמן לגלות". בסוף חזרתי הביתה רק באחת בלילה כי היינו צריכים "לא," ענה רחמים בשוויון נפש. "אבל אני מת ייקח לך להרוג אותו עם זה?" שאלתי, מזועזע. רחמים, שנאה יוקדת בעיניו החולות. "אתה יודע כמה זמן היה כבר קשור. "בשביל להרוג את הנבלה הסרוחה," השיב חבל וסכין חמאה. "בשביל מה