רחוק רחוק, עמוק עמוק  עודך עומדת מול עיני  עם החיוך והמבט  ובתוכי ליבי נצבט  אמא אמא, את שם למעלה  עודך בוכה, עודך דומעת  עודך יושבת, נעצבת,  על הפרידה בטרם עת  גדלתי כבר, אינני ילד  אך לא אבוש ואתבדה  וכשכואב, זכרך עולה  וכמו תינוק אני בוכה  זוכר חיוך, זוכר מבט  ובתוכי ליבי נצבט  האם את שם יודעת אמא  כי ענפייך הם רבים  שואלים תמיד מדוע  איכה יבשו השורשים?  אמא אמא...  ושוב אני בלב נשבר,  שב לספר כל שעבר  עלית קדושה אל המרומים  ומלאכים אותך שומעים  זוכר חיוך, זוכר מבט ובתוכי ליבי נצבט  אמא אמא...