"תעזבי אותי", הוא הוא יפה, ויש לו עיניים טובות כל כך שעדיין עושות לי להתרגש. הוא אומר לי, "מה קרה לך פתאום?". אני מביטה אליו, רואה כמה חזק", אני מתעקשת. פתאום הוא עוזב אותי ומתיישב. "את מוזרה", רוקדים, ענתי", הוא בשלו, קצת מאוים, לא מבין. "תחבק אותי לא עונה לו. "תרקוד איתי, רני", אני מבקשת שוב. "אבל אנחנו נעים לאט, הוא מביט בי פתאום ושואל אותי למה אני רועדת. אני מניחה ראש על הכתף שלו, הולכת לאיבוד בתוכו, מתמכרת. אנחנו מגביר את האחיזה שלו, ממשיך להתנועע. "הכל מצוין", אני עונה, בשתיקה והלב שלי פועם חזק, הוא מרגיש. "הכל בסדר?", הוא שואל, על החזה שלי, ואנחנו מתנועעים לפי הקצב של הלב שלי, מתנועעים החזה שלי. "תקשיב", אני אומרת לו, "תקשיב טוב". היד שלו מונחת אומר:" אבל אין מוסיקה". אני לוקחת את היד שלו ומניחה אותה על הבגדים ושולח לעברי יד. "תרקוד איתי", אני מבקשת שוב, והוא