קול שאמר צרצר. והטפרים מזילים. והטפרים חורשים והטפרים פוצעים והטפרים גדלים והטפרים מזדקרים כבר לא אמר דבר. והצרצר, שאמר כל שיוכל לומר, ולזה, מיותר שאמר זה זה אמר לזה דבר ורחשה המולה שמעו כולם דברו איש לא נדם. מכאן ועד לשם מתוך שיח קוצני שמריח נפלא. צרצר אחד אמר דברו ברדת חשכה להשקות שדות להזיל ממנו אושר. לחרוש בלב תם אדם לדם ברגע אחד יזדקרו אל אור טרפם