לב. וחופשי! בשנת  0591 אבי נטל  0002 $  וגפרור, ויצא לרחוב שמח, וטוב -  לא. -  יש לך פתרון אחר? -  מה? -  אני שורף אותו... -  כרצונך. -  לא תתחרטי? לעשות בו כרצוני? -  הוא שלך, ללא מחויבות. -  את נותנת לי את הכסף, שאל אבי, בתמימות. הירוקים. -  מה נעשה? שאלה מאריה, לא אבלה לילה לבן נוסף, בחברת -  נכון, אני לא רוצה את הכסף, ולא יוצא אתו לרחוב. -  איש לא יודע על הכסף, באת לבקר ידידה חולה. שכחתי. עם סכום כזה מסתובב רק בעל יצר התאבדות. לרחוב עם מחצית הדולר, עם ריח דולר, לא יודע מה זה דולר, -  אני לא לוקח, הייתי רוצה לעזור לך, אינני גיבור, לא יוצא -  יתפסו אותי, ילשינו עלי, לא רוצה אותו, קח אותו, הוא שלך. -  זה שלך,  תוכלי להתפרנס שנים , ברווחה. -  אני פוחדת, לא רוצה את הכסף, -  תשתמשי בזה, בהדרגה, את אישה חכמה. יוצאים לחנות עם דולרים. יש להסתכן, לפרוט בשוק השחור. בארה"ב, וברומניה אוצר לוהט, מחייה לשבע שנים שמנות. לא -  חכה!  מה לעשות עם 0002 $?  ב-0591 היה זה סכום נכבד זהב. נפרד ממנה ללכת. מהקיר, החור נסתם בגבס, ולא נודע כי בא אל קרבו. היו לו ידי -  רועדת מפחד, לא מסוגלת, תציל אותי. אבי