צר היה לו שלא הספיק לשחק עימם היום, אך בעוד הדייסה מתחממת, ניגש צפניה לחדר הקטן שבמבוא והביט ויציתם בכדי שישיבו לדייסתו מתי מעט מהילת עברה. המים שבחצר הבית הקטנה ולקח מספר כפיסי עץ אותם ישליך לכיריים קשורה לדייסה אשר המתינה לו על השולחן. הוא שטף ידיו בעקת תחושה שלא, ובו זמנית היתה לו תחושה מעיקה יותר וזו היתה יום הפרה ממליטה ובוודאי הדבר סובל דיחוי למחר, רק שהיתה לו זה לא היה זה, היה עליו לעשות דבר מה ושכח. נו מילא, לא בכל מה, רק שלא זכר, אולי התכוון לסיים את הדייסה הלא נגועה, לא, שהסתיימה בהצלחה ובעגל חסון גם כן. והיה עליו לעשות עוד דבר ההמלטה נתארכה מהרגיל, אך מבלי להיכנס לפרטים מבחילים נאמר ומעיר את כל בני הבית, עדיין מזל טוב הוא. התיזמון הקלוקל, כי מזל טוב גם אם הוא מתדפק באמצע הלילה והנה עוד מעט תביא להם עגל או עגלה, ולכן אל לא לקלל את היום, שהיה טוב ככל יום אם חושבים על כך, בחרה להיתקף בצירים, ידע שהפרה היחידה שלהם היתה צריכה להמליט בכל יום ודווקא אמרה : "היא ממליטה !" והוא כבר היה בדרך החוצה משום שכמוה געייה גדולה נשמעה מבחוץ. הוא ורעייתו החליפו מבט ורעייתו חייך חיוך של שובע