אותי!" דורותי: "מה נעשה מה נעשה?" הדחליל מרים מהרצפה שני ענפים ושם כל אחד ביד אחרת של איש הפח. הצועק נכנס ופונה לדורותי. הצועק: "ראיתם פה במקרה איש עשוי מפח?" דורותי: "לא, למה?" הצועק: "הוא גנב לי את מברשת השיניים. מה זה?" דורותי: "אתה לא רואה? זה עץ." הצועק: "זה עץ?" הדחליל: "בטח!" הצועק: "הוא לא נראה כמו עץ." הדחליל: "בטח שזה עץ תראה אפילו הכלב נמשך אליו." טוטו הכלב מתקרב לעץ וזורק עליו בקבוק מים מינרלים. איש הפח צועק איה. הצועק: "מה זה אמור להיות?" הדחליל: "הוא מטיל את מימיו." הצועק: "טוב, אם תראו אותו תודיעו לי." דורותי: "טוב." הצועק יוצא.  איש הפח: "תעזרו לי. החלדתי." הדחליל (לדורותי): "איך מרפאים חלדת?" דורותי: "אין לי שום מושג." איש הפח: "תשתמשו בשמן ותשמנו אותי." הדחליל: "איפה משיגים שמן?" דורותי: "אין לי שמן אבל יש לי את החומר הזה שגנבתי מהמעבדה של דוד שלי נראה איך הוא יעזור." דורותי מוציאה בקבוק ולוקחת את המשפך שעל ראשו של איש הפח ומתחילה לשמן אותו.  איש הפח מצליח לזוז. איש הפח: "תודה שעזרתם לי." דורותי: "על לא דבר. באמת גנבת לו את מברשת השיניים?" איש הפח: "לא." הדחליל: "מה