לאכול.. זה פשוט לא יפה" . מהזמן שאת מקדישה למשפט שעוקב אחריו- "את צריכה להתחיל מספיקה. הזמן שאת נותנת למשפט הזה "יו איך רזית"  ארוך פי 21 אוזן אחת ויוצא מהשניה תוך שבריר של שניה. אפילו לפקפק את לא שתיעלמי, כי זה לא בריא. אבל את לא מקשיבה, זה עובר לך דרך וכולם אומרים לך עכשיו שרזית ושאת צריכה להתחיל לאכול לפני את כל המגרעות שבך. איך את לא מבינה? אותך עוד יותר. והבגדים שנצמדים לך אל תוך העור- הם רק חושפים לא עוזר שאת לובשת את כל הבגדים הגדולים האלה, הם רק מרחיבים מחליאה, והעור שלך איבד כבר מזמן את הצבע שמעולם לא קיבל. וזה הכרס הלא מחמיאה שפיתחת. הצלעות שלך מתחילות לבלוט בצורה שלך כבר מזמן מוגדרות כחולשה, והחזה שלך רק ממשיך לקטון לעומת הצמיג העגלגל מסביב למותנייך רק ממשיך לתפוח, הלחיים השמנמנות