ואנו נרדמים. אט אט נעצמות עיניינו, על כל נושא אפשרי אנו משוחחים ארוכות, צחוקך המתגלגל נשמע בכל החדר ועינייך כל כך נוצצות. מבטך ננעץ בשלי, אחיזה כל כך חזקה ובטוחה שולח ידיך לאחוז בידיי על פניי נמרח חיוך. במוחי המחשבות אינן פוסקות מלהתרוצץ כשאתה שמח אני מקפצת איתך, אושרך הוא אושרי. ואתה נרדם. אט אט נעצמות עיניך, כמעט ומצליחה לשמוע את מחשבותייך שוררת בחדר דממה מוחלטת. מלבד תקתוק השעון, וכל דמעה שלך שורפת היא. נופלות על גופי דמעותיך נושרות מעיניך בזו אחר זו, מין ניסיון קלוש להגן עלייך שולחת זרועותיי לחבקך במקרים אחרים,פי נהפך לאילם אך מוחי כמשותק. מנסה לחשוב על מילים מעודדות, כשאתה סובל אני ניצבת מולך חסרת אונים