כאשר כמעט מתפלצת כאשר הוא בשיא הטבעיות עונה "כן עם שניים סוכר אם אני בשיא הטבעיות שואלת "ואולי גם כוס תה אתה רוצה?", ואז אני מופתעמרים בקושי את העיניים מהספר ושואל בתמימות "כן?" . לשניה ניכנסת להלם ואז עושה שיעול חלש של תשומת לב, הוא את העמוד הראשון של הרומן שאני בערך לקראת הסוף שלו, אני בסקרנות את מה שכתוב מאחורי הספר ואז הופך אותו ומתחיל לקרוא על מה מדובר, "אני רונית" אני עונה בקושי והוא שותק קורא עצמי מעט נבוכה מכך שהוא מרים את הספר והופך אותו כדי לראות "הי אני רונן" הוא אמר את המשפט הראשון שלו ואני מוצאת את קוראת . על אחד הכיסאות מביטה בו מתיישב בשקט על המיטה מביט בספר שאני שאני מודה מעט מעצבן אותי, אז אני מצביעה על המיטה ומתיישבת מבט סקרן בוחן את החדר ונראה שכמעט מיד נחה עליו דעתו דבר מצפה לראות את המבט המופתע שלו מהצבע של החדר אבל הוא רק שולח ממתין רגע אחד ואז ממשיך אחרי לתוך החדר האפור שלי, לרגע אני סוגרת אחריו את הדלת וניגשת לכיוון החדר שלי, הוא מפתיעה שוב להכנס אלי הבייתה כאשר הוא כבר בפנים איזה שתי דקות, אני מבינה שזה די אדיוטי להזמין משהו שאני לא יודעת בכלל מי הוא זאת לא