אעשה ספונג'ה ביום שישי! גברים! שייקח אותם אלוהים!". "יופי !" רטנתי ערומה וגלמודה "גם דפק אותי ועוד מצפה שאני על הרצפה של נוזל אלוהי דביק ומסריח. בעודי יורדת בחזרה לקרקע, הבחנתי שהוא השאיר לי שלולית גדולה ונעלם. מתחנפת... "להתראות  רונית ! " אמר בלחישה, התמוסס מתוכי "אתה בטוח שאתה לא יכול להשאר עוד קצת?" ניסיתי באלגנטיות מתוק... בתקווה חלומית. "...אני חייב ללכת המרק מתקרר" בישר לי בפה "מה עם כרבול קטן לפני השינה?" שאלתי באפיסת כוחות משולבת לפתוח את פי ולענות לו... לי באוזני "עכשיו את מאמינה שאני אלוהים?" ...לא היה לי כוח כמותה... אני מרגישה אותו קרב אליי בצעדי תינוק קטנטנים ולוחש לנשום, כולי בוערת ונודפת זימה מרדימה, על סף שינה מתוקה מאין אני נשארת מרחפת באוויר ברחבי הדירה, המומה מכדי לזוז או אותי בנוזל אלוהי חמים וטעים. אני צורחת בהנאה וגומרת עליו רטובה עד כלות נשמתי והוא  ממלא אטומי פורצים ממני, הזעירות, מכניסה אותו בתנועה אדירה כאשר ניצוצות חשמל ואור ונחנקת, כולי מתפרקת, עוד מצליחה ללפות אותו בשתי ידיי אותי ומליוני כוכבים מרחפים סביבי במהירות מסחררת, אני כמעט איני יכולה, רעד עצום מכה