כי מדינה שאינה מקיימת לא תחזיק בצורה זו או אחרת. ונבטיח שוב לא לבחור ונבטיח שוב לא לצעוק, בסופו של דבר נישאר כאן לבד עם ההוא שהבטיח שינוי. נופלים חללים אך עוד שנה כבר את השמות לא זוכרים. ולשאול שאלות ולברוח ממסקנות, כך מתנהל לו עוד יום עם לוויות. קם ונופל, צועק לעזרה, אך אותה מדינה שוב אותנו קברה. ואני, האזרח הקטן, שוב שואל לאן כל זה מתחבר? לעשות כי לקיים לא ידע. ואחד קצת שמן שהבטיח לא לקחת אותנו לעוד ימי מילואים, אך מה ומעבר לקו ששכחנו לצבוע ומעבר לכל לשכל ישר, עוד מבצע מתבצע. ובסוף עוד יום, עוד אחד שם עומד לו סתם דום. ואחד עם שפם שחור, שם צועק והנה עוד גזרות שם נופלות עלינו. וערמה של אנשים מסתכלים עלי עם פנסים. אחד שהבטיח ולא קיים, ושני שבעט בדלי שממנו שתה. עסקאות קטנות שם סוגרים עלינו.