כי מדי פעם גרוטאות במכונית הכל למעשה מעשייה של דמיוני הפרוע, אך סקרנותי גברה עלי. מפורקים. דבר מה היה מוזר לי בכך, השתדלתי להתעלם ולחשוב כי מושב אחורי מלא בגרוטאות, מושב קדמי, וכן תיבת הילוכים והגה לכל איש לפתוח דלת זו? הרי אין לו כל מה לחפש בפנים, מלבד הספר, הבחנתי במקרה בדלת אותה מכונית פתוחה. וכי איזו סיבה יש וכך לאחר כמספר חודשים, בעודי פוסעת לתוך חצרי בשובי מבית והתעלמות מוחלטת מאותו גוש מתכת הייתה הפתרון. לטעון בנושא? כלו כל הקיצין! את כל זאת השארתי מאחור, העוברים והשבים, ללא כל שימוש, וללא מטרה. וכי מה כבר אוכל לבריות מפני אותו עצם נתעב, השוכב במקום כה גלוי לעיין שינינו והסתנו מבטינו. כבר אינני יכולה להסתיר את בושתי רק בקיר אדישות נתקלנו. "שאלוהים ישמור" סיננו בשקט מבעד כמה וכמה פעמים שבנו והתלוננו לאבי על אותו "פסל סביבתי", אך המגוננת עליהם מפני כל גזומה. ועשבים שוטים גדלים בה בשפע, במיוחד מתחת לאותה הפיאסטה, ביופייה הלא רב במיוחד, שכן גם היא כבר די עזובה, אך צמחי פרא פורקו החלקים הנחוצים, והפיאסטה עודנה נחה בחצרנו, פוגמת אחי, גם היא פיאסטה, רק מודל מעט חדיש יותר- שנת 68. וכך,