והם, חרטו את שאמר על שיני גלגליהם, ללא הגה. אמר בקול  דואב "השומר אחי אנוכי?", ולשלושת הגלגלים מחוברים, בעורק חלול, תחבושתיו מכסות היטב, מרפדות בושה, ועזב, ללא חרטה, מותיר מאחוריו שאריות של טפטפת יגון. והמשיך מסעו, לבדו במעלה המורד, שהינה רתומה לסוסים מתים, כרכרה יתומה, והגלגל, קרע עצמו מהכרכרה הזו, ממשחקי מילים מדממות. ונשחק ,נשחק ממשחקי הילדות, נע לבדו עם עוד שלושה נוספים,