- ... - זה לא נכון. - אני מעדיף להישאר ער. לרכון קדימה ולהניח עליו את הראש. לנמנם את השעתיים האלה. - הנה, יש לי פה תיק... נשים אותו כאן על השולחן... אתה יכול - לתת לי? - נתנו לי עכשיו שעתיים לחקור אותך, ואני רוצה לתת לך אותן. - כן? מה אתה רואה, דני? רואה את העיניים שלך. - זה לא נכון. המילים שלך הן כל כולן עמידה איתנה. אבל אני - אני לא רוצה שום דבר אחר. - לא. אבל אני יכול לתת לך משהו אחר שאתה רוצה. יכול לתת לי את זה, דני? פלסטין. בכל האדמות שספוגות בדם של העם שלי. אתה חושב שאתה אני רוצה - אני רוצה מדינה מוסלמית עצמאית בכל השטחים של חושב שאתה יכול לתת לי את מה שאני רוצה? כי אני אגיד לך מה - הבנתי... אתה החוקר הטוב... תיתן לי מה שאני רוצה... אתה - באתי לתת לך משהו שאתה רוצה. - אז למה באת? - לא חושב ככה. שהחוקרים של השב"כ לא הצליחו? - ולמה אתה חושב שסתם מילואימניק יצליח להוציא ממני משהו - כן. - סתם מילואימניק. - לא. אני סתם מילואימניק. - בסדר, דני. אתה לא מהשב"כ? - דני. - לא קפטן דני? לא ד.? - כן. - דני? - אני דני.