אני שתקתי, איך אני יכול להבטיח לה שאני אלך לסוף העולם כאשר "תבטיח לי שאם יהיה צורך תבוא להציל אותי כמו אז". חזק כמו שהרבה זמן היא לא חיבקה אותי ואז לחשה לי באוזן שבאתי עם חברה שלי להיפרד ממנה בשדה התעופה, היא חיבקה אותי המדהימה הנוראה הזאת, וזוכר את הפחד שהיה בעיניים שלה בלילה אני חייכתי אליה זוכר את הסיפורים שאני סיפרתי לה על הארץ שהיא טסה להודו, אני זוכר שהיא בעצמה לא האמינה שהיא תטוס, אני זוכר כמה הופתעת כאשר שנה אחרי הצבא היא באה אלי ואמרה לשלה. הפכה להיות היועצת השקטה שלי  ובאיזה שהוא מקום אני הפכתי מבקרת אותי במילה יחידה ומחייכת בכל פעם שהיא מרוצה ממני, היא נותנת לי לשאול את כל השאלות, נותנת לי למשוך בכוח את המילים, לי לנקות , מתייעצת בקשר לחבר או למפקד בצבא, היא נשארה שקטה התחלתי ללמוד והיא הייתה מופיע בבית שהשכרתי מידי פעם, עוזרת היא הייתה נעלמת  מידי פעם מאז לתקופות ואז חוזרת, אני בחורף בטירונות , ואז שוב השתתקה נותנת לשקט לחזור כמו בכל פעם. לבוא למשך שבועיים, כאשר היא הופיעה היא אמרה לי שהיא הייתה היא התגייסה עוד באותו קיץ , גיליתי את זה כאשר היא הפסיקה בזמן שאני מביט על הים.