להיות כזו ולשכמותיה.( )מוקדש ל-ש.ק, מורה ומחנכת דור ההמשך או למעשה אחת שמתרצה תנופף בהם בשקט - כדגל לבן. כבר ספק אם שמור הסוד. בתוך גשם של זרע, תחתוניה מתגלות, אל תירא, אל פחד, מילים של שינון של שנים. לא פנינים יצאו מפיה... סודה השמור- תחתוניה מוחבאים בעורפה! כבוד? איך מקבלים את פניה ביראת איך מפחדים מזו! הוד מעלתה, הרמה! כולנו זבלים, כמו מטען חבלה... מסננת מילים בומבסטיות כמו שוט על בשר חשוף, מנתצת גירים, איך! איך! קוראת בתרועות מלחמה. ופוסעת, בצעדי חנית וגרדום,