זימנה להם המלחמה. המקלט השומם בימים כתיקונם, הפך בן יום למקום הבטוח עלי אדמות. אלא שאת הגב' בלה מן הכניסה האמצעית, כל העניין הזה של מלחמה, לא שעשע כלל. בלה חרדה הייתה לגורלו של בעלה, שלום, ומדי פעם פרצה בבכי, תוך שהיא ממלמלת: "שלום, שלום, מה יהיה עם שלום?". הגב' מדי, שבעלה הסא"ל נלחם ממש באותה שעה עם גדוד השריון בדרום, גילתה אומץ רב, כאשר נשארה בביתה בקומה א',כשצלילי הרדיו, בעיקר חדשות, דיווחים וסיסמות גיוס לכוחות המילואים, בקעו ממרפסתה והגיעו עד למקלט. במשך היום דיווחו קרייני החדשות, כי: "קרבות אוויר מרים מתנהלים מול המצרים". הדבר הגביר עוד את החשש מהפצצות האוייב. דניאלה רצתה לעלות למעלה, אל הדירה בקומה הרביעית על מנת לקחת חפצים להם הייתה זקוקה, אלא שחששה מפני הפגזה בדיוק באותם רגעים, היה רב. בינה לבינה שקלה: "האם לעלות למעלה, או לא?" לבסוף אזרה אומץ, ובדילוגים של שתי מדרגות, עלתה במהירות רבה אל הקומה הרביעית, נטלה מספר חפצים, ומייד ירדה במדרגות, כאשר בסיום כל גרם מדרגות שכזה, קפצה שלוש מדרגות בבת אחת, כפי שסיגלה לה נוהג שכזה מאז עברו להתגורר כאן. כעת, עשתה זאת במיומנות רבה, ותוך