שני כבר רואה את הצבע דרך המפית  חום כהה עם קצת לבן באמצע. בחלק אחד יש גם אדום שמציץ. לחם קל עם גבינה לבנה ועגבניה. או פלפל, תלוי במצברוח של אמא הבוקר. לפחות זה לא חומוס כמו אתמול. או טחינה. היא שונאת טחינה. אמא אומרת שזה בריא, אבל זה כל כך דביק ומגעיל. מזל שהיום זה רק גבינה לבנה. היא מרחרחת בחשדנות את הסנדביץ' המסמורטט ונותנת ביס גדול, שייגמר מהר. לידה יושב אלרן, החבר שלה כבר מאז הטיול לגן-חיות, ואוכל את הסנדביצ'ים שוקולד שהוא תמיד מביא - גבעות מתפרצות של שוקולד רך מעוכות בין שני ביסקוויטים פתי-בר. הריח שיוצא לו מהפה סמיך ומתוק ומזכיר לה את יום שישי. בימי שישי הם אופים חלות קטנות בגן והגננת נותנת לכל אחד לבחור מה למרוח על שלו. אבל היום רק יום רביעי ויש עוד המון זמן. אם רק יום שישי היה מגיע מהר יותר כי היא כבר לא יכולה לחכות לו.  עוד ביס אחד והסנדביץ' שלה נגמר. הטרופית של אלרן כבר מחוץ לתיק - הוא מחכה לה. מאז שבגן-חיות הציע לה חברות הוא תמיד מתחלק איתה בטרופית. ענבים, תפוחים, לפעמים גם תפוזים, אבל תמיד קר ומתוק ואסור. אז מה אם כולם במשפחה שלה חולים בכל מיני דברים ואסור להם סוכר. היא לא