גאה בך..." אמרתי לו, עצוב משהו, עצבני משהו. קצת באתי לכאן, יש כאן קרוב, גדל ככה, ליד העירייה" דטורה, בגלל זה הם אפילו לא הזמינו שוטר! איך ששחררו אותי "אין מצב )התרגש(! זה הקטע הכי טוב! תקלוט: אין חוק נגד לי... "מה הזיות, תגיד תודה שאתה לא במעצר עכשיו" הזיות הוא אומר אולי כדי שלא ייפול. "אל תשאל איזה הזיות היו לי, עולם" אמר והחזיק את הראש.   "אני לא מאמין, אתה דפוק לגמרי, אבל ממש!!" צרחתי עליו. בבלינסון" סיפר. "אל תשאל, אכלתי חצי דטורה, התעלפתי, ומצאתי את עצמי   "מה עשית עכשיו?" שלו. סרט הדוק היטב של בית חולים שימש כמושא הגאווה. "תראה מה יש לי" הוא אמר בהתלהבות והראה לי את פרק היד בנימוס. "בועז, בנאדם, מה קורה איתך, אתה נראה חרא!" הערתי לו זה היה בועז, החבר הכי טוב שלי. הוא רץ לעברי, מתנשף. הסתובבתי לראות מי המקובל. "יובל, יא זבל, חכה רגע". עצרתי, תוהה לפשר הברכה. מאחורי. כשסיימתי לאכול והתחלתי לעלות במדרגות הספרייה נשמעה קריאה לקיבינימט ולהישאר שם. מכיוון שכך, השמן הזה, וכל מי שזה מפריע לו יכולים ללכת פעם בכמה שבועות. לפחות מדי פעם יש לי פתרון. מזלי הוא שתודות למזג האוויר אני יכול