הצלחתי להגיד שאני חופשיה למוות, אבל רק דרך המוות מצאתי את השקט הנפשי שלי רק אז שונה הייתי מיוחדת, לא הייתי אחת מהם הייתי הסמל לחיים ולא היו יכולים לכלוא אותי לעד הייתי נפש חופשיה, ציפור,הייתי לסיים אותם? אני לא יודעת מה שאני יודעת זה יצאתי משם, הם לא אולי הייתי מספיק חכמה כדי להבין שאין יותר טעם לחיי והחלטתי עצמי? שנראו לאחרים לא הגיוניים אולי בגלל זה באותו הרגע דקרתי את לא חשבתי הרבה תמיד הייתי אימפולסיבית, שונה הייתי עושה דברים תמשיכו להלחם לבד אני פורשת!" משחקים איתם שלא אומרים להם מילה טובה.אז אתם יודעים מה נמצאת יום אני חוזרת לבית מוזנך ולילדים שלא רואים אהבה שלא אני דואגת להכל אני מייסדת ומחזיקה את המשפחה הזאת אם אני לא ביתיים וההשגחה שהכל ילך חלק כדי שהבית לא יתמוטט הכל עליי עליי. הילדים שלכם והשלווה הנפשית שלכם טיפולים בעיניינים מעולם לא העזתם כי ידעתם שבלעדיי אתם לא יכולים כי הבית עומד בקשתי שתמסרו אותי לבית יתומים או שתשלחו אותי לפנימייה אבל אני גורמת לכם לצער אני פוגעת בכם בלי סוף? כמה פעמים בילדותי מצטערת על זה זאת טעות שלך אני לא שלטתי במצב! אני מענה אתכם? "אני מרושעת?