באנגלית הכי מפורקת שיכולתי לגייס. ואני לא יודע מה קרה, ואיך תדע כמה מזה פרי מוחי. "וואי נוט טייק באס?" ניסיתי להשתמש השורות, טיפה עברית. שגרירות? לקבל עזרה? כסף? ניחשתי לבד. לך מזלו באנגלית, נכשל, מנסה שוב. מתמיד. הרוסית מסתננת בין תל-אביב?" עוד מלמולים. אני לא מבין. אני מנסה. הוא מנסה את )עיירה? כפר?( קצת דרומית למוסקואו. "אנד וואט איז אין גבב הברות בלתי מובן, ופענח נכונה את ההבעה על פני. הוא ממקום "וור אר יו פרום", כשעברתי נתיב לעקוף עוד לאנטיס. הוא מלמל חיפה-תל-אביב הישן, תרמיל, מעיל וארבעים קילומטרים. קילומטרז פרום היר. נדמה שהפתעתי אותו. הולך בכביש אוואי!" הוא לא תופס את המרחק. הוא לא מבין? אבאוט פורטי מה? כשהשתנקתי קצת, תל-אביב? מסתבר שכן. "באט תל-אביב איז פאר "תל-אביב". כך. בפשטות. הוא הולך לתל-אביב. ברגל. לתל-אביב. מבט מבולבל. "וור אר יו גוינג", והשתלבתי בתנועה המהירה. "לאן אתה הולך,, כשהעברתי את מוט ההילוכים אל האות די, ושוב, מיוזע ומבולבל ואמר משהו שהיה יכול להתפרש כ"תודה". לסירוגין, עד שפתחתי את דלת המושב הקדמי. הוא התיישב, עייף, הוא די התלבט אם לשבת מקדימה או מאחור ונגע