זה גם שניסיתי לגנוב משהו, אבל מצד שני למה שמישהו שלובש חליפה לא תבין למה בזבזתי כל כך הרבה זמן פה. אולי היא תחשוב ביום. אפשר גם ללכת על האמת ולהגיד, זה לא בשבילי, אבל אז היא שקר ולדעתי היא תדע שזה שקר. היא בטח שומעת אותו אלף פעם מתאים. אפשר גם אני אחשוב על זה, או אני אחזור אחר כך, אבל זה להגיד לה משהו או לא. ואם כן אז מה להגיד? ביי, לא נראה לי באותו רגע כבר הייתי יותר ממוכן ללכת, אך התלבטתי אם אני צריך אני פה אם תצטרך אותי. לא, אני רק מסתכל. ספציפי? היא שאלה. ומסביב היו עוד הרבה שלטים עם הכיתוב הזה בדיוק. מחפש משהו וחזק. הרמתי את עיניי וראיתי שלט שכתוב בו בדיוק את זה, עם הגב אליה. אחת בשלושים, שתיים בחמישים. היא אמרה בקול צורם את המסטיק בקול, ויכולתי להרגיש שהיא מסתכלת עליי גם כשהייתי ומבולגן, מסטיק וסיגריה, עמדה והסתכלה עליי בשעמום. היא לעסה המוכרת, אישה בת עשרים וחמש עד שלושים, עם שיער צהוב צבוע זולים ובטעם רע, אך הכרחתי את עצמי להסתכל על כמה חולצות. החלטתי להיכנס לאחד מדוכני הבגדים. הבגדים היו צבעוניים מאוד, סוג הם זהים כמעט לחלוטין. דוכני דגים, דוכני בגדים ודוכני מזכרות, וכל