 המזכירה שלי בדרך החוצה. אנחנו נמשיך את השיחה בפעם הבאה." "הזמן שלנו נגמר להיום. אתה יכול לקבוע את הפגישה הבאה אצל "אמא, אבא, מי שלא תרצה." -"מישהו אמר לך את זה פעם?" אחראי ולהוכיח לכולם שהוא לא חתיכת חרא שקרן וחסר אחריות" שלי. וזה מה שזה היה. זה מה שזה יהיה תמיד. אמיר מנסה להיות להמשיך בקשר הזה בכלל. לימדו אותי תמיד לקחת אחריות על המעשים "כן. לא היה לי זמן לגלות בכלל אם אני אוהב אותה, אם אני רוצה הזה?" -"אז מה אתה אומר בעצם? היא פשוט נחתה עלייך בבום עם ההיריון היה שלושה חודשים לכל היותר." "בחלום היינו 3 שנים ביחד לפני שהיא נכנסה להריון. במציאות זה שכל זה חסוי." -"אתה אוהב אותה או שאתה רגיל אליה? בכנות עכשיו, אתה יודע "כן." -"אתה אוהב את מעיין?" "אתה יודע שכן" -"אתה אוהב אותה?" "אחרי שלילי נולדה." שאתה רוצה? הפסקת להאמין בזה?" -"אם תמשיך ככה באמת לא תהיה. מה לגבי לחיות את החיים שלך כמו "מה זה משנה עכשיו? אם זה טוב ואם זה רע, אין כבר דרך חזרה" -"זה מה שאני שואל, בעצם" "ומה הייתי עושה עם הייתה לי השכלה גבוהה?" -"אתה אף פעם לא מצטער שהתחתנת עם לפני שהספקת ללמוד?" "אתה מזכיר לי את היועצת