השם. אחרי שיחה כללית והתכבדות, דינה מביאה קופסת תכשיטים ושופכת את תכולתה על השולחן. יעקב בוחן אותם. יעקב: אם לא תדרשי ממני הערכה בכתב, אסתכן ואומר, שיש פה מספיק בשבילכם לשנתיים לפחות. אני מציע לממש קודם את התכשיטים היקרים והיהלומים, שערכם כמעט שלא משתנה, וגם, אם אנחנו בראש אחד, הם ראוותניים, ולא תשתמשי בהם. דינה (עומדת לידו): קח כבר עכשיו משהו למימוש! יעקב: אני מציע, שאת תעשי את זה, בעצמך, זה יעשה אותך יותר עצמאית. יצחק: דינה, מה בוער לך? כרגע אין לך בעיה כספית. דינה (בהתמרמרות): אני בטוחה שאגיע לזה בעוד מספר חודשים. אחרי הלידה בוודאי יהיה קשה יותר. כדאי שאדע עכשיו אם בכלל תהיה הכנסה מהתכשיטים. יעקב: נובר בערמה, מחפש מה לקחת. לוקח תכשיט משובץ. אין בעיה. דינה: תסלחו לי אם מדי פעם אתפרץ ואהיה מגעילה. שפרה קמה מכיסאה, ניגשת לדינה ומחבקת אותה. שפרה: אתנו את יכולה להתפרץ ולא להרגיש רע בגלל זה. את יכולה לשפוך עלינו   את כל מה שמצטבר אצלך. אנחנו טובים יותר מטיפול פסיכיאטרי, זמינים יותר והרבה יותר זולים. 36.     פנים. משרד חקירות - לילה, (יום 19) אסיפת חוקרים. גדי מדבר בטלפון. גדי: ... בוודאי,