לא מעניין אותי. אני חוזר לעולם ה"אמיתי". ותרופות. עולם עם לכלוך על הרצפה וריח מסריח. עולם מגעיל. מכיר לבושים בגדים לבנים. עולם עם סורגי ברזל ורופאים חדש. עולם לא צפוי שלא אני המצאתי. עולם שבו אנשים שאני לא עיניים והבטתי סביב, דבר שלא עשיתי כבר 3 שנים, וגיליתי עולם שכהתעוררתי החלטתי להתייחס לעולם של הערנות ברצינות. פתחתי רציתי לחזור לחיים הבלתי צפויים שלי. רציתי לחזור לחיים הרגילים, לחיים המשעממים, ל ח י י ם . הדברים הבסיסיים כמו לאכול ולחרבן, ניתוק כמעט טוטאלי זאת אומרת שבשעות שהייתי ער עשיתי רק את וכך לאחר 3 שנים של ניתוק כמעט טוטאלי מהמציאות האמיתית, על מציאות שלמה. שהיא משעממת ומגעילה עדיין משכה אותי יותר משליטה אבסולוטית שבו קורים דברים שלא אני חשבתי עליהם. המציאות הרגילה, כמה צפוי ומזוייף כזה, והתחלתי ממש להתגעגע לעולם הרגיל, הלא צפוי כמה שזה נשמע מוזר התחלתי להשתעמם מכל העניין. הכל היה כל כך כוכב רוק בהופעה מול כל העולם. הפיינליסטיות של מיס תבל, שוב ממשלה בלי דתיים, ועוד פעם אני עצמו ולהיות צפוי להחריד. עוד פעם סקס פרוע עם 01 הבעיה התחילה כאשר עולם החלום המציאותי שלי התחיל לחזור