40.3.02 לכן אני רואה טעם במכתב הזה. אני יודעת, גיליתי את זה לבד, אף אחד לא אמר לי. אני יודעת שאתה לא כמו כולם, אני יודעת שאתה מיוחד. אני לא יודעת. רוצה לשאול או יש טעם לגרור את כל העניין. אני לא יודעת אם יש טעם בכלל לשאול אותך את כל הדברים שאני אני לא מצטערת על מה שהיה, אני מקווה שגם אתה לא. הזה. זה סיכון שאני לוקחת עכשיו, כמו שלקחתי סיכון שנכנסתי לקשר אני לא יודעת אם בכלל זה נוגע לך איפושהו מה שאני כותבת. אני לא יודעת מה עוד אני יכולה לכתוב. לך קשר איתי ספציפית. אני יודעת שאמרת שלא מתאים לך קשר, אני מפחדת לשמוע שלא מתאים בדברים שעשיתי ושהתנהגתי לא בסדר מדי פעם. אני יודעת שאני צריכה לשמוע את הדברים האלה, אני יודעת שטעיתי אני לא רוצה לשמוע ממך שטוב שנגמר )למרות שזה נכון...( אני לא רוצה לשמוע ממך שלא באמת אהבת. כי זה לא נכון, היה פה משהו. שאתה תבוא לרבע שעה בשביל להגיד שלום יפה וללכת כאילו כלום. פחדתי מהפגישה הזאת, לא רציתי להתמודד איתה, ביחוד לא מזה ברגע שנגמרה השיחה, לא רציתי לראות אותך יותר. כל הדברים שבגללם כל כך חששתי מהקשר, קרו כאן שוב פעם. פגעת בי בשיחה הזאת. רגשות. שאפשר להיות,