מצחיק. כמו רובוט כזה, בלי היסוסים, בלי לקחת רגע. הוא איש מאוד מעשי. כן, עכשיו אני מבין את זה. הוא הלך למטבח, ואני עישנתי סיגריה ולא ידעתי מה לעשות, למרות שהרגשתי בסדר. מטושטש, אבל בכיף. חשבתי לחזור לישון, אבל הבנתי שהשינה כבר הלכה ל-בינתיים. ראיתי אותו במטבח אוכל ספגטי שהוא חימם, עם עגבנייה, ומלפפון. גם זיתים. דיברתי כל מיני שטויות. לפעמים כשאני מטושטש אני אוהב לדבר שטויות. אבל שטויות כיפיות כאלה, ברוח טובה, עם טיפת הומור. הוא נכנס לשירותים לחרבן, גם על זה התבדחתי, ואז קרא איזה ברכת מזון על הכיסא בו ישב כשאכל. אני יודע שצריך לעשות את זה איפה שאכלו קודם. פעם הייתה מישהי באיזה מקום שישבה פתאום לידי ומלמלה ברכת מזון. הבנתי שהיא אכלה כאן משהו לפני שאני התיישבתי, ואיך שהיא גמרה לברך היא הלכה. זה היה קצת מצחיק, אבל לא צחקתי, כי הייתי אז בתקופה קשה. ואז הוא ישב בסלון על הספה הכפולה וביקש ממני לא לעשן. "אל תבריח אותי," אמר. אז לא עישנתי, רק דיברתי על פורפרות, והוא שאל מה זה פורפרה, אז הסברתי, וכשגמרתי להסביר גיליתי שהוא כבר נרדם. אז הבנתי שהוא לא שמע מה אמרתי, ואולי אני אצטרך להסביר לו מה זה