אומרים היה פיצוץ גדול, אנשים צרחו...ומעבירים ערוץ לעוד עדי הזוועה בטלויזיה ושומעים שוב ושוב את אותם עדי ראייה היסטרים אתם פסיכים, תסלחו לי, יושבים ומביטים חסרי אונים במחזות אחד אצלנו לא נורמלי. בעצם, כולנו פסיכים במידה מסויימת. גם בעיניים, אל תתחמקו. זה בסדר, אני לא נורמלי וזה לא חדש. אף אתם חושבים שאני פסיכי. שמשהו נשרט אצלי בקופסה. אני רואה לכם פתאום הרגשתי כמה אני רעב. אז עדיין לא ידעתי שנמצא את הבחור( שמתי אותו בשקית, ואז שאולי הוא שייך לבחור שמצאנו מאוחר יותר, מאחורי הדלפק, אבל איברים, כבוד האדם וכו'. זה באמת הומניטרי. )אחר כך חשבתי לשקית. אל תסתכלו עלי ככה, יש לנו באמבולנס שקיות לאיסוף גם לו, שכולם מביטים בו. אז עשיתי לו ג'סטה והכנסתי אותו ראש, סתם ככה תלוש לו, מביט בכם. חשבתי לעצמי שזה בטח לא נעים זיהוי קרבנות אסון, אתם יודעים. אבל תודו שזה לא נעים לראות בעיקרון זה לא אנחנו שאוספים אותם. זק"א אמורים לעשות זאת. אוספים, שוטפים, מכניסים לשקיות. יש אקשן. חיים הרבה אחרי שהתפוצץ, הרבה אחרי שהתקשורת עוזבת אותו. לא מראים לכם, אבל יש חיים אחרי המוות. המדרחוב ממשיך לרחוש חולים בשאגות מנוע