בידיים וצורח קאט! קאט! תסתכלי עלי. הנה עברו כבר יומיים אני חושב לעצמי, מתנהג כמו איזה אידיוט שרץ מסביב לסט, מנופף הציורים" הרי ברור שהבחורה חיה עמוק בתוך סרט, אז מה לעזאזל את הבחורה, היא בטח סתם סנובית, "הציורים הם אנה, אנה היא לא פחות, מחשבות שאמרו שאין לי ממה להתרגש, אני בכלל לא מכיר מחשבות רעות אלה גורשו לבסוף, אך על ידי מחשבות רעות ומופרכות הזמנה בוטה ליצירת קשר במסווה זול של דיון אומנותי מדומה. ששלחתי לה "נפוחה" מדי, רצינית מדי, גיבוב של שטויות שבסופו ושוב ניסיתי לסלק מראשי מחשבות מציקות, מחשבות שאולי התגובה מהרגע ששלחתי את התגובה נכנסתי ל"כוננות תגובה נגדית", שוב אפשר להגיד בוודאות שלא ממש הייתה לי ברירה אחרת. תיראה מאולצת, אך בהתחשב בכך ששמי בדף היוצר היה "אסקי-מוזי" את התגובות סיימתי בכתיבת שמי המלא, קיוויתי שחשיפת השם לא לי פתח לדיאלוג כלשהו. להעביר, הוספתי את המשפט "את לא חושבת?" המשפט שקיוויתי שיפתח מהתגובות, לאחר שהעליתי אפשרויות לגבי הרעיון שהציור אמור לבדי, ניסחתי לבסוף שתי תגובות שנראו לי הולמות. בסוף כל אחת בשילוב עם הדברים שהבנתי מאלו שאמרה לי, והדברים שחשבתי עליהם