ידו שהייתה מונחת תחת בית החזה, נשמטה לכיוון ירכו, הוא נגע בירך בכף ידו, מרגיש את החום. אני חי, הוא אומר לעצמו, מתעורר מול הדמויות המעורפלות יחסית העומדות סביבו. הם מביטים בו כאילו כבר אינו קיים, מדברים עליו בלשון עבר, הוא מנסה לומר משהו אולם אינו מצליח. "הנה היד שלו זזה", אומרת בתו לרופא. "לא, היא רק נשמטה, הוא אינו מסוגל להזיז דבר", עונה לה הרופא. המחשבות עוברות במוחו בהבזק, "מה קרה לי?" שואל את עצמו. נזכר כיצד הכל התחיל. הרגשת הנימול בקצוות האצבעות שתוך זמן קצר הפכה לחוסר תחושה. ד"ר כ. שלחה אותו לבדיקות שגרתיות דופלר בבית החולים אסף הרופא נאמר לו " לרפואה המודרנית אין תשובה לכל הדברים". זה המצב.  אובדן התחושה התפשט לכפות הרגל, בדיקות הסוכר ושאר בדיקות הדם לא הצביעו על כל בעיה. אתה אדם בריא, סיכם שוב הרופא בבית החולים. אלא שאז קרו כמה דברים, ספירת הדם ירדה פלאים, ובצקת החלה לתפוח לממדים מפליאים ברגליו. שוב בדיקות, שוב בית חולים ושוב התשובות חסרות המענה. מאידך, תוך תקופה קצרה של נטילת ויטמין בי 12 וכדורי ברזל, המעקב בבית החולים הראה על התייצבות טובה ואף הורו לו להפסיק עם הכדורים. לרגע