לזה. היו שם הרבה מאוד אנשים שלא שמתי לב אליהם קודם. הם היו להמשיך בחיפושיי. את אבי בשום מקום. חיפשתי אותם זמן ארוך ולבסוף יצאתי החוצה נכנסתי פנימה בציפיה לחבק את אמי, אבל לא מצאתי לא אותה ולא הוא החזיר אותי לבית החדש שלי. אני זוכר שבקושי רצתי והוא כל פעם משך אותי קדימה. אחרי הרבה מאוד שעות שבהם עמדתי שם, בא הילד והריץ אותי חזרה. אני לא יודע אם הוא נתן לי את הסכום הנכון. אני מקווה שכן. במהירות. אמרתי במהירות את המחיר. הוא ביקש 3, נתן לי כסף והלך בכמה אני מוכר. אחרי כמה שניות, כשהבנתי על מה הוא מדבר, עמדתי קפוא במקום עם קופסת הסיגרים עד שאיש אחד ניגש אלי ושאל כאן אנחנו עובדים. ואל תשכח! כל סיגר ב 01 זלוטי! לא פחות!" לי איזו חולצה ללבוש וקופסת סיגרים. "זאת כנסית שלושת הצלבים. אני לא יודע כמה רצנו. אבל היתי נורא עייף כשהגענו. הוא נתן כשעברנו לצד השני, אמר לי הילד שעכשיו נצטרך לרוץ מהר מהר. באתי תפס את ידי והוביל אותי לדלת שהובילה החוצה. בקבוקים אבל לא היה לי מספיק זמן לבחון אותם כי הילד איתו אתמול. הילד לקח אותי לבית ליד חומה ענקית. בבית היו כל מני חתיכת לחם קטנה ואותו גבר גדול החזיר אותי