מסביב, על כר ועל כסת,  מכתבים ישנים לרוב,  ואני על גבם קורסת  כאישה הקוסמת באוב.  אך ליום המחר - כמוה -  לא אשאל את פי הנביא,  כי רחק ממני אלוה  הן יודע כבר לבבי  הוא יודע עצב - גלבוע  ונכון לעצב ההוא  כל הלילה אגיל בלי נוע  בשורות בטרם דהו.