הנודע? הילד הזה כאן מולי בוודאי רוצה, נכון ילד?". דן הסתובב עכשיו לפני שיימכרו כלחמניות, מי לא רוצה ללכת לראות את המחזה של המדאם מריאניטה טיחואנה בוק ושלושת הכלבים שלה, קנו אותם בעוצמה מושכת, אומר "קנו את כרטיסיכם למופעה המפורסם והמרהיב של קרל,  כששמע לפתע קול זר אבל מוכר ממקום כלשהו, קורא לו יום אחד, נכנס דן אל תחנת הרכבת והחל לפנות כהרגלו אל כיוונו היה מדבר עם המטבע ושוב מתחיל לגולל בפני דן את סיפורה. וחפיסת קלפים מזוהמת, ואז היה מספר לקרל על המציאה החדשה וקרל מטבע חדשה כמעט באותו מקום, מאחורי תיבת נגינה קטנה שבורה מבקש מדן לנסות למצוא משהו בעצמו. דן היה תמיד מצליח למצוא עיניו בוהקות באותו ניצוץ שדן אהב כל כך להתבונן בו, והיה מתכווץ מול עיניו של דן. כשהיה חוזר לגודלו הרגיל, שוב היו משתעל חזק יותר ויותר אל תוך ממחטתו, שותק כמה שניות וכמו יכל להסתובב ולחפש את המטבעות מאחוריו, כל פעם שניסה, היה אותו מדי יום בכל הזדמנות שיכל למצוא. אך הפעם, קרל כבר לא חודש חלף, קרל המשיך למצוא מטבעות באוסף שלו ודן המשיך לבקר שלו,  ומתחיל לשחזר אותו בפני קרל. כדי לשמוע אותה מספרת את סיפורה, מתיישר ומשתעל