נשיאת פצוע את עידו העירום והרדום. כמו ילדה. נשאתי אותה החוצה. כעבור כמה דקות יצא גם יואב, סימנתי ליואב. הוא סימם אותה באתר. הרמתי אותה. היא הייתה קלה הנערה שליטפה את ראשה שרה בקול המוכר, המעט צרוד של אבריל. סביבה, חלקן מסייעות בלידה וחלקן מלטפות או רוחצות את האשה. השומן הלא יאומנו הגיח תינוק כהה. קבוצה של נשים הייתה רכונה שכבה אשה ענקית. חלק גופה התחתון היה עירום ומבין לובן פלגי מהול במשהו נוסף, מריר, ושמענו  אנקות כאב. על מיטה עצומה לאחר שפרצנו את הדלת השלישית  תקף אותנו ניחוח כבד של דבש, מיטות שעליהן שכבו גברים צעירים עירומים, ישנים. מספר בעיטות אל אולם ארוך, כמו קסרקטין צבאי, שלארכו היו נפתחה ללא קושי אל חדר שבו שכבו תינוקות. השניה נפתחה לאחר שם. מהאולם נפתחו שלוש דלתות. פתחנו את הראשונה בבעיטה. היא לי אבריל תוך שהן קוראות זו לזו, מבוהלות.  אבריל לא הייתה צהובים שרצו הלוך ושוב צועקות ושרות את הנגון המוזר שהשמיעה בפנס פנימה. היה שם אולם גדול ובו  נשים רבות לבושות מדים אותם. את הפלדלת פרצנו בכמה מכות של פטיש חמש קילו. הארנו אותן. ארון החשמל היה  מחוץ לדלת. הורדנו את כל המתגים ושברנו