שוטף רצפות, אני חושב על כל הדברים, הריבועים, שאני עובר עליהם, נוצצים באור השמש והרצפה מריחה אני טובל סמרטוט בדלי המים, מוציא אותו ומנקה את הרצפה. ולדימיר שפורקתי לחלקיקים למשך דקה אחת, עד שאורכב... בדחיפות!!!", פקדתי על איש הצוות בחדר המשגר, שנייה לפני "נוסע אחד לשיגור לחללי,ת שטסה לכוכב 'סקוויק 7', הלכתי הצידה והפעלתי את מכשיר הקשר. שהמקורות שלך התבלבלו. כשתחזור, נדבר על זה. אני מבטיח". "אני לא יודע על מה אתה מדבר...", אמר משועשע, "נראה לי, הוא החוויר, אך המשיך לחייך את חיוכו הרגיל. יידעו!!!" "ביררתי באינטרנט מי הוא עמוס אמזלג וכשאחזור מהחופשה, כולם "אני יודע מה אתה מסתיר!", לחשתי לחישה רועמת על אוזנו, בדרך עברתי ליד עמוס, שישב ועישן וחייך כהרגלו חיוך מרגיז. החנונית, שעטיתי על עצמי. להסתתר, לפחות לזמן מה. הרגשתי מאוד נמרץ, מאוד שונה מהדמות יצאתי משם, משחרר את העניבה ביד תקיפה... יותר לא אצטרך מקווה, שתחזור במהרה." "זה בסדר, אתה מקבל אישור לטוס לשם לכמה זמן שאתה רוצה. אני רחוקה..." "כן", אמרתי, כובש חיוך דק שעלה על פניי, "זו ארץ רחוקה אחרת...?" "מה...?", תמהה בקול רם, "תמיד חשבתי, שאתה