נכתב ביום הזיכרון לחללי צה"ל 4002 - ברגע של חולשה( לא ישובו, לטפס על העצים... אותם חיילים, לא ישובו, שוכבים ולא זזים. למקום, בו אתם נחים, קח, אותי. איתך. למקום... ואתה חייל יקר, קח, ועל העצים, אינם מטפסים. ואינם גדלים, אינם רצים, אותם נערים קטנים, חיילים, לנוח, ולהמשיך לנוע ותתן מקום רגוע, למקום, בו תקח ותנוח, ונשמותיהן עפות ברוח, ועל העצים מטפסים. אותם נערים גדלים, נערים מתבגרים. נערים קטנים רצים,