בכלל. על החתום אשתך אבל אתה הלכת. אני לא יכולה לחיות ככה, אני לא רואה כמעט בכלל אבל שתית, ביקשתי ממך להשאר בבית בלילות ולא ללכת לבית החולים לך אבל היום בלילה זה היה הגבול. ביקשתי ממך לא לשתות יותר אני לא חוזרת בינתיים לבית, אתה יודע שאני אוהבת אותך ודואגת הפתק לידיו והתחיל לקרוא "שלום לך צ'ארלי, שלום לזמן הקרוב, מצא כריך על צלחת וכוס קפה, ליד הכוס שכב פתק. צ'ארלי לקח את והבין שכבר בוקר, הוא קם, התמתח והלך למטבח, על השולחן הוא בבית נשמע צליל של טריקה, צ'ארלי פקח את עיניו, הביט בחלון חולצתו הלבנה ומכנס כחול, ירד לסלון, הדליק טלוויזיה ונרדם. ציפורניו וקיצץ את שערו, לאחר מכן נכנס להתקלח, יצא לבש את לקח בידו את סכין הגילוח והמספרים, גילח את השפם, גזם את מיד נעל אותה בכל המנעולים ורץ לאמבטיה שבחדר השינה שלו, הוא מעבודתה ואיש לא היה בבית. הוא פתח את דלת הכניסה ונכנס לבית, צ'ארלי יצא מבית החולים וחזר לביתו, למזלו אשתו לא חזרה עוד זהות". על הרצפה, "אין לי צורך בזה יותר" אמר לעצמו "אין לי יותר מהתיק שלה, הוציא משם ומהארנק של מוניק ומשלו כסף והשליך אותם אני מפלצת!" אמר לעצמו צ'ארלי והוציא את