זה ממסך את זה מנופח זה מסובך זה מנוסח   ממשוגעת אחת למשוגעת שניה וממנה אליי לא לא לגעת זה מדבק ואין לי שום דרך להוכיח לכם שאני שפוי ברגע זה המסך השלישי יורד לפני ועוד לא התחלתי לכתוב מילים. טרוטות עיניהן פיקת ברכיהן חדלה הדרך קשתה עד מאוד מיסכה המשוררת ולי אין פנאי לנוח בצד הדרך עלי למשוך את חבל מילותיך, שהן מילותיה, עד אליי, אמא. אה... זה בסדר... ניתן להתקבץ, להיאסף מאחוריי לצפות במחזה זה לא מסוכן בשלווה להריע אם תרצו, לא בנימוס ויהיה לזה  סוף תהיה נפילה קדימה אתעופף. חכו לחלק השלישי