התגודדו עדיין השכנים, אשר דנו במתרחש. האמבולנס כבר לא היה שם ואף רכב מכביˉהאש עזב את המקום זמן קצר לאחר כיבוי האש. "מיני והילדים, איפה הם?" - פלט בקושי לעבר קבוצת האנשים.... "בבית השכן וייס..." - השיב אחד השכנים. אייב פנה מייד לבית משפחת וייס הסמוך ונקש על דלת הבית. הגב' וייס פתחה לו מייד את הדלת ומשנכנס, חשכו עיניו. מיני ישבה שם בחדר האורחים מוכת הלם כשבזרועותיה אידי הקטנה, והבנות מרי וסילביה יושבות לצידה. "איפה הילדה?" - שאל נסער."  "בביתˉהחולים....גרטי ופרסי.... בביתˉהחולים...." השיבה מיני הנסערת. אייב חש כאילו כל השמיים נופלים על ראשו בבתˉאחת. הוא לא חשב פעמיים, ויצא מייד נסער את הבית אל עבר ביתˉהחולים.  לאחר צעידה רגלית של כמחצית השעה, הגיע לבסוף אל שערי ביתˉהחולים. מייד פנה אל פקיד הקבלה. "גרטרוד פיית', אני האבא... " - פלט לעבר פקיד הקבלה. הפקיד עיין לרגע ברשומות שבפניו, והשיב: "גרטרוד פיית', כרגע בחדר הניתוחים. לך ישר, שמאלה ואחר כך ימינה..." אייב חש כי נשמתו פורחת ממנו. בשארית כוחותיו הגיע על חדר ההמתנה אשר מחוץ לחדר הניתוחים, שם ישב פרסי, כשזרועותיו חבושות מן המרפקים ועד כפות