אליהם בת-חורין עפה  רוחי נפתחים ונפתחים )שתמיד היו( ומעברו נגלים לי מרחבים והיה אפר ייתמו עד למול עיניי, תם גווע מחזה בלהות בוער לצפות בלהבות - בורח מבעד פתחי נפשי אשרוף הכל! ואשרוף! והנה הוא בא ובא יום אני הצופה אני התפאורה אני השחקן אני הבמאי אני כתבתיו מחזה בלהות ! דם קרועות בסחבות לוחם על חיי וצוללים... צורחים מעופפים שחפים אדומים