שיעלים את השעמום הזו. היא התלהבה מזה ומאז פשוט קראנו ככה אחד לשני כל הזמן. קראתי לה פעם פונזו. אני אפילו לא זוכר מאיפוא הבאתי את המילה פונזו זה הכינוי שהתחלנו לקרוא אחד לשניה. זה התחיל כשאני מונחים בצד. "דבר איתי בערב" היא אמרה ממרחק. "ביי פונזו" היא חייכה והלכה לכיוון ערמה של עלים אשר הוא "טוב" קמתי והתחלתי ללכת "ביי פונזו" יותר מידי" לעבודות שלי לפני שהמנייאק יתחיל לבלבל לי את השכל שאני נחה "טוב תומר" היא קמה והחזיקה במטאטא שהיה מונח לידה "אני אחזור