לתפארת. בני ערובה אנו, גורל המאכלת נתון בכל עת. שיש בו גם צל. מגשש דרכי באופל ניצבים, שותקים. ובחושך מדמה צללים, מפריע מנוחת קיפוד עצל. נחש של מים מתפתל, צעד מהוסס באפילה. קרום דקיק נפתח, אישון מופרד מריס. מתעורר, עיניים מצועפות מדוק. רמש טורדני עקץ בהסתר. מדקרה, תחושה של קור בגוף. בחלום דמות קודרת, כנפתולי הרוח שם ילך. העשן מיתמר לו. בחוץ גחלים שכבו, פתע תבוא סכנה. יודעי דבר יחרישו, אך יסכיתו, ימים של מהפיכה. בואו יבואו כצונאמי לפני השינה מחשבות. נותן אחת אחרונה. מלקוש נותן בראש, סוף עונה, סופה של עוד תקופה. כוכב בדד מהבהב בחטף. מבעד לעצים גשם ניתך.