ואז הגיעה ההשלמה... בסופו של דבר עמדתי מול המצבה. לי...  דביר...  דביר... ?" לי משהו...  מה רצית להגיד לי? תאמר לי רק מה רצית להגיד "דביר, אתה זוכר אותי? אתה שומע אותי? לפני שברחת רצית להגיד בסופו של דבר עמדתי מול המצבה. עליו. על מה שעשיתי לו, הבנתי שאני לא אשמה. זה היה הכעס. הכעס אחרי כמה חודשים שבהם הייתי שרויה בעצב מתמיד ובכעס על עצמי, ניסיתי והוא לא ממש ענה. אז זה היה הדיכאון. לטלפן אליו עכשיו והוא יענה. זו היתה ההכחשה. אחר כך בכיתי הרבה והייתי בטוחה שזה לא קרה בכלל, שאני יכולה ההלם. כשדביר הרג את עצמו, היה מאוד קשה לי לקבל את זה. זה היה 5.השלמה. 4.כעס 3.דיכאון 2.הכחשה 1.הלם