לי, הוא זרק אותה! וקולה היה צרוד. "זה לא ילך אמילי, אנחנו פשוט לא מתאימים" להקשיב. "אבל ירון... אתה יודע שאני אוהבת אותך", היא בכתה אחרי שתי דקות שהיא נכנסה לחדר של אחי נצמדתי לדלת וניסיתי לי. היא נראתה מודאגת משום מה. הייתי חייבת לבדוק את זה. התייחסה לתספורת החדשה שלי. "בחדר" עניתי כשכל ההתלהבות ירדה והיא, הייתה כ"כ אדישה כלפי, "היי, איפה ירון?" שאלה ובכלל לא נרגשת ולבי החל לפעום בחזקה. "היי!" אמרתי בשיא ההתלהבות, "מי זה?", "אני..." ענתה בקולה העדין ומייד פתחתי, הייתי נורא היא- דפיקות חלשות שבקושי אפשר לשמוע אותן. מתוך הרגל שאלתי בצהריים, בערך בשעה שלוש היא דפקה בדלת, כ"כ קל לזהות שזאת חייבת לעשות משהו עם אמילי, ואיך?! הרי המשפחה תגלה... הרגשתי רע, כ"כ רע, כאילו אני בוגדת באחי, אבל יותר בגלל שאני טיפש" אמרתי לו, "אפשר לחשוב שזה עוד באמת..." ענה לי וצחק. שעה הוא נזכר להגיד לי שהוא צחק. "לא צוחקים על דברים כאלה! שיש לי נטיות, בעצם... רק אתמול גילתי את זה. ורק אחרי רבע "מה? על מה אתה מדבר?", התחלתי להילחץ, אף אחד הרי לא יודע של בנות, הייתי פשוט המומה, 'כ"כ שמו לב לזה?!' חשבתי לעצמי,