אל הקומה הרביעית, הגבוהה. דניאלה ובעקבותיה אורליקה, רצו מייד אל עבר הדלת, אותה פתחה דניאלה לרווחה. במעלה המדרגות נשמע קול צעדיהם של הסב והסבתא, העולים באיטיות, צעד אחר צעד בגרם המדרגות, עד שלבסוף נראו במלוא הדרם בפתח הדלת. דניאלה ראתה בפעם הראשונה בחייה את פניהם של הסבא והסבתא שלה. מנדו מייד פנה לחבק ולנשק את נכדותיו. "ברוך השם, ברוך השם" שב ומילמל. מזל טוב הנרגשת, רק חזרה על מילה אחת שוב ושוב "חנום" חנום".אחר כך, פנו לחבק את כלתם, שושנה, אשר מייד הכניסה אותם פנימה אל  הבית. סלומון הציע מייד להוריו: "קרה קומר? קרה בבר?"  וכך, בתקופה של כחודש ימים עד אשר יעברו למקום מושבם הקבוע, בצריף אשר ניתן להם במעברת חולון, השתלטה שפת הלאדינו והפכה לשפה העיקרית השלטת בבית משפחת לוי. בערב, לאחר הרחצה ולאחר ארוחת הערב, שהפעם נערכה בחברת הסבא והסבתא החדשים, לאחר שהילדות נכנסו למיטותיהן, לפני השינה, נכנס מנדו אל חדר השינה שלהן, התיישב ליד מיטתה של דניאלה, אשר אליה הצטרפה מייד אורליקה, והחל לשיר  שיר ערש לנכדותיו, ולא סתם שיר ערש, אלא שיר ערש בשפה הצרפתית: "פררה ז'אקו, פררה ז'אקו, דור מה וו, דור מה וו?