והרגשות החשובים מחקים לתת מודע!! אני רוצה-לראות אותה פונה-לא מגנה-מחנה את עצמי בלא נודע "אני בוכה-מוחה-מנסה-ומשטה-את עצמי לתוך חלום ושוב פעם מפטה )מלל שאחרי השיר(: וטעויות גורמות לי לריב-עם כל מי שאני אוהב והעצב והכעס מרסקים לי את הלב וכשניסיתי להדליקה-נחמתי נכוותה אני רוצה להאמין אבל האמונה שבי נכבתה לא פסיכולוג אני צריך, צריך הסגר בתוך מוסד! ולא יודע אפחד-שוב מוצא מוצא ת'עצמי לבד אנרדנלין מוזרק בגוף-ומתחיל לשלוח אגרופים ושוב מרגיש ת'עצבים מחלחלים בי ועולים בעל ערך לא מוברג-שאותי עוד קצת שוחט אני כמעט מתמוטט-ומהבוץ מושט וכשזקוק לתנופה-נוקט אמצעים ומורד אני ממש כמו בלון-תקופה קצרה למעלה ויורד אבל אנלא חלום-ולאשליה אומר שלום צריך עכשיו צביטה כדי להשקים מהחלום אני לא פועל אך כן מבין, כי אני בטח לא נאיווי אני כבר לא אדם שלם, אני יותר בכיוון המיני מסתכל על המראה וזה בעצם לא אני חרף אפי ונפשי! ושוב מחדש, מתבאס מעצמי יושב סגור בתוך כיתה, ומשתגע ללא הרף אבל דעך בי הנשמה-של חיית הטרף וכל אחד שניסה אותי, חטף בקצב ברוטאלי לא הייתי בנאלי, לא ראיתי גלובאלי )יעני להתחשב( וזה כבר לא כמו פעם, שעשיתי