הוא לא ידע שבורותו מתאפיינת בשתיקה. יגונו ולא פצה פה, שמונה ימים בהסגר ללא אור ואוכל, רק עם חבר אחד ששמע את כל להחזירו לארץ, אך כלום לא עזר. הפליט המשיך לדבר לחבריו דורש ותובע מהם שיעשו דבר מה כדי חושב שזקנים  הם אנשים רגישים. גדול מידי, ושיש לו חברים לידו שיעידו שהוא שפוי ושהוא באמת אפילו לאחר זריקת  ההרדמה חזר וצעק כי הרווח של הגרביונים היה כי זה הולך לקרות. מושחת עד היסוד, בכה כשדיבר על כמיהתו לישראל, נזעם כשידע הפליט דיבר כל כך הרבה, הוא האשים את הממשל הקומוניסטי כי הוא הפליט הוסגר לרוסיה ושם התאשפז בבית חולים לחולי נפש. את שפתו, כל רצונו היה בשחרורו. בחקירה קודם לכן, החל הפליט ממולל את כל מעשיו לחוקרים שדברו העברה חשאית של פליט רוסי המוגדר כמסוכן לציבור. שם בנגב, הנדון: בחג הפסח ערב ליל הסדר יצא מטוס פרטי בנמל תעופה צבאי סודי אי בפיו. לסירוגין, כשבפינת החדר הצטייר לו פרצוף מעוקם נושא מקטרת הגענו לחדר חשוך אפוף עשן סמיך מואר במנורת שולחן הפועלת ללכת הליכה מהירה במסלול ארוך שאין בו פתח לפניות. דלת המעלית נפתחה ואני ושלומי יצאנו ביחד מפתח המעלית והתחלנו התחלף הרבה זמן. ששררה בו כמו