שלי לשתוק - והכבוד שמסתתר מאחורי מראה השנאה היא המוליך, והכעס... היוזמה ביזבזתי את האהבה-אז השנאה היא הנתיב מרוב פצעים-פצעים בלב-והלב כבר לא מגיב צלקות שלא יורדות, וגוף אדם רקוב לפתוח עוד פצע, ולשתף אותם שוב עולם ייקר-עולם יישר-מצטער  אני בוחר בבצע כולם שונים-דומים, קרוב-רחוק, אני נשאר באמצע פסים שכבר יירדו ממני, קטר ללא קרונים על מה ולמה? אני הזברה בלי הפסים אני נשאר, אני נשאר! אז למה כל הקשיים? מי נשאר אורגינל? כשכולם צבועים על הדף כזה תותח-בעל פה מהר מאוד מתעייף הצלילים יפים באוזן, בפה תמיד מזייף מתכוון לכל מילה, אבל כלום לא השתנה הכל קרה בטעות, אבל תמיד יש כוונה חסר משמעת, אני יודע שהכל זה טעות נלחם בכולם - מלחמה חסרת משמעות תגיד להתראות גם כשהכל נהייה שחור למה להגיד ביי? אם במילא שוב תחזור? מתרשל בהכל, החיים מידרדרים כמו עגלה גם ככה רע אז מה אכפת? יושב ולא נע הוכחות לא קיימות, אין אמונה בין חברים בלי סיבה, עם טעויות, ויש לי אלף סיפורים להגיד יהיה בסדר, ולהגיד את זה גם סתם להתבגר בטיל, ולדעת שלעד תהייה קטן רגיל לחוסר פעילות, להתגבר על הגיל אין שינוי בהתהוות, קראו לי פעיל רגיל אומר