הצעיר, מיכאל,  נשלח אל בית היתומים שבמנזר, כשאף הוא נושא שם בדוי. האם והאב המשיכו להסתתר בעיר גאפ, אלא שידה של הבולשת הנאצית השיגה לבסוף את האב. יום אחד, ביוצאו ממקום מחבואו בכדי לרכוש סיגריות, נתפס אביו של הנס בידי הבולשת הנאצית, והוא נשלח למחנה אושוויץ. בתום המלחמה, התאחדה שוב האם עם שני בניה, הנס ומיכאל, שאותו הוציאה מבית היתומים שבמנזר. מטעם הבח"ד - ברית חלוצית דתית. במסגרת ההכשרה, נרתמו השניים לעזרת "המוסד לעלייה ב' ", אשר פעל למען העלאת עולים מאירופה לארץ ישראל. וכך הפך הנס, אשר במסגרת עבודתו אצל האיכרים, למד לנהוג בטרקטורים ובמשאיות, לנהג הבית של ההכשרה, וכך יועד לו התפקיד של מלווה שיירה במבצע להעלאת  4,554  המעפילים באוניית המעפילים, אשר הנס ורגינה עצמם עמדו להיות בין מעפיליה.  בחודש אפריל של שנת 1947, נערך מפגש מרגש עם אימו של הנס, בו הודיעו לה השניים כי הם מתכוונים להינשא זה לזה, וכן כי הם עומדים לעלות לארץ ישראל. לאחר מכן, עד לביצוע תפקידם כמלווי שיירה, שהו הנס ורגינה בוילה באזור העיר מרסיי. בחודש יולי של שנת 1947, הגיעו אימו של הנס ואחיו הצעיר מיכאל אל העיר לונדון, שם חברו