ואני אומרת "גם זה יעבור, אפילו עם זה טוב או רע..." יש רק רע רע רע ששום דבר כבר לא חשוב חברתי טוענת שוב שיש רק טוב ורע? האם שוב הגעתי לאותה המסקנה? וחושבת האם אכן כל זה אשליה? אבל עכשיו אני יושבת והחלומות כבר לא קיימים... שאין עוד מלאכים בשמים... על האדמה... שאין חיים יותר שאולי אין טוב... ויש רק רע שאולי בכל זאת היא צדקה... אבל היום אני מבינה אבל אני הייתי בשלי... "גם זה יעבור" אמרתי תמיד לעצמי... "זה לא נכון! הרע תמיד רודף אותי..." אבל היא תמיד כעסה עלי...