"היה מצויין ליני!" אמרה קורדליה בחיוך מתוק "ושלך?" הלילה שלך..." ואכלה ארוחת בוקר "למה ברחת ככה? רציתי לשאול אותך איך היה "קורדליה!" קראה אנג'ילנה ופסעה לעבר אחותה הקטנה שכבר ישבה שאכלו את ארוחת הבוקר שלהם. הם הגיעו במהירות אל אולם האוכל הגדול שהיה מלא בתלמידים "בואו כבר" אמרה הרמיוני בחיוך. רון פרץ בצחוק. "אתה נשמע בדיוק כמו אמא" אמרה ג'יני. רון הסתובב והביט בה. "רון" נשמע מאחוריו קולה של ג'יני שבדיוק ירדה לחדר המועדון. מתחילים ללמוד היום, אז צריכים ליהיות חזקים ו..." "עכשיו בואו נרד..." אמר רון "כי... צריך לאכול... כי... רון חייך. "בסדר, רון" היא אמרה בחיוך קטן. כל הריב הזה. להארי הייתה הרגשה שהיא העבירה את הלילה בלדבר עם אנג'ילנה על הרמיוני הביטה בו ובאנג'ילנה לחילופין. "אני מצטער על אתמול" אמר רון "הייתי במצב רוח נוראי..." "מה?" שאלה הרמיוני בספקנות. "אפשר לומר לך משהו?" שאל. רון מלמל "בוקר טוב" פחוז ואז פנה להרמיוני. "בוקר טוב" אמר הארי בחיוך. "בוקר טוב" היא אמרה. אנג'ילנה הסתובבה מייד אחריה ואז חייכה את חיוכה המקסים. הרמיוני הסתובבה. "הרמיוני!!!" קרא רון. הרמיוני ואנג'ילנה היו