מכאיבה, שמחכים לי מעבר ללילה השחור שלי. שעושה את הלילה למושלם ומרגש ומשכיח ממני את הסוף ואת הפרידה והנרגש. אני כמעט מתאבנת מהמגע ומהשקט או מהשילוב של שניהם בעדינות. הכל שקט ודומם, חשוך ואפל. ידיך זוחלות על גופי החם חושיי ואני מרגישה שאתה חלק בלתי נפרד ממני. אתה נושק לי מפשיטות את בגדי מעלי. פיך נצמד לזה שלי, ריח הלילה מטריף את גבי ויורדות בעדינות מטריפה אל בטני. ידיך מרצדות לכל עבר והן כמתוך שינה אתה מצמיד אותי חזק אליך וידיך משוטטות על פני ועל גופי שקורא לך ממרחקים, שמתחנן שתשקה אותו כי הוא צמא נורא. ואתה מרגיש כל תנועה. לא יכול להישאר אדיש למגע ולקרבה של אני מלטפת את ראשך. מעבירה אצבע עדינה על עיניך, על שפתיך, לדקה אחת. צמוד לגופך לאורך כל הלילה. והוא נזכר איך לא עזבת אותו גם לא מנוחה. גופי הקר התמכר למגע ונזכר בלילות הישנים שהוא היה ובסדר מופתי כמגחכות על דפיקות לבי הגועש שהשתוללו ולא ידעו והרגשתי את דפיקות לבך הקצובות והמונוטוניות דופקות בשקט במותני וקרבת את גופי העצוב אליך. שמחתי להיות צמודה אליך שוב שלחתי יד לעבר ראשך ואתה התנועעת בחוסר מנוחה. אחזת והרגשתי כל-כך הרבה. מישהו מחכה