-- "ונצח בשעה יחידה". והנשים העגומות קוראות מבט ברגע אל תאבק בעושר השרוע על גבך קפיצי מיטה חורקים לילה טראגי בא, רחש השיער מותח שדות קרועים מעם האדמה מפגש המוות בחיים צוהל. שיני קשות לקראת הקרח הצב הוא סמל מאגי והכלב גם והצבעים שם משנים גוון בבואתם במקום ממני באתי אין לרוח שם והרעד בפלגי הים בודד באינסופיותו. אחוז טירוף מקצב פרוע פועם בלהט ללא הרף צילי תובע כוח וליבי קורבן זהב בוער כשלג מלובן, והברקים גולים משמי החשיכה, ובלכתי האוויר הוא צחוק במיטתי החלומות ללא התוכן ובלכתי איני משאיר עקבות אבנים מגנטיות ועלי-שלכת משגעים את הצפון             )אריך פרום - "החברה השפויה"(   כי אם מדוע נמנעים רובם מהטירוף"   אינה השאלה מדוע מאבדים בני-אדם מסויימים את שפיותם, "בעיית המפתח של חיי הנפש