להוריד מהמדף למעלה את ערכת הקסמים, זו הייתה קופסא פשוטה עם צילום של ההוא מ"בלי סודות" עליה מחופש לקוסם מחזיק קלפים ביד. כולנו התעלמנו מזה שעל הקופסא מאמריקה כתוב בעברית ואני חושב ששירה השסתכלה על נועם ורצתה לומר לו משהו, אבל בסוף היא שתקה. נועם התיישב ופתח את הקופסא, הוא הוציא שרביט מפלסטיק ושק שחור עם סרט כתום, בקופסא היו עוד כל מיני דברים אבל הוא שם אותה בצד, כולנו שתקנו ונתנו לנועם להמשיך, פשוט לא היה לנו מה להגיד ומה שנועם עשה העסיק אותנו ולא איפשר לנו לחשוב יותר מידי על הדברים שקרו ושעוד יקרו. עכשיו לנועם כבר היו ממש הרבה דמעות שטיפטפו לו על הלחיים והבגדים ואחת לכמה זמן הוא השתנק ונשם בקול. הוא לקח את החתולה מהיד של שירה וניסה להכניס אותה לתוך השק, בהתחלה היא קצת התנגדה וגם היידים שלו רעדו אבל בכל זאת הוא הצליח, הוא סגר את השק והביט בי ובשירה שהיינו קצת המומים אבל עדיין לא זזנו, הוא לקח את השרביט והתחיל ללחוש בשקט 'אברא קדברא', 'אברא קדברא' חוזר על עצמו. במשך כמה דקות עוד שמענו כמה יללות חנוקות מתוך השק אבל אחר כך גם הן פסקו.