הסוף? ושקערוריות חן לאיפה שמתחילים החיים הממש ממש טובים. נספגת לתוך הריפוד הרך, והשניים הפליגו באושר צרוב שמש גלוס שקוףזרחני וגומה ענקית על לחי שמאל, חדרה מאוששת לאוטו, חופשי על מכסה המנוע. אני אשוויץ בך בכל העיר". הנינה, עם ליפ של שלוש מדרגות למטה. "הנה את יכולה להיכנס לתא המטען או לשבת "זה ינעם לך. תראי", אמר פול לאוהבתו, בעודם מקפצים בדילוגים "אל תענה לי אפילו." המראה הקדמית שלה. "קונוורטבול?", שאלה הנינה את בחיר לבה, לרווחה את חלונות המרפסת. הביטה למטה ושם היא הייתה, כה צפויה החזייה בלי להסיר את השמלה, סגרה את המזגן הרועש שבסלון, פתחה ניני קמה, פרמה את שיערה מפקעת לרעמה עצומה ונשפכת, הורידה את להגנתו בחיוך מלא בוהק. "אמרתי לך שיהיה קיץ משובח!" הצוואר, קועקע 'חי' בינוני ולבנבן. "נרדמתי בחוף", הוא אמר הבינה שהפאייטים היו אדומים אפילו. ומעל החזה, כמו משתלשל מן הים שלו - חוטיני פול גוטייה עם פאייטים. זה היה ברור. ניני השכנים ראו( - על אחוריו, בקו שיזוף חד ונחרץ, צויר דגם בגד ג'ויינט וחצי התערטל לגמרי באמצע הסלון המואר וניני ראתה )וגם לבסוף הכל התבהר, כשהוא בא אליה באחד הערבים ואחרי