ואני לך? אדם אתה , טעות שוכנת בתפיסתך. אלה הן סערות שאול אותם יצרנו בעצמנו. לא חבוי עולם נפש מעורר פליאה , מאחורי כליפת העץ וכי לעמוד מולך לא אוחל ואתה אל מולי מסוגל? עד מתיי אשאל שאלות חסרות הבנה ? ושלי אצלך מצא מקומו? האם מסוגלת אני לסחוב יגונך? עומד , שפוף , יושב , בוכה. ואתה לי בארפילי חורף וכניראה שגם לא ירקם. עוד לא נרקם השטיח בסלון ביתנו , קשר דם ומה למעבר? תחת יחסים חסרי תוכלת. שנינו מתחבאים נפלה עלינו עצבות. באורו של הירח. נותר אף שמץ של ניצוץ של אדם חסר אמון.