האדם בא מילד. ילד שלא רצה לשתוק. אז אם אתם אי פעם תתהו - מאיפה בא האדם? עזבו אתכם מקופים. את השאלות. ילדים שעוד ישתיקו ילדים אחרים. עולם מלא בילדים שמושתקים על ידי האבות שלהם וכבר מזמן שכחו היום. אבא כזה. אחד שמרביץ ומשתיק את הילד שלו. וככה זה המשיך... עד שאלות ובכלל שכח את הסיבה שבגללה שאל. הוא בעצמו גדל להיות האבא, הוא תפס את העניין יותר יותר. מאז, הילד יותר לא שאל בהתחלה זה לא עבד, אבל עם כל מכה שהונחתה מאגרופו הקמוץ של להשתיק אותו והאמת? זה באמת הצליח. השאלות חסרות הסופ האלו, אז הוא הרביץ. הוא הרביץ לילד בשביל את האבא שלו זה לא ממש עניין ובאיזשהו שלב זה נמאס לו, כל לשניצל קוראים שניצל?" כל מיני דברים שכדאי ומאוד רצוי לדעת. "למה לדשא רטוב וירוק יש ריח שונה מלדשא צהוב ויבש? ו" למה ומגרד לי הנחיר השמאלי אני לא מסוגל לעשות כלום חוץ מזה..." ו זה שגם אם אני מאוד רוצה להיות מרוכז במשהו, אם אני מת להשתין " האם צל של בנאדם יכול להיות יותר גדול מהאדם עצמו?" ו"איך המון שאלות. הוא לא סתם לרגע, לא משנה מה. הוא שאל שאלות כמו חי עכשיו בערך. והיו לו המון שאלות לילד הזה. אבל ממש המון אז הילד הזה