20.5.71 איתך... ואני... את עדיין כאן... ולמצא ש... רק בכדי לצבוט את החלום פוקח אישוני אין תמיד היה זה כך? ואני נותר תוהה סחרור לא מוסבר, לא מובן. עוצם את עיני מחוזות נשכחים. אל מקומות שכבר אבדו לי לעולם אגדות וסיפורים, שולח אותי הרחק מגע שפתייך רק עוד קצת. שתעסיק את אל השמש מתפלל לאלת הירח מצמיד את חום שפתיי לשלך. מחבק את ידך ולובשי שחורים שקמים לתפילה. שעה שמקרבת את זמן החלומות תחת שמי האפלה,