בסוף היום. את "כיתה ב'." אמרה ליאונור, "המורה חנה. אני באה לכיתה ביום הזה "מה? מתי זה היה?" התאהבות כשהיינו פיציות, ואת אמרת בתור חברה טיפשונת." "יופי שאת זוכרת, אני חשבתי שאת מאוהבת בי, כאילו ידענו מה זה השטויות. אין לי כוח." "אני לא מבינה מה את רוצה ממני, מתי אמרתי לך... די עם של מור בכיתה ב'. "בתור חברה, טיפשונת." השוותה את קולה, עד כמה שיכלה, לקולה "קראתי לך טיפשונת אלף פעמים." "גם, אבל את לא זוכרת שקראת לי טיפשונת פעם?" "כי חשבתי שהכרת בחור ולמדת איתו לנגן יונתן." הענין. "לא יודעת. את יודעת למה קראתי לך טיפשונת?" שאלה שלא ממין המגעיל?" קולה היה חגיגי, "האם כדאי לי לעשות ניתוח פלסטי באפי "דווקא שאני באה הם נזכרו לשים פרסומות. טוב, ליאונור כהן," "איזה שטויות את מסתכלת," היא הביטה אל פרסומת לחיתולים, והסתירה לליאונור את היציאה לפרסומות. "ליאו," היא לא קיבלה מענה, "ליאו!" היא ניגשה לטלוויזיה ברוק לוגאן הצעירה. לסדרות מעין אלו היא לא ענתה והביטה בתווי פניה הנחושים של שצפתה באופרת הסבון החדשה "היפים והאמיצים". כראוי למכורה "ליאו, כדאי לי לעשות ניתוח פלסטי באף?" שאלה את ליאונור ליאונור