ואיש לא יודע שעודני קם מדי בוקר ונזכר בך הולך כסהרורי אל השושנים ומלקט מהגן את טל השחר לאסוף לך שרשרת של פנינים שתלטף את צווארך הארוך, הלבן את שפתייך האדומות את עיניך הכבויות אעיר משנתן בזכות האור הקטן שנלכד בטל בזכות האור שעדיין לא כבה ובוער בתוכי כגחל קטנטן