ובשלום תקוע לום. התמימות נוטה למות, האדם מלא דם, החומר הוא חמור, כאשר האש מתפשטת. ואין פינות ללא שקט וקול צעקה אין חרש, כי בכל קול אין צליל, ומנפש דועכת אדחה את זמני. אני אסיר של יום אסיר מה שאשיל. במסדרון ללא דלת, מנסה להבין החלום. כיין טפל טפיל בחך לסת, דום אדום עומד דום. חיצי אהבה שבורים, פורע חוקים ודומם. תקר כילד בלי אושר, מחורר למשעי וצורם.