משתרעים עד האופק הרחוק, שהחיים שלי היו שווים משהו. הצדקתי את הוויתי בעולם. ההרים אני ממשיך ליפול עוד ועוד. אלפיים רגל. נו, לא נורא. שידעו הייתי. שאהבתי לשיר איתם ביחד או איתי לבד. מדהים איזה אדם נפלא כן". כמה חברים ישבו על המיטה שלי עם גיטרה וישירו את השירים ויצביע על הדיסקים. הלה יהנהן בראשו ויאמר ברצינות מרובה "כן, ומתי כספי. "הוא אהב מתי כספי", ילחש אחד מהמבקרים לרעהו נרות יודלקו בחדר שלי על השולחן וליד הדיסקים של שלמה ארצי ביצה או שתיים" או משהו בסגנון. אילו הייתה בועה יוצאת מפי הייתי אומר בה "חבר'ה, בואו נייבש וחולמניות משהו, רוח פורעת את בלוריתי וכל כולי אומר נשגבות. תתנוסס התמונה בה אני מביט לאופק הרחוק בעיניים מצועפות פוטומונטאז' בחלק מהתמונות כך שאני אראה קצת יותר יפה. במרכז בהן בפוזות בלתי רגילות. אומן מיוחד שהוזמן בחו"ל יבצע הבית יהפך לאתר עליה לרגל ובחדרי יתנוססו תמונות שאני מככב הכנסת. מישהו שווה ערך. אולי את זליג, ההוא שמוכר כריכים במזנון אהוד ברק כנראה לא יגיע כי הוא ממש עסוק אבל ישלחו מהממשלה יכתוב עלי איש אקדמיה במאמר מלומד להפליא בעיתון "הארץ". להפליא. "האנושות איבדה