היתה רק זונה..היו ימים..היה יום ראשון. אותה, אשת מחבל מסריחה- אבל מהזה משנה...כמו לוליטה, גם היא לי שעון- שעון זהב חדש- עם הקדשה מפטימה, שאני בעצם לא מכיר הזהב ההוא באותו יום ראשון, לפחות, לפחות ביום הראשון הזה, יש אבל לבסוף, ולא להתווסף, לא נשכח- שלפחות הרווחתי את שעון נגמר והזונה היתה לאשת עסקים מוצלחת- רק זונה, עם קבלות. ראש של מחבל ועושים על האש. העיקר שצוחקים על הזמן שהיה, הכל אנחנו בפארק הירקון, צוחקים על הימים אז- משחקים כדורגל עם אז היום אחרי שפרשתי מהחברה, אני עם פרשתי עם הבן שלי... איבדו את הראש. דרך אגב הראש אצלי, והוא חביב. מזה, נמאס לי להיות אחראי ולנקות אחרי הערבים האלו.. הם כבר חרא מקום- אני צריך זונה חדשה, ליהנות, ודי כבר, אני מתפטר של לוליטה, אני כבר לא אמליץ על המקום הזה. ושוב הגיע יום ראשון, ושוב הפיגוע, ונמאס לי שמתפוצצים בסניף הוא סיים ושילם לה, היא הודתה לו וחזרה לסניף שלה. זונה וחיי הפיגועים לא ישפיעו עליה. היא נהנתה מכל רגע, היא כבר רגילה.. מה היה לה כבר לעשות, היא בבניין רב קומות. על אישתו הצופה והוא דפק אותה באינטנסיביות כמטוס הנכנס כנגד הקיר עם פקח המשטרה