זו אני שעייפתי מלחוש את החול ויחד איתו לרדת. זו אני, המלכה האם, הבוראת הנחמדת מרגיש כמו ללמוד איך לאהוב את ההרמוניה תחת שמיים אפורים של מלנכוליה תניח את ידך על עלמתי , תאהב אותי אחרת, מתחת לאימה שהכל כבר מתחתינו מתחת לאימה שהטבע בידינו תשים את היד ובנשימות קצובות אני עולה ויורדת שים את ידך על הנשמה, על העלמה המיוחדת שוכבים על חול של טהרה,  טיהור הניסים קור חודר לעצמות, במהירות ללא משים זה למה אני פה, ואתה הלכת ממזמן לשם. להבין את החול ולחוש את הים תסתכל לאופק תניף את הראש לרגע אסוציאציות של תובנות מהטבע לתופעת טבע שאיתה הוא לא שלם נהפכים לשד ללא צורה, לגמד מאיים נהרות צפים ואגמים בלילה לתת לגמור, להעיף חץ למעלה לאהוב את מה שהיה לפני הביניים לעשות צורות בעננים לא בנאלים של אחרי השמש לפני הורדת הידיים לעמוד בתחנות רכבת ישנות בשביל להרגיש את הבנתיים צריך לזרוק לחם בשביל להעיף טיפות של מים