אבותיי. הרבנים לא אוהבים את הרעיון, אבל איני מביט בדוד( בטוח אני בטחון גמור שאין להזיזו והידע שלי חיזק בדת ישראל בהוספות וסילופים בידי אדם. בעיקרה של דתי )הוא משה: לכל דת מתווספות ברבות הימים אמונות טפלות, והבחנתי גם לסינג: סילופים?! בתנ"ך?! הקדושה. דוד: מורי נוטה להאמין כי ישנם סילופים למיניהם בתורתנו לסינג: למה אתה מתכוון, דוד? מורי? דוד: אגב, קראתי מאמר של קלבלה כנגד התלמוד. מה דעתך עליו, לסינג: אתה ללא ספק אדם מיוחד, מר מנדלסון. ללא ספק. דוד מחייך. לעבור על הכל בשתיקה, אך אין זו דעתי. שכזו, אעשה שנית את אשר עשיתי הפעם. יש מאמינים כי מן הראוי משה: אינני מתחרט על הפולמוס ומי ייתן ותהיה לי הזדמנות נוספת דוד: אז אתה מתחרט על הפולמוס? וגם שיבחתי אותו כאיש אמת ושלום. משה: מכתב קצר ופשטני למדי. פשוט פרסמתי את סליחתי ללאפאטר, דוד: מה כתבת, משה? ידידנו משה. לסינג: אכן. מה שהציל אותו מרדיפות אלו היה מכתב קטן של דוד: באמת? לסינג: לאחר הפולמוס לאפאטר נרדף על ידי עמיתיו המלומדים. משה: אני מודה לך, דוד. העיקר שכעת הכל על מי מנוחות. עם לאפאטר. דוד: משה, עלי להגיד לך שפעלת בדרך אצילית למדי בנוגע