לך, מושמוש", אמרה האם ,"אתה צריך לקחת את עצמך לענות. משום מה.  היא דרשה בשלומו בתקיפות, אך משה שמע ולא הצליח שלא יצא את ביתו זה ימים אחדים, וכי מכשיר הטלפון בדירה נותק ביום הרביעי דפקה אמו על דלת הבית, בטענה ששמעה מבעלת הבית כבר בקושי יכל לעמוד, וגם עיניו החלו מתעתעות ובוגדות בו... היו נראים הדברים כעת אחרת  כך הרהר, בינו לבין עצמו.  עכשיו לו רק היה פחות עקשן וקשוב יותר לחברה - לאמו, לרבקה - אולי ואף עשה זאת הרבה, אך נראה היה כי חלפה לה העת לרחמים עצמיים. עצמו בקושי בין חלקי דירתו השונים.  לבכות דווקא כן הצליח, ביום השלישי כבר לא יכל לדבר )כי בלע את לשונו הכבדה(, והזיז הרצפה עם השפופרת והתפזרה לעשרות כיוונים שונים. ידו השמאלית החלה את התהליך הקריטי ביותר, כאשר התנפצה על סוף אמבולנס, החלו כבר ליפול מגופו איברים מעט יותר גדולים. במיטתו, בין הסדינים.  כשהרים את הטלפון על מנת להזעיק סוף בתוך הכיור, את הגבות על השידה  וכל אצבעות רגליו נותרו המשיך באצבעותיו הארוכות.  בבוקר השני גילה, כאמור, את הזרת איבריו לנטוש את גופו.  זה התחיל בשיניו ושיערותיו, ואחר היומיים הבאים לא יצא ולו לרגע מפתח