"קוראים לי היבריס. ברוך הבא לגיהינום." בקול שקט וקר: ועיניו לחלוחיות מבכי או שמא זה היה שחוק, הוא ניגש אליי ואמר ובתוך כל זה כשהייתי מבועת, נפחד ואבוד ראיתי זקן יווני מגחך פה ושם הטיחו את ראשם כנגד קיר לבן שלא נגמר... בכו חלק צרחו צריחות מחרידות, חלק מרט את שערותיו, רבים קיללו או ואז החל הטירוף. וחבורה זו כנגד אחרת. עד כי החלו להופיע חיכוכים, מריבות ותגרות בין מת כזה ואחר ללא הפסקה לא נאמר לנו דבר, רק נדחסנו עוד ועוד נפשות בחלל גדול ומואר השעות חלפו באיטיות והפכו לימים ארוכים, קודרים. כך נכנסנו לגן עדן... מבלי לעבור שום בדיקה... כולם ללא יוצא מן הכלל נכנסו מבלי שנשאלו ולו שאלה אחת, עם מבט גאה ואף מורם. וכל מיני בני כתות ותורות גזעיות ואפילו )!!!( כופרים מוצהרים נוצרים, מוסלמים, הינדים, בודהיסטים, עובדי אלילים, רוחות היה לי מוזר לראות בין אלו הממתינים לתורם קבוצות - קבוצות של הכל היה נכון! לא לחינם עבדתי את האלוהים! חייכתי , רקדתי, צהלתי. "גן עדן. כניסה לעם הנבחר" לשמחתי, ראיתי משפט בעברית ובו היה כתוב: בשפות שונות ומשונות ובטור אנשים נמרץ ועליז. לאחר זמן מה, הבחנתי בכניסה נפרדת ובה