מביטה בשעון( סוף ההפסקה, יש עוד כמה דקות. בננות והרבה ספרים! יש לי הגדרה עצמית!  הידד! )מתרגשת. ספרים! אני אהיה ילדה עם בננות וספרים! אני אהיה ילדה עם הרבה בננות בעולם! ואני אוכל לאכול עוד הרבה בננות ולקרוא עוד הרבה כמובן! איך לא חשבתי על זה?! יש עוד ספרים בעולם! ויש עוד עם ספר... מה אני אעשה? )מהרהרת מספר רגעים. פתאום הארה( לקרוא את הספר כבר לא יהיה לי ספר, ואז אני כבר לא אהיה ילדה ילדה עם ספר! רגע, אבל כשאני אגמור את הספר? כשאני אגמור הספר ומתחילה לעלעל בו( ספר זה גם יופי של דבר, אני אהיה עיניה נעצרות על הספר( כמובן! ספר! יש לי ספר! )פותחת את אז מה אני אעשה בלי בננה?! )מסתכלת סביבה, מחפשת ישועה. סיימתי. רגע, אבל עכשיו אין לי בננה. ואני הרי ילדה עם בננה, בננה! )מסיימת את הבננה, משליכה את הקליפה על הריצפה( זהו, אממממ... נהדר! זהו, כן, זוהי ההגדרה העצמית שלי - ילדה עם זה יופי של דבר. )מתחילה לאכול את הבננה, קולות הנאה( ארוטי. גם הצורה המוארכת שלהן, גם המתיקות שלהן. בהחלט, בננות מאושרת. )מקלפת את הבננה( יש משהו מאוד מגרה בבננה, מאוד לבקש? גם צהובה וגם מתוקה! תנו לי רק בננות ואני אהיה