למדתי עם השנים את מרבית הטריקים שלו ואת ההגיון )?( שבו ידיעה או מבלי לשים בכלל לב לקיומו. ללחום כנגדו ואנו משתעבדים לו במוקדם או במאוחר, תוך כדי חיים ונמצאים בתקופה לא הכי רוחנית שבעולם, לכן אין בכוחנו ומה יקרה למי, אין מה לעשות נגדו כי הוא לא כח מוחשי, ואנחנו וכמה חלשים יהיו, וקובע גם מי יהיה מה זה אותו הכח שמחזיק את העולם על צירו, קובע כמה חזקים יהיו כח ההגיון שמחזיק את העולם. ונשלטים ע"י היה בידי לקבוע את הדברים, כי הדברים שקורים בעולם נתונים אבל לא הרגשתי מסכן כי ככל הנראה הגיע לי מה שהגיע לי, ולא היו לי תקופות בחיי שסבלתי ממש מייסורים נפשיים קשים שכאלה המוות, פשוט כל-כך הרבה זמן לא יצא להרהר כך על המוות. מצטער אם גזלתי מזמנך ע"י כך ששיתפתי אותך בהרהורי לגבי להחזיק את עצמי. שלה ייחלתי לפעמים למוות כזה אבל הייתי עדיין חזק מספיק בכדי של נשמתי המרוטשת. ושמחה- לקראת המנוחה הגדולה של שינת הנצח קשים של הנפש או בשמחה קטנה מהולה בקצת עצב: עצב- על האובדן וקרוב לודאי שם אמות כך כשאני ריק אותו המוות ילווה בייסורים אליו, אני תמיד חושב על כך שאני לא רוצה למות בריקנות שכזאת, היה לי עולם פעם,