דיברו על הרצח המזעזע , על האפשרות שרוצח פסיכופת מסתובב באי, חורש מזימות וזורע דם והרס.  הפחד חילחל בליבותיהן של בנות המקום, תיירות ומקומיות כאחד. גם אני זומנתי לחקירה, ונמסר לי שיש עדים שראו אותי יושב עם הנרצחת בבר, בערב הרצח. הכחשתי כל קשר לרצח, כמובן, והחוקרים לא התעקשו יתר על המידה , למצות את כיוון החקירה הזה. הם רמזו לי שאוכל להוריד אותם מהגב שלי, שנוכל להגיע לסידור הוגן ביננו, במיוחד מאחר ואני ידוע כאיש עסקים מצליח באי. בסופו של תהליך, הצלחתי לסגור את הסיפור הזה בעזרת כמות נכבדת של מזומנים. אין דבר שאינך יכול להשיג בארץ הזאת, עם המשטרה הזאת, בעזרתם האדיבה של  שטרות ירוקים ובוהקים. בשבועיים הראשונים לאחר הרצח חלה ירידה בכמות הלקוחות שלי, אבל לאחר מכן העסק חזר למסלולו הרגיל.  ישבתי בבונגלו שלי בשעת צהריים חמה ולחה, מתפנק מול המזגן, בזמן שצילצל הטלפון. רוברטו היה על הקו.  "ג'וני, יש תוכנית מוכנה".  "טוב מאוד. תשלח לי את זה וחכה להוראות".  פתחתי את הקובץ במחשב הנייד והתרכזתי בפרטים. תתקיים פגישה של החיילים שלי עם הקודקוד המיועד לחיסול , במלון בבנגקוק. לאחר שתתפזר הפגישה יעקבו אחרי