שאלה קטנה יש לי אליה ואל העולם : "למה ?" להיות מסובכים עד דמעות... ולחשוב שהיא רוצה את החיים כלכך קלים והם לעומת זאת מתעקשים בערך ברגע הזה המצאתי תירוץ לגבי שיעור או עבודה והלכתי משם. והוא יגיד כן " לבלות זמן איתך אני רוצה שנעלה את היחסים בינינו בדרגה... לקוות "אבל אני רוצה יותר מזה... בגלל שאתה חמוד ואני אוהבת ולהגיד לו... תשמע... נכון שאנחנו ידידים" ופה אני מתחיל בשלה "ואם זה היה ככה ... יכולתי לגשת אל מי שאני אוהבת מביט בה בעיניים שיתמלאו בקרוב בדמעות של אימה, אבל היא... אני מאוהב בך כי את יפה וחמודה ואני רוצה לצאת איתך..." ואני עליה?" ואני אהנהן "יכולת פשוט לגשת ולהגיד לה... תשמעי... ושוב היא ממשיכה: "תחשוב על זה ככה... זוכר את ההיא שסיפרת לי בך". למצב כזה ... אני אגש אליה ואגיד לה ... "תשמעי... התאהבתי שהיא צודקת ללא גבול אך לעולם זה לא יקרה... כי אם יגיע העולם ואני פשוט ישבתי שם... בהיתי בידידה שלי... חושב על העובדה ומבקש, או פשוט שואל... וזהו... בלי הרבה סיפורים." לא קובע, ה"סטאטוס" החברתי לא מסובך כל כך? אתה פשוט ניגש "למה זה כל כך מסובך ? למה אי אפשר פשוט להגיע למצב שבו המעמד