ונרקיסים וצוחקת בקרב חברותיה. אלן הביט בה כמו בגעגוע -  שיערה בשמלה לבנה ככוכב, עמדה בסמוך לפינת האולם כשהיא משוחחת לרגע, לכדה את עינו של המלך הצעיר דמות אהודה - איידן, של נערת-אלפים זו או אחרת. נישא בין גלי המוסיקה, עוצר מדי פעם כדי לנשום את ניחוח בשמיה והנה הוא, המלך, מתהלך בין ההמון וחיוך משחק על שפתיו. הוא בן-דרור, ופי שבעתיים היו האורחים נדהמים מקסמיו. פי שבעתיים היה נפלא נשף ליל-האביב בארמונו של המלך אלן דמיינו כל זאת מלא הוד, ייחודי וקסום ככל שתוכל דעתכם להכיל. בואו של אביב נוסף בשערי ארניה. צוחקים ומשוחחים ביניהם תוך כדי שהמוסיקה הקסומה מהללת את האדם. והאורחים, נודדים בין ריקוד לריקוד, טועמים מן היין, וכדרות דבש ויינות משכרים ומיני פרות אשר אינם מוכרים לעולם האולם ומונחים על שולחנות עמוסים מטעמים מכל טוב, תפוחי-זהב העליון של ממלכת ארניה. זרי פרחים ססגוניים תלויים על קירות וציוריים, רוקדים בקלילות לצלילי מוסיקה מכושפת בני המעמד מהם קרבות עטורים בתעוזה, דרקונים נושפי להבה וחדי-קרן לבנים הארוכים שעליהם רקומות אגדות ארניה כתמונות על הבד וניבטים ובוהק פיות המרחפות בחדר כנוצות