בפיקוד. אבל אנחנו נטפל בכם יפה יפה. מח"ט: אורית, אמרת להם שהאוגדונר לא יגיע? )פונה להורים( יש לשתות, ואיזה עוגיות משהו. תבקש מנועם. מ"פ )צועק לכיוון הדלת הפתוחה(: מנחם, מנחם, תביא פה משהו יורם מהנהן. אורית תומכת בדליה בחוזקה. מצביע על הנפשות הפועלות. מפקד המוצב. גבעתי שעושים פה קו עכשיו, זה יובל קצין אג"ם שלי, וזה רון מח"ט: שלום אני אבי אני המח"ט של הגזרה פה. זה אורן המג"ד של המח"ט קם ממושבו. מראשו מניח אותן על השולחן, ונוסך על פניו ארשת רצינות. מביטות בהן, אך אט אט הן יורדות אל הרצפה. המ"פ מוריד ידיו "החבורה" נכנסת ובאחת משתתק החדר. בתחילה מרבית העיניים אלה לא יודעים לשבת בשקט הרבה זמן. שבועיים? שמצאנו את הכלימגורים ליד זרעית? אוטוטו. אתה תראה. מח"ט: זה מתחיל להתחמם עכשיו שוב. אתה תראה. מתי זה היה, זהו. אקשן, כל היום נפילות, מארבים, עניינים. היום סיורים על הגדר. מ"פ: שעמום תופת נהייה פה. אין אני זוכר שהייתי פה מ"מ איזה הקהל צוחק. תראה איך הם בחטיבה. מ"פ: אם היה קצת קורנפלקס, החיילים אולי היו פחות עייפים. ביתיות ונוחות ניכרת בהתכנסות הזו. יושבים בכיסאות האחרים ליד השולחן. האחרים