 הראשונה שלי'. עם כיתוב נאה של ציפורה, מורה בבית-ספר יסודי, 'המשכורת לא הוטרד חנן בענייני כספים. את הקולאז' מסגרו ותלו מעל מיטתו ובכל פעם שאמר זאת, נצבט ליבו של גיורא בכאב נורא. מאותו יום כשרוק מבצבץ מזוויות פיו, חנן רק אמר: "אתה לא אוהב אותי," התכוונתי, חמוד, זה באמת מאוד יפה!" אחר כך אבא בא לבקש סליחה וליטף את ראש בנו הבכור, "לא והרי הוא בכלל לא הרס, הוא עשה אתו משהו מאוד יפה. "מפגר שכמוך!" צעק בחימה,  "מה עשית?! למה הרסת את הכסף?!" הסכום הנכבד, שהושחת. במקצועו בחברה גדולה למשקאות קלים, לא משל בעצביו  לנוכח מתנוססים קלסתרונים של אנשי שם חמורי קלסתרון. גיורא, גזבר )"זה אני", הסביר חנן בהתלהבות( מחזיק בלונים, שעליהם בני עשרה שקלים שמשו כשביל או שיחים קטנים, ובמרכז הגינה ילד דיוקנותיהם הרציניים של הרמב"ם ולוי אשכול. אי אילו מטבעות מצויירת. למשל, היה שם עץ אבוקדו שבמקום פירות תלויים היו ראשיהן של הדמויות נגזרו מהשטרות והודבקו כקולאז' בתוך גינה כעבור שעה יצא חנן בשמחה מחדרו והראה להוריו את יצירתו: המודאג. "תן לו" לחשה צפורה, והניחה יד על כתף בעלה לנוכח מבטו המצוירות עליהם. משהו הקסים