הוא יודע זאת היטב. משותק, ללא יכולת תנועה. רק העיניים זזות ובית החזה נושם. מרגיש את גופו מתקשח ומתהדק. השקט הארור הזה, שלפני הסערה השטנית, והמשתקת. רק הוא. עיניו נעצמות... אך הוא יודע. שקט מוחלט... חירש כמעט. שום אדם לא היה מנבא את הבאות. הוא שוכב במיטה, לבדו, רגוע... בקושי מבעד לחריצי התריס.