"מסוכנות", אך מכיוון שהן טבעיות הן אינן כאלה במחשבתנו. אולי הצרפתים צודקים בכל זאת. אני אדבר אתם על הנושא בהזדמנות." "ובזמן שאתה דיברת אני כבר סיימתי את ביצוע הניתוח...".                                         -      -      -     -      - "ספר לנו, פרופסור עזרא, מה אתה עושה כיום חוץ מההרצאות האלו בכל כוכב וכוכב שאליו רק תצליח להגיע בימי חייך ?" שאל אותי אחד הסטודנטים כשפניתי לארוז את חפצי וללכת. עצרתי לרגע והבטתי בו. בחור צעיר בשנות העשרים לחייו, שזוף ונועז, מביט אלי בחיוך ומחכה לתשובה בקוצר רוח. כל מי שחשב לצאת איתי באותו רגע התיישב שוב במקומו ברגע בו הנחתי את חפצי שוב על שולחן ההרצאות.  "טוב," אמרתי, "מי שרוצה להישאר ולשמוע סיפור קצת מיסטי, ואני יודע שרובכם לא יאמין לי, אז הרי לכם ההזדמנות..." הבטתי סביב, בוחן את קהל שומעיי. כולם היו מרותקים, אף אחד לא זז ממקומו, "יותר מעשרים וחמש שנים עברו מאז..." התחלתי.                                         -      -      -     -      - כשמזדמן לי אני צופה בטלסקופ רב עוצמה על השמש שפעם חיממה את עורי והיום היא רק מסומנת במפות השמיים כננס צהוב