באוויר. הוא איבד את ההכרה  והתחיל חץ, ועוד חץ. גלדין הרגישה שכל חץ שהוא יורה פוגע בה. עכשיו מעורער. הוא בקושי הצליח להישאר באוויר. הוא טען עוד חץ, ועוד ויורה. הפעם החץ פגע בגרון של אוסול. עכשיו אוסול היה ממש עושה את זה? גלדין ראתה איך הוא טוען עוד חץ בקשת, מכוון ביורה החץ. זה לא יכול להיות. זה לא באמת קורה לה. למה הוא הסתכלה למטה לראות מי ירה את החץ. פניה החווירו בעודה מביטה לירות בהם. דרקון לבן בשמי הלילה הוא מטרה נוחה מאוד. גלדין שוחחו, הם פשוט ריחפו במקום. כמובן שכל אחד היה יכול פשוט "אוסול? אתה בסדר"? שאלה גלדין בבהלה. כאשר גלדין  ואוסול נורה לתוך הכנף השמאלית שלו. זה ערער אותו לגמרי. "מיד. אאאאאאההההההההה". בדיוק כאשר אוסול עמד להסתובב, חץ הם עוד יתחרטו על שהעזו לאיים על משפחתי". אמרה גלדין. "אוסול, מהר. אין לנו הרבה זמן. עוף אליהם ושרוף אותם למוות. אין להם שום כבוד?" קרא אוסול בכעס. "איך הם מעיזים? במקום להילחם כמו גברים הם פוגעים בחלשים. אוסול הפנה את ראשו, ומבט כעס החל עולה על פניו. לכיוון המערה. היא חייבת לעצור אותם. "אוסול, תסתכל שמאלה". פעימה. פלוגה של עשרים בני אדם עלתה