עד שהמשכתי לדבר: "איפה אבא?" "כלום..." אמרתי לה ולחשתי לעצמי: "את עוד תראי". "לא רוצה! מה תעשה לי?!" ענתה לי הילדה הקטנה בחוצפתה. את זה?!" צעקתי על דורותי. "אחחחחחחחחח! ילדה קטנה ומושתנת! כמה פעמים אמרתי לך לא לעשות היא פתחה לנו את הדלת וכמנהגה, רצה אליי ובעטה לי בביצים. הייתה זו הילדה הקטנה של שולצן, דורותי. קטן מבצבץ מלמטה, עם חיוך של 4 שיניים. צילצלתי בדלת ובמהרה, הדלת נפתחה ומבחוץ היה אפשר לראות ראש של שולצן. נראה היה, שהולמס נורא התרגש מהעובדה שאנו עומדים להכנס לביתו לבסוף, הגעתי לביתו של שולצן, האח הגדול והמוצלח שלי. שניצל שאוכלים עם פירה( את ההזדמנות מדי פעם והשתין עליי. התחלתי ללכת אל עבר הסוסיתא שלי, ביחד עם שרלוק, שניצל )לא ברגל? זה נשמע מצחיק! ללכת במכונית... איזה מצחיק!" חשבתי לעצמי: אצטרך לנסוע אל שולצן ברגל... רק רגע! לנסוע הוא שולצן-555. חשבתי שכדאי שאתקשר אליו! אבל נזכרתי לפתע מספר הטלפון שלו אותיות. חשבתי קצת- בטח לשולצן יש איזה טלפון שיש עליו לחצנים עם מרוסק באופן מושלם. בעצמו והיה אפשר להכניס אליו כל סוג של אוכל והאוכל היה יוצא ששולצן, אחי, הביא לי ליום הולדתי. היה