פגש אותי בסקי גלשנו בלבן אמר לי ״אם תסכימי גם אני מוכן"  רק אל תתאפקי, אל תהיי כבדה  אני בן שלושים כמעט, גם את כבר לא ילדה״.  אחרי שלושה ימים במכונית שכורה  נסענו לונציה הוא הקריא לי בגונדולה שירה  איך אפשר לאמר לו לא  הוא אל יווני אז למה אני לא במיטה שלו  עוד קשה לי לשחרר  עוד חושבת על מישהו אחר  ואיך אפשר בכלל להתגבר  על מין טמבל רזה כזה שלא עובר.  אוהבת את הרגעים  הליליים שלנו העמוקים  כלום לא טעים מאז שהוא עזב  הממתקים מדברים איתי עליו.  קפה על השולחן  שיחה מלב אל לב  אמר לי ״אם את צריכה עוד זמן אני עוזב״  לא רוצה לבד, לא רוצה יותר,  עצוב לי לישון מאז,עצוב להתעורר.  פתח את זרועותיו הרחבות, אני טובעת  לקח אותי לסיור ברחובות העיר השוקעת  צחקתי רגע בגללו  הפחד חלף כשהוא חשף את כל הלב שלו  עם אצבע בגומה שלו הרגשתי שוב ילדה ולא חשבתי כבר על מה יהיה איתי מחר.  בחוף היום, שחום, יחף, הרים איתי על הכתף  ושר בלי פחד לזייף  וכשחזרנו אל העיר הזמין אותי לבוא  אמרתי לא, אמר לי ״לא נורא  רק עופי. את ציפור.״  הוא בול בשבילי אז למה אני נמשכת לאחור.