משום שאינו יודע שהוא מאושר  זו הסיבה 'הכל?'. טוב. הכל טוב'. 'לא. למה? אני לא מדבר על אלגוריות, רק עלה, עלה אחד. עלה הוא 'האם זו סוג של אלגוריה' שאלתי בחשדנות. סוגר עיני שוב'. עיני ולא מסוגל מאמין, משום שהכל היה כל כך טוב, אז הייתי המילה הנכונה( בהירים בתוכו, כשהשמש זורחת. הייתי פותח את עיני בכוונה על מנת לדמיין עלה - ירוק, עם ורידים )האם זו בקצוות. הוא נשב ברוח. כאשר הייתי בן עשר, הייתי נוהג לעצום 'לא לפני זמן רב, ראיתי אחד שהיה צהוב ומעט ירוק. נבול 'כן'. עלה, עלה נושר מעץ?' שאל בעניין. 'הממם, אני כבר לא עצבני. אז לא ידעתי שאני מאושר. ראית פעם התחום בתקופה שלפני שנה?' שאלתי. 'אבל לא מזמן היית בוודאי עדיין עצבני על הביצועים הנמוכים של 'אני מאוד שמח' הגיב כעונה על השאלה הרגילה ביותר. ולא מוכר 'כיצד. אתה פשוט נראה תמיד מאוד שמח'. 'בכל אופן, קובי' אמרתי, מגלגל את שמו על לשוני כמנסה טעם חדש לשים לב לכך שאני קורא לו באותם ראשי תיבות מסורבלים. 'אתה יכול לקרוא לי קובי' הוא אמר. בלהט השיחה כבר הפסקתי 'אתה תמיד נראה מאוד שמח, הרת"מ?' 'בבקשה תשאל' אמר הרת"מ בלהיטות. 'אפשר לשאול אותך משהו, הרת"מ?'