את פצעי נפשי. הוא מרפא ברכותו וצליל מתוק ניגר ממנה, היא מלטפת בזהירות כה מעודנת. כמעט שקופה, אתה - כמו בריזה מן הים, בצחיחותו. ששרף את כל חושיי זה לא  אותו חמסין, בתוך אוקיינוס של מרירות. שטבלה אותי כולי בכוח את בועת האוויר האחרונה שלי, שמרטה ממני זו לא הסערה, בצל הלא נודע קדימה. זה עוד אחד מן הרוחות הסוחפים אותי עמם גם לא פשרה עם מציאות.