נערך ב6002.4.02 שחררה את היונה והדרור לא קרץ לה עוד. והיא נותרה כך, המבין ירחק, הכושל לא יעז לפסוע נשמה טהורה, אך כה חלולה. כלואה בחופש הניצב לפניה, בשחרור היונה על חלונה. מי אשר זכה לשמוע קולה ידע, כי נשימתו שווה היא. מגעה תמיד קר וליבה עולה עליה יכול אתה לקרוא בה, אם רק תעזור מספיק אומץ לכך עינייה שקופות, ריקות וחודרות ההיא