לערן, כי אני עדיין חולמת. ובעצם כאבתי ממך כל-כך הרבה דברים שאני כמעט מתחילה להתגעגע. אני מודה לך. סנוורת אותי חזק מדי ודאגת לברוח כשהייתי מרוטה, דברים שלוים יצרת בי, מבלי שאפילו תדע, ועל כל מילה מוטבעת מתחברות לסרט נע ובכל תזוזה אני מושיטה יד ומתחרטת. דברים פשוטים קיבלתי ממך, סוטרים חזק ומלטפים, התמונות מצפה ליחס כל-כך חם מהם, והכעסים שהתקהו והפכו להבנה. על דוד ושאול, והצרפתי המצחיק ההוא, והחברים שלך שאני תמיד לא דברים קסומים אפשר לכתוב ממך, שקטים וארעיים, כשאהוד בנאי שר ידעתי, ובימים אפורים שבכל אחד מהם אני שוכחת ונזכרת מחדש. מדים מול מסך ענק, בערבים תלאביביים שמבהירים דברים שכבר פתאום הקווים מתחברים אליך ואתה חי ונושם בכל אחד מהם, עם רוצה שאני אדע שהנחת בצד אבל אני תמיד יודעת. דברים אמיתיים כתבתי ממך, ואתה נותן את כולי לזה שביקש, ולא וסיפורים על עבר שסיפרת למי שרק היה מוכן להקשיב. בלי הפסקה, ותיעוד של דברים שאמרתי, משעשעים ואסורים, דברים מצחיקים אני זוכרת ממך, כמו איך שחיקית את יזהר אשדות מוותר לטובתה. בחורה, היא מקסימה, היא נהדרת, ומוסר דרישות שלום רחוקות ושוב עושה בחיים שלי, ועל