במרכז חיים כאלה עומד אני  לא מבין ולא יודע את נפשי  זה מה שאני זוכר קרה למישהו אחר  כי אני לא עוד עצמי מאז אני שלך.  רק מבט אחד לקח לי לראות שאת  היא דרך שלא תפתח לי גם לא לאט  כי כל אחד בפנים יודע מה הוא באמת  לפעמים אין שום הבדל אם הייתי חי או מת.  ואת שמחה כשלך הכל הם מספרים  ואת נראית כל כך שטוחה עם אנשים מאושרים.  בדרך התלולה חייתי אלפי שנים  את עלולה ליפול בה על הפנים  אוצר שלי לכי ממני לפני שניתרסק  כי אותי הוא מחפש איתך לא יתעסק.  ואת בוכה כשאני ככה מדבר  רציתי טוב עשיתי רע  ראשי, ליבי הכל בוער!  ואז כשחם אני נדהם פתאום צועק ומקלל  מהמיטה בלילה קם זורק אותך לעזאזל  האהבה שלך טובה אבל באופן כה מוזר  אני כמו מתוך חובה הרסתי עד שלא נשאר  לאן אלך? לאן אברח? איך אפשר להתמודד?  בתוך גופי נושא אותך את איפה שאני עומד.  לאן אלך? איך אפשר להיות בודד?  גם במקום הכי נידח את איפה שאני שאני עומד  לאן אתה בא אם אתה הוא הסיבה?!.....