האויר החם חורך את פנייך היובש חונה בגרון נקודות של זיעה מתמקמות על המצח לפתע רגליים כבדות. יוצאת לך לאט  אל השמש את גופך הארוך מקימה החיים משאירים בלבך צלקות פניך מסוות היטב מהומה. ובערב בים עם עוד מחזר שוב אנסת את עצמך לנסות והוא שוב משתטה,  מתקרב,  מתפתל אך מימיך דומה שיבשו. ובסוף המסלול תטעני כאשר תצא החמה הלילה הוא לילה אני זו אני  ולי אמא  אחת- אדמה.