יונק מוות, יונק עשן. זו לא אשמתי שהעולם חרא, אלוהים... "הוא חי פה." הוא מצביע על רקתו. "פה הוא לא ימות עד שאני ימות, הוא יהיה איתי במלחמה נגד פלשתין, ורק כשאני לא יהיה, גם הוא לא יהיה עוד... הוא יהיה שם." ואז הוא עוצם רגע את עיניו, אני מביט בו אכול יסורים. "להתראות." הוא אומר. איפה? תגיד לי איפה? אבל הוא לא אומר. הוא הולך. נוגה לא הרשתה לי לאהוב אותה. עדיין לא... אבל אני הרשיתי לי. גשם ברדיו. אני רוצה לשמור עלייך ועליי היום עבר עלינו יום קשה מידי בחוץ יורדים עכשיו גשמי ברכה ואת בוכה... נוגה. אני מביט אל ביתה. הנה אני בא.