כאן מהרים הלבנים נושאים עיניים  החיילים הלבנים של הרמה  אל אור וחום מייחלים אל תכול שמיים  בנשוק הלחי של ילדונת בדממה  ורק בובות השלג במבט של קרח  עומדות דומם על אם הדרך הרחבה  לאן לאן פונה הדרך  אולי אל יום אביב שעוד לא בא  אולי אולי יבוא אביב  אולי יבוא אביב  אולי יפרח כאן ברמה  והכחול שבמבט כחול עמוק  והשזוף שבפנים מתכת אש  רק החיוך זה הנוגה שעוד נותר הוא  ירוק ילדה כחיכך המתבקש  ואז בובות השלג, במבט של קרח  ודאי ירדו מאם הדרך הרחבה  לאן לאן פונה הדרך  אולי ליום אביב שעוד לא בא  אולי אולי יבוא אביב...