אני שונאת אותך לעד. תלך ממני, פשוט כי זה נגמר. ולא כי לא אהבת. ובכלל את כל כולי. את אהבתי. ואת ליבי, הפסדת דבר יקר מאוד הרבה, הרבה מאוד. ורק שתדע שהפסדת בבקשה תשכח, תמחק. אל תיגע בי, אל תצחק. והפעם באמת שלתמיד. אני יודעת שזה נגמר, שלא תהיה לך עוד הזדמנות. אני רוצה שתדע, שאינני בטוחה שהגיע, אך היום, אחר גשם ראשון מחכה לקולך שיבוא. ושוב נשארתי דוממת, שאתה היקר לי מכל. רק אתמול אמרתי לך, או אהובי. אני שונאת אותך, עם כל ליבי, ואני שונאת אותך, אבל הכאב עדיין נשאר. הבטחתי לעצמי שזה חלף ועבר והבטחתי, ששכחתי. נמאס לי שאתה מכאיב לי, מהמחשבה על עינייך, נמאס לי ממך, לעולם. איש לא יבין אותי. אינך יודע מהי אהבה בכלל. כמה כואב לי. כמה אני שונאת אותך. לכתוב לתמיד,