שאלה אותי עוד פעם למה אנחנו לא מתקשרים לא היו. היית צריך לראות איזה בית. תשמע, ברי... היא בחורה "כן, היא בסדר." חתך איזי בקול נמוך. "היה לי מזל שההורים שלה "היא בסדר?" "כן." אמר בכבדות. "ברי..." "הורדת את הילדה?" הטלפון צלצל בדיוק כשנכנסתי בחזרה פנימה. זה היה איזי. ואיילון עזבו, רק כדי לפתוח עין. שום דבר לא זז בחוץ. נשארתי לשבת על המדרגות מחוץ לדלת עוד כמה דקות אחרי שנבו