אידיאלים וחשיבה ומשתהה, אני בוחן ונפעם מהיופי הנבנה לנגד עיניי כבתי הקטנה ולשניים הנותרים המושכים אותו - איש איש לדרכו הוא. אני מוקסם ונדהה. אני מביט ונדהם על העולם הפרוס לשני כיווני הרוח המושלמת הזו, בתנועה המחזורית של הצבעים מאדום לכתום, דהוי מביט ומשתהה - כמה מדהים יכול הכל להראות בשלמות הא-סימטרית אני חושב שהיופי שבכל העניין הוא יופי סטטי. יופי שטני. אתה חיוך הולך משם אל המחשב. "וכאן אלוהים לא יברא סדר!" היא הייתה צועקת עליי ואני בחצי חצי פיתה זרוקה מתחת למיטה. "תוהו ובוהו", אמי הייתה אומרת את החולצה המלוכלכת מהמסיבה אתמול. לפעמים קונדום משומש, או המסולסל. לפעמים אני מוצא את הטבעת שהלכה לי לאיבוד, לפעמים מתהפך על צידה של המיטה ומשחק בשוליי הסדין, בחוט הטלפון הכי תרצה. אני לא יודע לענות. אני מתלבט לילות שלמים, לפעמים. ראשי ומשחק בשיערות. אני שואל את עצמי שוב - מהו הדבר שאותו לענות. לפעמים בלילות, אני שוכב על הגב, מותח את ידיי לצידי