רחוק מ- לעזאזל, הוא היה רחוק רק באינץ' אחד מלהפוך אותי לנכה. מטורף! והשטות הזאת של אמפתיה. אף-אחד לא מסוגל לקרוא רגשות ככה! "שיהיה," החלטתי, "עדיף לגמור עם השטות הזאת". "הנחתתי אותם בחוף סין כשמטוס הביון ההוא התרסק לפני שנתיים. זאת הסיבה שהסינים לא מצאו גופות. את השורדים העברנו חזרה הביתה ואת הגופות שרפנו. אלה החיים" אמרתי. "הורדת חיילים אמריקנים בחוף של מדינה עוינת?" הוא שאל, "זו לא פעולה מלחמתית או משהו כזה?". "כן, זו כן. בהנחה שהם יכולים להוכיח. והם לא יכלו להוכיח אז...". "לא פלא שלא רצית לדבר על זה," אמרה האישה בהבנה. קודם הם דורשים שאגלה להם ואז מתייחסים בהבנה לעובדה שלא רציתי לגלות? מטורפים! "אתה כאן כדי לגלות לנו איך הם חושבים, לא?" שאלה האישה. "כן," עניתי, "מה את רוצה לדעת על איך שהם חושבים?". היא זקרה גבה למשמע ההדגשה. "לאן הם יכולים להעלם?" שאל גת. "העקרבים?" שאלתי בחיוך, "לוטננט-קולונל ברידג'ס אמר לי פעם שאם הם רוצים שלא ימצאו אותם אז לא ימצאו אותם. אני נוטה להאמין לו". "גם אני," הודה האיש, "מאמנים אותם לזה". "לזה ולעוד הרבה דברים" עניתי. "אבל אתה מסוגל לחשוב על מקומות