שלה, בידיעה ששבועיים לאחר מכן היא מתחילה קורס אחיות בבית החולים,  אליו כבר היתה רשומה. ---------    כל כובד העולם על כתפיהן הצנומות   ...מקומות, זמנים ואנשים מתחלפים בזכרונה. מה היה קודם, מה היה אחר-כך...   קורס אחיות, כמתלמדת בבית החולים  גדול לא רחוק מבית החולים לחולי נפש בו שהתה אך זה מקרוב לאחר המפץ הגדול, לאחר המפולת, השבר.                           היא ועוד כ-15 בנות גרות בבית מוקף גן ומבודד, עם אם בית נוקשה. הבנין מוקף עצי פיקוס גדולים וזקנים שסגורים בחצר לא גדולה מאבן-גיר, ריקה מצמחים בגלל צל העצים התמידי. על החצר סוגרת גדר מוטות מתכת - כעין סורגים, והוא מוסתר כולו מעין המסתכל. את דלתות המעון נעלה  ב-10 בלילה אנה, אם הבית, אשה מבוגרת, גוצה ומלאה, מהודקת במדיה הלבנים, דורשת משמעת, שגרה שם מאז ומתמיד -כך לפחות נראה לבנות הקורס  איש לא ידע אם היתה נשואה פעם, אם יש לה ילדים או היה לה בעל.   מחזיקה את הנערות קצר כמו שוטרת, ורודה בהן ביד קשה.   הקבוצניקית התיראה מפניה מעט, על אף היותה למעשה אשה  בוגרת, בשונה משאר הנערות בקורס.    התלמידות - נערות בנות 17 אחרי 11 שנות לימוד  רובן עזבו