להתגלח מאחורי המעטה שלך שם. לא שאני מאמין גדול, למעשה אני די אתאיסט. אבל בתוך אחרי כמה שעות כבר למדתי בונוס נוסף- אלהים הוא החבר הכי טוב לחפש צרות. שתיים- לא לרכוש אויבים. שני העקרונות שישאירו אותי בחיים ושישמרו אותי שפוי. אחד- לא לנקום. וכך אחרי פחות מעשרים וארבע שעות בפנים כבר הבנתי את הלא נכון, יתכן שהוא ילכלך עליך ויספר עליך דברים רק בשביל אין לך במיוחד ממה לדאוג, אבל מצד שני, אם הסתכסכת עם הבן אדם שאר האסירים. כעיקרון, אם אתה לא מחזיק סמים או מתכנן לברוח מרלבורו או טלפון הביתה ימכרו את האמא שלהם, או במקרה הזה, את יותר גדול ממה שהיא באמת. מדובר באנשים שבשביל כמה סיגריות המשת"פים )משתפי הפעולה( בכלא הם תופעה שהשם שלה בכלא הרבה אותי לתופעת המשת"פים. אבל בעצם הוא היה אומר את זה על כל דבר. לראשונה הוא גם חשף הרבה זמן, שלא לדבר בגלל מה. הוא אמר שצחוקים שם והכל סבבה, משמח על גבול המרגש. גיגי לא האמין שהגעתי לשם, ועוד לכל כך בדיוק כמו שמפגש ליד כיור עמוס כלים בכלא צבאי אמור להיות, גיגי מבט וכעבור דקה כבר חברנו ליד הכיור בחוץ. המפגש היה של אותה ארוחה חיפשו כמה אנשים שישטפו את הכלים. החלפתי