עולמו של ילד והקים דור לתפארת. נשא אותה אל לבבו מלך בית הספר הוא לא הנער הקטן ותישק את פי המלך, מעיניה זולגות דמעות את נערת הערב בא היום שבו יפגוש שבפתחו מדי ערב. לא שעה לנערה והוא עינו עיוורת לפתחו נתנו קריצות ברחוב בקצה הדרך, חמדו עיני הבא לשכון בפרט בנות תפארת ברחוב לעיני כול ייתן פרחי הורד. ולעלמה שבה יפגוש ייתן שלום לגברת בבוקר עת יצא לרחוב ולו יש דרך ארץ, לבו בדד בעיר ישכון לעיר אורות אחרת וכשגדל דרכו תנדוד לצאת אתו לגלידה. כל הבנות משתוקקות אל פיו יביאו פיתה בהפסקה לצלצול הפעמון סריסים לו בכל עבר, היה המלך בכיתה כבר בבית הספר