נוכח החמימות הנעימה של גופי הלוהט. הרגשתי את הכדורים הקרים מפלשים את דרכם אל עבר ליבי הפועם אך שתיים מהן פילחו את בשרי. צרחת קרב וירה לעברי ארבע יריות מהאקדח. "אתה תלמד לא לצחוק על בוריס צ'יפיצ'נגה!" הרוסי צעק ומיד פלט במבט לאחור אני מסכים שהמשפט הזה היה קצת מטופש. עלייך." "אתה לא מבין..." ניסיתי להצטדק, "טוב... אולי אני כן צוחק "אתה צוחק עליי?" הוא שאל בכעס רב. לא יכולתי להתאפק עוד ופרצתי בצחוק היסטרי לנוכח המבטא. "לא לזוז!!!!" הוא צעק באותו מבטא טיפשי וחסר טאקט לחלוטין. והתנפל על גברת כץ עם אקדח שלוף. הרוסי המזוייף ניצל את המבוכה הקלה, זרק את שק העגבניות הצידה יכול להיות שהיא כעסה עליי. לא-יוצלח כמוך התקבל לעבודה כבלש פרטי יא מטומטם?" "אידיוט אחד!!!" גברת כץ צעקה ברוגז "חתיכת טיפש!!!!! איך נפשי כבד. "אה..." הסכמתי בחוסר הבנה משווע וגירדתי בראשי כאות לבלבול דממה השתררה למשך מספר שניות. מי חטף את מר אורנג'שרברט, הלא הוא אהובה של גברת כץ!" עגבניות, דביל! בלאט!!! זה שק שבו יש רמז שבעזרתו תוכל למצוא "זה?!" הוא התפלא על בורותי הידועה לשימצה, "זה לא שק שבידיו. "אוהב עגבניות, הא?" שאלתי את