רמות. יוחאי רמי וקופץ באיום על רגליו. יוחאי מתחיל לענות, כשבכיו של רוני 'מה זה מסביר, אה? מה זה מסביר? יא חתיכת אפס מתנשא', צועק 'קיבוצניק, מה? מהרהר יוחאי בקול, 'זה מסביר הרבה'. בגאווה. 'כן. אבל לא כמוך, עם האף בשמיים. הוא משלנו', אומר רמי יוחאי נרתע לרגע ואחר כך מתעשת. 'רוני?' 'מטומטם', מצליף בו רמי, 'רוני הוא קיבוצניק'. 'אתה ויודה, ואפילו רוני. כולכם אותו דבר', אומר יוחאי, נסער. יד. 'מעניין ת'תחת שלי מאיפה סבתא שלך?', מבטל אותו רמי בתנועת גם סבתא שלי ממרוקו'. 'ת'ה רואה?', אומר יוחאי בתעוב, 'שוב בוכה. וחוץ מזה, שתדע, דפקה, והם רק זיינו ת'שכל כאילו אין להם'. זה מכעיס את רמי. 'מה ההבדל? יש המון הבדל. אותנו המדינה 'מה ההבדל?', מלגלג יוחאי. 'יא דפוק', צוחק רמי, 'אני טריפולטאי'. נתונים כלום. תמיד מקופח. ככה זה אצלכם, המרוקאים. נכון?' 'מה שאתה שומע', אומר יוחאי בכעס, 'אתה תמיד חושב שרק לך לא 'מה אתה אומר?', מלגלג רמי. יוחאי. 'גם בתורה כתוב שאלוהים לא עוזר למי שלא עוזר לעצמו', ממשיך 'בוא'נה, דבר יפה', מזהיר אותו רמי. 'מי שמדבר', מתפרץ יוחאי, 'מר מקופחי'. מפונק. כל החיים שלך בבועה'. ' ואתה,