הפלאפון מתקשר איתם. מקורו. צל עטלף רפרף מעליו וצימרר את עורו. הפלאפון המשיך קול יבבה חרישי הסתנן לדממה. הוא נבהל וחיפש בקדחתנות את מבוגרות. כן. הוא ילך לשבעה עם ציון. ציון יודע איך מתמודדים עם נשים זהו. הוא יחזיר לה בשבעה. ואם היא תבכה? הוא יתמודד עם זה. מלפני שנתיים של דיסק שקנה. הוא יהיה חייב לאשתו שלושים שקל. עודף. הוא מישש בכיסים אבל לא היה לו שם כלום חוץ מפתק החלפה שקל, שכר טירחה. השאלה היא מאיפה הוא יביא לו שלושים שקל שני אשתו שבתמונה תצטרך כסף למימון ההלוויה. הוא יקח עשרים זה לא בסדר לקחת ממישהו כסף. אבל הוא כבר לא יצטרך אותו. מצד משהו אשתו, חשב, אני אשיג מישהי יותר יפה. והיה שם כסף. שלפניו ובתמונה והגיע למסקנה שהוא לא קוקסינל אלא נשוי. לא בליפסטיק. קוקסינל, קבע, מת לי קוקסינל. הוא הביט שוב באיש תלתלים, משקפיים אדומים, עיניים קטנות ופה סגור מרוח עיין בארנק. בתמונה שהיתה בארנק הוא נראה שונה לגמרי. היו לו הוא עצר בעד עצמו. הרי בזכותו יש לו סיגריות. בזמן שעישן הוא שלא יצא לי להכיר אותך קודם. הפה של האיש נראה כמו מאפרה אבל בפנים. אתה אכבר גבר, אמר למת בזמן שהדליק את הסיגריה. חבל