אותם מהיד ודחפה להרצל אותם לפה ואת שיני השום היא שברה לשניים, פוררה חצי אחד, פתאום היא הסתובבה אל ימית עשתה רעש מוזר כמו של חתול שהולך מכות, (אני מוכן להשבע שלא ראיתי עיניים בפרצוף שלה, פתאום היו לה בפ שתי חורים שחורים שפלטו מעיין אור אדום-בורדו) היא טבלה את היד שלה עם השום המפורר בדלי עם המים והדם וזרקה לימית על הראש. ואז היא התעלפה. וימית התחילה לזוז כאילו ... "ימית!!!" - "כמה טוב לראות אותך!" "מה נשמע?" - "הכל מצויין, בא לך לטייל?" "כמובן..." היא חייכה, נתנה לי את ידה והתחלנו ללכת... נראה לי שאם ויקי (החברה שלי) היתה רואה אותנו הולכים ככה יד ביד היא היתה משתגעת. אני לפעמים ממש לא מבין אותה היא כלכך קנאית לפעמים, אבל היא עכשיו בעבודה, ובגלל שאני יודע עמוק עמוק בפנים שאין לה שום סיבה להרגיש לא טוב עם זה שאני וימית מטיילים ככה אז זה לא ממש מפריע לי... - "אני לא מאמינה!!!" "מה קרה?" היא התחילה להתקרב לשיחים התכופפה, והרימה משהו בזהירות עם שתי ידייה - "ני... ני... נימפית היערה, בחיים שלי לא ראיתי אחד במצב כזה פה" היא הרימה פרפר מהאדמה, צידו העליון של הפרפר היה כחול כהה עם כתמים לבנים