באולם הכניסה לתחנה (אפשר ליד חדרו של מנהל התחנה). נכנסים נוסע א' ונוסע ב'. שניהם לובשי סמרטוטים- הרבה שכבות של בגדים. הם תועים ברחבי הבמה הנה והנה. נוסע א': (צועק) ואז, כשצעקתי צ'יק, מיד נשפכו כל הניירות החוצה מן השק, ועפו לכל עבר. נוסע ב': מה אתה צועק, משוגע אחד! עוד יעצרו אותנו על צעיקיות. מה קרה אז? נוסע א':  כל הניירות פשוט נשפכו מהשק. זה היה אחרי שאמרתי צ'יק. נוסע ב': בסדר, בסדר, מה אחר-כך? נוסע א': (מבולבל. לא מבין את השאלה. שתיקה קצרה.) לא זוכר. לא חשוב בכלל. לאן אנחנו נוסעים? נוסע ב': (פותח לוח רכבות ענקי, המקופל בהרבה קיפולים. הופך אותו כמה פעמים) או, זה מעניין. (שתיקה) נוסע א': נו? נוסע ב': או אז ככה: (בדיבור מהיר. א' מהנהן בזמן שהוא אומר:) אם אנחנו רוצים להגיע לירושלים, יש לנו בעיה, כי אנחנו כבר בירושלים. אם אנחנו רוצים להגיע לתל-אביב, אז יש לנו בעיה גדולה יותר, כי אנחנו בירושלים וצריכים להגיע לתל-אביב, ואם נגיע לתל-אביב תהיה לנו את אותה הבעיה, ונאלץ לשוב על עקבותינו בחזרה לירושלים, שם יש לנו בעיה, שאנחנו כבר נמצאים בירושלים. נוסע א':  (מבין בהחלט.) וצפת? נוסע ב': (נדהם.