חייכה בפעם לברוח ממנו. לא לפני שידעה איך הוא מרגיש. הוא לקח ממנה את לפיה ושנייה לפני שלחצה על ההדק הוא הגיע.  הוא לא יכל לתת לה והיה בו כדור אחד. היא לא צריכה יותר.  היא הכניסה את האקדח אחריה. הוא ידע שהפעם היא לא תחזור. במקום הכדורים היה אקדח. בית ולאותו חדר ולאותה פינה אהובה ובכתה. אבל הפעם הוא עקב אחרי כמה ימים היא שוב השתחררה  מאותו בית חולים וחזרה לאותו שגם הוא כזה. מאוהבת בו אבל היא תמיד התאהבה באנשים הלא נכונים אז היא חשבה אבל לא. הוא היה מסור אליה. בה הוא היה מאוהב. גם היא הייתה היה הוא. האח שטיפל בה. היא חשבה שהוא סתם מסור לעבודה שלו עד שהיא תחזור. הפעם הדבר הראשון שראתה כשהיא פקחה את העיניים ושוב היא התעוררה באותו החדר. הוא הבטיח שהוא ישמור לה עליו אחרי כדור ושטפה אותם עם וודקה. היא כבר הייתה מחוסרת הכרה. אהובה. ובכתה. רק שהפעם במקום סכין יש כדורים היא לקחה כדור בשבילם. ואחרי שצברה מספיק היא חזרה לאותו חדר ולאותה פינה הכאבים ביד. אבל היא לא לקחה אותם. היו לה תוכניות אחרות אחרי כמה ימים היא השתחררה, נתנו לה כדורים בשביל להרגיע את את החדר כי הוא ידע שהיא תחזור. היא תמיד חוזרת.