שביב ריח -  מנהרת הזמן. אהבה קטנה, ארוחה דשנה אנשים זרים. הכול עוד שם. בניינים אפורים זולגים בטיפות אחרונות לפני ליל קר וארוך. גשם שאך ירד והשאיר חותמו על מדרכה זקנה, הרחוב מלא אנשים בדיוק כמו אז, ללא תחושת מקום, ללא תחושת זמן. המראות, הצלילים והקולות עוטפים אותך, אין צורך לראות ולחוש אתה כבר שם.