5002.2.7 בלי המגאלומניה הייתי עוד אדם קטן. אני מחייכת אליה חזרה, אל המגאלומניה. והשיניים שתוכלי לקרוע להם את הכבד מהמקום, היא מחייכת אלי. לטפס, אומרת המגאלומניה, אני אשחיז בשבילך את הציפורניים הגופות המרוטשות של כל אלה שניסו להכשיל אותי. אני אעזור לך אני אכלתי מספיק חרא בשביל שאני אוכל לטפס לצמרת, לטפס על בסופו של דבר, כמו באגדות. הרבה חברים ואני אהיה מאושרת, כי אנשים כמוני הופכים למאושרים מופלא מאין כמוהו. זה מה שהמגאלומניה שלי אומרת לי. יש לי טוב ממני, אני כריזמטית, שנונה, מצחיקה, אינטיליגנטית ויצור לשלי, אני יפה, יצא לי להתקל במעט מאוד בחורות שנראות יותר מאוד אנשים בטווח הגילאים שלי ובכלל שיש להם כתיבה שמשתווה כשאני חושבת על זה קצת, אני כותבת בצורה נהדרת, ראיתי מעט תופסת אותי. אדם קטן, מעורר רחמים וחסר תועלת, אבל מדי פעם המגאלומניה הזו מרגישה שאני מסוגלת לעשות משהו עם עצמי. לרוב, אני מרגישה כמו