נעץ בו מבט ארוך וחקרני שמחד היתה בו כמיהה ומאידך, סלידה למקום קדוש. האנשים האחרים נעלמו מעיניו ורק אותו בחור היה. השתנתה לחלוטין. לפתע לא היה צופה עוד, אלא צליין העולה לרגל כמו דמות רומנטית קלאסית, שהציתה את דמיונו. חווית הנסיעה כחולות, מה עוד וכאן השתלב הצבע בעיניים חודרות ועצובות משהו. בבחור היו עיניו הכחולות. מעולם לא הצליח לעמוד בפני עיניים ומכנסיו הקצרים חשפו את רגליו, אולם הדבר שמשך את תשומת לבו לבש חולצה נטולת שרוולים שחשפה את שריריו הקטנים והעדינים גיוס. שערותיו המתולתלות צנחו על כתפיו כשערות מוסקטר. לגופו בהם, מתרשם. באחת התחנות עלה בחור צעיר, צעיר מאד, כנראה לפני האוטובוס. הוא חש כאילו הם נמצאים במציאות אחרת והוא צופה לא מובנת, עלה לאוטובוס. החום גבר. אנשים עלו וירדו מן כרגיל, נמשך מבטו אחר כל בחור נאה שעבר ומתוך איזושהי השלמה ברחוב שב אליו בטחונו העצמי בראותו את האנשים הרבים החולפים. הביאה אותו לאסוף את חפציו ולהסתלק מהחוף. ליופי ומשיכה שמביא לעיוות ולכיעור. תחושת שאט נפש פתאומית הניקוז אליה מגיעה בסוף כל אישה, בעוד המציל היה סמל לרצון את הזקנה והמציל וכיעורם חלחל אל מוחו.