ובהזדמנות זו אודה ואתוודה בעוד חטא: היות היותי מבוגר וזוכר את מקור התנהגותם הנוכחית- הלא נורמלית, לא פעם אני מתעלל בהם באופן שכזה: אני קם קצת יותר מוקדם, למשל ביום שבת בבוקר, מתלבש בשקט בשקט, וכשאני מוכן עם הנעלים והעניבה והבושם שריחו פורח באוויר, אני ניצב על יד המיטה שלהם ועושה רעש... עד שמישהו ישים לב לנוכחותי ויקלוט שאני כבר מוכן ליציאה והוא- הם עדיין במיטה! אלוהים! מה עושים! איך עוצרים את האבא הזה שלא יתפלח... איך אני אוהב את רגע המבוכה הזה... איך אני אוהב להתעלל בהם.