לקנות. הוא הוציא קרוב אדם בור. ברגע שהתקבלה ההחלטה לצאת לטסמניה הוא הלך לחנות כן, כמובן שיש לו. הוא הרי ראה סרטים, הוא קרא ספרים. הוא לא         "ודאי ודאי, יש'ך ראי?"         "אז.. למה שלא תעשה לנו סיור קטן באי, אדוני הצ'יף!" אליו. שלא נועד להיות מנהיג, אבל לא היה נעים לו להמשיך. אגון פנה מבקשים להשיג פה. הוא רצה לשאול אותם אבל התבייש. הוא הבין נשים. ליואב רוזן לא היה ברור לאיזו מטרה הגיעו לפה, מה הם כאנשים ששבעים מהחיים, הם ניראו כאנשים שסבלו מתשישות של שמאל - היה נראה שהם אכלו הרבה מאוד שרימפסים. הם ניראו שזופים ועסיסיים יותר מהרגיל למרות שלאחת מהם היה חסר ירך הכובעים הגדולים מהאוניה הוא קיבל אותם בברכה. הם ניראו לו וככה נעשה יואב לראש השבט, למנהיג. וכשירדו האנשים עם         "כן."         "אוקיי. ובשביל זה אני צריכה לשכב עם הראובן הזה?"         "אני לא יודע אם זה יהיה טוב לאנשים, אבל זה יהיה טוב לי."         "אתה חושב שאתה מסוגל לכך?"         "אה, קריירה פוליטית. להיות המנהיג, אבל לא הפיהרר."         "אז מה אמרת שאתה רוצה לעשות?" מתכוון לבזבז את כל הזמן שלי על להסביר." מבינים והאמת?