וידוע." צליל דק של ספקנות עולה מקולה.  אייזיק לא מתרגש.  הלילות האחרונים, מלאי התשוקה, הבהירו לו שהיא סומכת עליו לגמרי, אך בכל זאת הוא מאנפף. "זה נורא פשוט מותק, אם תכנסי מכניסת השירות שברחוב פרל, אנחנו בטוחים לגמרי - זה לגמרי בתוך התחום." הוא מצביע על ראשו "כל מה שצריך זה ראייה דו-מימדית טובה ומחוגה עם קצה חד." מבחינתו, הדיון תם.  עוד להביא כמה דולרים הביתה בסוף היום.  דולרים שכל כך חסרו להם, במיוחד לאור העובדה שאליסון לא הייתה יכולה עדיין להשתמש בכסף שהחביאה.  הכסף הגדול של המעילה - "הפנסיה שלנו", כך הם כינו אותו.  אייזיק מושך את אליסון לעברו ומלטף ברכות את ישבנה.  אליסון מתגמשת כחתול אך אומרת "לא עכשיו, בייבי - אנחנו צריכים לצאת..." אסף נחושתן סיים את מסלול "דרום אמריקה" שלו בקובה.  כשנותר מרושש, אחרי שבזבז את מעותיו האחרונות על רום שהזמין לזונות זקנות בהוואנה, החליט לעצור בדרך הביתה אצל קרובי משפחתו בהארטפורד, קונטיקט ולעבוד בעבודות מזדמנות כדי "למלא את המצברים".  אך טבעי היה שדודו עמירם, בעל חברת הקייטרינג  העסוקה בעיר, יציע לו להצטרף לצוות המלצרים. "טים יבוא עוד שעה לאסוף אותך"