צור משלו, ידענו צחוק ודמע  ומה איתו לאן הוא נעלם  אדם הוא כמו, עלה נידף ברוח  זה לא נתפס, אולי הוא רק נרדם  צור משלו, אנשים עלו על דרך  ובית חם, שמר לילדיו  בכל רחוב, בכל פינה ודלת  יעידו שהיה כה נאהב  לאן הלכת מכאן  חולף עובר הזמן  ומאחור הזיכרונות עוד לא שכחנו  ובתמונות עוד נשאר  אותו חיוך מוכר שכה אהבנו  שכה אהבנו  צור משלו, נזכור ודאי לנצח  ואת דרכו, את זו אשר סלל  ימים עוברים, השקט כאן צורח  וגעגוע שמותיר חלל  פזמון...