משהו עמוק כמו צליליו העבים... הקטן. לא ידעתי, אך אולי הסיבה לניגון על הדיג' די דו היה שקיבלתי מקרמר, ויחד איתו למדתי להסתפק עם הזמן ויחי ההבדל שהעסיק אותי במוסיקה בזמני הפנוי היה ה'הדיג' די דו' האוסטרלי תקופת היובש שלאחריה היתה הצבא ושלישית התרחשה לה כעת. היחיד להקדיש לו שעה לפחות בכל יום, ככדור הרגעה לאיש חולה ממציאות. תקופת הטירוף פסקה בגיל שש עשרה, אך אחריה עדיין הקפדתי ומיוחד, נשאר מיותם בבית ההורים והעלה עליו אבק של בדידות. או חצי דבר חוץ מלחשוב ולחשב מתמטיקה. אותו הפסנתר היחיד יותר מארבעה חודשים. בחיים משוגעים כמו שלי לא היה  זמן לדבר בנושא ? כמו בחורות, כך גם הפסנתר היקר שלי, לא נגעתי בו כבר להכות בי חזק על שעד אותו רגע לא הקדשתי מספיק זמן להרהר שהיו צריכים באמת, או אולי בעצם ההפך היה, אולי היו צריכים צריכים להזיז לי הרבה, אך בכל זאת נגעו ללבי קצת יותר ממה המילים יצאו מפיה באותה טרוניה של מלכה לא מרוצה, שלא היו הצעירים בטח שלא מכירים". "פסנתרנית, גברת אירנה היא נגנית מקצועית, מוזיקה שאתם "סליחה, אבל במה אירנה עוסקת ?" שאלתי את המלכה מעליי. מנסה לזוז וללחוש לאוזנה איזה שיר אהבה.