הממשלה רצתה לשכן 06 משפחות אתיופיות בעיירה זו, אבל ברוך וחבר הכנסת ]4[. זכויותיהם, שאליה הצטרף צ'ארלי ביטון, מנהיג הפנתרים השחורים התעשייה והחקלאות. התושבים בחרו ועדת חירום שתיאבק על הבסיס הכלכלי של העיר חלש. היא רחוקה מהכביש הראשי וממרכזי איראנים, הודים ומספר רומנים, יחד עם ילדיהם ילידי הארץ. לגור שם. המרוקאים מהווים 05 אחוזים מהתושבים, השאר הם אין מאפייה בעיירה, אין סדנה ואין מוסך. רופאים ומורים מסרבים 52 אחוזים המקבלים קצבאות סעד באופן קבוע. 6. העוני והשפל: 05 אחוזים מהתושבים נזקקים לתשלומי סעד, כולל 5. פיטורין ואבטלה. 4. פיטוריו של מנהל בית הספר המקומי. 3. לא היה רופא מקומי. 2. מחסור במורים בבתי-הספר. 1. מחסור במזון בחנויות. להתקוממות היו כדלקמן: פנקסי המילואים ואת תעודות הזהות שלהם לרשויות. הסיבות העיירה הוצתה באש. היהודים הספרדים בעיירה איימו להחזיר את מובטלים. זה גרם לעלייה בהפגנות ובמעשי האלימות נגד הרשויות. שאוכלוסיית העיירה מנתה בין 005,6 ל-000,7 איש, כולל 007 דוחות שפורסמו בעיתונות הישראלית בסוף שנת 4891 קבעו שנה. בנובמבר 0891 דיווח "הארץ" ש-000,1 איש עוזבים את העיירה מדי