אומר : תן לי גיר ולוח אבן,          ואצור לך שירה. נותן : קח לך שירה,         ובנה לך נושא שיחה. עושה : אדריכל  ארמונות כמוהו           כמשורר, מקיים : משאיר חותמו על העולם,                   ונם. מבטיח : תן לי מקוש, תרמיל ושיר בלב,            ואחצוב לך דרך שלום בשטח אויב. זוכר : כאמור, קח קשת וחץ עטור נוצה,         ותן לי רננה ושלום,                 שימחה ושלווה. מקיים ודוחה (לפחות מנסה) :         הצטיידתי במקוש, בתרמיל, בשיר ובכלי ירייה,        ועוד אין בידי לגשר מעל תהום השנאה. נותן תקווה : השלכתי את התרמיל (עמוס היה בזיכרונות)                נפטרתי מכלי הירייה (משקלם היה עלי לעול כבד)                ונותרתי עם שיר לשלום,                ומקוש, לחפור בעזרתו יסודות                    למבטיח הבא.                            קם  -  ויצא.