ונזבחתי אשר פסחת וחרומה שרועה פיסחת, עיוורת, הרי הייתה נפשי בעיים רוחי. הרי האמנתי בגאולתך בציפיית נגיעתך- ברכתך, הרי עצמתי עיניי העמומות על בהונות שפיות הרי קרבתי לטירוף חושיי בזרועותיך, הרי חנן ליבי מקלט מדם כאביי,