בכיתה לפני כשבועיים. שוטרים הברכיים, ושלח מבט מבוהל לגברת שישבה לידו. יפית. הוא התיישב והניח את התיק המוזר והכבד למראה שלו על אחרי כמה שניות הוא מצא לעצמו מקום, שני מושבים קדימה מול ולמבטי הבוז שהוא שלח לעבר החיילים והחיילות שישבו באוטובוס. שלו כאילו היה קדוש. יפית שמה לב לעיניים האדומות של האיש הערבי של האיש. האיש שילם לנהג ונכנס לאוטובוס, מחזיק את התיק "...מגיע לתל אביב?" ויפית קצת נבהלה כשהיא שמעה את המבטא לי, האוטובוס הזה..." מבטו של האיש עבר על כל יושבי האוטובוס הנהג, ואיש מזוקן עם תיק גדול שנראה די מבוהל משום מה. "סלח ממורמר במיוחד, איש לבוש בחליפת עסקים שככל הנראה מכיר את שמנסים לתפוס תנומה לפני שהם מגיעים לבסיס, זקנה עם עגלה ומבט שמדברות על אלוהים יודע מה, בלי טיפת התחשבות בחיילים המסכנים הסתכלה לכיוון הנוסעים החדשים שעלו לאוטובוס. שתי פרחות יפית, שדי השתעממה באוטובוס הכחול והמסריח הזה של חברת דן, מכונית ניערה אותה מהמחשבות שלה כשהאוטובוס עצר בתחנה. אמורה לפגוש את חגי )או לאקי לוק( באותו יום. צפירה חדה של העיר פתח תקווה חלפה מולה בדרכה לקניון עזריאלי, שם היא הייתה יפית הסתכלה