4002.1.11 כרגיל, מוקדש למלאך שלי. לאיתי. אני אוהבת אותך. אהובי. הריני עמך, ולאחר שאפול אנוכי למשכב, אף בערש דווי שלך אהיה והנני שלך, לנצח ועד, בשכול ובתפארת. ליופיך הקוסם לי כל כך. לטוהר אהבתך לי, ואתה תיוותר לי, לעולמי נצח ועד, ולא עלולים פני אהבתנו ליבול. תשמור אמונים ולא מורא לי מפניך, אתה אינך תרצח בי. לא תנאף בנפשי השמורה בלבך, הרי אף היא מפניך תיסוג. פני טוהר לבנבן, ויעטו הם לעבר חשכה ומכאובים יראו מפניך, פני מגן, ושושנים לא ירכינו ראשם, לא יעלו רבבים על פני המלאך ליופיך הקוסם לי כל כך. לטוהר אהבתך לי, ואתה תיוותר לי, לעולמי נצח ועד, בטוהרת השרף החבוי, בקדושה. לעולם ועד הנך לי לילותיי השלווים לא יהיה לי אחר מלבדך.