"מהאוסף שלו, יש לו המון דברים יפים שם, אנחנו אף פעם לא "ומאיפה אתה חושב שהוא, סליחה, אתם משיגים את המטבעות האלה?". אותם.". המוכר נהיה רציני יותר ושאל אותו בקול קצת שונה את המטבעות שלו, לא, אנחנו מוצאים אותם ביחד והוא נותן לי השמיכה שנעה יחד עם  נשימתו של קרל, "אוהו, קרל, הוא נותן לי הרבה אל הבחור הזה שם, הבחור על הרצפה..." והצביע לכיוון בזמן שעשה זאת, שאל אותו המוכר, "היי, ילד, אני רואה שאתה בא לפה שלו. וקירב את הסוכרייה עוד יותר אל דן, שלקח אותה בשמחה וטחב אותה הצטחק ואמר "לא, לא, לא, אני יודע שאין לך מספיק מטבעות." היה עושה בחיוך כשאחיו הגדול בא לבקש ממנו דבר מה, אך המוכר דן עמד לעשות תנועה של נפנוף בכיסים של מכנסיו, כמו זו שאביו שמאחורי הדלפק והגיש אותה לדן. המוכר חיכה עד שיתקרב עוד, הוציא סוכרייה גדולה מהצללים דן החליט שיעיר את קרל מאוחר יותר וניגש אל המוכר. כששמיכה קטנה יותר מזו שהוא יושב עליה, פרושה בגסות מעליו. והתבונן לכיוונו של קרל, אך זה היה ישן בישיבתו הכפופה, חייך אליו חזרה והמוכר סימן לו להתקרב עם האצבע. דן היסס לכיוון הקול וראה את המוכר של הקיוסק מתבונן בו ומחייך. דן