היה חשוך, חשבתי שהוא הלילה אני אולי בת 14 או 15, גם אתם לא הייתם יודעים להגיד אם ישבתם מאחורי, כמו מי שמתקתק את השורות האלה לתוך הפלאפון שלו באוטובוס שמתרוצץ כמו ג'וק דרך השכונות. ואני עדיין לא רואה אבל עוד שניה אחרי הסניף הקטן של קופת חולים, עוד רגע אני אראה את שני הנערים במדי ספורט שעומדים בין שיחים ועשבים במגרש נטוש ומשתינים. וכשזה יקרה המבט שלי ירחף עליהם ואני אזכר בזין הארוך והרזה וכמעט זקוף לגמרי שם במסדרון בדירה אחת-עשרה בקומה שלישית בבניין בשכונת אבו-כביר, במסיבת היומולדת הקטנה של סמי מאלייב. עשרה בנים וארבע בנות סה"כ. נגררתי עם איילת אחרי אינה ומורן. ואני ואינה תפסנו מחסה במסדרון כי הסלון גן חיות, כשמתוך השירותים מאחורינו יוצא חזי עם הזין שלו מתנדנד בחוץ ובשבילי זו הייתה פעם ראשונה שאני רואה אחד עומד במציאות, לא שאני ביישנית או ילדותית אבל כשמדברים על ילדים מהשכבה שהזדיינו או הלכו לזונה או התאשפזו על הרעלת אלכוהול או עישנו סמים זה תמיד נראה לי רחוק  משהו מפוקפק שקורה בחדשות ולא לי, שמסקרן אותי אצל אחרים אבל עדיין לא קורה אצלי, מין זה דבר דהוי ומעורפל, זיכרון ילדות מביך שלעולם