לא רק המלאכים בוכים הלילה... מחליקה לה במורד הלחי מטה כשראשי על הכר מרגישה את הדמעה מחפשת ולא מוצאת אהבה גם הירח כבה אך הם מסתתרים מחפשת תקווה מסתכלת בכוכבים להפסיק את הדמעות, הגעגוע... אני לא מצליחה העיניים לא יבשות לרגע עם לחיים רטובות אני פה לבד עדיין הכל היה חלום אני פוקחת עיניים והדמעות הן של אושר, אני איתך עכשיו גם אני בשמיים, שמחה הטיפות נוצצות כמו יהלומים הגשם מתחיל לרדת והוא מלוח וחם וכולנו בוכים אני נשענת עליך מוקפת מלאכים אני יושבת איתך כאב שרק מלאכים מבינים עכשיו גם היקום מבין את הכאב זורמות רק מבפנים דמעות של עצב עכשיו גם המלאכים בוכים ואני בתוכו מיואשת, נסחפת שוטף, מטהר הכל מבפנים גשם של דמעות מתחיל לרדת ליבי בתוכי שוקע אני מרגישה שאני מתפרקת בתוכי פנימה לא רגוע סערה בחוץ החלה משתוללת לנער אותו מאושר ושמחה להציף את העולם השלו מאיים לפרוץ החוצה הכאב בתוכי גואה עולמי הקטן התנפץ, נשבר אצלי אבדה האהבה רק עולמי הקטן עצר עולם כמנהגו נוהג, הכל נשאר כשהיה וכאב עז מפלח מבפנים בתוכי אפילה מתגנבת חרש חיוך על כל פנים יום בהיר שטוף שמש ת.נ.צ.ב.ה