וכבר טרפה את אשר אהבתי. שואגת מעומק רגשותיי ואשכיי ושמה הוא פגיעה ומפלצת אחת גדולה מכולן ואין איש ירפא כאבי. מילות אהבה מצלקות את לבי הצצים כזריחה באופק עתידי השומם. בזיכרונות ילדותי כתמים עלובים לדם תודעתי המתייסרת. ממי חיים זכים וצלולים אלא שינתה את מימיה