כוסית בכורסא. הוא בהה בכוסות שעה ארוכה, אולי חיפש את השתקפות פניה סיגריה, הניח את הכוסות על השולחן העגול, והתיישב מולן 'שבע-שבע-שבע' ושתי כוסיות, מלא אותן כדי שני-שליש, הדליק ידיים, ואחר כך הלך לסלון, הוציא מהמזנון בקבוק קוניאק ואבא של אליק ירד לדירה. הוא סדר קצת את המטבח, ורחץ טוב טוב שהרגיש, נרדם. התקפל כמו קיפוד קטן קטן, עצם את עיניו בכוח, ולבסוף, מבלי עמוק בכרית הנקיה והמעומלנת, וכסה את ראשו בשמיכה הרכה. הוא אליק שוב הרגיש שהוא רוצה לבכות, אבל התאפק. הוא קבר את ראשו "הייתי נותנת לך לבקש," אמרה. "היית יכול לבקש מה שאתה רוצה." "ואז, מה היית מבקשת?" רינה שתקה. "שתיפול לי שן," אמרה לבסוף. "ואם היה נופל, הריס, מה היית מבקשת אז?" "הייתי מבקשת שייפול לי ריס מהעין," אמרה. אז?" ואליק אמר, "אם היית רואה עכשיו כוכב נופל, מה היית מבקשת ורינה אמרה, "בטח שאתה יכול," "רינה, אני יכול לשאול אותך משהו," אמר בשקט, שבחלון. בתקרה, בצללית המנורה שנעה לאיטה ברוח שחדרה מבעד לחרך אליק שכב בחדר של יפה ורינה על המזרון בין המיטות שלהן והסתכל בזרועו ואמרה לו, "אל תדאג עם אליק. אני יעזור לך." חסר אונים, ובדיוק