קדיש... )נגמר( נשאר עוד למחר... על שארית עפר, נסתר ושוב נסער, כי אתה: שאין אני ואין אתה. וניגון נוסף מזכיר... לאש חודרת להבה, ציפורניים ארוכות, שהאדמה קלטה. שיר של גשם ושמיים, את הספד האהבה. לא הודפת - רק עוקפת נפטר הופך לזר - לא נשאר! נשמר אתמול עבר נשבר או לא נשבר? ואתה? מזכיר שיש מחר. רק ירח מהבהב אור- עם סוד שלא נגמר, כפיתה לופתת את עורפי, גם לא בי, גם לא בך. מין כיווץ שלא בוטח, את הספד האהבה.