האשכנזים היו מתייחסים אליי ואל הספרדים האחרים כאל העלייה, גויסתי לצבא, אך לא התנגדתי. במהלך השירות הצבאי שלי ושמחתי להגר לישראל ב-0591. מייד לאחר שהגעתי למחנה שער בתינו. המשפחה שלנו כמעט נהרגה. תקריות אלו השפיעו עליי, "כשהייתי בן תשע, ב-1491, כנופיית פשיסטים תקפה ובזזה את ג'יהאד כדורי יחידת קומנדו שתגן על האינטרסים שלנו!" היו מושיבים את כל המשפחה באותו מחנה היינו יכולים להוות במישור החוף. את ילדי דודו של אבי הפרידו בין מחנות שונים. אם אינני בטוח איזה מהם בדיוק! הדוד קאבי ומשפחתו עברו למחנה נפטר בגיל העמידה. הדוד אברהם ומשפחתו עברו למחנה קרוב לחיפה, ומשפחתה. דודתי נג'ייה ומשפחתה נשלחו למחנה רעננה, שם בעלה יותר לעולם! אינני יודע לאיזה מחנה נשלחו דודה באליחה שלי ציון. דודתי רוזה ומשפחתה עברו למחנה לוד ולא ראיתי אותה - אינני יודע איזה! אינני זוכר לאיזה מחנה נשלחה אשתו של הדוד ונשאר בעיראק עד יום מותו, אבל את משפחתו הושיבו באחד המחנות ב-9891, כתוצאה מהטרדה גזענית בצבא. הדוד יעקב סירב להגר מובטל במשך כל שארית חייו. הנכד שלו איבד את עצמו לדעת חירייה. הוא היה עובד בכיר בשירות הציבורי בבגדאד,