תמיד מחפש לנפשו שלו הד תמיד בנמצא, מתחשב ואוהד נפשו היא במה לרגעי תהילה זורק פה מילה ושם שאלה בסבך הכאב והחרטה מגשש לבדו בתוך עלטה נותן נחמה, ממלא בחיות רגיש ומבין, כמשענת שפיות אך הוא משוטט בנפשות אחרים יש היוצאים ומטפסים על הרים ויש השטים במים קרים