חומה של חופש, אין הפך לחירות. סימן כמו צלקת חרוט, כאב של נפילה, כולא את השלווה, ומנסה למות. נבלע פה באפור, כאילו בטעות, שוב משהו בי הפף מנוכר. הלב שלך מנותק וקר, קוברת את עצמי, רחוק מכאן. איך צעקות כמו שלך, מנסרות את החמצן עוד קבר אחד, עוד נשמה אחת. עוד מישהי לבזבז ואז לקחת עוד אחת לירוק ולקלל עוד אחת לזרוק לקפל כולא את השלווה, ומנסה למות. נבלע פה באפור, כאילו בטעות, לראות אותך מתמוטט. הנשמה בוכה מעצב, הצחוק הזה שלך נשמע כול כך מת, איך החיים מוצאים דרך לתת לי סטירה. שוב התחושה הזאת של הבגידה, מרוב חורים של אוויר אני כבר חנוקה תן לי עוד נשימה עוד קבר אחד, עוד נשמה אחת. עוד מישהי לבזבז ואז לקחת עוד אחת לירוק ולקלל