הכיסאות, ישב לקוח. המתנתי לעובדת היעילה יותר שישבה בכוך שלידו. כבר חלפה רבע והחליפות המהודרות והעצות האישיות. הבנקים יודעים לברור כעת היטב את עובדיהם, חלפו ימי עצי האגוז הבנתי מייד כי טעיתי. תמיד היו אנשים אלו שרויים בעולמנו, אך מייצרים אותם? ולמה?" "קר כמו דג באוקיינוס," חשבתי "כבר מגיל צעיר כזה? היכן ובניצחון כבוש היטב. בתחילת תהליכים-משפטיים", היה מסיים את השיחה בטון שקט לסגירת יתרת החובה, "לכל המאוחר עד סוף השבוע, משום שאנו כבר אישית על מצב האשראי החריג בחשבונו, ומייד ללא היסוס מוזמן הלקוח המוטרד אשר היה עונה לטלפון היה זוכה לשטיפה מאוד לא המהודר שעל שולחנו ומחייג, ללא הרמת שפופרת, את מספר הלקוח. ובחן את הבעיה. כמדומני שכל שתי בחינות מסך היה פונה לטלפון ענק בעזרת אצבעו. מדי פעם הרים עיניו למסך, הקליד מספר חשבון בנקאיות אישיות. הסגור זמנית ישב ועבר שורה שורה על דף חשבון ספרתי כי לפני ממתינים שלושה לקוחות ועוד שניים ישובים אצל מול הסגור זמנית. מהכיסאות המרופדים וללא משענת שהארכיטקט החליט לשים מולם - של אחד מהם היה שלט קטן "סגור זמנית". התיישבתי על אחד מולי היו תשעה כוכים. בשלושה ישבו