פרט לרוחות הסתיו. כולו דומם, שלם ומנומנם, ואין בחוץ דבר אך האהבה מוצאת סופה, גם כשהעולם ורק באפלה סופית עושה לי תום. הייתי אוהב אותך עד קץ כל זמן, כל חי וכל מקום ימנעו מאתנו חיבוק אבוד ואחרון? אך איזה כדור ברק ואילו רסיסי ענן, וצבאם על הארץ המוכה ברעש רם. הייתי אוהב אותך עד מפולת השמיים לבצורת אין חזקה על אלו. איזו תשוקה תחסר? אך מלפנייך איזה חן יוסר ומצדי והים האחרון ירתח. הייתי אוהב אותך עד שייבש כדור האדמה באותה חשיכה לילית גמורה? אך מה ייגרע, ממני או ממך כבה והשמש לבדה נותרה. הייתי אוהב אותך עד שאחרון הכוכבים