מאוחד ובהיר! שונה. היתה לו איכות אחרת. ואז שוב - מבודד - הופיע אותו קול. שדמה לשקט שפגשה בשלב השני, כשיצאה מהגוף. לשקט היה צליל במפתיע, ולו רק לרגע אחד, רגיעה. באותו הרגע היא חוותה שקט, הקרקעית נראה לה כמו קיר הניצב מולה. בתוך כל הרעש הזה חשה לאחר זמן קצר, נעשה המדרון כל כך חד, עד שהערפל שכיסה את של פחד, הוא פשוט הגביר את מהירות דהירתו ומתח את צווארו מטה. למרות שהירידה נעשתה תלולה יותר ויותר, הסוס לא הראה סימנים התווכחה שוב. אוהבת להתווכח!" מיד כשהשתתקה צחק הקול, והיא הבינה שבזה הרגע "על מה את מדברת, לעזאזל? אני בכלל לא מתווכחת. אני בכלל לא עצמך! כך את עובדת על עצמך ללא הרף." אחד ועל כל עניין! אך הגרוע מכל - את לא מפסיקה להתווכח עם והפנימית. את מביאה יותר מדי בחשבון! את עשויה להתווכח עם כל "אין סוף להן!" ענה הקול, "הראשית היא הווכחנות שלך, החיצונית צהלה נוראית שהרעידה את ליבה של מיה. מהדרך ויגרור את כל הכרכרה מטה - מיד הופיע המדרון, והסוס צהל צעקה. אחרי שעברו את העיקול - שבו חששה שהגלגל הימני יישמט אך לשווא. "נוכחות נסתרת... על אילו תכונות את מדברת?" היא לימדו שעוד מעט ותתפרק לגמרי.