42 קומות. הנשק והחזרתי אותו לתיק. השארתי את התיק על הגג וקפצתי. קפצתי יריתי. בדיוק במצח. פוצצתי לו את המוח.  אחרי זה קיפלתי את בשבילה תמיד ואז בלילה אני אזיין אותה. כמו תמיד. את אישתו ואבכה. ואני אגיד לי שאני מצטער ושאני אהיה פה מכל מה שחשבתי עליו. עוד כמה ימים אני אלך להלוויה שלו ואחבק שנייה אני אלחץ על ההדק והמוח שלו יתפוצץ. עוד שנייה אני אשכח הגיע הזמן. הוא יושב. הכוונת מכוונת בדיוק למצח שלו. עוד דולר להרוג את החבר שלך. ושהכסף יועבר אליי אחרי הביצוע לחשבון בנק. בשביל חצי מיליון יודע מי הזמין את זה. קיבלתי מכתב, שאומר לי איפה להיות ומתי הייתה אומרת לי. אולי בכלל היא זאת שהזמינה את זה. אני לא בירה. ועכשיו אני מכוון אליו את הכוונת שלי.  מעניין מה אישתו מכיר. אולי בגלל זה אני מוטרד.  רק אתמול ישבנו ביחד על כוס שאני מכיר. פעם ראשונה שאני הולך לעשות את זה למישהו שאני אני לא בטוח שהייתי יכול עכשיו לחיות עם עצמי. זו פעם ראשונה הזאת. אם כל פעם שהייתי עושה את העבודה הייתי חושב כל כך הרבה את כל המחשבות האלה מהראש שלי, אי אפשר לעשות ככה את העבודה שאני הוא זה שעושה את זה. הוא בטח יודע הכל. אני