אין מנוס מן הכאב- כך גילו רבים כבר לפניי... בנקודה הזו, אכנע לריגשותיי! ואיך אפשר כלל לאהוב כשליבך עמד, נדם? איך מסבירים לבנאדם על משהו שלא קיים? כי הקשר קצת איטי כשכולם רוצים לקחת ואל תגידו שזה רק לטובתי או שבכם אני לא בוטחת זה לא שהתעקשתי וצעקתי :"רודנות"! מה בסך הכל ביקשתי? רק טיפה של עצמאות! ואם לא אגיד לאן זה הסוף בשבילי "אין לי שמץ של מושג" - זו כבר תשובה קבועה אצלי לא מרשים שאדרוך עם גרביים במקום קצת מיימי. לא נותנים לי לקבל החלטות בשביל עצמי. לסדר את החדר ומה קורה איתך והבנים?