20/40/41 אולי אתמול אם אשכחך. אולי מחר אם אזכור איך. לא היום כי את אינך. יום יבוא ואפתח שוב, לא נפתחתי כבר שלוש אפילו ארבע או חמש אז אני כמותו כרוח משתנה בהרף יום יש קיים ויש אינו יש עונות שמתחלפות יש סגור ויש פתוח גם צבעוני יש יום ולילה לא חומקות מן החלום גם דמעה אחת או שתיים וזיכרונות שלא שכחתי מציפים אותי ביום מדברת אלי בחלמות וסימנים ואת עודך קבורה תחת גל של אבנים מחפש תשובה בונה או השתקפות בתוך מראה אני שוב אני פונה אלייך וכן חסר לי משהו בחיים כמו שאני אותך. זה לא שאת רודפת אותי את לא יוצאת לי מהראש