אני כל כך רציתי להיבחן עם כולם, עם כל הכיתה, שלא יגידו שאני אחרי הבדיקות שיש לי בשמונה בבוקר אמור להיות לי מבחן בחשבון. אלי חזרה. אז למרות שרציתי באמת לבכות ולבכות, חייכתי אליה. והיא חייכה את היד במשך כל הטיפול ורק חשבתי לעצמי שאני חייב לחזק אותה, הכימותרפיה אתמול. זה היה נורא. אבל ראיתי את אמא שמחזיקה לי מרגיש קצת בחילה. לפני כמה שעות הקאתי, כי עברתי את משום מה הלילה הזה הוא קסום בעיניי. כל כך שקט ורגוע. אני יש לי סרטן הדם. מגיל עשר. מסתובבת ומתחילה לבכות. כתוב במכתב שההורים קיבלו. אמא אמרה שזה טוב, אבל ראיתי שהיא וייתכן שיפור בכדוריות הדם וההמוגלובין במצב עלייה". כך היה הכימותרפי הינה מעלה פרוספקטים חיוביים, וישנן תגובות טובות מחר אלך עם אמא לבדיקות. אומרים ש"הסבירות של הטיפול השכלולים והחידושים. חוץ מזה, גם מסיבה קטנה תהיה בסדר. מה שביקשתי כבר הרבה הרבה זמן, פלייסטיישן החדש, עם כל ועדיין עובר. אמרתי לו שזה לא משנה לי, העיקר שאבא יקנה לי את יעשו לי מסיבה גדולה כזאת, כי מגיע לי, אחרי כל מה שעברתי שנים. החבר שלי, עומר, שהוא גם חברי הטוב ביותר, אומר שבטח קוראים לי אורי, בעוד חודש,