בכיתה יא' בבית ספר אזרחי", אומרת ספיר, "תגידי, את באמת בת שש עשרה?" הרצליה שהוא קצת שומם, הם יורדים והמונית נעלמת. טוב, אז אחרי נסיעה של חצי שעה הם מגיעים לאזור חוף ליד "זאת הדרך היחידה לברוח מהמטורפת", היא ממלמלת למנחם. ומושיטה לו. הנהג מביט בה בחמדה רבה, היא מוציאה שטר של עשרים שקל מהתרמיל במושב האחורי והיא אומרת לנהג ההמום שייסע לחוף הגרניט. ספיר עוצרת מונית כזאת מרצדס, והיא עוצרת בחראקא, הם מתיישבים לכביש הראשי ומנסים לעצור מוניות. הם כאמור חצי ערומים והמזל שעדיין כל השכונה ישנה, הם רצים פותחת ת'דלת והם בורחים במורד המדרגות ארבע קומות עד לכניסה. למזלם שלי השיכורה השאירה מפתחות רזרביים בקולב המפתחות וספיר וספיר כועסת ואומרת ששלי השתגעה ושלא יחיה באשליות. "לא עדיף לחכות? אולי היא נרגעה?" אומר: את החדר, היא לוקחת את התרמיל והם רצים לכיוון הדלת כשמנחם "תמשוך ת'נייר", היא אומרת והוא מושך, המפתח מגיע והם פותחים לרצפה: היא דוחפת למעבר לדלת, אחר כך משחקת עם המנעול והמפתח נשמט ארונות, היא עושה מעשה תושייתי, לוקחת סיכה ודף נייר שאותו שהמפתח עדיין בחור, המזל שלה שהתרמיל שבאה איתו נמצא בחדר