אבקש חושך, לא יגע דבר. אם ישלב את צערי באחזי את הכאב, בתוך ליבי, כשידי תכתוב. יום אפל הוא יום חרד בלב אח. אח שלא נשכח. אבקש כי שפתיך יגעו במצחי, ודמעתי תיגע בגרונך. וחס עלי משלום האנוש. אבקש כי שקט ימלא ראשי במלא תפארתו לא אחדל לזעוק לימי קדם וזעמה. הצמרמורת קרת הרוח עולה בגרוני כצמח מטפס. צער אוחז בימי, כי חדלה בי נשמתי וכוחי. אבקש שעיני תאטם, ולא תראה עוד אור תזדחל בגרוני לשנת דב עייפה.