שווה בשווים" דבריו הופסקו על ידי קריאתו הרמה של ירמיהו: "הריני מבטיח לכם נכבדיי, שאם רק ימצאו את תלמידי ברוך, שלו הכתבתי את כל דברי, אחבר עוד מגילת תוכחה אחת, שהעם הזה בציון יזדעזע. ואילו אתה, הקורא לעצמך נביא, לו אני במקומך, לא הייתי מפיץ את האגדה לילדים תמימים על הדג הגדול שבלע אותך. לידיעתכם שמעתי זאת מפיו של המלאך, המבשל את בשר הלוויתן, שאדוננו, הקדוש ברוך התגבר עליו, שלדג הגדול הזה יש בתוך הלוע מחסום מעצם ובגלל זה הוא מסוגל לבלוע בבד אחת מאות סרדינים קטנים, אך שום יצור גדול אינו עובר דרך המחסום הזה ובוודאי לא בן אדם שמן. לכן כשתספר עוד פעם למלאכים צעירים את המעשייה שלך, אל תדבר בקול רם, על מנת  שלא תפריע  לשיחות שלנו, שהן לא לאוזן כל שומע. נקווה שיבוא פעם זמן, שכל יצורים ידברו שפה אחת ולא יהיו הבדלים בין  איש לרעהו." והנביא ישעיהו הגיב אף הוא בקול רם: "צדקת ידידי. לא הכל שם בסדר. עדיין לא הגיע הזמן לכתת את החרבות למזמרות ולפרק את כלי זין. עדיין הזאב משחיז את שיניו, כשהוא רואה בקרבתו כבשה שלווה, הדורשת תמיד שלום. ירושלים על אף הקורבנות שהקריבו בנינו, לא אוחדה ובמקום לבית המקדש,