אינם תלויים בשגיונותיו של אדם. ניבט אליי פרצופו המלגלג של המוות  בא לומר כי האומדנים שלו אף באותם רגעי חסד עוני מתעתעים, במהלכם הושאלה לי השעה הזו, והולכות של מוות מדוייק. כעת באפשרותינו להעריך את התקדמות קיצנו ביחידות קטנות את אותו מימד של מה שהיה מה שהווה ומה שעתיד להיות. כמה יופי, כמה תמימות, איזו יומרה היו באדם שמצא לנכון לאמוד לוחשים הרפים ללא הרף. הקשב לתקתוק שעונים הפורטים את הזמן, ראה איך הזמן מזנב בנו. כיצד אנו מחזירים לאחור את שלא ניתן. ובשעה הזו גם כן . הכל צרוב עדיין באותו רגע בעוד שעה איך שנראיתי נראינו ראינו דרך הסדקים בעיניים. ראיתי שמה, מה שראה אותי, נקודות חיבור בעבר לא כל כך רחוק. מה שאני עצמי עוד בטרם נשלחה היד . גם החרך שבעין אותו חרך עם אותן לא החלפתי שעון, את הזמן החלפתי אך לא באמת  שהרי רימיתי את בתנועות מעגליות, יפות, של השלמה. מחול רדיפה שבו הזמן מזנב בנו ואנו מזיזים מלהטטים מחוגים ומגיע לאותה נקודה בדיוק.