אתה לובש את הג'ינס הכחול עם החולצה הלבנה אתה לא יודע אם לשים חגורה, או לתת למכנסיים ליפול גשם חזק יורד, זה כבר יום רביעי בלי הפסקה ואתה לא יכול לדחות את זה. ביומן הפגישות היום כתוב בטוש שחור אתה יוצא מהחדר טורק את הדלת,  בסרט אחר היא היתה בוכה עכשיו אבל במקום זה, אתה מזמזם לעצמך שיר שאת מילותיו אתה לא יכול לשכוח כאב אחד, שני מקומות, פעם יכולת להניח לכל זה עד שהבנת, שזה לא מניח לך בחזרה הליכה איטית, מדודה כל מטר יכול להכשיל, כל מטר יכול לעצור אותך הגוף נרטב, השיער נדבק לפנים רק אתה מחייך כמו אידיוט במילים של שיר אחד יכולת עכשיו לזהות את הגיבור בקלות אתה נכנס לבניין, אחר כך אתה בוחר את המעלית השומר יודע, אין בך מחבלים אין בך את הנשק הזה קומה עשרים ואחת אתה מכיר את הדרך, את המראה שמביטה אליך מתוך מעלית צרה אתה מביט בחזרה כאילו מנמק את כל הסיבות במבט אחד נשים יוצאות, נשים נכנסות אתה יכול לפרק הכל בדקה אחת אבל הן עוברות מהר מדי, והדלתות נסגרות עוד לפני שאתה מוצא את המילה הנכונה וכשכבר מגיעה ההיא, שמתאימה לכל משפט עם חיוך אוהב מגיעה קומה 21, ואתה יוצא במהירות אתה עולה במדרגות אל הגג גשם חזק