שְׁלוֹשָׁה הֵמָּה, שֶׁאֶת הָעֵדֶר מוֹבִילִים לָבֶטַח, אֶל ש-ְדֵה מִרְעֶה יָרֹק, אַחַר כָּךְ אֶל הַבַּיִת וְהַדִּיר.  בְּרֹאשׁ הָעֵדֶר המַשְׁכּוּכִית, הָאַיִל הַבָּכִיר וְהַוָּתִיק, שֶׁאֶת הַדֶּרֶךְ כְּבָר מַכִּיר מִצְעָדִים קוֹדְמִים. עַל צַוָּארוֹ פַּעֲמוֹנִית, שֶׁמַּשְׁמִיעָה דִּנְדּוּן בְּקֶצֶב צְעָדָיו, וְהִיא "בַּקָּרַת רוֹעֶה עֶדְרוֹ" קוֹצֶבֶת אֶת דֶּרֶךְ הָעֵדֶר אֶל הָאָחוּ וּמַזְהִירָה בְּמוֹעֲדָהּ מִפְּנֵי פֻּרְעָנוּת. בִּרְבוֹת הַיָּמִים, הוֹפֵךְ הַמַּשְׁכּוּכִית לִדְמוּת שֶׁל רַב וּמַנְהִיג עֲבוּר הַכְּבָש-ִים בִּזְכוּת כֹּבֶד רֹאשׁוֹ, נִסְיוֹנוֹ וְהָאַחְרָיוּת הַכְּבֵדָה שֶׁמֻּנַּחַת עַל כְּתֵפָיו  סְבִיב הָעֵדֶר כָּל הַזְּמַן אָץ רָץ כֶּלֶב הָרוֹעִים הַנֶּאֱמָן, מַחְזִיר כִּבְש-ָה טוֹעָה וּמְזַנֵּב בְּכָל מְפַגֶּרֶת, בִּנְשִׁיכוֹת קַלּוֹת בַּיָּרֵךְ.  מֵאָחוֹר, בְּתַרְמִיל וְשׁוֹט צוֹעֵד בְּנַחַת הָרוֹעֶה, סוֹמֵךְ עַל מַשְׁכּוּכִית וּמְחַלֵּק פִּתּוֹ עִם כֶּלֶב. לְעוֹלָם אֵין הוּא מַצְלִיף בַּבְּהֵמָה שֶׁכֵּן, חַנּוּן וְרַחוּם הוּא, חָס הוּא עַל בַּהֲמוֹתָיו. אַךְ מִדֵּי פַּעַם, כְּדֵי לְדַרְבֵּן, צוֹלֵף הוּא בְּשׁוֹטוֹ בָּאֲוִיר וְזֶה מַשְׁמִיעַ קוֹל נֶפֶץ מַפְחִיד שֶׁמֵּאִיץ בַּכְּבָש-ִים הַמְּבֹהָלוֹת קָדִימָה.