לנקודת ההתחלה. מכאן נחזור שוב על התהליך שעברנו גופותיהן של שלוש פיסות פאזל חדשות-ישנות שהדבק בגבן נסדק. קורה השבר. אנו מפנים מבט מטה, אל עבר כפות רגלינו ומגלים את מוטעית שיש בידנו הנוסחה המנצחת לחיים. כך, יום בהיר אחד, ולהפעיל את המשובים והבדיקות המתמידות על עצמנו, מתוך תחושה במצב של מנוחה על זרי הדפנה אנחנו שוכחים להיות ערניים לנכון - והארץ תשקוט )במצב האופטימלי אצלי( שנתיים. ומנתחים הכל, ולבסוף מגיעים למסקנות. משנים את מה שמוצאים עוברים מנקודה לנקודה, מעוגן תפישתי אחד למשנהו, מפרקים היסודות המרכיבים את השקפת העולם בה מחזיק אדם. מן הפאזל. אז פונים לחיפוש. החיפוש הוא להתחיל לערער על בתחילה, נקודת המוצא היא שמשהו אינו מסתדר בהיגיון. חסרה פיסה כמודל ספיראלי. אני מוצאת שניתן לתאר את הדינמיקה של חיפוש ומציאת תשובות "סליחה שהפחדתי אותך, אבל את מ-מ-ש הפחדת אותי..." חוזרת ומתיישבת על כתפי, מנקרת את אוזני בשובבות ואומרת: בריק אני מגיעה לאיזו תחתית, נחבטת בה ואז קורה תהליך המכונה חודשים ואף שנים. ברגע שנוחתת התובנה שהמהות חמקה ונשארתי מבחינים שהמהות חמקה לה. לעיתים לא מגלים זאת במשך תקופה של