כל יום באותה שעה ובאותו מקום גבולי  מתבונן לי מהצד על החיים ההם שלי  כמו בדרן אני צוחק כשבא לי  נהנה לי עם עצמי וטוב לי  כי אם אין אני לי מי, אז מי לי מי?  כבר הספקתי לסדר מקום קטן שהוא שלי ודואג שאף גורם או אף אחד יפריע לי  כמו דייג שדג לו על המזח  כך אני רוצה לחיות לנצח  השלווה היא זאת שרצה במקומי כבר לא מוכן להתייסר על עוד כאב על עוד משבר  ורק רוצה להתיישר, בדרכי  כבר לא רוצה להתעשר  לגור לי בדירת פאר  היום כבר במקום אחר,  עם עצמי  מערפל מעט את כל חושיי עם המשקה  שלי  מאושר ולא דואג ממה שכבר יגידו לי  מתהלך כמו טווס ושר לי, מסופק מהמעט שיש לי  וגיליתי שלהיות פשוט זה אפשרי