את החזרתם של להיפרדות מישראל ]9[. הגדולות. בתנועת המחאה של 5891, תושבים רבים מעיירה זו קראו פיטורים אלה נעשו במטרה להימנע מהצורך לפטר אשכנזים בערים אבל בירוחם 52 אחוזים מעובדי המדינה המקומיים פוטרו ]8[." את המנגנונים הממשלתיים המקומיים ברחבי המדינה ב-3 אחוזים. דוד מסיקי, מזכיר איגודי העובדים בעיירה אמר: "הממשלה הפחיתה שיכול להיות לה עתיד ]7[." מסרבים להשתקע שם. הוא סיכם ש"לירוחם אין עתיד, ואין תקווה מתביישים להודות מאין הם באים, וקציני צבא המשרתים באזור 002,6. מאה איש עוזבים מדי שנה. סטודנטים באוניברסיטה מירוחם המחאה שישנם 000,53 תושבים בעיירה זו, אבל עתה נותרו רק ירוחם. מרדכי ארציאל, כתב "הארץ", כתב בדיווח שלו על תנועת פיתוח בדרום ובצפון, ששבתו למשך שעתיים לאות הזדהות עם תושבי בשביתה כללית בעיירה. לאחר מכן השביתות התפשטו וכללו עיירות מנהיגים מקומיים כדי להפגין בתל-אביב ובירושלים והם יצאו שהממשלה לא תוכל להתעלם מקיומם ]6[. תושבי ירוחם שלחו 63 לסגור את העיירות, לחסום את הכבישים ולצעוד לירושלים כדי האשכנזיות בגדה המערבית הכבושה. הוא קרא לתושבי עיירות הפיתוח השחורים." הוא גינה את תיעול