ויבואו ימים אחרים, אבל קשה לי ואני לא מצליחה לדבר, מקווה שאת מבינה, וסיפרתי לה, לגב' ששת, על השיחות שקלטתי בנסיעתי אל אחותי נתניה, את מבינה, אני מניחה שהיו המון שיחות אחרות אבל הקשבתי דווקא לאלה, הזדמן לי לשבת ולהימצא דווקא בין אלה, וזה נכון, הרי יש בעיית אמהות ובנות, לא חשבתי שיהיה ככה, ופתאום זה נושא פופולארי ויומיומי. ורחב. השישית הצטרפה, רחב מאוד. ועוד יותר ממה שאנחנו מוכנים להודות. הנה מרדנו באימא מפא"י והמלכנו את אימא חירות, כפי שאת תיארת בפגישה שיזמנו, עמליה. הגיע הזמן לשינויים, הוספתי לתזכורת שהביאה, הרשי לי לצטט אותך שוב, בווריאציה קטנה, כל אחד והצרכים והקצב שלו, ובדרך שלו. אין לך מושג איזו הקלה אני מרגישה כרגע, הודיתי לה. טוב מאוד. בואי לא נמרח ולא נקלקל את הערב, ולפני שנדבר שטויות, עזבי עמליה, אני הזמנתי, אני משלמת, רק הפעם, ואם אין לך התנגדות, ולא יעיק עלייך, נתראה בהמשך. לא, הנה, כבר אמרתי שטויות, הרי אמרת שאת רוצה שכל זה יעבור. נשאיר את העניין ליד המקרה.               משהו כזה פלטתי כשישבנו כל הבנות - כפי שכינו אותנו בחיבה בני הזוג שלנו במפגשים המשפחתיים -, ואם כי המשפט