צעיר. התחלתי להרגיש ממש בנוח כמו בבית, ככה הם נתנו לי להרגיש. להודות שהייתי קצת לחוצה מהמעמד אבל אחרי כמה דקות אצלם בבית סבלנות לכאלה דברים, תמיד אני מרגישה שבוחנים אותי. אני חייבת המועטות שהם היו אצלנו דאגתי לא להיות בבית. בדרך כלל אין לי נכנסנו אליו. את ההורים שלו לא פגשתי אף-פעם. במספר הפעמים " "אז זה מה שתקבלי. "שוב החיוך הזה שלו... דקות בבית. " "יופי, לא יכולה להזיק לי איזו כוס קפה ומקלחת. בכניסה למושב. "בוקר טוב יפתי. " "בוקר טוב. " "אנחנו עוד שתי ונכנסנו לאוטו. אחרי כמה דקות נרדמתי.  כשהתעוררתי היינו כבר כזה הבייתה.  "רק אם אתה נוהג. " "הולך. " יצאנו מהבית מעמד עד לשם. ". כזה חמוד, אמא שלי הייתה רוצה  שאני אביא אחד זזנו?" "ניסע באוטו שלך או שלי?" "בוא ניסע בשלך, הוא יחזיק שתפתחי את הדבר הזה. " "די עם השטויות הטבעיות שלך. " יאללה והדלקתי טלויזיה. "אני לא יכול להשאיר אותך דקה לבד בלי ויצאתי לסלון. נועם עדיין התעכב בחדר אז שכבתי על הספה חזרה עם פה מלא משחה. הלכתי לחדר וארזתי לי תיק עם כמה דברים צעק מהמטבח:"אז תארזי לך בגדים וכאלה ונזוז. " "אוקיי" צעקתי "סבבה. " גמרתי את הקפה