הצלמים               הארי: אז היום תהיה הפעם הראשונה..               גון: בחיים לא גלשנו על גלים כאלה.               שרה: כולם קמים ומתקרבים לשפת המים. וואו, איזה גובה.               גון: תהיו בשקט, תראו הגלים מגיעים.               דני: מוקדם יותר. ליתר דיוק בשמונה. לא רציתי לפספס כלום למקרה שהגלים יגיעו               שרה: את תמיד מקדימה! מה חדש? קבענו לשעה 21 ואת בטח הגעת בתשע.               הארי: עדיין לא הגיעו. אני פה מהבוקר. גון, הגעת, חשבתי שאתה כבר הולך לפספס את הגלים, למרות שהם               שרה: מהמים עם הגלשן שלה. שרה )כבת 71, תלמידת תיכון אשר אוהבת גלישה( מגיעה בריצה אני שמח שלא פספסתי את הגלים כי זה לא קורה כאן הרבה.               גון: גון מתיישב ליד הארי ודני. להם הפעם! עד עכשיו החזאים תמיד צדקו בקשר לגלים אבל אני לא יודע מה קרה               דני: דני )כבן 02, חברו של הארי מהילדות, עוזר לגון בחנות( אנחנו פה מלפני שלוש שעות בערך ונראה שהחזאים שיקרו לנו.               הארי: גלישה(. הארי )צעיר כבן 91, מסיים בשנה הבאה את לימודיו כמדריך הצהרים, הארי? החזאים לא אמרו שאמורים להגיע