כך מצאו חן בעיניה, שחשה דחף לחבק אותם ועשתה זאת.   גייל עמד בתוך הסככה והביט בה, והיה מאושר בעצמו. אושר רב אינו מנת חלקו של מלאך שומר. הוא היה חייב לקרוא את ספרי הזבל המועטים שיסמין קראה. הוא היה חייב לקרוא את תיאורי המין חסרי הבושה בסיפורים שלה, שגרמו לו להסמיק ולתהות אם גם דמיונו היה נועז כל כך כבר בגיל 15. הוא היה צריך לשמוע את בכיה כשקיבלה 63 במתכונת בהיסטוריה, אחרי שלמדה את החומר במשך שבועות. הוא היה צריך לחוות את מותה בטרם עת, ועכשיו היה מוטל עליו ללמדה הכל על המוות. בקיצור, תפקידו היה כתפקיד הורה, רק גרוע יותר, כי הוא ליווה אותה כמעט כל הזמן וראה דברים שהוריה לא ראו, היתה לו אחריות רבה יותר כלפיה. הוא הביט בה והיה חייב למחות דמעה. היא היתה חשובה לו יותר משתדע אי פעם.  בסופו של דבר היא טיפסה סמוקה ומחייכת אל הסככה.  "שנמשיך?" גייל שאל אותה בצרידות מה ואחז בידה. יסמין יצאה מהאמבטיה, וסוף סוף, אחרי יומיים, חשה כמו בן אדם. היא הביטה בעצמה במראה הגדולה. היא נראתה ממש כפי שנראתה בחיים. מזל שרוחות לא נראות כפי שנראו בשעה שמתו או נהרגו. כששאלה את גייל, רק מספר שעות קודם לכן, איך בדיוק