מתכוון באמת לגעת בחרא הזה". מזה זה סתם שטויות, איומים, הרי אין לנו אפילו רובה טו-טו, טוב מאוד שאי אפשר כל הזמן לחשוב מה ההורים שלך יחשבו. וחוץ "ברור שהם היו מזועזעים", אמרתי. "אבל מה לעשות, אתה יודע המסורתי של נער ממושמע אהוד על המורים. עם הוריו, נהג תמיד להטיף לי כל פעם שחרגתי במשהו מן המתכון נדמה לי שהחוורתי. על אף היותו תלמיד גרוע ולמרות שהרבה לריב שלך היתה אומרת על זה". ברצח. אתה הורס לבן-אדם את החיים. תחשוב קצת. תחשוב מה אמא "לדעתי לא צריך לשלוח את זה", אמר אנרי. "קונסטאן, זה איום "יפה", אמר פרנסואה. הארגון שלנו, משהו כמו אחוות הכתף והיין. מה אתם אומרים?". ארבעה עשר יום את צרפת. בידידות... כאן צריך לבוא איזה שם של בזאת ברוח טובה, ומפצירים בך להיענות לבקשתנו ולנטוש תוך מנטייה גזענית או רצחנית זו או אחרת. לפיכך אנו נפרדים ממך שלם בחביבותך האנושית כאדם וכאב. מובן שאין פעולותינו נובעות שמאבקנו נגדך הוא אידיאולוגי ותרבותי בלבד. אנו מאמינים בלב המוכנה להרוג ולהיהרג למען טוהר השמנת והיין. אין צורך לציין לידיעתם של עמיתיך, אנשי העסקים הזרים, את דבר קיומה של קבוצה שלוחותיו של תאגיד