הילדות שלנו עדיין שם. איפה רותי? הפרדס נטוש, מזהיב ומתייבש, ולה לא איכפת, הייתי מסתובבת סביב עצמי אם הייתי יודעת איפה אני. אותי בין שלוליות וסיבובים. אתה תמיד חושב על איזו דרך עקיפה בכדי לחתוך מהפקקים, מחפש ניקוז רחבות ובלטות ישרות. אולי תתכנן לנו מדינה חדשה? איש חכם שלי, מדינה עם תעלות שלוליות גדולות ולא חוסם כבישים, היא מסתובבת סביב עצמה בפרדסים רחוקים, וגשם שלא משאיר רות הלכה. ואתה מבין אותי מדי. אתה איש חכם , שום דבר לא קשה מדי בשבילך להבין, אולי המעט הזה זה הרבה בשבילנו. היינו הולכים לפרדס של רות ומזדיינים כאילו מגעגועים ותשוקה, אם הייתי באה אלייך פעם בשנה היית אוהב אותי יותר? וכמובן מאליו, לא גשם של פעם בשנה שכולם אוהבים. רות מסתובבת סביב עצמה בפרדסים רחוקים וגשם שנופל בקלות לאן רותי הלכה? הפרדס של רות.