לפנות בוקר, כשעה לפני שהיה עליו להתייצב בשוק לעוד יום עבודה מפרך, עשה אלברט את דרכו במהירות אל בית החולים ביחד עם מוישה אביו, לבדוק מה מצבה של האם, אלא שמלכהל'ה כבר לא הייתה שם. את מקומה במיטת חוליה בבית החולים תפסה אישה אחרת. באותו הלילה, הלכה האישה השברירית ודעכה עד אשר, לקראת השעה 4:00 לפנות בוקר, החזירה נשמתה לבורא. את ימי השבעה לא זכה אלברט לשבת. אלברט חייב היה להתייצב לעבודה עוד באותו הבוקר. בשעת ערב מאוחרת, שנקבעה להלוויית המנוחה על מנת לאפשר לאלברט להשתתף בהלווית אימו, הובאה מלכה פייט למנוחת עולם בבית העלמין אשר מותה של מלכהל'ה בקיץ 1942, היווה מעין עוד נדבך בהרעת חייהם של האב ושני הבנים, אשר הותירה מאחור. באותו הזמן, אף חל מפנה לרעה ביחסם של הנאצים אל היהודים. מכאן, מצב הדברים רק הלך והתדרדר עוד ועוד. המעצרים נמשכו, כמו גם הרג יהודים חפים מפשע. בנוסף, נפוצה שמועה כי כל יהודי העיירה ירוכזו במקום אחד, באזור אשר יאוכלס על ידי יהודים בלבד. כדי שלא ייוותרו ללא קורת גג בשעת הצורך, החלו בעלי הבתים היהודים לשאת ולתת עם בעלי הבתים הפולנים שבאזור הגטו בדבר החלפת הבתים, בית תמורת בית,