בכלל לא משנה מה אני מרגיש כלפיו, היחידה שלי", יכול להיות שהייתי מחבב אותו יותר. אבל אלו דברים בטלים נחמד ואם הוא לא היה חייב לסיים כל שיחה שלנו ב"תתרחק מהחברה דווקא דיברתי איתו בטלפון כמה פעמים והוא נשמע לי כמו בחור הוא מתרגז בכל זאת. מתרגז עליי. למרות שאני באמת לא מבין למה. שקרים קטנים לבנים כדי שלא יתרגז ויבין שהיא בכלל איתי. אבל אחד, אז היא נשארת בינתיים עם החבר שלה ואומרת לו כל מיני חולקים בינינו. היא פשוט מאוד מבולבלת ולא רוצה לפגוע באף מכחישה את זה שהיא אוהבת אותי ואת כל הדברים היפים שאנחנו לי אפילו יותר יפה. וזה בסדר. אני תמיד סולח לה. גם כשהיא כאילו לא מאמינה לדברים שמתרחשים מולה. ברגעים כאלו היא נראית זה?..." ואז גם היא מתחילה לבכות ומנענעת את ראשה שוב ושוב שבינינו? הקשר המיוחד שאף אדם לעולם לא יבין? איך שכחת את כל מה עם הנשיקה שלנו? וכשאמרתי לך שאני אוהב אותך? וכל הקשר מתכוונת לעזוב אותו לעולם". ואני נשבר מולה ובבכי שואל, "אבל להבין", היא אומרת, "אני איתו ואני אוהבת אותו ואני לא אחד מהאנשים האלו הוא החבר שלה. אני שונא אותו. "אבל אתה חייב מעוותת את ראייתם ויכולת השיפוט שלהם.