הקט, והיו פוצחים בהילולת שהיו עוטים מסיכות אינקה מכושפות וגבוהות שהיו מכסות לא נוצות ומנפנפים בכידונים, שואגים יללות בלתי מובנות. או   תם ולוגה היו מתנהגים כילידים אמריקאים, חובשים עיטורי החשופים והמצומררים מהצינה ומהעירום, נוגעים. אחד היה, היו חולקים אסלה ומשתינים יחד, ישובים וישבניהם, היו צריכים פיפי או משהו אחר באותו הרגע, וחדר נוחיות ומאובקים. ומכיוון שלא הורשו לעלות לקומה השנייה ולעיתים בארגזים שבהם הגיעו וחלק מוצבים על מדפים רעועים ומסכות פולחן של אמונות שגוועו. חלק ארוזים עדיין וכתובים של קהילות שכוחות מיבשות נעלמות, פסלים אליליים תרבויות וסמלים עתיקים שהביא הסב ממסעותיו. היו שם כלים בראשונה, וגם במרתף שאיחסן ממצאים ארכיאולוגים, שרידי עד השעות המאוחרות של הצהריים. אז הם ניהלו את משחקיהם עבורם, שכן שם ערכה האם את מפגשי המין שלה או נחה בשינה והבדידות שחלקו יחדיו. הקומה השנייה הייתה מחוץ לתחום להפר אותה בקולותיהם, וגם כדי להנות מהשממון של הריקנות בחפצים יקרי ערך ושקט. הדממה ששררה בו קסמה להם, גם כדי   לוגה ותם הירבו להתרועע בביתה שהיה אדיר מימדים ומלא וטיפוח. כמו מדושנת תמיד בחום