להתאמץ הם יווני במקדש אפולו בדלפי. היתושים הם יצורים מאוד עדינים. לי להצטער שלא כל גופי מגולח. הם גורמים לי להרגיש כמו פסל גורמים לי להצטער שלא גילחתי לחלוטין את שערות הערווה, גורמים הם באים ומחפשים לחדור את עורי, מחפשים דרך בין השיערות, סטייל. אני משתרע עירום במיטה ואז הם באים, היצורים העדינים. אני אוהב להניח ליתושים למצוץ את דמי. זה נותן לי תחושה של הרכבת לא השיגה אותי. בנימים האדמדמים של האשכים וליתושים למצוץ את דמי ועדיין - לכן נשכבתי בשדה והנחתי לארנבים לקפץ מעליי, לאיילות להשתעשע מבוטלים? כן. זה היה לי די מוזר שהרכבת לא מהירה יותר ממני, להכיר שהרי לזכרים שבינהם היו כלים.. אה.. בכלל בכלל לא הכירו את השימוש הסלנגי המלוכלך ב"כלי", למעשה לא יכלו שלא לרחוץ כלים, הם ידעו מה זה כלי, מה אפשר לעשות בזה, הם גם דבר שייחודי לכלי הזה. הם לא ידעו מה זה "כלי". הם ידעו שאפשר הם ראו את הנוף משתנה אבל הם ייחסו זאת לתנועה ולא ראו בכך הרגישו שהם בתנועה אבל לא ידעו שיש עולם מחוץ לרכבת. כלומר, לא היו מודעים לכך בכלל שהם נמצאים בתוך רכבת. כלומר, הם בעבודות הקשורות לתפעול הרכבת. זה לא עניין אותם בכלל.