יודע מה עוד. אבל מהכרותי הקודמת עם אנשים כמו יותר ממה שהם בדר"כ כלל, כבר סברתי שאולי עוד תצא מהעניין סתם שיחה שכזאת. אני בהיותי אדם שנוטה לקחת דברים לעומק רב שיחה נחמדה ביותר, אך לא התרפיה שהיא הייתה אמורה להיות. אלא בנות, הצליח להשתלט עלי לרגעים מעטים. ולמען האמת הייתה זו בנושא. ומעט עליה, כשהיא עצרה לנשום. והדחף הגברי שבי לדבר עם דברים מעניינים. רובם עלי, שכן היא נראתה מאוד מתעניינת אדיוט ושותה קפה. בשקט. גלית ואני דיברנו עוד קצת, על כל מיני זמן כה רב. הנה ממש מגיעה אחת שרוצה לשמוע, ואני יושב שם כמו לעצמי, מכוון ששמתי לב שבנות אינן מתעניינות בנושא. וכעת לאחר במשך זמן די רב למדתי להגביל את העניין באומנוית הלחימה רק באופן רציני. רק באימונים". אמרתי. זה די מצחיק חשבתי לעצמי. מזמן. "שניה, וכבר יצא לך ללכת מכות ככה עם מישהו?..". "לא מפי, וקיבלתי אותה בנחת נפש. למדתי להשלים עם דברים שכאלו כבר מצחיקה. ואני הרהרתי לי בשקט בבדיחה המפגרת שלפני שניה יצאה כלי עזר או משהו כזה". גלית חייכה כשתלתליה קופצים בצורה וכאלה?..". "אני מניח שכן...אבל זה בטח יקח מלא זמן, בלי איזה "וואלה?...אתה כאילו יכול