ליד החלון כשהגרמני המרושע עומד מאחורי. הבטנו זה להתקשר, שם כבר יעזרו לך... עוד מעט יגיעו לפה" והלך. "מישהו צריך להגיע אלייך עם מספר טלפון" אמר בשקט "אליו תוכלי היה שמנמן ובעל שיער גלי וקצר. עורי. החשתי צעדי לעברו. היה זה גרמני אחר.  גרמני רחום. הוא ניתרתי ממקומי והזדרזתי ללבוש כותנת לבנה וארוכה שתסתיר את דקות ארוכות חלפו עד שהופיע להפתעתי מישהו בחלון וקרא לי. "נו, מה שלום אמא שלך?"  צחקק לעומתי. תוך שהוא משגר אלי חיוכים מנצחים, מלאי יוהרה ולגלוג: כשגבו על המיטה וכך, כשרק זוג תחתונים  לעורי, החל לשחק בי בחיוכו הבז, המרושע, התקרב אלי והפשיט ממני את בגדי. אחר נשכב הותירו ספק באשר לכוונותיו. עמידתו, הבעתו וכל ישותו שמילאה את חללו הדל של חדרי לא הוא היה צעיר ורזה, שערו היה בהיר וקצר, אבל לא יותר מידי, עמדתי מולו, הבטתי בו. אצבעותיי נפרדו אלו מאלו. השמאלית. שבתי לעמוד על רגלי כשאצבעות ידי הימנית אוחזות באצבעותיה של הגרמני חייך בבוז וחדר אל החדר בקפיצה קלה. ובלתי נראית, זחלתי אל מאחורי המיטה בשקט גמור. ירדתי על ברכי ומשם הגעתי למצב שכיבה. ניסיתי להיות קטנה ממעט האורות העמומים יכולתי להבחין