ממשהו שלא קשור אלי בכלל. זה ישמע לכם מוזר, אבל נראה לי שזו הפעם הראשונה שאני מבסוט השבת הזאת בבסיס. שהתנוססה שם, ולאותו בחור בשקם, לידיעה שאני הולך לסגור את הטיולית שלקח את המיליון בתוכנית טלוויזיה, לבין התמונה שלו לקרוא את הכתבה ההיא עוד פעם כדי לחבר בין הכתבה על נהג קורא כל כתבה. כשהגעתי לדף האחרון היה כבר וחצי, והייתי צריך את העיתון שוב והתחלתי לעבור עליו מהתחלה, הפעם יותר בדקדוק, היה אמור כבר להגיע. לא היה לי משהו יותר טוב לעשות, אז הרמתי לפני. הרמתי אותו והתחלתי לדפדף. כשסייתי היה כבר שתיים והנהג תמיד היתה לי בעיה עם סבלנות, ולמזלי היה שם עיתון של יום בנוחות דואג שמי שיעבור מתוך הבסיס לא יראה אותי והמתנתי. שעדיף להתמקם בטיולית, למקרה שהמפקד שלי יעבור. התמקמתי לי טיוליות, והטיולית האחרונה יוצאת רק עוד רבע שעה. החלטתי היתה אחת וחצי. לא היו אוטובוסים שמגיעים לבסיס שלנו, אבל היו אותי. ארזתי את כל הדברים שלי בתיק, והלכתי, אל שער. השעה סוגר את השבת הזאת, אני חייב להיות בבית, בין אנשים שאוהבים לקח לי בדיוק שעתים אחרי שהם נסעו כדי להבין שאין מצב שאני ממישהו שסוגר שלושים וחמש להיות סנטה