שני מילים היו לו מקלות זעפרן ומור היו לו פילגשות נתן זו ביד זו חיבר בשרשראות לא היו לו ידיים לא היה לו דם לא היו לו תפילת ערבית ומנחה רק היריקה ושמו לא נזכר לא אתמול לא מחר כששם לה את הטבעת והלך לארץ אבות שם השמש תמיד שוקעת והלב לא נידם ארץ עכבישים וגפן ארץ של שכול ויופי לאט שוקעת ממוטטת דפנות האבנים וברווח בין השיניים נוצצים יהלומים מתאבדים