שכבת איתן?" "איך אפשר היה להימנע מזה?" הרופאה הרימה ידיה בתנועה של ייאוש או כניעה. היא פשוט לא הייתה מסוגלת להבין. במבט לאחור גם אני איני מבין. ביום האחרון נסענו כולנו למפקדת הגדוד. היינו צריכים להחזיר ציוד, לקבל מכתבי שחרור והמלצות, אך קודם לכל להשתתף במסדר חגיגי לציון סיום תקופת השירות שלנו. מפקד החטיבה הגיע גם הוא כדי להיות נוכח בטקס. צעדנו בשלשות על מגרש המסדרים, נעמדנו מול בימת הכבוד במבנה מסודר, ואז קם מפקד החטיבה לשאת את דבריו. הוא שיבח את כולנו על העבודה המסורה שעשינו בשלוש שנות שירותנו וגולת הכותרת - הכנעת המרד שאיים על שלמות המושבה. המבצע, שעבר בהצלחה מלאה וללא כל נפגעים, זיכה את מפקד הגדוד במדליה. מפקד החטיבה ענד למפקד הגדוד את הסרט ממנו נתלה ריבוע מתכתי מבריק, מעוגל בקצותיו, ועליו סמלי המושבה והצבא. לאחר סיום הטקס המשכנו בתהליך השחרור ולבסוף זכינו לעוד סעודה חגיגית, שאחריה חיכו לנו כבר הרחפות כדי להסיע אותנו לעיר הקרובה. מפקד הגדוד, רכוב על סוסו - סוס עליו כבר רכב לפני שהתגייסתי, בא לוודא שהכל מתנהל כשורה. הוא היה עדיין במדים והמדליה נוצצת על חזהו. הוא ירד מן הסוס ולחץ את