רוח למכתבים מבנם ולדיווחים את הקורות אותו, וכל מכתב או אות חיים ממנו גרמו לשניהם להיאנח אנחת רווחה, ולהמשיך בחייהם עד לקבלת המכתב הבא.  דריו לא חשב שהפרידה מהוריו תקשה עליו כל כך, אך למעשה, כבר בלילה הראשון להפלגה, חש פתאום מרוחק כל כך מהקן המשפחתי החם שעזב. פתאום חלחלה בו המחשבה כי למעשה, היה לראשונה בחייו רחוק מביתו ומהוריו, וכי את יום הולדתו ה-15 יחגוג לבדו. מנגד, הייתה בו כמיהה להגיע לחוף מבטחים בארץ ישראל. הוא ניסה לדמיין לעצמו כיצד נראה החוף של ארץ ישראל. הוא ראה בעיני רוחו את הנוף הארץ ישראלי,  שעצי התמר פזורים מסביב, ובינותיהם מסתובבים אנשים הרכובים על גמלים. את העיר תלˉאביב דמיין כמעין עיר באמצע המדבר, המוקפת סביב בתיה הלבנים בעלי גגות הרעפים האדומים בחול מדברי, אך מצידה המערבי הופיע הים הכחול במלוא תפארתו. בין חיזיון אחד למשנהו, העלה בעיני רוחו את הארוחה החמה של אימא. היה מחליף אותה עכשיו ברצון עם הארוחה שהוגשה בצוהריים שכללה: מרק "עוף" דליל, "קלופס" ומחית תפוחי אדמה.  ימי ההפלגה שלאחר מכן, לא היו שונים בהרבה. על נוסעי האונייה הוטלו עבודות ניקיון וכן השתתפו הם בהכנת הארוחות