שרצה אליו. לחייך לעצמו בסיפוק. האיש סובב את גבו בבהלה והמשיך בעיסוקיו, מניח לכריסטופר "מה אתה יודע, היום יש ירח מלא" נהם עליו כריסטופר... "תראו תראו, דרקולה יצא מהטירה..." גבו לאלו ההולכים מאחוריו... הוא החזיר את מבטו קדימה ושב ללכת, בחושפו את הכתם האדום שעל לא היה שום סימן לפצע או דם, שניגר מאיפשהו. כולו לכיוון החור ובחן את פיסת העור הלבן, שביצבצה דרכו... בדרך שם לב, שחולצתו נקרעה וגל של אימה הציף אותו. הוא התפתל העיירה.