כמו כל השאר אבל זה בסדר אני עדיין מדחיק כמו דימעה שזולגת בלילה שאין אף אחד ליד כמו בועה שקופצת מפחית קולה אני חופשי כמו הציפור אני, אני לא טפוסים במערכת ומחויבות הכל טוב כולם קורבנות חופשי ולבד אבל טוב לי עכשיו ואני לא בטוח שבכלל השתחררתי בהתחלה נפלתי אחת כמו כולן ניסתה את הקסם שלה עלי מה לעשות אסור לעצור חברים היו ונשכחו לטווח יצאו ופשוט נשחטו גיבורים כולם כל החברים שלי נפלו משחקים שרק הן ידעות לעשות משחקי תמימות כולן כאלה ואת הכסף, טוב נו זה לא צריך הסבר את הלב כדי שיהיה להם אם מה לשחק את הלב ואת הארנק זה מה שהן רוצות מראות את העצב כדי לקבל את הרחמים כולן כלבות מוצצות דם גם כן תמימות גם כן "דמעות טהורות זהובות" בעצם כל הילדות בוכות טהורות זהובות דמעות כאלה שלא תוכלו להגיד כלום