בצבא בלי משהו רע. אני הולך למגורים. הרס"ר בא אלי. יופי לי. כמובן אני והמזל חמור... אבל חמור בן זונה. "מספר איכותי". היא כמעט התחננה שאני אקח אותו. אני ממש הזו היה הדבר הכי מעניין שעשיתי כל השבוע. זה היה מה שנקרא א' ספייר לאזרחות. ללא ספק, לקחת את המספר טלפון של הקציצה לפחות לזיין קצינה אני חייב לפני השחרור. זה ולהשיג לעצמי מדי ערבי ועוד לא הייתי בכלא. אני גם לא מתכוון בזמן הקרוב. אבל חתיכת הקרטון שרשום בה:"לרועי החמוד מיוליה". עוד לא הרגתי אני לוקח חזרה לחדר את הרדיו, את הספר, את האפוד, את הנשק ואת ירדתי מהשמירה המקוללת הזו בש.ג. אחרי ארבע שעות של סבל טהור. פרק ראשון - פגישה לילית חמור אתה יודע?". אני יודע. של בחורות, לך תבין. היא מחייכת לי בחזרה. הדג ברשת. "אתה ממש מתלהב שמזיל ריר רק מהמראה שלה. בחורות אוהבות מניאקים. ראש בשבילן זה אומר שעומד מולן סוף סוף גבר מניאק, ולא איזה אפס ומחייך. העלבתי אותה קצת. כוסיות מתות על זה. זה מטריף אותם. לך תסרוקת כזו כמו בתמונה?" אני מסתכל אליה בדיוק לעיניים עונה במבט מופתע. "ואת רוצה להגיד לי שעד לפני שנתיים הייתה לגלות אם הוא שלה באמת. "עשיתי את זה