מלכתחילה, על כל מונחיו והבטיו.  כאן כבוד הרב, אני מגיע ל"קשר" שחששתי לאבד אותו: השטח של הניסוי שאנו עומדים עליו היום, היום בשנת אלפיים ואחד, הוא הרבה יותר רחב והרבה יותר קשה וקשוח מזה שעמד עליו אברהם אבינו בזמנו. אם אז היו ספקות שריחפו באוויר ועליהם רק עליהם עמד אברהם אבינו למבחן, הרי הספקות (שטח הניסוי) גדלו היום בשנת אלפיים ואחד לאין ערוך. וספקות אלה הם מעשה ידי האדם, ולמרבי האירוניה לאדם יש את כל השליטה על הספקות האלה, הרי הם מעשי ידיו. ולמרבי האירוניה ספקות אלו לא עוסקות במהות האמונה עצמה וביסודה, וניתן להגדירם כפרזיטים לאמונה כעלוקות בדרך לאמונה, אך בשום פנים לא ניתן לייחס להם חשיבות של חיה טורפת... עוד לא ראיתי את האדם שמת מעלוקות על הידיים. אך כן ביכולתם להשפיע על איכות חייו של האדם, והרבה חלשים טוענים שאין טעם לחיים בלי איכות! בדיעבד כבוד הרב, כן הספקות משפיעים על אנשים, על כל האנשים, ובמיוחד על החלשים בתוכם.  עלוקה לא תהרוג, אבל ביכולתה לייאש, להמאיס את החיים, להפוך אותך לאפתי לאדיש, לא משנה כלום לא מעניין אותך כלום... העיקר להמשיך איכשהו ולגמור איכשהו את החיים, לא להתעמק בשום