© 40/60/52 וברכות דממת רשת האורות. בדמי המיית הצמרות העובר מליל אל יום כמהלך ביער סוד אל ריח וטעם אהבותיי ובשקוט לבי ייעורו חושיי בקסם של שקט, בדומיה של פלא, ובנהרתה האילמת תביא אליי את השלווה מי ייתן ויזרמו חיי לאור הלבנה העושות שמות גם ביפות שבצמרות? או שמא נועדו הם לחוות סערות כאד על פני נהר אך, האם יעברו חיינו בלאט ועל כך אין שליטה - לא לי ולא לך החיים עוברים מהר, בכלל לא לאט