לחדר לבן לגמרי חשובים ואנשים עצובים, אבל לא נראה לי שמישהו הבין שהם האנשים החשובים לקחו אותי לבית גדול שהיו בו הרבה אנשים נראה לי שמישהו שם לב, אולי עדיף ככה. ברונו הבין שמשהו חשוב קורה והציץ בעצב מהחדר שלי, אבל לא פתאום ובכל פעם שאני מסתובב אימא מחבקת את אבא ובוכה. אפילו הבנתי איך אני יכול שלא לדאוג כשלכולם בבית יש פרצוף רציני קורה, אבל אימא אמרה שזה בסדר ואין לי מה לדאוג. אני גם לא ואמרו שהם צריכים לקחת אותי לאנשהו. אני לא כל כך הבנתי מה יום אחד באו אלינו הביתה שלושה אנשים חשובים בחליפות מסודרות בלעדיה, דבר שהיא מעולם לא הבינה לגביו. פעם לא אמר לי לעזוב אותה, הוא ידע שיהיה לי קשה ועצוב מדי ידעתי שהוא לא מצא מקום רחוק יותר. אבל לא משנה מה ברונו אף של מגדל אייפל, הוא אמר שהוא רצה לראות את פריז, אבל אני שהוא היה יכול. פעם אחת כשהיא ישנה אצלי הוא ישן יומיים בקצה ברונו שונה? חוצמזה שתמיד כשהיא באה ברונו היה בורח הכי רחוק היא רצתה, אותה אף פעם לא הייה לי בעיה לדחוס בחדר, אז איך בחדר הקטן שלך, ועוד אחד כזה שיש לו כנפיים". אני לא מבין מה וצריך חדר משלך, אני בכלל לא מבינה איפה את דוחס עוד