שחור. לומד הנדסה. נסע לחופשת מולדת. אתה רעב אולי? צוחקת. גרה בבית קטן. את השולחן בנה החבר שלה. הוא ממוזמביק. הוא סורבון. פריז. יש לי חבר שעכשיו בחופש. ומהיכן אתה? אה, משם. ספרדייה. משפחה עשירה. התואר הראשון שלי בספרות ופילוסופיה. צאצאים של האריסטוקרטיה הספרדית הכובשת. ומהגרים. ואת? היא אמרה שבארגנטינה יש שלושה סוגי אנשים. אינדיאנים פשוטים. יפה. פני חרסינה. שיער שחור. האקדמיה המלכותית למוזיקה. צ'לו. בתחתית אני פוגש את איזבלה. סטודנטית זרה מארגנטינה. מסתורית. נפצעתי. לונדון. אמצע השנה השנייה בהנדסת מחשבים. יורד גשם. אני אקס סיירת חבלה מוצנחת. כמו סיירת מטכ"ל רק יותר אכזריים. הוא עושה. עמד שם כאילו בנו אותו שם. יפה. שולחן לארבעה איש. מיד חשבתי שהוא בנוי בלי אף מסמר אחד. מי שבנה אותו ידע מה עץ פשוט אך איכותי ביותר. עיצוב קלאסי ומינימלי. חסון. בהיר.