הלכתי בזמן ההוא במקום ההוא ראיתי את ההיא והזה, והחבר של הזו לכל אחד מהם סיפור וסיפור אחד לכולם מעין שלוות נפש מדומה שקט של מחשבה ומבט של דאגה ובצד השני, ריח של עתיק אותה שלווה, רק לא מדומה ובין הדרכים והגנים היפים אדם יושב, ומביט אל החיים כמו סרט טוב, עם זכרונות אמיתיים