                                                                                                          תבכה קצת. בבקשה ממך תום, יודעים את מחיר הצער שבליבי. ואחותך, גם היא מצטערת.כיום כולנו פשוט מצטערים. אנשים לא אני מצטערת עוד לא מאוחר מידי. עוד לא מאוחר מידי? ביותר שלך, את נשמתך, בצורה שבה בחרת לברוח. החיים שלך לא נגמרו, הם רק מתחילים, ואתה מוחק את החלק היפה תום, סיפרתי לאחותך. אמרתי לה הכל ובכיתי, וגם היא בכתה. אחרים. בקשה, שכאשר הילד יגדל, ילמד להבחין בין אביו לבין אנשים לפני כמה שנים נכתב סיפור על ילד ושמו תום. בסיפור נעשתה נפוחה והחיוך מזויף. אני רוצה לזכור אותו בידיי. תמונה אחת הייתה לי מתום, אבל זרקתי אותה מכיוון שעינו הייתה גם בעיני. זה אני יודעת, ורק בתפילותי גם תום יודע כמה מפחיד היה אביו להמשיך את החטא. ברחתי. כן, עכשיו כבר לא הייתי ילדה קטנה, את יכולתי לראות, מכיוון שהיה עלי לרוץ לקחת את התיק שלי ולברוח, אביו של תום הרים אותו מהרצפה והניף את זרועו באויר. יותר לא בן אדם, לרגע. שבו הסתכלתי לתוך עיניך והבכי נדם, והקור התחיל. הפסקת להיות בחיים שלי לא תעבור לי צמרמורת כמו זו