בשבילנו!!! ונזכר באלו שנלחמו ומתו, שנלחמים עדיין אז בוא נשתוק לרגע, נשים הכל בצד לא יוכלו לומר דבר. ואת של אלו שלעולם כבר יש כאלה שרצו רק לספר את סיפורם רק בשביל לחיות. אבל היו כאלה שנשארו: למרות שלא היה להם סיכוי לשרוד, הם נלחמו בדרך שלהם, ולא לשכוח לעולם, הרי הם לא סתם מתו! אך זה חשוב כל כך: לזכור!!! הרי זה רק עבר ולא יותר, אולי אבל אנחנו לא נזיל דמעה?! ומסתכלים על העצים שעוד זוכרים, ששם הם נהרגו בחוסר האונים אני יודעת שאנו רק נוסעים למקומות אתם או במקומם, איני חושבת. ויש את אלה שחושבים שהם יוכלו להיות שם בעצם רוצים אנחנו?! מה הם עשו, מה הם רצו או שאולי, זוכרים אותם: מה הם עברו, שהם אינם ואנו החיים אבל ידוע רק דבר אחד בוודאות עכשיו כבר לא נדע, או שאולי בעצם בשבילם? הם נלחמו בשביל כולם הם נפלו ולא יקומו לעולם. שכבר לא יחזרו, הם מתו,