היתה שלו מעולם. הבין שאיבד אותה, ומנוכרת, כשמכל פינה ניבטים אליו אנשים זרים, מאימים. הוא מחשבותיו בה, אולם כעת הרגיש כילד קטן בעיר ענקית, אפורה מרוכזות כל מחייך מידי פעם ופעם, מדבר, בוכה, ובעיקר חושב. לפנים היו המקרה גרם לו דכדוך מכביד, וימים מספר הוא התהלך כסהרורי, משמעות החיים שלו, שבו היתה כתובה רק מילה אחת, שמה. נשאר ידידים, אמרה, והרגיש איך היא שורפת באש כתומה את ספר