וכשהיקום עושה משחקים תולש אותך מהמקום שלך בקיר אתה מנפנף כנפיים, אתה צל בלי קיר וכולם אומרים מה הוא עושה פה זה, זה לא המקום שלו, שיחזור הביתה שלו אבל אין לך בית אתה צל כבר מזמן לאט תהיה גם צל ברחובות ואחר-כך צל במיטה אתה תהיה צל בתמונה בתוך אלבום באיזה מקום מרוחק תנוח לה מצבה לבנה ובה הגוף ששירת אותך אבל זה גוף להשכרה ומחשבות ומילים פורחות ברוח כי גם אם יש לך גוף, או אין לך אתה בערך אותו הדבר מרחף עם רוח קרה, נושם כוכבים נודד אלפים ומיליונים של שנים מתי כבר תגיע השעה ליפול לרגליו של האל ולתת דין וחשבון, לטוב ולרע ולרגע להיות שוב בבית, לרגליי כיסא הכבוד תן לי רחמים, אתה תבקש מהאל תן לנוח, אין מנוח. נלך, נצא מהבית נגיד שלום לעצים ולאבנים נברך את כל הכבישים, לאן הם ממהרים נרים עיניים לחות אל גורדי-שחקים נחפש אהבות קטנות בחלונות נדבר אל האינטרקום, תנו לנו להיכנס נשב נעשן שעות, נחכה בפתח הדלת המשוריינת הם יברחו מאיתנו, חתולים עזובים רעבים מיואשים אנחנו נלך בדרכים לא מסומנות בין בתי-אבן צפופים נגלה קרעי נייר-טואלט זרוקים על האדמה, בין שיחים יבשים עם פרחים קטנים סגורים קמלים את תשכבי על הגג