אבל עוד לא גמרתי, יש לי עוד משהו להגיד לכם: מעכשיו והלאה אתם מחליטים לבד מתי ללכת לבית הכנסת- אם בכלל... זאת אומרת, אינכם הולכים איתי יותר יד ביד לבית הכנסת, רוצים ללכת? תמצאו לכם את הדרך... תבקשו מאימא אם היא מוכנה ללוות אותכם, או תמצאו לכם דרך, איתי יותר לא תלכו  נקודה. אבל שלא תבינו אותי לא נכון  כוונתי היא שיותר לא אתאם איתכם את היציאה לבית הכנסת כמו שעשינו עד עכשיו, לא אחכה לכם... אבל אם למשל אני הולך ובאותו רגע מישהו מכם מוכן ליציאה וממש עומד על יד הדלת, הוא בטח יכול להתלוות איתי, ואותו הדבר בחזרה אל הביתה מבית הכנסת: בסיום התפילה אם אפגוש מי מכם, הוא לבטח יחזור איתי הביתה, כי בסך הכל נשארתי אביכם ואתם ילדי, אבל הדבר היחיד שהשתנה הוא ה בינינו בכל הנוגע לבית הכנסת  פעם היינו מתאמים בינינו והחל מעכשיו אין יותר תיאום- זה כל השינוי, וזה הכל. אתם יכולים לחזור לעיסוקכם.