אחרי יומיים החל הפצע להגליד. זה הפצע בשורש הכנף השמוטה של העורב הגדול. בטיולי בגן של הבית, גן שהשתרע על דונמים רבים, נמשכו הכלבים שלי אל משהו מעבר לשורת שיחים נמוכה, ואני אחריהם. אז ראיתי את שני העורבים הגדולים. העורב האחד, כנפו תלויה לו ברפיון לצד גופו, ופצע רחב תלוש לו בשורש הכנף. העורב השני מקפץ סביבו ומנסה לגונן עליו מפני הכלב אטילה. הכלב אטילה הופיע לראשונה בגן הגדול מספר שבועות קודם, אין איש יודע מנין בא ולמי הוא שייך, אך הוא הפך לעובדה מוגמרת. הוא היה מגיע מדי מספר ימים לסיור אלים, מהלך אימים מעצם התחושה שהדיף, של יצור שאינו חס על דומם, צומח או חי כלשהו, כולל עצמו: בתקופה הקצרה ששהה בגן הספיק כבר להסתכסך עם שני כלבים גדולים ממנו ולצאת מן הקרב עם אוזן קצוצה, אך לא מבלי להסב נזק ליריב הגדול ממנו, שנמלט מן הקרב כי חס על עצמו. הכלב אטילה התקרב אל העורב הפצוע באדישות מה ונעמד במרחק נגיעה ממנו. הוא היה גבוה אך במעט מן העורב הפצוע. העורב המגונן ניסה לנקר בו אך הכלב הצ'חצ'ח התחמק ממנו בתנועות קטנות מבלי להתרחק מן העורב הפצוע. העורב הפצוע רק עמד והסתכל בפחד על הכלב אטילה. את הפרשנות הזו,