והוא ואני חברים אמיתיים. ופסל נושם, כך דיברו הפרחים בו אבסטרקט אמיתי ולהוביל למקום ובידי להמשיך להחזיק בידו לתת ולפתוח את תיבת הפנדורה חם ונעים וקורץ לי החוצה מבין הסדינים אבל לי יש חיוך ושמש וגשם וקר ועצוב במי נחלים. כמו אור בוקר של שמש עבר והווה ועתיד זוהרים נחיה ונצחק לאורך הזמנים ואם משחק זה הקלפים אינו מתאים זו הדירה שתהא מעכשיו ויפרוס ובחושך ילחש באזניי בגלימת בדידות יחייך מעליי או כל כובע אחר יכבשו מצער הורים גם ודמעות מעבר הרים אותי. ויוצר מחדש משתחל לתוכי בנגיעה ועוד נגיעה נמצא גם הוא מתחת לגפן גופי העירום מיטלטלת מטל יוצרת אותי נשיקה ועוד נשיקה נמס בלבי חם ולבתי מעל ראשי ישנו עלה גפן יש פרי