"ויקם בן טיפוחו של המלאך, וישלוט על גרמניה". עכשיו אני הולך, להוציא למוות את עיניו הכחולות. יותר מאשר החיים. וגנובים בשביל לשרוד אני לא מרגיש שייך ונחוץ, המוות קורץ לי פת הלחם שלי בעודה בידיים שלי. בימים אלו שרוצחים בשביל לחם בעולם. היום הגענו לשפל המדרגה, כאשר הרבי אברהם גנב ממני את סיימתי לכתוב את פרק א' של התנ"ך המחודש, אני חש שזמני תם כאן שמספיק לי להעלות את דבריי על כתב לפני שהוא יעלם לגמרי. כבר נכנע לצחוק הנורא ורק שביב מנשמתי עוד שורד, שביב זה זהו, הספיק לי, צחוקה של אימי מהדהד בתוך ראשי ללא רחם, לבי ויחפש המלאך אדם ויטפחו." רחם, ויותקף המלאך ויוותר לרוע והרוע השתרש גם בנשמת המלאך. ברחבי הארץ ויחמוד את המלאך ללבו, ויתקוף הרוע והכה במלאך ללא ויחשפם לשווא ולא ימצאם. והרוע ראה את המלאך התמים מהלך לו "וירד מלאך הה' לאדמה ויחפש את הטוב והאנשים הישרים שנשארו, נפשנו. הזאת נמשכת כבר נצח והיא עוד תמשך לעד אם לא על גופינו אז על הנעלה שקעה למצולות יחד עם גאות הנאצים וגלי הייאוש. המלחמה היהודי ננטש ועכשיו לשרוד זה כל מה שחשוב. דרכינו ותורתנו שולט. הרוע הגיע עד לבבות היהודים מחלחל דרך