קם ואמר:" אתם לא יודעים כלום, התרבות הסינית היא התרבות סינית זו שפה קשה ושזה גם לא כל-כך כיף לדבר כל היום בסינית. שלו אמרו לו שזה די מתיש לשמוע אותו כל הזמן מדבר סינית, כי אורז, קרא יותר טאואיזם ודיבר יותר סינית. זה לא עזר. החברים בלבלה אותו והוא העלה את הקירבה שלו לתרבות  הסינית, אכל יותר כל הזמן סינית ואף אחד לא באמת מבין אותו. אי-הנוחות הזו להשתנות. לאט, לאט הוא התחיל להרגיש לא בנוח עם זה שהוא מדבר הגדול. גדל הילד ונהיה כבר כמעט מבוגר. ואז החלו דברים לו הילד ואיתו גודלת גם תחושת הגאווה והשייכות לעם הסיני הנחה שגם הם סינים, ובאמת גם חבריו היו סינים. וכך הלך וגדל מדבר סינית עם חברים, הם היו צוחקים ונהנים והוא יצא מנקודת תחושת הגאווה מפעמת בקירבו. וככה היה לו טוב, כל פעם שהיה העריך את העובדה שהוא חלק מהעם הסיני. רק כשקצת גדל החלה שהרבה ספקות לא היו לו- הוא היה סיני. כשהיה ילד קטן הוא לא סיני, ההורים שלו היו סינים וגם האחים שלו היו סינים, ככה ילד הוא ידע על דבר היותו סיני ואפילו חש גאווה בכך. הוא היה מתחיל כילד. הילד הזה חי לו בשקט ובשלווה בארץ הזו. מאז היותו