מתמדת. שנבחר על ידי בקפידה רבה, וישבנו מחוץ לחדר בו הם הסתגרו על לאחר שבועיים הגשנו השטן ואני את הסיפור לחבר השופטים המהולל ממש לאט. הסיפור. אפילו הפסדתי שני פרקים של דוסון. מה לעשות שאני כותב ישנתי בחדר הזה שעות מועטות והקדשתי את כל הזמן האפשרי לכתיבת כל אותם שבועיים יצאתי מהחדר רק בשביל לאכול וללכת לשירותים. רעיון ממש מקורי. שרצתי לחדרי והסתגרתי שם, במשך השבועיים הקרובים. הפעם היה לי "אתה פשוט גאון, משה!" זעקתי לפתע, ונשקתי למשה, תוך כדי חמישים שנה במסעותיך בגיהנום!" "שתכתוב עלי, על משה, ידידך ועבדך הנאמן שמלווה אותך מזה "מה אמרת?" שאלתי, מייחס לו לראשונה תשומת לב. "תכתוב עלי!" הכריז משה בחגיגיות. "יופי" "והוא מקורי מאוד" "כן, אני יודע, אמרת לי, אני מאמין לך" ניסיתי לנפנף אותו. "לא, באמת. באמת יש לי רעיון" הוא התעקש. הזו" לחשוב על רעיון מקורי משל עצמי. אני ממש רוצה לזכות בתחרות "אני בטוח שכך, משה, אבל אשמח אם לא תבלבל אותי ותיתן לי "אבל רגע, יש לי רעיון" הוא אמר פתאום. "כן, לשתוק, ולתת לי לחשוב" "אה, הבנתי. יש משהו שאני יכול לעשות כדי לעזור לך?" "פשוט עוד אין לי אף רעיון לסיפור, משה,