זועקת לקבלה. מתהלכת בין זרים כלואה בין הסדינים אליו את שייכת יש בי יהב לשחררך לחופש עכשיו אני חושבת שאני יודעת קוץ כסוף  גל מתהפך על קירות מתאבנים שמות ללא משמעות העולם אינו מוכן לקבל יופייך לקחה אותך השממה שלא נותרה שום תקווה כי לא ידעו איך אף אחד לא הקשיב כמה סבלת בשביל שפיותך עינייך סגורות לנשמה