   כמו מה אני נראית לכם? תשבו ותחשבו קצת. זה עושה קמטים מסביב לעיניים, אבל לא נורא. וזה אולי נראה נורא מצומצם אבל יש מספיק רעיונות לפתח מזה, אז יש לי מילה אחת בשבילכם: כלום. אז היום, גבירותיי ורבותיי, ננסה לתאר אותי. נראה עלוב, בהיקף מצומצם. שלי רק מגבילות רעיון שנדמה חסר גבולות בראשי, ועל הנייר הוא ואפילו אני, בנאדם פשוט בעיקרון, זה מעבר למילים שלי. המילים בחוצפתו הבלתי מתפשרת, להתיימר לתארו כמו שצריך. כל בנאדם הוא הרבה יותר מורכב ממה שסופר יכול להרשות לעצמו, ושאני מנסה לתאר את עצמי אני תמיד מבינה שזה ממש לא הולך לי. שהצבעים דוהים ושבכלל, מרחוק זה תמיד נראה הרבה יותר טוב. מזויף. זה כמו מעין ציור קיר קיר, שאחרי שמקלפים אותו רואים להקיף לגמרי. וכל פעם שאני מנסה לתאר תחושה שלי זה נשמע כל כך שאף אחד לא צריך לתאר ובכלל, יש דברים שמילים לא מצליחות