התאבד. לאחר שהיה בשלוותא, פחות הקדישו זמן לגלעד. ואיפה גלעד עכשיו? הורים שעבדו יום יום עד מאוחר, כי הכסף היה חשוב יותר מדי. הם ממה שהבנתי. ועכשיו כשאני חושבת על זה, גם ההורים של גלעד היו כאלה, לפחות כעת עבדו פחות, בשביל להיות יותר עם בתם. אביה ואמה, שרוב חייהם היו עובדים קשה מאוד עד מאוחר יום יום, שבוע לאחר מכן, מור נכנסה לשלוותא. לבד. לעשות. הם לא רצו להגיע למסקנה הזאת כי חשבו שזה יוכל להיפתר האם והאב הסתכלו אחד על השני, והסכימו בניהם שזה מה שצריך "אולי היא צריכה טיפול?" אמר השוטר, ועזב אותם לבדם. האם המחבקת, התקרבה אליו בעיניים חסרות אונים. בכל פינה, היא אלימה, היא..." עצר את משפטו והחל להזיל דמעות. כמו קבר. אנחנו כבר לא מזמינים אנשים אלינו בגלל שהיא יורקת רגילים, כבר אי אפשר לדבר , אי אפשר לצחוק, הבית הפך להיות הורסת לנו את הבית, אנחנו כבר לא מנהלים חיים יומיומיים הוסיף: " אנחנו לא יודעים מה לעשות, היא השתגעה לגמרי, היא " היא חושבת שהרוק משמין אותה". והאב ההמום עדיין, השוטר היפנה מבטו לאם בשאלה. והיא, שהבינה ישר את מבטו ענתה: כמכחישה- "אני לא! אני לא! תפסיקו!!!" אוחזת בראשה ורצה