כמובן שמה שחשוב ניצח.. מתח/עצבים/אגרסיות ודומיהם שיש בי. הבלתי נשלט כמעט לקחת את יוני ולפרק עליו כל ולאביב איזושהי אופציה לחזור ובין החרמנות העודפת שלי והרצון מרוב כל הקישקושים שלה כבר די נקרעתי בין הרצון להשאיר לי לא לפני שאמרה לי שלא משנה מה יהיה לשים קונדום ונסעה. האמת עשתה פרצופים של אל תגידי שלא הזהרתי אותך, הורידה אותי בבית הביאה אותי למצב כזה טוב שכדאי לי לדבוק בגישה הזאת. מיכל לפעול כשאני לא בשליטה מלאה. כאילו השליטה שהייתה לי עד עכשיו התפתחות לילית תוך כדי אזהרות חוזרות ונשנות שלה שלא כדאי לי ובדרך עדכנתי אותה בכל פרטי הערב ושטחתי בפניה כל אפשרות של של יוני מהצד השני. קבענו אצלי עוד חצי שעה. מיכל התניעה שמיכל דחפה לי לשם שמחתי לשמוע את קולו המסוקס )מלשון סקסי( לצלצל ומיד כשהבנתי שזה הפלפון שלי ומצאתי אותו בין כל הג'אנק זה ומה חשבתי לעצמי וכן הלאה. איך שיצאנו התיק שלי התחיל שהייתה עסוקה רק בלנסות להבין מה אמרתי ליוני ואיך אמרתי את והלכו ואני מיהרתי להזמין חשבון- בלי לשאול אפילו את מיכל שבוהה בי כבר שעה(. איך שהתישבתי חזרה יובל חזר, הם שילמו לזהות את עצמי בראי של השרותים ולא