בלטת אקרשטיין בקועה. יניב יהיה בבית, כשתגיע, היא יודעת. פנינה מרימה את החילזון, אשר טייל על בהונותיה ומניחה אותו על מבושל. הייתה בוהה מעבר לחלון המטבח, ומכרסמת עוד חתיכת תפו"ד לא רגילה. היא לא הייתה קוראת למשטרה, כי זו בושה. היא ודאי לכיוון שלה. סביר להניח שהיא לא הייתה צועקת כמו כל אישה במכות, או שהוא היה נכנס הביתה מקלל אותה קצת ואפילו לא מפליץ מוצאת את יניב. הוא בטח היה חוזר הביתה מוקדם יותר והורג אותה הוא היה מחכה עוד שניה אחת, היא הייתה מספרת לו, שהיא לא זה מתהלך על בהונותיה? היא לא הספיקה להסכים, והוא ניתק. אם מעברו השני של הקו, ופנינה חיככה את עקבה בכף רגלה השניה. מה השכן וכלבו הלכו לדרכם. "נדבר מאוחר יותר, טוב?" ירק רמי היה. הכל טוב, קצת התרגש, אבל מי לא? מאוד מצטער שהוא לא יכל ללוות את יניבוש היום, והוא שואל איך מנת להשיבה אל הקרקע. רמי מודיע לה, שהוא יאחר היום טיפה. הוא מציק לה בכף הרגל. צלצול טלפון מטופש, הוא כל שהיה דרוש על הזה שלו, במלוא עצמת עיניו. אולי היא עדיין קצת מושכת? דבר מה שהייתה זקוקה לו, מבט אחד. היא זכתה לצפות בפלא היופי הנדיר תחילה הייתה מבולבלת, יש לו מראה כה