במיוחד לא בטוח לאן ללכת. חזרתי הביתה, הדליים מתחת לברז כבר היו מלאים ומפלס הריצפה עלה בכמה סנטימטרים, יצאתי וישנתי בחצר. בבוקר הזמנתי שרברב, הוא לא התכוון להישאר מההתחלה  וויתר במהירות.  הלכתי לישון. התעוררתי בשלוש מקולות חדשים שיצאו מהברז. מתחתי את הפרצוף ואת האגרופים. קמתי וחיפשתי משהו כבד. רעש צפצוף חד עבר באוזניים שלי. עברה בי צמרמורת ועלה בי זכרון מר. תפסתי את השעון המעורר, כיוונתי אותו, כיווצתי  את העיניים ופגעתי בתחתית הברז.  הברז הסתובב פעמיים ופגע לי במצח. התעוררתי בביה"ח ואמרו לי שמצאו אותי מתחת לעשרים טון דינמיט לפני שהרסו את הבית שעמד לקרוס.  כיווצתי את הפרצוף שלי כמה פעמים עד שהצלחתי להוציא חיוך קל שכיסה את הפנים שלי בטירוף, קמתי, לקחתי את הברז מהשולחן ורצתי לחברת הביטוח.