צעקתו חוזר אליו. הוא הוציא את מפתחות המכונית מכיסו, ומיהר ללחוץ על כפתור הפתיחה בשלט. באפו עוד חש את הניחוח המתוק שעלה ממנה, ריחו הטרי של בושם נשים מתקתק עמד בקצה האף וכל הווייתו קוראת לו לחזור, שטעות היא לברוח. אולי אימא צדקה והבחירה שלי בגברים היא הבחירה הקלה, ואני צריך רק למצוא את האישה הנכונה?! לעזאזל התכנונים, המכונית והדירה, לעזאזל עמית, גם כן אהבה, איזו מין אהבה זאת אם עכשיו אני חושב על אישה? אני חייב לעצמי לנסות שוב. אני אחזור לשם. אני אמצא אותה, אני אתנצל אמשיך את השיחה ואברר אם היא האישה הנכונה! הוא עזב את מכוניתו כשדלתה פתוחה, קורא לשומר שייתן לו לעבור כי רק עכשיו יצא, חצה בריצה את הקומה הראשונה, לרגע מבולבל, הניע את ראשו לכל הכיוונים לא זוכר היכן בעצם חנות הספרים, עלה לקומה השנייה מנסה להיזכר. בצד השני נזכר לפתע, ליד דוכן המיצים! הוא הגיע מתנשף ומעבר לבנק ראה את הכניסה, שם בדיוק עמדה לפני דקה, הלוואי והיא עדיין שם בחנות הספרים, שיערה הארוך מסתיר לו את הדפים. הוא האט את ריצתו להליכה, זחילה של תחינה. מבטו סקר את החנות בריכוז, רואה רק מדפים מלאים בכריכות ספרים צבעוניות ומוכרות