רוגוזין הרים  עיניו וקימט  מצחו ועקב אחר המשאית שהתגלגלה לאיטה לכיוון השומר שפתח את השער עבורה, משהו בפני האנשים שישבו בקבינה לא מצא חן בעיניו. רוגוזין החליט לבדוק את העניין מקרוב. שני בחורים ירדו מקדימה ומחריקות דלת המטען הסיק רוגוזין שיש כנראה עוד אחד לפחות מאחור. הנהג היה טיפוס שמנמן קרח לחלוטין עם שפם. יחד אתו ירד בחור גבוה מתולתל עם תיק גדול ביד. שניהם התקדמו בצעדים מהירים לכוון אולם הקבלה ונעלמו מאחורי דלתות הזכוכית שנפתחו לקראתם. רוגוזין הבחין שהקרח נשאר לעמוד כשהוא חוסם את הכניסה ומונע מהדלתות להסגר. "קדימה, קדימה" צעק הקרח לעבר נער מרושל שירד מאחורי המשאית כשהוא פורק איתו עגלת ברזל שנועדה לסחיבת ארגזים. הנער המרושל נראה לחוץ, הוא הזדרז מאוד להגיע כדי לא להרגיז את הקרח שזעה החלה לבצבץ על פדחתו המבריקה. ירקנים בלי ירקות, חשב רוגוזין, מעניין מאוד. החבורה המוזרה נעלמה פנימה ורוגוזין התקדם כדי להיטיב להביט מעבר לקיר הזכוכית בנעשה בפנים. המראה שהתגלה לעיניו הפתיע אפילו אותו שחשב ששום דבר בלתי צפוי לא יכול לקרות במקום הזה. הקרח עמד באמצע הלובי כשהוא מנפנף באקדח וצורח פקודות לכל עבר.