לוותר. עכשיו צריך לדעת הבנת כאב שבזמנו ידעה למחות ממך ודאי נגעת ביד בקול נחלש ומתהסס ודאי שמעת הכול גם כשביקשת מהם לשתוק. ודאי ראית הכול, החלומות אמרו אמת דרכך, זה רק הלילה, עוד ארוכה ענית על כל אחת מהן - זמנך קצוב רואה מבעד לדממה ואת - אוזנך כרויה לחושך צלצול הקול הרך ניגן לך שוב ושוב ודאי שמעת, איך הצרידות נגעה בשאלות מאפיל. עמוק, רחוק, באופק ומזדקקת קשת ונפרשת בכחול עיניים אין גלים ודאי ראית, איך כבר שקע מבט לדעת ולא אמרת, ולא רצית אולי, כל נשימה קלה יותר דוהה, מלבין, שעה אחר שעה