מקווה, ומחכה לרגע הזה בו נחזור להיות שוב ביחד, כמו פעם. תראה כמה החברות הזו הייתה משהו שלא כל אחד זוכה לה. אולי יום אחד היא תצטרך משהו ותזכר בי. או שאולי, היא באמת אולי יום יבוא ודרכינו ייפגשו שוב. כי חבל לאבד חברה. חברה קרובה. ועצוב. אפילו מאוד. אבל עדיין זה קשה. טוב לי עכשיו, ואני שמחה. אבל טוב לי. למרות הכל. איך שזמן יכול להרוס דברים כל כך טובים. אנחנו חושבות שונה. לגמרי שונה. חבורה אחרת להסתובב איתה, תחומים אחרים שמעסיקים אותנו. לשתינו יש עכשיו חיים די שונים. אולי עדיף. או שאולי בכלל לא. אולי ככה זה טוב. אבל לא הצלחתי, וחבל. אבל אני לא יכולה כבר לעשות כלום. ניסיתי. אני נשבעת. תקופה ארוכה דווקא. ארוכה ומהנה. אני שמחה על התקופה הטובה שהייתה לנו. כי באמת הייתה כזו. מאוד עצוב לי על כל מה שקורה עכשיו. התהפך. הכל פתאום השתנה. אותה אחת, הייתה חברה כל כך טובה שלי. ופתאום, ברגע אחד הכל כי אני חוויתי את זה על בשרי גם. הסכמתי איתו. עם כל מילה שיצאה לו מהפה. ככה הוא אמר לי. ומיד אחר כך שתק. וכן, יש לי עכשיו הרבה דברים יותר חשובים ממנה". יותר. את שתי המשאלות האחרות שנותרו לי, אני אשמור לדברים