התכוון, ניסתה  תמר הרבה שנים אחר כך לשחזר, למחזר שהיה לי מהקבוץ, שנסיתי, מתוך כאב הלב והאבדן, לתת לו צ'אנס, אבל זה היה כל כך מגעיל, וזה כל כך כאב עדיין, שלא היה לזה שום סיכוי וגם לא היה שום מקום להשוואה... האם, טפשה שכמותי, סיפרתי לו את זה?]...   השבוע אתחיל לטייל קצת בארץ לשם סידורים. אל תפחדי, אני יודע איזה מקומות ''מחוץ לתחום'' עבורי. אפילו איני רושם שמי על צידן האחורי של המעטפות. זה עוד חסר, לגרום לך נזק נוסף למה שגרמתי עד היום...   ילדה, אני מקווה שלא השארתי לך טעם מר בפה, את נהדרת ואני נבל אומלל ולא יותר לעומתך. אין דבר, העתיד (שלך לפחות) יהיה טוב יותר... מוכן להתערב.   בזאת אסיים, כתבי מה נשמע, היכן את נמצאת  וכד'. בעצם חייב לך גם טיול בקרית- הטכניון וזה רצוי לבצע ביום חול, נשאר לך לקבוע לי שעה ומקום.   בינתיים שלום ולהתראות, שלך בידידות, יומי. [ואמנם, בכל זאת היה טיול כזה, חשבה תמר בהזכרה הרחק אל העבר. באחת מאותן הפעמים הנדירות שלא יכולתי לסרב ונעניתי להפצרותיו - כמו גם לקריאת הלב השסוע ומדמם עדיין שלי, כמי שמתו מוטל לפניו, עוד חם ועוד רוטט! מפעם לפעם אכן עוד נפגשתי אתו. וגם