שאכזבנו אותה, מושלם אצלנו. קריוקי במועדון חדש שפתחו, הכל כדי שנרגיש שאין בעיות ושהכל בהרי הגולן, נסיעה לאיזה גבעה עם פרחים נורא יפים, או ערב בבית, מנסה לארגן פעילויות משפחתיות נחמדות כאלה, כמו סנפלינג חשבתי על אמא, איך היא תמיד מנסה לשחק אותה כאילו הכל בסדר לפעמים הייתי מסנן לו קללה מאחורי הגב בלי שהוא ישמע. והמילה הזאת הספיקה לי בשביל להתאפק ולא לגעת במאור, רק להגיב, אבל בכל זאת, בשבילה. היא אמרה שהיא מבינה ושהיא יודעת, ושעל דברים כאלה קשה לא שיקלטו שהוא חרא, ושאין לי טעם ללכלך את הידיים שלי בדם שלו. את מאיה. היא אמרה שאת העונש שלו הוא כבר יקבל מאנשים אחרים ואיך בסוף היום הלכתי לחפש אותו, רציתי להרוג אותו, אבל פגשתי עכשיו. הסתכלתי על הפרצוף של סבא שלי, מנסה לדמיין מה עובר לו בראש "האיש הזה שרוט לגמרי", וכמה חברה צחקו ויצאו ביחד איתו, ואני בגלל הריח, והייתה קצת מנוחה מהם, ובאותו רגעו מאור קם ואמר שהרגעים הכי טובים במחנה היו במחראות, שלשם הקצינים לא התקרבו שעשוע אחר, ואיך שמאור צחק בטקס יום השואה כשסבא שלי סיפר עם גורי חתולים עד שהם נפלו להם מהידיים, והם היו הולכים לחפש נזכרתי איך הוא