הדרך לקיבוץ לא הייתה קצרה. דריו, שהיה קצת המום מהמעבר החד של ההפלגה, לנחיתה הלא קלה על החוף, ניסה להתעשת. הוא ניסה לבחון את הדרך החשוכה וניסה לדמיין את הנוף באור יום, אך מלבד אורות בודדים פה ושם, אשר סימנו מקומות יישוב לא גדולים, לא יכול היה להבחין במאומה. בעודם נוסעים, לאחר כמחצית השעה, עצר לפתע הנהג את המשאית ונתן הוראה לכולם לרדת במהירות מן המשאית ולהסתתר מאחורי אחת הגבעות שבסמוך, שכן הבחין ממש מרחוק באורות של רכב המתקרב בצד הנגדי של הכביש. אם לא היה די בתלאותיהם של העולים עד כה, עתה נאלצו הם לרדת במהירות מן המשאית, לרוץ אל מאחורי הגבעה, ולהמתין שם עד יעבור זעם.  אורות הרכב שבא ממול התקרבו לעבר המשאית, עד שניתן היה להבחין כי מדובר בג'יפ צבאי. הג'יפ נעצר בחריקת בלמים בסמוך למשאית ומתוכו קפצו שני חיילים בריטים מצויידים באקדחים. תוך שהפגין קור רוח, שהיה מורגל בו, שכן לא הייתה לו זו הפעם הראשנה במשימות מסוג זה. שהנפיקו הבריטים לתושבים בזמן שלטונם. ואכן, בתעודה היה רשום:  ומימין התעודה, בין פרטי דמותו נרשם מקום מגוריו:  בעזרת פנס בדקו החיילים את תעודת הזהות של יואב, ומשזיהו את תווי פניו