אל האלה דמטר וסיפרו לה על חילול הקודש. האלה הדריאדות, נימפות היער הקסומות שחייהן היו קשורים לעצי החורשה ונפל ארצה. את כעסו והוא הלם עם גרזנו שוב ושוב, עד אשר עץ האלון נשבר ימשיך. אות מבשר רעות זה לא הרתיע את האציל הגאה אלא רק ליבה אנוש. קול עמוק בקע מהאדמה והזהירו כי דמטר תעניש אותו אם ...להב הגרזן פגע בעץ, ומייד הגזע העבה נפצע והחל לדמם כבן בלי למהר. החיפזון מהשטן, אומר תמיד המורה שלנו למתמטיקה. וחצי מלפפון ירוק. זהו. חזרתי עם הצלחת לחדר  ואכלתי לאט לאט, לקחתי צלחת ושמתי עליה מזון. שני עלי חסה, חמש עגבניות שרי, שאורב לי ליד הכיור, בין הארונות של הכוסות לקיר. היום אז מחר, אבל בסוף היא תשיג אותי. נמר בנגלי לבן ומצוחצח מנמנמת. חיה סבלנית, שיודעת שאם לא עכשיו אז אחר כך, אם לא קמתי והלכתי למקרר הלבן הגדול שנוהם לו בשקט כמו חיית טרף הציק לי ולא עזב. ניסיתי לשבת, החזקתי את עצמי חזק, אבל בסוף להכין שיעורי בית. רק הרעב, כמו איזו עקיצה מגרדת בתוך הבטן, שתיתי כמה כוסות של מים נקיים מהפילטר של הבריטה, וישבתי שיכולה לאכול הכל ולא לחשוב על כל דבר שהיא מכניסה לפה. אלוהים, כמה שהיא פוגעת. רונית הקטנה