בכנות. בקול נדהם. לכל הרוחות, מאין לו ?! "לא אדוני. נעמי נפטרה לפני חודשיים. סיבוך של האבולה וי" אמר "הילדה שלך, היא יצאה מזה ?" שאל קוג'מן. "כן אדוני ?" עכשיו ? פול החל לטפס לתוך תא הטייס אך עצר. לעזאזל איתו, חשב, מה "פול" קרא. לכיוון המכונית, לאחר מספר פסיעות עצר וסב על עקביו. "חשובה בתחת שלי. תתחילו לעבוד" זרק לעברם והחל לפסוע במהירות חמישים מטרים מהם. "הוא קיבל שיחת טלפון חשובה" "הוא שם אדוני" אמר פול והצביע לכיוון הרנו הכסופה המרוחקת היום ?" "כן, כן... למה אנדרי לא מחכה לי ? קיבלתם אורחים חשובים יותר "אני מצטער אדוני" "אל תגע בזה!" סינן קוג'מן והרחיק ממנו את החבילה. לעזור לך עם זה" אמר. פול הושיט ידיו לחבילה גדולה אשר החזיק הזקן בידיו. "הנח לי "יפה" אמר קוג'מן בשביעות רצון. ממנו. תקווה שזו היתה תשובה בוליאנית או השד יודע מה הזקן רוצה "כן אדוני" ענה לו פול, זיעה קרירה נקוות על עורפו וכולו להפוך את הסטיק הזה לחמאה עד אחר הצהריים ?" "זאת תשובה בוליאנית לא רעה. תנסה שוב במקרה שלנו. אתה תספיק "לא אדוני" זאת שאלה בוליאנית פול ?" "האמונות שלך אינן מענייני. שאלתי שאלה בוליאנית. אתה יודע