ביותר התחברו למעין מערבולת בלתי נשלטת, עד שכמעט מתה. נפשה מתה אותו יום אך גופה היה עדיין שלם, מוחה התרוקן והיא חזרה להיות אותה ילדה קטנה, אך מפוחדת יותר, פחד בלתי נשלט של הרים וגבעות שלא יכילו אותו. עזרה באה אליה, אך התהליך של ההחלמה עדיין בעיצומו. אניטה, אמנם פצועה מהקרבות, אך היא אדם אחר, אדם שהחיוך ירד, אישה-ילדה ששורדת אך כואבת. אל דאגה אניטה, היי שקטה, עברת את הנורא מכל, עכשיו רק תנוחי לך ותני מזור לליבך. שהחיוך יחזור אלייך ותרחפי כמו בלרינה עד קצה העולם.