בבת אחת , מכלה בו את כל מאוויה . מאווייו. היא אחזה בידיה באברו  הקורא תיגר על בעליו, והחדירה אותו משוגעת שברחה מכלוב. ציפור " אני רוצה לחיות..!!" קולו הרעים וחצה את הדממה במעוף של שמנקז מתוכו רסיסי חיים. והוא הכיר את הרגע הזה שבו כל כאבו מתפרץ החוצה בצורת נוזל חם אחזו בו "...אני רוצה לחיות!!"  צרח יונתן והתפתל , עוויתות של הנאה "אני רוצה שתצרח את זה שכולם ישמעו ..."  ביקשה. לחיות..." " כמו פעם....ענת, אני רוצה לחיות.כמו שידעתי פעם. אני רוצה ואהבה . "פשוט קחי אותי ."  והיא לקחה , ינקה , רפרפה מעליו , שרטה "קחי אותי אלייך..." לחש והרגיש את הדמעות שנושרות מעיניו. נושם נשימות עמוקות ומרוגשות ומכוון את ראשה אל אברו המזדקר. בעיניים פקוחות התמכר לה  "עוד ...עוד...שם ...שם , ענת." מצומררת שלו , לשה ומבוללת. מכיירת ומעסה. היא ליטפה ועיסתה את כל גופו החשוף. נישקה כל פיסת עור "אתה המת התורן שלי." השכיבה אותו על מדרגת הבטון הקפואה והמטהרת שבמרכז החדר ולחשה אותו אליה. "כן . כאן ועכשיו." ענתה ואחזה בידיה בשתי ידיו נעמדה ומשכה התערבב בריחות גופה וגופו. פטמות שדייה הזקורות. ריח עשן הנרות הדולקים ותחב