לו רק יכולתי להתחיל את חיי כך לפתע פתאום, הייתי שוב מתחיל אותם בודאי מאותו המקום. כן, מתחיל שוב הייתי משם בעירי היפה, ומהורי שלי נתנו בית חם והמון אהבה. ונושם הייתי כמו אז את אותם הריחות, וחולם הייתי כמו אז על שדים ורוחות. לו רק יכולתי להתחיל את חיי, לו היה זה ניתן, הייתי קם עכשיו מייד, ידידי, וממריא על ענן. חוזר הייתי למקומות שפרחו נעורי, אילו רק יכולתי לחיות מחדש את חיי. לו רק יכולתי להתחיל את חיי אז הייתי כמו קפיץ, חוזר להיות אותו פרחח, בודאי, שחטף והרביץ. כמו ציפור מתעופף על גגות אל בתים ישנים, כדי לעוף אל ממלכות רחוקות על כנפי דמיוני. וטועם הייתי, כמו אז, אהבות ראשונות, ומסמיק הייתי כמו אז מאותן כוונות. חוזר הייתי למקומות... לו רק יכולתי להתחיל את חיי ברגעי הפנויים, הייתי שוב מתחיל אותם, בודאי, אך ללא שינויים. כדי לפגוש ברגעים היפים שהדליקו בי אור, וללא לשכוח גם ימים עצובים שלנצח אזכור. והולך הייתי, כמו אז, באותן הדרכים. וטועה הייתי, כמו אז, כי לטעות מוכרחים. חוזר הייתי למקומות...