לעיתים אני צופה בעצמי נוהג במכונית בסרט צרפתי ישן של טריפו בדרך אלייך ברגע נדהם כשהמכונית שועטת קדימה בכביש בין-עירוני ליד רמת-אביב אל הלילה הריק הרדיו משמיע איזה ג'אז ישן בקול מוכר מתוק וצובט רואה את עצמי במרכז הפריים העדשה קצת מטושטשת מטיפות הגשם שזה עתה החל ואורות הניאון הכתומים מתנים אהבים עם הכביש ועם הגשם אני מחפש את הבמאי כי אין מי שיצעק "קאט" הרי הכל כבר מוכן לפני הסצינה הבאה איתך כשגשר-הירקון השבור שלנו בוגד בנו לתמיד.