היהודים, אלו אשר לא היה בידם לשלם את ה"קנס" הגבוה עבור סידורי ההגירה והם נאלצו להישאר כאן, ירדו מנכסיהם ופשוט הגיעו למצב של פת לחם, שלא לדבר על קניית מוצרי טואלטיקה שבימים אלה נחשבו למותרות. לקוחותיו של פסח פול שאינם יהודים, אלו הגויים, פשוט הדירו רגליהם מחנויות אשר בבעלותם של יהודים, לאחר שהושפעו מן ההסתה הפרועה של שר התעמולה הנאצי, יוזף גבלס, אשר דאג להסית את ההמונים במאמרים ארסיים כנגד היהודים.  הכנסותיו של פסח פול הלכו והתמעטו ולמעשה, הפכו לאפסיות, עד אשר היה צריך להשתמש בכספי החסכונות אשר חסך בימים טובים של פדיון מוצלח, לשם קיום יומיומי של משפחתו, ואף זאת רק לצרכי מזון בסיסיים. למזלו, לא השתמש בחשבון בנק לחסכונותיו, אלא סידר את השטרות ומעות הכסף בצרורות כסף, אשר אסתר דאגה לתפרם לתחתית המזרן. כעת, היה צורך לפרום את אותם התפרים ולשלוף את הכספים הדרושים לקיום המשפחה. פסח פול חשש מן היום שבו יאזלו אף חסכונותיו אלה. מצבו של פסח פול ובני המשפחה הלך והחמיר מכל הבחינות. הם המעיטו לצאת מן הבית, שמא יבולע להם עלˉידי החיילים הגרמנים הנאצים, אשר הסתובבו בהמוניהם בכל רחבי העיר. את מעט המזון