לו בחזרה הקטן כשידו עדיין מעל על המנוע שבניתי לספקו חשמל?", הוסיף בגאווה. "כן, זה אני. מה דעתך על הפנס שבניתי?", צעק הגדול,"ומה דעתך להסתיר מהם את האור המסנוור. "האם זה אתה?", שאל הקטן כאשר הוא מרים את היד מעל עיניו "מה דעתך?", שאל קול מוכר בחצי צעקה. לפיצוצים קטנים ומהירים וריח מחניק מילא את האוויר. אילץ אותו לכווץ את עיניו. ככל שהאור התקרב גבר רעש מוזר שדמה כעבור זמן מה שמע צעדים כבדים מתקרבים לכיוונו, ואור מסנוור מתפעל מהנוף ואוכל פירות. את הפרי קטף עוד כמה והניח על בטנו כצלחת וכך העביר את הזמן, הפרי מתוק ועסיסי והמשיך לכרסמו על שגמר אותו לגמרי. כשסיימו קטן אל שיניו ורק כירסם מעט, לוודא את טעמו. לשמחתו היה טעם מוזרים, שלח יד וקטף אחד מהם. בהתחלה קירב את הפרי דמוי כדור ניענעה את הענפים הלוך ושוב. ראה לידו שיח קטן עם פירות ובעצים שכבר חלקם זיהה לגמרי. הוא התבונן בדרך שהרוח הקלה מעצבנות, אך השתדל להתעלם מהם. הוא התרכז בכוכבים שבשמיים, מהכיוון שהלך אליו ידידו הגדול שמע רעשים מוזרים ודפיקות על סלע שנדמה היה מותאם בדיוק לראשו העגול. נשכב הקטן על שטיח העלים היבשים שהכינה לו האדמה, והניח