"מצאתי!" קראה בעליצות. במשהו בוהק מתחת להררי הטחב וצנפה בשמחה כאשר גילתה שושן לבן כבר באיחור" הטעימה פגי, כחושפת סוד צבאי נדיר. היא הבחינה "לבנם הבכור. היא ילדה אותו לפני חודש, אתה יודע, כך שאנחנו הייתה הפעם היחידה בחייו של טוליפ בה לא היה לו מה לומר. "הרך הנולד?". טוליפ שיער שהבוס הגדול היה גאה בו כעת. זו ביקשו זאת ספציפית בתור מתנה לרך הנולד". טוליפ )שהמילה המעצבנת ההיא הזכירה לו שוב את מצבו העגום( "הם "שושן צחור" הבהירה פגי ולא שמה לב לרתיעתו האינסטנקטיבית של כך התגאה בה בעבר. "את זה?" טוליפ תהה לאן בדיוק נעלמה אותה יכולת מילולית שכל להם את זה. הם ביקשו ממני אישית". ומחפשת השד-יודע-מה "אני חייבת להם את זה. אני חייבת למצוא "כן, משימה". פגי חזרה על דבריה בעודה משוטטת בחוסר מנוחה חשק את שפתיו ופלט: "משימה?". איכשהו הוא חשב שזו לא תהיה שורת פתיחה טובה במיוחד, ולכן הוא טוליפ לא רצה לומר לה שלו יש זמן רב לבזבז במקום הארור הזה, לבזבז". עומדת להיסגר...כך שכשחושבים על זה בעצם, לשנינו אין זמן רב לא מוגדר "אבל יש לי משימה למלא. והלילה עומד להיגמר...והטירה לומר" היא הפנתה אליו את גבה והחלה