בכנפיים שהמציאו, כל אותם חלומות עם כנפיים, כנפיים שנמסות כגורלם של איקרוס המשלימים עם השיטה... הנוער להתמרד באמת, במקום להפוך להיות בתורם אותם מבוגרים שהם מביאים אותה על עצמם שלא מדעת. לא היו יכולים היו בני המבוגרים. באיזו שיטה דפוקה חיים להם בני אדם, מבלי לדעת בכלל הנוער, אמת שהולכת לאיבוד בעולם הציניות וחומרנות של ואמור להיות העולם! חייבת להיות אמת עמוקה בחלומותיהם של בני עימו ולו אבק מזוהר ההבטחות של חלומות הנעורים? כך לא צריך להם במאבק ההשרדות והמחויביות של החברה האנושית הבוגרת, שאין מנת להלכד ברשתות הפרושות על החוף של עזה? חלומות שמתמוססים עייפים ומותשים מחצית הים התיכון אל חופי הארץ המובטחת, רק על ברשת מרוץ העכברים הזה של המבוגרים, כמו שלווים אלו שמגיעים מדוע הנעורים מלאים כל כך הרבה הבטחות נפלאות, חלומות שנלכדים והיופי שבחיים. בודדים נשארים להמשיך לחלום באמת, לממש את חלומות החופש נגדעים ונושרים חלק מחבריך, חלקם ממשיכים ליעדים אחרים, ורק בידי. אתה הולך עם קבוצת אנשים בדרך ליעד לא ידוע, ועם השנים, הרבה מחשבות התרוצצו בי באותם רגעים בישבי מול ליאור והמכתב והמופלא, שפעם נגעתי בו,