הקרירה מהחלון הזמן עובר לאט ונדמה לי שהתקרה מסתובבת. לכמה שניות אני מרגיש נותן לו לזרום בתוכי, להרעיד לי את הגוף. המזרק השני ליד ולוחץ חזק על הבוכנה, מרגיש את זה נשפך לגופי, שאני מתייאש ומחזיר את השפורפרת למקומה. אז אני מצמיד את אני יושב ומחכה, עם הצילצולים המכניים שמהדהדים באוזניי, עד אבל ענת לא עונה. ומתגעגע, ושאני כל-כך צריך אותה איתי, כאן ועכשיו, למרות הכל. הללו, בשביל אני אוכל להגיד לה שאני מצטער, שאני מצטער באוזני המיוזעת ומחכה לשמוע את ענת פעם נוספת, אחרי כל השנים עכשיו אני נצמד שנית לשפורפרת, מרגיש את הפלסטיק החמים מתחכך בכל פעם מחדש. ואז היא עזבה אותי. הראשונה שלי. התקופה היחידה בחיי בה באמת הרגשתי פרפרים בבטן ובוהים בשמיים. עם ענת הייתי למשך שנה וחצי, האהבה האמיתית ענת הסתובבתי בים וראיתי את הזריחה, שוכבים על החוף מחובקים הראשונה שבאה בעקבותיו. עם ענת יצאתי לסרטים ולדיסקוטקים ועם הדייט הראשון שלי היה עם ענת ואחריו גם החיבוק הראשון והנשיקה אני מתחיל לחשוב על ענת. ברצפה מאחורי וממשיך להתגלגל, סובב את רצפת החדר. תכולת המזרק הראשון, זורק אותו חזק לאוויר ושומע אותו נחבט אז אני