ושלכת חולפת בצמרות לבי. סומק עורך מלטף את עיניי אדמדם מלחיי שיערך סוטר לפניי להביע משאלות. תולש מעינייך ריסים מבטי הסחרחר בשיטוט אינסופי פרח הזמן. מגבעולי הרגעים משיפול אל שיפול, בת צחוקך נוהרת שלוותן. מתרפקות על רוגע צלליות גומות פנייך