בביתם ואני ישבתי עם בעלה החולף אחרי ביקורו אצלה נסענו לבקרם יחדיו באמצע השבוע, שתיקה בנמצא. כשעה לפני הנסיעה ביטלתי אבל טל נסע לבקרה. בשבוע שבת בעבודה והיא כרגיל "דרשה" בילוי,  במיוחד כאשר הוא אינו יום שישי הגיע וטל ואני היינו אמורים לנסוע לבקרה. בעלה נשאר היה מן מתח כזה באוויר )מיני משהו(. מרגיש עמה נוח כאילו הייתה החברה הטובה בעולם. למרות זאת תמיד ונצא לבלות. בעבר ביליתי איתה רבות,  אנחנו חברים ותיקים ואני באותו הערב טל ויתר אבל קבענו כי ניסע לבקרה בשבוע הבא יחדיו אולי גם לא. עושים ביחד ולחוד ואולי יש לו סיכוי לאיזו שלישיה הערב אבל שנים רבות אני שומע ממנה דברים שונים ומשונים על דברים שהם שואל )"היא צוחקת עלי?"(. השבתי )בסימנים( כי איני יודע וכי ללילה שאלה, אנחנו ישנים באזור כדאי לך" וטל הביט בי במבט טל בדיוק היה אצלי כאשר הטלפון צלצל. "נו אתה מצטרף אלינו איתו. "תן לה את המספר אין בעיה אתה מכיר אותנו". ניסיתי להתחמק. כמובן אמרה ולי לא נותרה ברירה תני לי לדבר הטלפון של טל? למה את צריכה לדבר אתו? שאלתי. בעלך מרשה? אמרו בוא בוא. הטלפון צלצל היי היא אמרה אפשר לקבל את מספר כל המסיבה היא