מאת אחד שהוכרח לכתוב הספד לאויב הכי גדול שלו ונורא השתדלתי לשכוח שאתה האדם שאני הכי שונא בעולם... עומד, ומתייסר על שהכריחו אותי להספיד אותך מול כולם אוהב, לא שוכח לעולם אותך זוכר" אני מסיים במילות של "להתראות חבר עומד מול קברך מנסה להתאושש משבח אותך משתדל בצורה הכי טובה שיש מכות בחברים מכרים וברגשות גם כן טיפות של מטר לא שוכחות להופיע גם הן שקט מוחלט וקולות עולים הלוויה, טקס, תפילות אבלים מקשיבים לדמעות ליבי הקרוע אנשים  מאזינים מסביבי,  קהל צבוע מספיד אותך מקווה שתתאקלם שם, במקום החדש לבוש שחורים משקפי שמש ושושן נבול על הדש ספרתי על טוב לבך ועל מעשייך הזכרתי אותך ואת תכול עינייך בדיוק הזלתי דמעה, "איך שגיבורים נפלו" ואז כשמלאכים תלושי כנפיים, מול גוויתך התאספו עמדתי  לי מול קברך, כולי רועד  ומתרגש