חברה... וכוס-עמאק! בלי קפה! הם נכנסו לרכב שלו ונסעו, ורק אני נשארתי פה, בלי מכונית ובלי נשיקה והמשיכה לכיוון הבעל שלה. שלי, שם ישבנו שלושתנו ב-21 האחרונות, עצרה לידי, נתנה לי מאית-שניה אחר-כך המזדה ספורט האדומה כבר ירדה במדרגות מהדירה 'ביפ-ביפ'. שלי..." הוא אמר ולחץ על כפתור ההזעקה שעשה קול כזה של בכלל מנסה. אחרי החיוך הוא שלף מפתחות מהכיס, "זה הקסם להרשים?! מה אתה בן 61?" ושוב אותו חיוך. אני לא יודע למה אני "זאת אפילו לא באמת מכונית ספורט," המשכתי "זה רק בשביל לי אבל כל פעם שהוא שומע שאלה - אותו חיוך אינפנטילי. וחייך... כמו תמיד. אני יכול לשבת איתו ולדבר שעות על מה שבא שאלתי אותו בקול כזה חצי לוחש והוא לא ענה, רק הסתובב אלי