קצת, אבל עדיין. ניר מבטיח מקס )נשען לאחור, מניח ראשו על משענת הספה ומסתכל לתקרה(: איב: הוא אמר לי. אבי )מסתכל על איב(: ואיך את יודעת? נראה לי שהוא רוצה. איב: אבי צודק, יניב מסוגל להתחייב. הוא צריך לרצות, וכרגע לא כן. אבי )צוחק(: זו דרך החיים שלי. אני לא מסוגל להתחייב. יניב מקס: ולך יש? אבי )מהנהן בראשו לחיוב(: נכון. בגלל זה אין לו אף אחת קבועה. אווה: זה לא רק זה, איב. יניב אדיש יותר מאחיו. אבי שותק ומרוקן את הכוס. מקס מוזג לו עוד יין. הרבה יותר מציאותי מאחיו. איב )בוהה בכוס היין שאבי מחזיק(: יניב הוא לא מהחולמים. הוא אבי: כל כך קשה להבין כמו שיניב מבין? עליך על שאתה לא. פשוט הפסקתי לאהוב אותך. הוא לא מבין. אווה: אני יודעת אבי, אל תתפרץ לדלת פתוחה. מעולם גם לא כעסתי אבי: אני לא מסוגל להיות או להיקרא אבא. שלו. אווה )נאנחת(: הוא אומר שאתה אבא שלו, ולא אמור להיות רק החבר אבי: כמה פעמים ניסיתי להתקרב אליו ולהיות חבר שלו, את יודעת? אווה: לא, לכן אני לא רודפת אחריו. העובדה שהתגרשנו? אבי: תעשי לי טובה. את חושבת שאנחנו צריכים להתנצל בפניו על אווה: אני לא יודעת. אבי: הוא מרים את האף. אשתו והילד