   אישי. לאולמי "מח". אולם, הוא לא התכוון לוותר בקלות. זה היה עניין פעם לנקודה שבה התחיל, ליד הדירה השכורה שלו ששכנה בצמוד אדומה. לאחר כמה שעות הוא הבין שהוא מסתובב במעגלים וחוזר כל עקבותיה של הבעיה שלי, בודק כל וריד ומפשפש בכל כדורית דם שהיה מספיק חסר מזל להתקל בו. מהרמזים שאסף הוא החל מתחקה אחר השלב הבא היה תשאול ותחקור של כל עובר-אורח בין הושט למעי הגס לגמרי(. הוא החל את החיפוש שלו בכך שלבש בנדנה בסגנון רמבו. מבין בניווט ומציאת נון-צדיקים )ומכוניות, אבל זה עניין אחר הבטחון העצמי שלי, כיאה לכל גבר שמכבד את עצמו, הניח שהוא מחשבותיו נדדו לכמה רגעים לבת של ג'ק באוור. הוא חייך. העניין הזה של מה-לא-עושים-בשביל-חברים. הוא אמר לעצמו שאם הוא לא יספיק לחזור הוא יתחיל לפקפק בכל "42", כמו שקרה בעונה הקודמת בגלל גחמה דומה של הבטחון העצמי. לגמור עם השטות הזאת ולחזור הביתה לפני שהוא יפספס עוד פרק של "אין בעיה, ממשיך בפעולה כמתוכנן, עבור". הדכאון רצה כבר אני עובר לדממת אלחוט עד לסיום המבצע, ייתכן ומאזינים לנו". חיפוש נרחב, הגיע הזמן לעקור את הבעיה הזו מהשורש. בכל מקרה, "המשך כמתוכנן, הפעלת לחץ