בכלל. אני פונה לאבא שלי "מה זה עושה ממנה. הגופה כבר רקובה, כבר כמעט לגמרי. והיא שוכבת לנו שם אני מסתכלת עליה מתוך סקרנות, לא יכולה להוריד את העיניים אני מסתכלת לסלון. פתאום מזדעזעת לגמרי - גופה שוכבת לנו שם. במטבח בשעות האלה של הבוקר. יודעת מה השעה, אני יודעת שאני לא רגילה לראות את שניהם ביחד יוצא לעבודה, אבל מה אמא ערה בשעה כזאת?... למרות שאני לא בכניסה למטבח, מסתכלת על ההורים שלי. אני יודעת שאבא עוד מעט גם כן, שקטה, בוהה מחוץ לחלון הגדול של הסלון. אני נעמדת שמונח לפניו. אמא יושבת ליד השולחן, נראית מנומנמת, שותה קפה מגיעה למטבח. אבא בוחש את הקפה שלו עם כפית ומדפדף בעיתון בכלל מה היתה השעה. אני קמה מהמיטה, יורדת למטה במדרגות,