לאן אנחנו ממשיכים מכאן אובדן הוא התשובה לשאלה בלי מורא ואלו בתורם הולידו את חורבן וילדו להם את מוות ואת הרס ושכבו שם עם בנות ושבו בנים בארונות ותשרוף הארץ חמישים שנה יושביה ויצא ממנו נפט ויבער סלע קיומנו נבקע שנאה היא צורך קיומי בלי מורא אח קם על אחותו להשמידה אחד מנגד השני עקובים מדם פילוג דרוש לנו עכשיו בלי מורא                       )יהודה עמיחי(   האם בגלל אלה ואלה עלי ללכת ולנדוד ולהשתנות בלי הרף?"   מחצית האנשים שונאים את המחצית השנייה, "מחצית האנשים בעולם אוהבים את המחצית השנייה,     דםדםדם במעקה בטיחות ההומני-תרבותי. להתנגשות הנדיב הצדקני, הנדיב החסכוני, הנתיב הכי קצר שיראו גם השכנים את הנדיב המסתורי, בכספו של הציבור המנופף בטוב ליבו שנרכש עם השנים אף לא לרגע, שקביים הם הרגל על רגליהקלשונים ועמודיהחשמלים בלי לחשוב, נכה יוכל לשבת על כסא הדרדרים וציפור תוכל ללכת עם השחיקה המסוימת במידת הרחמים. אם המוח מסוגל להתמודד לבד תלוי בנסיגה המתקדמת גדם יד תלוי על וו.             )זלמן שניאור(   "ימי הביניים מתקרבים"       שביתת הנכים       אכבוש אותך הלילה.   עיר קדושה שלי המקונן עליה