אז זהו, לא קרה לי שום דבר אני סתם בוכה... שזה ישאר לנצח... מצאתי את אהבתי: התאהבתי בכאבי והוא בי וזה לנצח אני יודעת כבר מוכנה והפסקתי לבכות שום ציוץ לא יוצא מגרוני . כל רצוני הוא להסתכל לשמיים ולפתוח את פי ולזעוק, אך כשאני אך זו אינה המציאות... למציאות, שבה אני במיטה שומעת אביב גפן והסיגרייה שנגמרה לי, אך אפילו במוחי הפסדתי שוב ומיד לאחר מכן התעוררתי וחזרתי בראשי ניסיתי לתכנן טכניקה שבעזרתה אנצח את משחק הדמקה הארור, בחדרי. אולטרה סגולה, אביב גפן וסיגרייה, ככה שכבתי לפני כמה לילות שבו אני אהיה מאושרת וליבי יפסיק לבכות בפעם הראשונה. שיהיו פרחים( או המקום הכי יפה שאי פעם אדם יתאר, אלא מקום גן עדן בשבילי הוא לא מקום עם פרחים )למרות שאין לי בעיה ממשיכה להפסיד ו"העונש" הוא לחיות שוב ושוב את החיים האלה... הייתי שיכורה או מסטולה( שאני אנצח בדמקה, אך לצערי אני התערבתי עם אנשים ואני אפילו לא יודעת עם מי )יש לציין לא כל הזמן מפסידה... כואב לי הראש מהמשחק הזה, נמאס לי לשחק דמקה ובמיוחד כי אני