היה לחשוב שהיא לא זזה בכלל. היא הבחינה שגילמור עדיין בתוך המיטה שלך זה לא ישנה כלום." היא קמה מהמיטה כל כך לאט תתלבשי ותתמודדי עם העולם. מה שהיה היה ועם תתחילי להתבצר "די. זה מספיק." היא אמרה לעצמה בתקיפות. "פשוט צאי מהמיטה, פחדה לקום ולהתמודד עם האמת הנוראה. מהחדר ולא לראות את אביה יושב בראש השולחן ומבריק את חרבו. מהמיטה ולגלות ששיחת הוריה בערב הייתה אמיתית. פחדה לצאת צריכה לקום כדי לבצע את המטלות שלה, אבל היא פחדה. פחדה לקום למחרת בבוקר גלדין התעוררה מוקדם. היא ידעה שכבר בוקר ושהיא