שעומדות בפניי "לא אוותר, נחמד לי איתם. נסוגתי לאט למקומי הקודם על מנת שלא יבחינו שהאזנתי לדבריהם כולם. בבית הספר. חכם כמו שד. יפה תואר. גבוה ורחב כתפיים. אהוב על ידעתי מיד מי הדובר. זה היה שלמה. אחד הילדים שכולנו הכרנו אין מקום לבנות נוספות. גם כך יש יותר מדי". עמדתי שקטה, זו לא סיבה שנקבל אותה. מה אנחנו צריכים ילדות איתנו? ובכלל, לכך. הייתם צריכים להקשיב לי. זה ששמוליק רוצה להתחיל איתה, "זה לא בסדר שהוא הביא אותה. לא כולם הסכימו לכך. אני התנגדתי שמעתי אותו - באחת ההפסקות ניגשתי לכיבוד מתוך כוונה לקחת פרוסת עוגה ואז הקשר בבטני הפסיק להפריע לי וחשתי עליזה יותר. לאף ריקוד. בסלואים שמרתי על מרחק ולא נתתי להתקרב אלי. סלואים. לא ישבתי לרגע בצד. רקדתי ללא הפסקה, לא מעזה לסרב הריקודים שרקדנו לא היו מסובכים במיוחד. רוק וטויסט והמון נאט קינג קול, הפלאטרס ועוד. התקליטים האהובים על כולנו. אלביס וקליף ריצ'ארד, תום גו'נס, הסלון הופשט מרהיטיו וליד אחד הקירות עמד שולחן קטן שעליו ועוגיות. פיתות מרוחות בחומוס ועוגת שוקולד חתוכה לריבועים. והפניות. הגענו לביתה של בעלת המסיבה. הכיבוד כלל בייגלך שמוליק עמד