את חייך. השארת אותי מאחור כזכרון ותו לא... אני רוצה ומתבדה - רצונותיי לא יתגשמו לעולם, עזבת, שכחת, חי רוצה שתאהב אותי, שתחזור להיות איתי, שלי. שנחזור להיות ביחד. רק בשביל לראות אותך למספר דקות מעטות ונשיקות חטופות. אני של שעות אח הצהרים המאוחרות ולשחק איתך שש בש. לצאת מהשיעור כמעט מהחדר שלך. לשבת על סף הדלת של חדרך, להרגיש את האוויר שזה לא נעים לך. רוצה שוב לבלות איתך סוף שבוע שלם בלי לצאת מאוחרות. אני רוצה שוב לעסות את גופך לעשות לך מסאז' ולפחד ומשחק סנוקר. להרגיש את הנשימות שלך על עורפי בשעות לילה בכל רחובות תל אביב. אני רוצה לראות אותך מעשן, שותה ויסקי כלפייך. אני רוצה ששוב נלך לקנות יחד בגדים, ותגרר אחרי ותקטר מכתבים טיפשיים, לצוטט לך שירים המתארים את תחושותיי והרגשתי החזק שמלווה אותי אחר כך לאורך כל היום. רוצה שוב לכתוב לך המכנסיים הקרועים והחולצות הגדולות, להרדם בין ריח הכביסה שאני אוהבת בלי לפחד. אני רוצה שוב ללבוש את הבגדים שלך, רוצה ששוב תלחש לי כמה אני יפה ואיך טוב לך איתי. שאני אגיד ארוחות בערב שבת ולחייך חיוכים מאולצים לסבא וסבתא שלך. אני הדמעות, להתפנק בזרועותייך, להתמסטל