נמאס לי לחיות... מוות! תיקח אותי אנשים גועל נפש העולם הוא מגעיל שיש להם לב. אבל מה שבטוח שאין פה רבים אולי אין בכלל אלוהים. אולי אלוהים לא ברא את העולם. אולי אין בכלל נשמה. אולי אין דבר כזה גילגול נשמות. אולי אין דבר כזה גן עדן. אולי אין דבר כזה גיהנום. נמאס לי כבר לנשום. אין לי כוח לחיות אני רוצה כבר למות אנשים מתים כל יום בחוץ. אבל זה עצוב אולי זה לא הוא עד מוות. המוות מפחיד אותי המוות עוטף אותי אולי עוד יש שם אלוהים? אולי זה לא אשמתו להרוס את הכל. אולי כבר מספיק את יקירנו אה... לקבור את כל אהובינו לכל ההלוויות נמאס כבר ללכת לבית הקברות מתי כבר תהיה שבע? שיהיה לו לרוויה המוות צמא הופכת לעצב. אך בקירבנו השמחה מקווה שיגווע משמחת החיים אני שונאת את המוות מקווה שלמוות אין כנפיים. פוחדת ביום פוחדת בליל עד מוות. המוות מפחיד אותי המוות עוטף אותי אולי עוד יש שם אלוהים? מלאה אני ברחמים עצמיים. אני לא עושה דבר אני יושבת אני בוכה