הסבא של בית ר   תמיר גל בגשם בשמש באש ובמים  באתי לראותך ביתר ירושלים  באתי חולה באתי עצוב  באתי גם שלא היה כל כך חשוב  אין דבר שגרם לי אותך לפספס  גם בנפילות לא הייתי כועס  בדרכי האחרונה ליוויתם אותי  כובע לראשי ומעיל לגופי  אני מאיר דרככם מלמעלה  הגוף לא שם אך הלב שם נותר  אל תשכחו לעולם את הסבא  שחי ונשם כל חייו רק את בית"ר  לא נכנעתי לחולי ולא לגיל  הסתובבתי בעיר היה יום רגיל  המעיל הצהוב התערבב לפתע עם דם  מסביב היו המון שיברי אדם  הכניעה אותי יד הגורל  בחיים כמו בכדורגל הכל רק מזל  הייתי נותן הכל בשביל עוד שבת  בשבילי בית"ר ירושלים אלופה היית ונשארת  אני מאיר דרככם מלמעלה... "