עת תחלוף סופת האבק ונסיר החול משערך נביט האחד לתוך העין נגע יד ביד או בשד. עת הים יגבה גל, ונתזיו ירטיבו פנייך אמחה דמעה מלחייך אולי נשיקה תרגיע. עת הרוח בחוץ שורקת ואת בשתיקה מתחבטת גופך מבקש לו מרגוע רק חיבוק יעניק מנוח. אז מה את אומרת? עדיין שותקת?