לזכר נוקי ומנטול, שאבדו לנצח... עדיין בוכיה על אבדנכם... זה סיפור מותם של שמפו ופלאפון, לא נראו כמותם בימינו אלה... צלצולו לבורא. מנטול, שחש אשמה - צלל פנימה אחריו. אבל היה עדיין מפורק כולו ממעשה האהבה הקודם. ויתר - והחזיר האחרון, שבתחילה נהנה, התחיל טובע, הוא ניסה לשחות ולבעוט - כל כולו ותכולתו לעבר נוקי. שריטות, התחילה לרטוט ולצאת ממקומה, ודווקא אז - פרק מנטול את מנטול נתן לו חזק ובכח, עד שנוקי התחיל להתפרק. הבטריה, מלאה ומנטול שיתף פעולה. לו רק ידע... "קדימה, מנטול", צעק וגנח נוקי, "תן לי בראש! תן לי במחוש!" התיק תוך ריקוד קצוב, והצמד בפנים התחמם יותר ויותר. הם נשארו קרובים, לא מדברים... אמי האמרגנית התחילה לטלטל את בחלום המתוק, צלצל נוקי. טלטלה בתיק ומנטול עף על חברו הטוב. שם, בפנים, מתנועה למגע - העניינים התחילו להתחמם. רואה אותך בתוך תיקה של האמרגנית המהוללת. מצלמי פפראצי, הציע נוקי שיממשו את רגשי חיבתם במקום סתר - נשאר חייב. מכיוון שהם היו במרכז קהל מוכר והעדיפו להמנע באמצע מופע סוער, לטש מנטול מבט מלא זימה בנוקי, שמצידו, לא גזוז קר בדרום. ומעשה שהיה, כך היה: להתאוורר קצת בהופעה