בתרגומו, באופן קצת פחות נאמן למקור(. וכמו רבים וטובים - ובעיקר רבים - גם אני ניסיתי את כוחי ואת כולך זרוקת שיבה, כלואת שינה ועמומת שנים. דהה כבר מעיניך, בינות צללים כהים לצד האח, חולמת על מבט רך שחלף וכך, שולפת ספר מאובק מן המדף, קוראת לאט ושקר ואמת אשר נשקו יופייך תכופות בין חסד חם אשר מצאו בך כל האחרים את אבלות עונות פנייך החולפות כן, הוא אשר אהב בך את נשמת הנדודים עת את כפופה אל האודים הזוהרים כיצד נשמט, לחשי אז בעצבות ופניו הטמינה בינות ערב כוכבים