שמם האסור של אנשי "במה חדשה". האנשים שאנשים נורמאלים בעלי כשרון מועט מפחדים לנקוב בשמם, אותו עם הכישרון והאינטלקטואליות המדומה, הוא אחד מאותם עכשיו הוא שלהם, בבעלותם. הוא כבר לא "שלך שלך שלך" הם קנו כבר אין לך מה לעשות, איבדת שליטה, עכשיו הוא אחד מהם. מ"אשר" ל"הורד" ובסופו של דבר ל"ערוך". של עולם ה"הפעל" וצופה בו מהצד כשהוא מדלג מדרגה לדרגה, התקדם, הוא יותר מזה. עכשיו את רואה אותו מטפס בסולם הדרגות ומפגישה לפגישה הוא כבר לא אחד מאותם אנשי ה"התחבר", הוא מופנה אלייך "שלי שלי שלי." ומדמיינת אותו לוחש לעולם הפרטי שלו באותו קול חמוד שפעם היה את מסתכלת עליו מהצד השני של החדר כשהוא מרותק למקלדת ובשבילו. אבל עכשיו לא, הוא לא רוצה אותך שם, זה עולם שלו. אותו, מאחלת לו את כל ההצלחה שבעולם כשהוא יודע שאת שם איתו בטניס, אבל אז זה היה שונה, כי לשם היית הולכת איתו ומעודדת גם את זה את אמורה לקבל, כי זה בדיוק כאילו והיו לו טורנירים אליהם. ומתיידד איתם כשבכל רגע הוא מתנתק ממך יותר ויותר ומתקרב אלא גם פיזית, הוא הולך לפגישות שלהם, של אנשי ה"התחבר" ובשני ערבים בחודש הוא מתנתק לא רק מנטאלית מהעולם שלך,