תעבור. ועד נשימה עד שקט זה היה כל עולמי אמא ואבא ואת. לחזור. אני עוד רציתי מישהו סגר דלת. לבכם יאור. אבל נכתב בטוב נכתב בשחור. נכתב בים הכל מלים. )אותי( אל תשכחו כאבי כבדים. למעלה בררו. גבר בכה עם אור. על חומותייך עיר דוד גרוני ניחר לזכור. מישהו אמר את האמת היומית. מישהו עצר לנוח אבל היום הזה אחר. קולותיכם אהובי החיים דועכים. קול קורא. הסתיו הבוגר. ובורות אוהבים ונחלים קורצים ופריחות האביב הילדותי ושקיעות יודעי מלחמה בוכה ותועה בפסגת הרי יהודה הטובים. יודעי מלחמה, ההרים. הגה לסובב כפתורים לפי התנאים המוכתבים. פעם לשמאל. פעם לימין. עירי היקרים הדואגים המוזרים בשפע סבלנותם. המשלמים וממשיכים נשאר לי אנשי בעורפכם הצופה בי עכשיו. התוהה לזמן הנותר. הכואב. כמה זמן נשיפה יעקור. נשימותי ספורות ולכל אחת זכות המילה האחרונה. מילה לכל דמי חמורי דעות מעטי החלטות שואלי שואלי שואלי שאלות. דעתי תעבור. פוסקי פרסומות, אנשי העיר הטובה. רעים יומיומיים מאזיני חדשות. דני שמועות, יש לי חברים. אני רגלי בבור. ראשי בבור. לבי קרוא לאור. יש לי חברה באור. חצובים. המתכוננים. בחורי הטובים. דובדבנים. אנשי אביב.