מונחת לה הארץ המובטחת, שרועה בהבטחה שנשבעה להתממש, תחת ימים תלויים ברקיע ודורות של צאצאים שעוד יבואו. ולעיתים הוא נזכר. מיכה, שיושב רפוי ועירום מול השמיים הרעבים, רוח חמה מפכה לרגעים על גופו. הוא נזכר ברגעים, בימים, בהם מלי מתכנסת בתוך עצמה. עושה טלפונים של זעם לחברות רחוקות. מקללת ימים רחוקים. שמה מטאל בפול ווליום כדי לשכך אגרסיות לא ברורות. נעה מחדר לחדר. מתבודדת יותר מידי זמן בשירותים עם עיתון- שם רציחות, אונס, סמים ופיגועים. שוטפת ידיה, ומשאירה את העיתון מוטל על רצפת השירותים. אומרת מילים, "אז מה יהיה, מיכה?" וכשהוא שואל למה היא מתכוונת, היא מתנערת מהשאלה ושוקעת לתוך קומדיה אמריקאית אווילית בערוץ שלוש. הוא נפצע בניסיון להבין אותה. היא פונה למטבח ומכלה בזעם סנדוויצ'ים גדושים עם חמוצים. לאט הוא מנסה לפרק את מנגנוני ההגנה שלה, ששולחים מחטים מורעלים אל החדר ופוצעים את נפשו האוהבת. הוא מחדד את עוקציה בניסיון שלו לפתוח את ליבה אליו. היא לוכדת איזה משפט שלו ומפרקת אותו לכוונה, שהוא לא התכוון אליה. כשהוא מקשה, היא קמה בזעם ואומרת: "תעזוב אותי, אתה! נכנס לי לווריד!" ואז נכנסת להסתגר בחדר.