שאתה, אותה לנצח תאהב... והיא תדע ואתה תדמם, ותצרח, ותתענה, ותכאב. בכיכר העיר היא תשים אותך שתתקפל מרוב כאבים שהכי יכאב לך היא תדע בדיוק איפה לשרוט היא תכאיב לך מבפנים כמו זכוכית מנופצת, היא תחדור אליך וכמה שהיא חסרה כדי שתמיד תזכור כמה אהבת אותה שהשאירה בך צלקות שחרטה בך פצעי אהבה ואת כל גופך כמו זכוכית שנשברה, שפצעה את כל לבך, ישאירו בך סימנים רסיסי אהבה זה כל מה שנשאר ממך, רסיסים.