אבל אחרי הכל... בגדת בה בכלל ( והיא יוצאת הפגועה. ואז כשאתה עוזב, אתה יוצא החמור, הרשע, הבוגד ) אפילו אם לא הסוף אתה מתחיל באמת לאהוב אותה, אבל רוב הזמן זה מתוך אשמה להרגיש אהוב ולדעת שיש מישהי שבאמת אכפת לה ממך. אולי לקראת להרגיש טוב עם עצמך, ומשטה בה כדי שתאהב אותך... סתם כדי כן, גם שם הייתי... פשוט שכנוע עצמי שאתה אוהב מישהי רק כדי אהבה סתמית כל אהבה, והזמן שלה. כל אהבה וההגדרה שלה. גיליתי שהעובדה הזו נכונה. במובן מסוים ובמחיר מסוים... משנה מה?...