הרי את עצמך היופי. את השמחה. הניחי לאור להקיף אותך, התמסרי שמה יצל על עינייך וילון הפחדים? התראי גם את יופי צלול כטיפה? משתיתני לתלתליך ליפול על הכר מה יראו עינייך משיוסר האיפור? מה אז תנשפי, תלחשי מבעד שפתיך? מה תחשבי יקירה כערוב היום, כשלפתחנו רובצת אמת כה פשוטה מעטה הקדרות יעטוף, יטעה, יסיח חצי עיוורים מבעד למעטה הפחדים.