מחזיק מעמד בכלל? התשובה הייתה פשוטה, כמובן, ומר רייך הגיע אליה לאחר שגילה שכל היער מלא בעצים בעלי חוקיות דומה. מאות שורשים קטנים, היוצאים לעשרות גזעים, מפותלים אחד סביב השני ויוצרים סוג כלשהו של עץ, צבעו צהוב. משתלב באופן מושלם עם האדמה, שכבר הפסיקה להיות לבנה וצחה מזמן. חצי שנה לאחר שהוקמה תחנת הכוח בעיר, ליתר דיוק. מוטציות גנטיות לא איחרו לבוא. שלוש עיניים, זרועות במקומות משונים, צבע עור בוהק באופן מטריד - כל אלו היו טבעיים לחלוטין עבור אנשים אשר גרו באיבוד. אנשים, אשר מצאו את עצמם לעתים קרובות מדי הולכים לאיבוד. האיש לבוש השחורים התבונן מסביבו והבין. כל מה שסובב סביבו - המוטציות, הבר, העצים, השער שהביא אותו לכאן - הכל קיים מהסיבה הפשוטה שהוא לא אמור להיות קיים. זה מה שמחזיק את המקום הזה. זה מה שמאחד אותו. אנשים, אשר בכל יום קמים בבוקר ולא יודעים מי הם, מה הם והאם הם לא יצירי דמיון פורה במיוחד  ביחד כולם גזע אחד, מעוות, אך יציב. אחד כזה שמסוגל לגרום לטיפוסים כמו מר רייך לחשוב. אחד כזה שמסוגל להיכנס לתודעתם, ולא להשאיר אותם אדישים בשום אופן. כולם קשורים זה בזה, גם אם אינם מודעים לכך.