איבדתי כל ערך, איבדתי את עצמי. ערך הפשוט חמק לו מבין אצבעותיי, תחושת צער כובשת את כל עולמי מאבדת תחושה, מאבדת קרבה, מאבדת אישיות. מאבדת אישיות בכמיהה לשלמות, אשא את צלקות נכותי עמי בחושך ובאור. טקסט מרגש עומד בקצה לשוני המאבד מערכו בקול כמגע רך של פנטומימאי בשיאו, יגון מקהה חושים חוצץ ביני לבין אנוכי נופלת אל החור השחור שמהותו אצלי בחלום. נופלת אל תהום מופשט שמתקיים באף מקום, אשא את חוסר המהות עמי בטוב וברע. שבורה ממעגל הזמן הטס לו כדרכו שפתיי נעות בדממה מצערת,