לפה.. לשונות משחקות, אוהבות, מלטפות את שלי, התשוקה פורצת אחרי הרבה זמן שעבר.. הלחי שלי כ"כ התגעגעתי לזה, הנשיקות האוהבות שלו, העדינות, השפתיים שלו תנשק אותי? אני שואלת, שיישאר טעם טוב.. יכולה להתקיף אותו ככה בנשיקה.. אבל כ"כ רוצה! ועכשיו, אני צריכה ללכת, והוא רחוק, חגור בחגורה, ואני לא אבל הוא עייף, אני לא כועסת, מבינה.. הגענו, והוא עצר בצורה שברור שהוא לא יירד, ובכל זאת שאלתי, אני אומרת, זה יעשה לך רע, וגם לו.. טיפה יוצאת מהעין ועוד אחת מהשנייה, ואז הן נעצרות. אל תבכי בדיחה, חיוך, אני מרגישה את הדמעות עולות לי במעלה הגרון, תיכף מגיעים, המוח שלי מתפוצץ, וקלפטר עוד ברקע.. שהוא ישתף פעולה, אבל מפחדת שלא.. שהוא יירתע, שלא ירצה.. אני כ"כ רוצה לנשק אותו ולא יודעת מה תהיה התגובה שלו, מניחה וכשגיע אליי? הוא יעלה? או לפחות יבוא לנדנדות? כבר התרגלנו.. קלפטר ברקע, מוזיקה חייכנית, ואני, משתגעת. נוסעים באיילון, שיחות סתמיות משהו, עם שתיקות באמצע. אליהן אז זהו, זה הסוף.. לבסוף הגיעה.. ימים של כאבי ראש בלתי פוסקים, דילמות נוראיות, והתשובה, ושוב.. רוצה להיפגש, לא יוצא, משתגעת, שוב נדחה, שוב נתקע, שוב