כשאני פה לבד איתך שוכח את כל העולם עוטפת לאט את חושיי ובעיניים האש מרצדת באח ושוב את נפתחת אליי מביט בך את צוחקת נושפת באוזניי נוגע לא נוגע לוטפות אצבעותיי טועם אותך בלהט מתוך עז בשפתיי כשאני פה לבד איתך שוכח את כל העולם מושך אותך אל זרועותיי ובעיניים האש מרצדת באח ואת מחייכת אליי מריח את הבושם מעיר בי חלומות רואה אותך רובצת בין פוך וכריות שומע את השקט ישן בין הקירות מריח את החורף זועף בין עננים רואה טיפות של גשם משקות את הפרחים