האנשים פה בארץ לא מתקלחים לעולם. ריח של נבלה, אני אומרת לכם. אלוהים...כמה שניסיתי לא להריח את הריח של היד שלו. לך לסתום את הפה עד שנגיע לבית המשפט". הוא הסתובב אליי ונגע לי בכתף. הוא אמר: "גברת, בינתיים עדיף "אני לא רבקה, נפלה פה טעות...משהו כאן לא נכון.." הקוטלת...סוף-סוף...", הוא הודיע בטלפון. "מצאנו את רבקה הקוטלת סוף-סוף, אני חוזר, מצאנו את רבקה הניידת שלו, שחיכתה מעבר לפינה. "כן, אני בטוח. ואני שושו הגמל", אמר השוטר ודחס אותי לתוך "לא, אדוני, אני פשוט...זה היה מין מעשה קונדס כזה" "וואלה? אז מה את, כפרה..? סוס-עדר?" "סליחה..? אה...לא, יש פה טעות, אדוני השוטר, אני לא רבקה" "סמים, זנות, קטינים...מה לא עשית, הא, רבקה?". "לכן את במעצר, חמודה", הערסון אמר והוציא אזיקים מהתיק. לשמצה ו... קצת זקורים מידי-כמו לרבקה, ידיים מחוספסות כמו לרבקה ידועה שם גדולה, אחלה רבקה, מבט של רבקה, עיניי רבקה קטנטנות, שדיים אחח...אני צריכה לקבל את פרס הרבקה, אין ספק. אני פשוט הייתי לעצמי: "עכשיו את רבקה!" ופשוט התנהגתי כמו רבקה למופת. הסתכלתי לו בעיניים וניסיתי להראות הכי רבקתית שאפשר. אמרתי "כן, גם אני"