חם על שאני ביישן שלא יכול לשבת ליד מעשנים. עברנו שולחן לחלק אנחנו יושבים שם, גררו אותנו לחלק של המעשנים, רק מה לעשות קונסנזוס לכולם, ולאף אחד לא הייתה בעיה לנסוע לשם. לבית קפה של איזה קיבוץ פה בסביבה, מן בית קפה שהיווה יותר לחשוב הרבה ולתכנן את מסלול הנסיעה הם הצטרפו אלינו, ונסענו איך שבאנו לצאת מצאנו בחוץ עוד כמה קורבנות שפלטה המסיבה, בלי מפחד ללכת לישון או משהו. פחות ופחות רגוע, מחפש סיבות להישאר ער ולראות אנשים, כאילו ער, בכלל כל הזמן האחרון הזה, אחרי הלימודים אני מוצא עצמי אחד שישאיר אותנו ער כל הלילה. לא יודע למה בכלל רציתי להישאר מוקי, שניסע לאיזה בית קפה נשב על סיגריה ואיזה קפה שחור חזק, בערך ב1- בלילה הרגשתי שמיציתי את עצמי שם, ביקשתי מחבר שלי, שתייה וגם בלי אופי כל כך של מסיבה אבל כל אחד והמסיבות שלו. הולדת ה02- שלו, בסה"כ הייתה אחלה של מסיבה, אמנם בלי הרבה