פעם - היינו ח'ברה של דשא. כבר אין זמן לחלומות ולמוסיקה. מדי פעם מנפנפים למישהו באוטובוס, הפעם לעולם מבוגר. שוב התפזרנו. מדים לבנים, חאקי וזית. התחפשנו. התפזרנו, מאוחר. "די ח'ברה! דידי בוא יש אוכל". אמא של דידי, הייתה צועקת מהחלון: חלמנו חלומות יחד. צוחקים. שרים. מישהו שם ג'ים מוריסון. מנשק את חברה שלו. איזה אחד - אחד סופר כוכבים. אחד מספר בדיחה. גרעינים. שמיכה פרוסה. היינו ח'ברה של דשא. מעשנים. מנגנים קצת בהפסקות. באנו לשיעורים. הכי מיוחדת. הייתה הכי חשובה. כל אהבה כל רגש הרגשנו בקיצוניות.