מוות. דומות. עד כמה משותף יכול להיות לשני יריבים... יריבים עד החייל חשב לעצמו עד כמה שונות המטרות שלהם, ועד כמה הן בעצם ומפסידים לחלופין, מוכנים להגן ולשרת על מטרתם בכל רגע ורגע. היה הדבר היחיד השונה, אך גם הם נתונים לאותו גורל, מנצחים הלבן? אך האם לא היו בדיוק אותם כלים בצד השני של הלוח? צבעם הלבן', נשמע קצת מוזר, חשב לעצמו. וכי איזה רוע יתואר בצבעי הוא הרהר איך יהיה להיות פעם אחת בצד השחור. 'להלחם ברוע להביט קדימה על יריבו, והחייל החל להעריץ את דרכו. היה ממוקד לחלופין על הקבוצה הלבנה ועל קבוצתו. הוא לא הרבה וזקן אדמדמים, עיניו כחולות כשמיים ולא הרבה שיער לראשו. מבטו ואלה שהפסידו. הפעם היה זה ג'ונסטון, אדם מבוגר, ללחיו פיאות גדול. הוא זכר את פניהם של כל אחד ואחד מהמשתתפים, אלה שניצחו השחורים נשלחים לטורניר משחקים בין אלופי עולם והכבוד הוא כיצד ייגמר המשחק. זה מספר שבועות שקבוצתו הלבנה והיריבים בעייתי לקבוצה השחורה. פעם נוספת התהפך הגלגל, החייל הלבן תהה ג'ונסטון ושלח את הסוס שתיים קדימה ואחת ימינה, יוצר מצב החייל הלבן מספר שלוש הופתע פעם שנייה. מפעילו, טרנר, הטעה את ויבערו עליו המדים