בסוף לאט לאט כולנו נעלמים. פה ושם קצת שינויים, שום דבר אינו חדש. הכל כבר ידוע מראש, ושוב אותם ריבים מוכרים. ושוב אותם צערים ישנים, שבוע נפתח. נגמר סוף שבוע, משאירה את הפחד עמוק מתחתיי. לא פוחדת מה יגידו עליי, לא מודאגים מכל מיני אנשים. יוצאים, הולכים, משתכרים, נופלים. לפני הנפילה. עוד הקלה, עוד רגיעה. עוד סוף שבוע,