הידיים, בתחבושות לבנות. אייב עט עליו מייד לחבקו, ולמראה ידיו החבושות של פרסי, נקרע ליבו. באותם רגעים, לא חשב כלל על ידי הפסנתרן שטיפח בביתו, רק שלומה של הילדה עניין אותו. "גרטי שלי, מה קרה לילדה שלי?" - שאל בחרדה. פרסי ניסה להרגיעו, וראשית עדכן אותו בפרטים. הסתבר לו כי גרטי, אשר שהתה בחדר הילדים, נטלה קופסת גפרורים ממגירת ארון המטבח, והחלה להצית גפרור אחר גפרור, ולכבותם בנשיפה. משהציתה את אחד הגפרורים, התלקח הגפרור בלהבה, ועוד לפני שהספיקה לכבותו בנשיפה, חשה בצריבת להבת הגפרור באצבעותיה. בבהלה, השליכה את הגפרור הבוער מידה, אך לפתע, האש הייתה בכל מקום. האש אחזה במיטות שבחדר, במצעים ואף בוילון התלוי מעל החלון. לפתע הכל עלה באש. עוד עדכן פרסי את אייב, כי לפני זמן קצר יצא אליו הרופא המנתח ומסר, כי: "חייה של גרטי ניצלו, אך יידרשו זמן רב וטיפול ארוך לשיקום ולריפוי הכוויות..."  - "נצטרך להיאזר בסבלנות רבה..." - כך מסר הרופא המנתח..."   בימים הבאים, נראה היה לאייב כי כל עולמו חרב עליו. בבתˉאחת, נגוזו כל חלומותיו. ביתו נשרף בלהבות, ילדתו בת ה-8, גרטי שלו, שכבה פצועה בביתˉהחולים עם כוויות בכל