איי היא אות ניקוד, הצליל המקורי שלה נשמע בדרך "בבאה", היא אמרה, עיקמתי את מצחי. הדף. "את יכולה לקרוא את זה ביחד?", שאלתי אותה. היא הסתכלה על "זו האות בי, הצליל שלה הוא בב". את שתי הצורות של האות וסובבתי אליה את הדף. ובתחילת שם, כמו השם שלי או שם של מקום למשל", הסברתי. סובבתי הגדולה שלה, בצורה הגדולה משתמשים בדרך כלל בתחילת משפט "יש שני דרכים לכתוב כל אות, יש את הצורה הקטנה שלה ואת הצורה "למה רשמת פה שתי אותיות?", היא שאלה צלילים לדיבור בשני השפות", אמרתי. "טוב, זה די ברור, כלומר, אני משער שאנחנו משתמשים באותם אמרה. "אהה", היא חזרה אחריי, "גם לנו יש אות עם צליל דומה", היא "זו האות איי, הצליל שלה הוא אהה", הדגשתי במיוחד את הצליל. של האות. סיבבתי אליה את הדף והתחלתי להסביר. "טוב, נלמד אותך לקרוא", אמרתי לה בהצהרה והוצאתי מהתיק דפים פיות הרי לא משקרות. מי עוד מכיר בת-ים חוץ ממני?. וחוץ מזה, למה שהפיה תשקר?, בסופו של דבר. אבל בעצם גם ככה יוצא לי מזה משהו, אחרי הכל, קצת מערכה של אילרנדה, אולי היא לא תוכל להגשים את משאלתי שלכם היא לא יודעת". הרהרתי בזה כמה שניות, זה גרם לי להפחית "אילרנדה היא