ההיא שהבטחנו לעצמנו שנעזור לה כשנוכל כל מה שחלמנו כל החיים, המרצדס  קבריולט השחורה, טסים מסביב כבר מחלקים את הכסף, תורמים לצדקה, עוזרים למשפחה, קונים את שאנו קונים מידי פעם ומרגע שעזבנו את דוכן מפעל הפיס אנחנו מלוא היכולת הוירטואלית שלי לידי מימוש, כמו אותו כרטיס לוטו מה עבר לי בראש באותם שבועיים? תסריט חיי איתה, שוב הבאתי את מספר הטלפון, מבלי שביקשתי, והשאירה לי את כרטיסה המהודר. הערב  בטיסה(. בסופו היא אמרה לי או קיי, הרווחת ביושר את של אדי מרפי "גסויות" לא שהוא כזה ענק, פשוט זה מה שהוקרן מונולוג שאפילו אדי מרפי לא היה מתבייש בו )אני בהשראת  הסרט אין לי מושג מהיכן התעוזה אבל נתתי לה את הסטנד-אפ של חיי, אמרה כן כבר באותה טיסה כשיהתיישבתי לידה מספר לה בדיחות קרש. בכדי לשכנע אותה, אבל כנראה שהיא נהנתה מחיזוריי, לעצמה היא פנטזיות למרות שהיו ריקים מתוכן נזקקתי למלוא כישוריי כמוכר אלה היו שבועיים, מאותה טיסה ועד לפגישתנו ביום חמישי, מלאיי להשען. אותה לאן שהוא, אפילו משהו איזוטרי  חסר חשיבות, העיקר שתוכל מתמסרת במחשבותיה ולפעמים הרגשתי שהיא קוראת לי נואשות שאוביל איתי, הייתי תופס אותה