     ואם המעשה הוא גורלי?... האם אפשר לשפוט לפי מעשה אחד, אופיו של אדם? הייתה סוררת שתיקה. אבל אם היו יודעים, עד כמה היה מיוחד הם מזלזלים בו, צוחקים עליו כשהוא איננו כאן. האנשים נראים כה זהים אחד לשני ואם היה יודע, האם היה זה משנה? האם ידע חברה כמה גדולה הייתה חשיבותו כאן על האדמה? ומהי שפיות? ומהו השיגעון?( )עכשיו גם שפיותה נעלמה, ומודעת אבל הייתה תלויה מולה מן חלומה התעוררה בבהלה, והנה מגיעה לה השמש, יום חדש... לנצח אתה. דמיינה כי הוא חזר, ועכשיו הוא כאן ובלילה מתוך חלומה היא קראה בשמו הם שכחו כבר מזמן את האדם שנעלם,   וגם ככה למדה, שלא הן הם אלו שיחזירו את חברה. אך עוצרת אותן, פן ימשכו את צומת לב הסביבה. לנזול כמו זכוכית קטנות שפוצעות ומצלקות את פרצופה, דמעותיה הצורבות משתוקקות לפרוץ מעייניה אין לו סוף לצער? שאלה. ידרוך, ירמוס וישבור שוב את ליבה. עד שיחזור הכאב עם נעלו הגדולה, היא תתרומם שוב, כמו בעבר. בעזרתם ובעזרת הזמן ויבוא חבר אחר להושיט לה יד, כאשר הוא מנופף לשלום להגיון,יכולת ההבנה, ולדרך חזרה. ליבה בין רגע יתעצב ללא גבול, ילך לו חברה הטוב מכל.