יצטערו שלא ראו בי את השינויים הבאים מהרגש. הם ישתקו שתיקת תבוסה ויצטערו. ואני אחייך חיוך מנצח. אראה להם את דרכי. ושיווכחו שדרכי היא הנכונה, ליבם יצבט אראה להם ואלמדם. אני עוד אראה להם. לכל מי שחשב שאני סתם עוד איזה ילדה. רוצים שהם יחיו. אלמדם לחיות כפי שהם היו רוצים לחיות ולא כפי שאחרים היו אלמדם לשים את השינוי על הרגש. אלמדם כיצד לנשום את הנשימה פנימה לא החוצה ביום מן הימים אני אלמדם. כולם יראוני וילמדו. תמלא אותי במרץ וכוח ותהפוך אותי לקיימת. אותה נקודה תרגש אותי, תמלא אותי חיים, תמלא אותי באדרנלין, את הנקודה המשתנה. לשים את השינוי על הרגש להתרכז לגלות את מסתורי ליבי ולהגשים את יעודי על פני האדמה. למלא את גופי באושר ותודעה. אושר אמיתי ותודעה עצמית. לצאת החוצה. הדבר הבא שארצה ללמוד הוא כיצד לתת לנשימה להיכנס אליי ולא אינני אומרת שלא, אני ממשיכה לדאוג, כן יותר מידי. כל חיי דואגת לכולם. אך עכשיו אני נושפת על כולם. נשמתי. מהסביבה. סוף סוף אני יכולה לנשום לרווחה מבלי לפחד מהפחד, מבלי לפחד נשימה. בפעם הראשונה בחיי האזנתי לליבי. העזתי, צרחתי, הראתי ושמעתי את ליבי. נראה לי שזהו היעוד שלי