ולוכדת את מזהה. מכירים את המבט המשועמם הזה של הנמרה שניה לפני שהיא אני סוקר את הנמרה שלי שסוקרת את ההיא בתשומת לב שרק אני אני קולט שהאישה הפנתה את התעניינותה אלינו. היא סוקרת אותי, הנחה על המשטח. סיגריה. אני מצית. רוטינה קבועה. מלכה. תנסה, תראה שזה טעים כך יותר..."( ערבוב זריז, לגימה גדולה. את החריפות הראשונית"( קוביה אחת של קרח, שפריץ לימון )"תנסה זו. מכינה לעצמה את השתייה: הזלפה של קולה פנימה )"רק לשבור מוזר, נשים אמורות לשתות יין או מקסימום קוקטייל מתקתק. לא פיסות לימון בצד. כן, פעמיים. בהתחלה זה היה נראה לי קצת המלצרית. ההזמנה הרגילה - ויסקי קולה קרח, הכל בנפרד ושתי בלונדית, שיער עד הכתפיים, עור בהיר. ציפורניים ארוכות, לק אדום. הרבה זמן לא ראיתי לק אדום... אולי קצת יותר, אבל חטובה ושמורה, כפות ידיים מסודרות, בזוית העין אני בוחן את האישה שיושבת מולנו לבדה: כבת 54, אם כך לידה, ולא מולה. מתפנה לחפש מקום אחר, ומתיישבת על הספה, מחווה בידה. אני יושב "כל שתבקשי, יקירה", הכוך הרגיל שלנו תפוס בחלקו, אלא שהיא לא הייתי רוצה להטריח אותך", היא אומרת... לשרתך", קד קידה בלתי מורגשת, מה היא זוממת?