 שלושה ימים. כבר יום חמישי, אבל השכרת חפצים מיוני הייתה למינימום של ימים. אומנם לא הייתי צריך את הדלי לשלושה ימים, מאחר והיה הנחתי בידו שקל אחד, סכום מקובל והוגן תמורת השכרת חפץ לשלושה - מצויין. הוא הופיע אחרי מספר דקות ודלי פלסטיק מרשים ואדום בידיו. - זה בסדר? לאוצר הזה. היו ילדים שהיו מוכנים למכור את הנשמה שלהם בשביל לקבל גישה עצומה, שבה הכל מסודר ומקוטלג לפי האלף בית. הוא מחזיק את כל החפצים. אני דמיינתי שמתחת לבית יש לו מערה כמה יוני סמך על מישהו, הוא לעולם לא נתן לאף אחד לראות איפה תוך חמש דקות הגענו לבית שלו, ואני המתנתי בחוץ. לא משנה עד והם יתנדפו ברוח  וימצאו את עצמן מתדפקות על פתחי הביוב. שקיות ה"פקפקים" נשארו מיותמות מתחת לברזלים, לא יעבור זמן רב - אז בוא. - אני מחזיר. - אתה צריך אותו לתמיד או שאתה מחזיר? - דלי גדול. אפשר היה לראות שהוא מקצוען. - אז איזה דלי אתה צריך בדיוק. "פקפקים". ולספר בהתלהבות כמה זמן לקח לו להשיג כמות כזאת של שקיות זהו הצלחתי להכניס את הבקשה שלי לפני שהוא התחיל שוב לקשקש - אבל יש לי משהו מאוד חשוב לעשות ואני צריך ממך דלי גדול. שיקרתי. - זה לא שלא מעניין.