משייטות אדוות כאגם הגוף בלאט נושקות גדה מחבקות קני סוף. כל אבר כנכנע מתמוגג בחן מרעידות תקווה לשיא צופות בכן. אט, אט: ברוגע מתעטפות כחמה שוקעות עת מנועם מתקפלות בשוך אדוות פוסעות. אדוות:  בגוף אדם זורמות! חולפות, בלאט שבות...                                  10.6.07