בחור בוודאי, אדוני...לו... הטלפון מצלצל לפתע. לו מרים את השפופרת מבלי לקום מכיסאו. תוך כדי השיחה התמונה מתמקדת על כותרת של אחת הכתבות בעיתון: "נהג מונית נהרג עם שני נוסעיו בתאונה בכביש החוף". לו כן...כן...בארבע...כן...בסדר. כל השאר עלי. הבטחתי לך, לא? (צוחק צחוק כבד) אוקיי...בסדר, שלום. לו מניח בעדינות את השפופרת. בוהה בעיתון. לו עוד לקוח. בחור כן , אני יודע. הבחור מסיים עם המחבת. הוא מעביר את הביצים לשתי צלחות שמוכנות לו מראש, מגיש אותן לשולחן, אחת מהן הוא נותן ללו והשנייה לעצמו. הוא מתיישב. בחור לשם מה אתה זקוק לנשמה שלו? לו (מחייך) הנשמה היא הראי אל תוך תוכו של האדם. היא המהות שלו. היא מעלותיו וחסרונותיו. היא אהבותיו ושנאותיו, היא התבונה שלו, הצחוק והבכי, כרטיס הביקור של הנפש! ללא הנשמה אני איני יכול לעשות בו כרצוני. לא בצורה יעילה, בכל אופן. לו מתחיל לאכול את הביצה. בחור בצורה יעילה? לו בהחלט. קח למשל את הבחור שהתקשר עכשיו. ללא הנשמה, הוא איבד את הרצון לחיות, את האמונה בחיים, את האמונה באנשים. ואמונה, שוליה יקרה שלי, היא האינדיקטור של החיים. אדם ללא אמונה הוא כמו בובת פלסטלינה,