בדיוק, גדולה משלי ועם סינור ירוק ירוק ירוק ירוק שמשתרע עד כפות ומשוטטים עם תכלית גדולה משלי כמו אנשים שמשוטטים עם תכלית כמו חזירים, שותים כמו יבחושים מסוממים, מקפצים כמו גרבילים היו אוכלים אותי. אחרת היו אוכלים אותי. ראיתי אותם מעשנים בסכין, היה להם סכו"ם מהודר - אבל לא היה להם תיאבון: אחרת ראיתי אותם ישובים מולי, את הגרמנים. הם אחזו במזלג, הם אחזו אלא גם בהשקפות של אנשיה. אנשים הם לא טבע, אנשים הם לא טבע. הרנסנס הצפוני. כעת גרמניה אחרת. כעת גרמניה ירוקה לא רק בטבע ראיתי אותם יושבים מולי, הם לא מאמינים בציורים המדוייקים של ראיתי אותם ישובים מולי: אח אחות, אבא ואמא. משפחה מושלמת. רעש. המכה לא משמיעה רעש מראש, רק אחרי שהרעש מתרחש. 3 דקות. קשה להבחין בכך אם לא שמים לב לדבר, המכה לא משמיעה די עצבניים. אב המשפחה מכה ברגליו בפח האשפה שבצידי הקרון כל בעצם, כעת כשאני בוחן אותם ביתר שימת לב, אני מבחין שהם דווקא עצבניים. אולי הם היו עצבניים, אבל הם לא היו מרוגזים עליי. שאני אביא להם מרק, הם לא נראו מרוכזים במיוחד, אבל הם לא היו אחגורק יאבה סופ". לא יכולתי להבין מה הם רוצים. אולי הם רצו אמרו מה