הרצפה, הוא היה המאושר באדם. הזאת, עכשיו הוא חופשי! שניות לפני שגופתו השרופה נחתה על דמעות שמחה מתאדות זלגו מעיניו. סוף סוף נפטר ממנה, מהכלבה גופו החל להשרף. כאב עצום תקף עורו הנחרך, אך הוא החל לצחוק, שאת, הוא ראה כולה וחש בה ושמע קולה והריחה. אש פרצה מחזהו. המכתב בזעם וזרקהו בפינת החדר. עכשיו היא מילאה אותו ביתר הוא הסתכל על המכתב. היא אפילו לא טרחה לפתוח אותו. הוא קימט בוהות והוא טרק הדלת. לנחיריים. "עכשיו טוב לך?" שאל בכעס, השליח הנהן בעיניים שלך?". הוא חשב לרגע, ואז ניקב באצבעו שני חורים מתחת מההלם ושאל: "איך...איך אתה נושם עם השקית הזאת צמודה לפנים הוא חתם, סינן "תודה, ביי", וכשעמד לסגור הדלת השליח יצא בחוסר סבלנות. אוטומטית השליח נתן לו המכתב ולחתום על טופס. מפניו וצעד צעד אחורה. "שלום, אפשר לקבל את מכתב?" הוא שאל שלא היה עליה דג. זה היה שליח עם מכתב. הוא פתח, והשליח נבעת נשמעו דפיקות בדלת. הוא הלך לדלת, והסתכל בעין הדג עם העין עברו בחזהו. הולכת עם מחשוף שלוש קומות, ונזכר במה שהיה במחשוף. גלי אש כולו היה תלוי בו, כמו שהיה תלוי בה. הוא נזכר איך הייתה סתם כשתראהו בתיבת הדואר. כל