אדם יודע כשקיצו קרב. יודע. ויש לו חשק לצעוק שידע כל העולם ויש לו חשק ליבול חרש בדממה חשוכה העיקר שהיה פזמון: מותי לא בא לי לפתע ולא כאחד האדם ידעתי כי קרב רק לפעמים כשהייתי לבד אגש, אהיה שייך להם, השניים. עומדים מחכים, בין ההמון, המון אנשים. ורק הצעד הראשון יהיה מלווה במדקרת הכאב. מותי לא בא לי לפתע ולא כאחד האדם היה שלום עולם , מצאתי טוב ממך. פה שקט, פה פוגשים מכרים. פה נמצאים בלי לחיות ולהרגיש. סליחה לכולם. תודה ולהתראות. פזמון: מותי לא בא לי לפתע ולא כאחד האדם, ידעתי כי קרב בהכנעה. שלום.