בתפילה ובאבל. ונפלתי על ברכיי ורוח חולפת פיזרה ושזרה את השאריות בשערי ונותרה אהבתי כאפר על שפת משקוף אילם והתאבלתי, אלמנה, אלמנתך. מבויישת בקללתי הנשקפת אלי מעיניך. נותרתי במערומי קרעתי מעלי את כסותי דוהה בשחור של אלוהים צללית שלך מתרחקת מבעד הרגשתי את חום נשמתי חוזרת כבוגדת לאפי ושפתי קירבתי את פני לחלון ראיתי לרגע את מה שהיית אתה