היא מעולם לא ידעה מה זה להרגיש אחרת. זה נראה לה רגיל להיות מדוכאת, היא רואה את עצמה. בכל טיפה שיורדת ומביטה בה, ובגלל זה היא לא מפסיקה. היא מכורה לדמעות של עצמה, כשהיא לא יכולה לבכות מול אנשים, זה מה שהיא עושה כאילו היא באמת בכתה עכשיו. היא מציירת עין בוכה, ומרגישה שחרור לבכי, לעיניים, לכאב