לבוא למקרר וסגרתי טוב טוב את הפקק, אמרתי לארז שאסור לי להכנס אחרי ששתיתי והרטבתי קצת את החולצה שלי, החזרתי את הבקבוק להשתתף שם. שאוהבים לכתוב והוא חשב שזה יהיה רעיון טוב, אם אני אבוא אז בזמן ששתיתי, ארז הסביר לי שהוא נכנס לפורום של אנשים לפחות זה הבריח את הג'ו'קים. זמן והרצפה במטבח הסריחה ממש בגללי. אתאמץ או אשבור את החמוצים של אבא בטעות, כמו שעשיתי לפני כמה בקבוק קטן של מים שאמא תמיד שמה לי במדף נמוך, כדי שאני לא בבית", הוא ענה. הלכתי למטבח, פתחתי את המקרר והוצאתי משם פתאום מכל הדיבורים על סוכריות גומי אדומות. "לא. שתיתי "אתה רוצה לשתות משהו?" שאלתי את ארז, כי אני נהייתי צמאה שלא, אבל הם לא הבינו". חשבו שאני אוהבת סוכריות גומי צהובות, אבל ניסיתי לומר שלהם תלה אותו בחדר שלו הרבה זמן, עד שהדף נהיה כבר צהוב וכולם על סוכריות גומי אדומות והבאתי אותו לרופא שיניים שלי והוא "גם אני אוהבת לכתוב!", אמרתי לו, "פעם אחת כתבתי סיפור שלם ופוגש שם אנשים שאוהבים לכתוב". "אז באינטרנט, יש דבר כזה שנקרא פורום, אני נכנס אליו כל יום קשה. שעדיין שכבה על הספה, נראה לי שהיא נרדמה. מסכנה, היה לה יום "יופי" הוא