החיים מלאים בהפתעות... וכשהשמש שקעה הלכנו איש לדרך שלו... שאנחנו מוגנים עכשיו- כי אנחנו ביחד. לנו... צחקנו... הרגשנו כאילו עכשיו- כשאנחנו מאוחדים- כלום לא יקרה מארק כחכח בגרונו. "אה, כן. גם אתה, מארק..." תודות לך" רציני, זואי... זה היה הדבר הכי מדהים שאי פעם קרה לי, והכל זואי זרקה את הנעל שלה על ג'ים... "היי, זה היה בצחוק... אני "היי, עכשיו אנחנו יכולים לעשות מה שאנחנו רוצים?" שבסיומן היינו מותשים... את הגלשנים ופשוט חיינו את הרגע... 3 שעות מטורפות של גלישה, "מוכנים?" רצנו יחפים על החוף, המים הקרים ניתזו עלינו. לקחנו במייקל, ומייקל היה שקוע בספרים שלו... בזואי, טרייסי בקייל ואליסיה בברז שלה... אני עוד הייתי שקועה חבורה של ממש, פשוט עסקנו כל אחד בשלו... זואי במארק וקייל זה לא מפחיד אותנו... אולי כי אנחנו יחד... אף פעם לא היינו אליהם. הגלים מתרוממים מעלינו כאילו הם מזהירים אותנו שלא להתקרב יצאנו כולנו אל החוף, גלשנים בידיים והרוח צולפת בפנים שלנו. למשמע הטון הזה. "בסדר..." אמרו כולם בחוסר התלהבות בולט... זואי לא שמחה ביחד ואז כל אחד יעשה מה שהוא רוצה" "היי, חבר'ה, די לריב- באנו לפה