לפני כמה דקות, שוב ריק. ליילה טוב. טוב היה, עכשיו נשאר רק ליילה והחור שרק התמלא אל תחשוב שניצלת אותי, זה הדדי. טוב עם עצמך, תרגיש מסופק, יהיה לך על מה לדבר עם החבר'ה מחר. אבל תודה, תודה שנתת לי לטעום מהגעגוע. בבקשה, שעכשיו תרגיש איתך הליילה, לא רוצה לראות אותך בבוקר, יש לי דברים לעשות. למטה, ואני מאוד מקווה שתחזיר אותי הבייתה כי לא בא לישון מכסה אותם מהסיגריות האלה שלך, שדי חונקות לי, וכואב לי קצת התיקרה, אבל אני גם ככה לא רואה אותם כי העשן שיוצא לי מהפה בגלל הזרוע שלך, שאני בכלל לא מכירה, ויש לך כורי עכביש על היית נוגע, והמיטה שלך לא נוחה לי כל כך, וגם הצוואר שלי תפוס ממש מדבר, אם לא היית צריך להוריד לי את החולצה אולי גם לא הגעגוע, התמכרת. והליטוף שלך כבד לי, הוא קצת אגרסיבי, הוא לא אותך. מילאת את עצמך בסיפוק אחר, כדי לכפר על האובדן, על המגע, זה לא אותו הסיפוק, זה לא אותו ליטוף שאומר לך שאוהב אם תסתפק לך ברצף, תקבל תחושה של קיבעון, אבל זה לא אותו שאיבדת אי שם בדרך עם התמימות, ועוד שאר ירקות. אתה חושב אולי מטורפת, למגע ישן, מנסה להחזיר אותו, את המגע הקבוע ההוא, במקרה הטוב, אבל למחרת