בעודו ממרר בבכי ומוחה זיעה ממצחו מלמל לעצמו, "חיים שכאלה". זה בגלל גורלו המר והפרקים הבלתי נגמרים של "פרפר נחמד". אילן פרידמן ישב לו וקילף תפוחי אדמה, בוכה כאילו קילף בצל, לניו-זילנד הרחוקה. התחתנה עם אולגה, ביחד אימצו להן עולל בריטי והעבירו פעמיהן כך היה שלה במובן מסוים( ובכל הכסף שצבר בחסכונותיו. לירז כיוון שלבעלה המנוח לא היה אף אחד מלבדה זכתה בכל רכושו )שגם לירז מיהרה להתאבל בעזרתה הנדיבה של חברתה לחיים, אולגה. בשגיאת כתיב. מצבה זולה וסדוקה, אשר רק שמו של המנוח נכתב עליה, וגם כן לירז ערכה הלוויה קצרה וחסרת אנשים. לאחר שלושים ימים הושמה נצח של קילוף תפוחי אדמה וצפייה בפרקים של "פרפר נחמד". אילן פרידמן הושלך בברוטאליות לפאתי גיהינום, שם נאלץ לסבול השני?!" השומר והמלאך עיוותו פניהם למשמע המילים האחרונות. המשיך ודפדף, "יותר מכך, התעמקת בגמדים אשר... מענגים אחד את "בהיותך צעיר היית עסוק בלצפות בפורנו ולאונן יתר על המידה." לגן-עדן?" המלאך דפדף בספר העבה שהחזיק עמו ומיהר לענות, תמימה, טובה, אפילו תרמתי לצדקה, למה אני לא יכול להיכנס ליד השומר. אילן פרידמן מיהר לפנות אליו בבהלה, "אני נשמה