קמה בבוקר מחלום משוגע לא מעזה להביט במראה כמה נשימות והנפש בריאה מנסה להמשיך, אבל עדיין רואה שכל יום נראה אותו דבר רק שבי כבר כלום לא נשאר מוציאה לי חיוך מול המראה לפעמים בעצמי לא מאמינה עפה החוצה לתוך נסיעה הדלת נסגרת אני משתנה וכל יום נראה אותו דבר רק שבי כלום לא נשאר הלב צועק ואת לא עונה אין לי שקט אין נחמה את אולי שומעת ושולחת לי אהבה בזכותך אני יודעת שבתוכי הכוחות לנסות לשנות ולחזור לעצמי עולם שלם מנסה להבין אומרים שהלכת וכבר לא תחזרי לא מוצאת היגיון אני לא מבינה מאז שהלכת אני תוהה איך כל יום נראה אותו דבר את לא איתי אז מה נשאר הלב צועק ואת לא עונה אין לי שקט אין נחמה את אולי שומעת...  את בנשמה אני עפה ועולה