האל, כיוון שמעשיו אינם בשליטתנו. איש אינו יכול לומר למך מה לעשות - זוהי מערכת חברתית מסוימת שבה יש להיכנע לעריץ מתוקף שלטונו. ושוב השוואת האלוהים לשליט עריץ מתבקשת - והתחושה היחידה שאפשר לחוות כלפיו היא שנאה מהולה בפחד (=יראה). 5-9. א. (פירוש טקסטואלי) החכם יודע כי תבוא עתו של העריץ, על כן הוא מתבקש לנהוג בסבלנות ולפעול בצורה הגיונית ושקולה תחת העריץ. ביום מן הימים תגיע הנקמה והשליט יאבד את השלטון. ב. (פירוש פילוסופי-חופשי) לכל חפץ עת (השווה (13)) וזהו הנגע הרע של האדם (המגביל את חירותו שכן כך אין לו חופש בחירה). האדם אינו יודע מה שיהיה אחרי מותו, ואין מי שיגיד לו זאת (השווה (14)). האדם אינו שולט ברוח (=נשמה, נפש) כלומר איננו יכול למנוע את מותו ואולם הרשע לא יציל את בעליו (31) - אקסיומה הסותרת לכאורה את (11), (12)  אולי הכוונה בפני בית דין של מעלה. כך, כשם שהשליט העריץ יאבד את השלטון (והעריצות היא תכונה אינהרנטית של העריץ), הרשע יאבד את יכולתו למעשי רשעות (שהיא תכונתו האינהרנטית גם כן). 10-14. על פי קהלת, ישנם אמנם רשעים שטוב להם וצדיקים שרע להם. מאחר שהעונש על עבירות אינו ממהר להגיע