הקודמת עוד יושבת, ומתעקשת שזה לא קרה מחר זה ישכח, כי יש עוד אמא שכולה הכתובת על הקיר, המדינה לא מבינה אמרו בחדשות שזו טרגדיה נוראה כל החברים מגיעים להלוויה, בוכים על הקבר, בעיתון יש כתבה ואמא פה למטה, מתבוננת בתמונה יש למטה מצבה, אלוהים מזיל דמעה אז מתי זה ייגמר, זה לא חיים זה אבדה שהבן שלה נורה, הוא לא יחזור יותר לרגילה הם במוצב אי שם רחוק, אבל אמא מרגישה נכנסים לתוך הלילה, מפוחדים אך אין ברירה הם יורים נלחמים, הם שואלים רק לשם מה? והאמא צורחת, אין לי דיי בחיי!!! לאן אתם הולכים? חיילי, ילדיי הם עדיין ילדים, תחת אש שרוצחת