הורה לה. "גרסיאס מי איז'ו, גרסיאס" - ענתה לינה ומייד הדביקה לנער עוד נשיקה רטובה על הלחי. "תודה רבה, באמת תודה" - הוסיף מואיס אחריה.  לינה פתחה את שק תפוחי האדמה, ודבר ראשון דאגה להוציא ממנו את הדג המסכן ולשכנו אחר כבוד ליד חצי בלוק הקרח שבמקרר. אחר כך סידרה את שאר המוצרים, את הירקות, הבננות ומוצרי החלב, ואילו את תבנית הביצים הניחה בזהירות על המדף, שחס וחלילה לא יישברו. היא כל כך שמחה על שקיבלה ביצים מהמשק, שכן זה היה חלומם הוורוד של תושבי העיר הגדולה, להשיג ביצים מהמשק. "לשבת בבוקר אכין לכם בורקאס עם וובוס חמינאדוס" - הצהירה בפני הנוכחים. "צריך לשים את הפרחים במים" - אמר לה אברמיקו, תוך כדי שהוא מוסר לה את זר הוורדים. לינה נטלה את ה"ואזה" הגדולה, שהייתה מונחת על גבי המפה העגולה, הקטנה שבמרכז שולחן העץ הסלוני, מילאה אותה במים מן הברז שבכיור המטבח, והניחה בתוכה בגאווה את זר הוורדים. בדרך כלל, הייתה לינה מקבלת  פרחים מן האורחים הרבים שנהגה לארח בביתה. כמובן שמדי פעם, בימים מיוחדים כמו ביום הנישואין וימי הולדת, נהג אף מואיס להביא זר פרחים הביתה, והדבר היה ממלא אותה באושר עילאי. כמובן