"התחבורה בעיר נעשית, כפי שראית, על ידי מדרכות נעות. אני משערת שזה מסיבות חסכון, ואולי, כפי שלמדנו בבית הספר, בגלל זיהום האוויר." התנשקנו בחום והלכנו למיטה הזוגית. אותו לילה שמחתי שהשתכנתי בלסבית. לא זקוק הייתי לשינה, אבל הפונדקאית שלי חייבת הייתה לעצום עיניה ולהירדם. התעוררנו לקול השעון הדובר, שנשמע צרוד כתרנגול שחוט. נטלי וטינה פטפטו דברי חולין  כפי שנהגו נשים מאז ומעולם  בוקר שגרתי עם 'בייקון אנד אגס'. "את חייבת למהר לעבודה," העירה טינה בדאגה, "בוסך לא אוהב איחורים." "מייד הוד מעלתך," השבנו בהיתול. נטלי התיישבה על כורסה, לפני מראת האיפור, ובלחיצת כפתור הפכה את המראה לצג מחשב משוכלל. בשורתו העליונה של הצג הופיעו מספר שורות בכתב ערבי מסולסל, ומיד מתחתן התאריך: אפריל 12 2220. לאחר מספר שניות הצטיירה על הצג מערכת צירים הולוגרפית, תלת ממדית כל כך, עד שבטוח הייתי שניתן להחזיקה ביד. שלושת צירי המערכת נרשמו בשלושה צבעים שונים. ליד האנכי, האדום נרשם: "פטריוטי", ליד האופקי, הכחול: "דתי", ליד הניצב, הירוק: "זמן". בתוך המערכת התפתל לו קו סגול, רב תהפוכות שהלך והעמיק כל הזמן. מתחת למערכת הצירים