מרחף לו ברקיע. ורק עוד איזה שד מוזר, האביב הפתיע. העץ פורח, הענן פוזר, שמזריעה בי כוח. ברקע מתנגנת מנגינה, החלה לה לזרוח. והנה שמש ראשונה, שפתיים מסמיקות. אושר צף, חיוך נמתח- עיניים נוצצות. מבט חפוז, שובב, נשלח- קצת דשא וקצת מים. מביא אתו את היפה, יורד מן השמים. מלאך קטן בלתי נראה, את כל מה שמכאיב. ולב עצוב החל לשכוח עם ריח האביב. עץ נסתר עומד לפרוח, ציירה לה התרגשות. יד קטנה לקחה מכחול, ורוח התחדשות.