כמה מוזר בצהרי יום שישי אתה רוכן מעל האסלה שלך שעה שאהובת נעוריך לכאורה דורכת  על מה שהוא מצפה האגם שלך היא עדוייה בתכשיטים בלתי נראים ובידה מכונה משוכללת העושה פעולה  שאין היא מסוגלת להסביר איברי הגוף שלכם עושים משהו הדדי הנשלט מרחוק ללא סוללות  ואתה הוא זה  המשכר אותה ומשקר לה עד ששניכם מפוייסים  בחדר חצי חשוך שאתה משלם עבורו  כסף רב מדי בבוקר המחרת אתה סועד אתה  פעמים רבות ומתחרט  ומתקמט ומתפשט את הדרך לביתה, היא יודעת.  בטן מלאה ואיבר רפוי הם כל מה שאתה הלילה כל מה שעתה, הלילה,  מתעכל בקלות מותז אל הקיר אל דופן המחראה האישית וכדאי שתחשב שוב את קיצך (לאחור) ללא שגיאות סכום אחרת תחלה באותו ליקוי חם, לא אכיל, שינקה אותך מקשקשיך ביד אחת שאלות עקרוניות, לפני רחצה:  כמה מאיתנו כבר לקחת כך בלי פנים אל האופל הקרוע  הצועק בין רגלייך? כמה שבו? כמה הותרת לגווע? כמה מאיתנו?  תשובה עניינית, ללא מספר: אף לא אחד. לכולם פנים, ושם. צעקו הם באור המסותת מחוץ לירכיי. שבעו בהחלט עד האחרון  מטפורה בסיסית, אנטי אישית: אלמנה שחורה בוהה בקורים של עצמה  וממתינה עד שתילכד היא,  ותגולגל במלכודת מוכרת שטוו