שמיכות. ואחלום על הפגת צינתי בעזרת שכבות הסמרטוטים המתקרים בפי כל - שיערי אל עבר מיטת הנוער בעלת הסדינים הסינטטיים שבחדרי פשוטה - אעיף את פרצופי היהודי עם אפי המעוקל ונסיגת שורשי מונח אפיריוני המעוטר במלמלה, וסדיניו עשויי סאטן.  ובעברית המבהיק מדפים אלו ואפנה אל עבר היכל השינה המפואר שבביתי, בו את ראשי בעל אפי המפוסל כבפסל אנטישמי המתאר יהודים ואת מצחי מטאפורות, רמזים מטרימים ושאר ירקות.  לכן, במטותא מכם, אפנה מימי לא אהבתי את אותם האנשים הממלאים ספריהם בדימויים, ז'ילה סטייל פרוטופלאסמה".  גלישת ז'ילה סטייל פרוטופלאסמה. שאני אפילו לא אנסה למצוא לו תירוצים.  "החלקתי גם אני בגלישת הסתכלתי על שיר של מאיר אריאל לפני שעות מספר ונתקלתי בביטוי לא? בשלב זה או אחר של חייו ולמד פיסול הודי, כך שיבין את הדימוי, הרי כל אדם שפוי ונורמלי חי בתקופה הרומאית, יצא לצוד איילות הודי ושערו המשתפל עד לרגליו...", ודאי שמשהו מקולקל אצלו. כמו "אפו הרומי ועיני האיילה שלו, בשילוב עם פיו המפוסל כבפסל יצירה ע"מ שיוכלו להאדיר את רושמם.  הרי אם אדם לא מבין משפט באשר הם שם להכניס דימוי, ביטוי, או מטאפורה בלתי מובנת