הילדים שרק מעיקים על חייהם. "אנשים מסכנים" היא תמיד החצי השני היה עסוק בלהתלונן על הבעל שלא עושה כלום בבית, או מרוצות,  חלקן התלוננו על כך שאינן מוצאות גבר מתאים לחתונה, לעבודה, שיחות שמבוססות על זה שהן מספרות שהן מדוכאות ולא הסקרנות הזו תמיד הובילה אותה לשיחות של שעות עם חברות שלה רצתה לדעת מה קורה בחיים של אחרים, זאת היתה קללה בהחלט, היא לא הבחינה על מה, זה גם לא ענינה, אבל זה מטבעה, היא תמיד ראשה על רגליו. הוא נשען עם הראש שלו לכיוונה , הם דיברו, אבל שבחוץ, מעבר לבניין. הוא ישב בישיבה מזרחית והיא נשענה עם שהתנשק קודם עכשיו ישב ליד החומה המפרידה בין סוף הגג לאוויר היא לקחה  את הזמן להעיף עוד מבט לרקע מאחורה, אותו זוג בהריון כמעט חודש שמיני זה לא דבר קל....., אפילו ממש קשה. יותר מדי זמן, כבר החל לכאוב לה לעמוד על הרגליים, להיות אהיה במעלית..." היא חשבה, בתקווה שהיא לא תצטרך לחכות עוד עוד כמה תור נשאר מולה, "לא הפעם הזאת, הפעם הבאה אני כבר לכבר, היא לא תספיק להגיע בזמן. היא הרימה את ראשה מעט לראות התור למעלית הלך והצטמצם, היא התסכלה לעבר השעון חמישה לחמש השעה כבר היתה חמישה לחמש. מבלה