אז למה ניסיתי לתפוס את הזמן - לפני שתפסתי מי אני באמת ? כנראה אני... לעולם הבא ? מי שטף אותי, השכיח אותי עד עכשיו, ולאן אמשיך אחרי מעברי אבל הגעתי עד הלום עטוף בגלימת מוות, ורק לחרטה על מעשי עבר. ניסיתי כל כך. ניסיתי לתפוס את הזמן... תפסתי את זיקנתי ולא את הזמן. השיער על ראשי מתחיל להעלם כלא היה. שיערות לבנות עוטפות את פני לנוכח האמת. אולי הסתתרתי מעצמי. ניסיונותיי ? איך הגדרתי אותו, האם הסתרתי אותו או הסתתרתי מפניו לאחר אני אדם רע על שהקשבתי לו במסווה של מלאך טוב בתוככי מוחי ? אז מי אני ? רק בנוחות שלך הגדרת כמלאך. ושאתה מרוקן עצמך בדמעות, אתה חושב האם זה היה מלאך שלחש, או אותו יער. אחרי שאתה נכנס לזה, אתה נכנס לאותו דבר, לאותה ריקנות, המלאך על כתפך שלחש באוזנייך ללכת על זה. שנותנת את התקווה, למחשבה בודדת לזה... שמגיעים - עד - והזמן תופס תאוצה עד שמגיעים לזה... שומע הרבה קולות ולא מצליח להקשיב לקולי, שלי. לא יחזירו אותי חזרה לריקנות המדבר ? אם אמצא את עצמי ביער המחשבות, אז האוכל להיות בטוח שדמעותי המחשבות. במידה שאעבור את מדבר הריקנות אוכל למצוא את עצמי ביער האם אוכל לעבור את מדבר