-2- הדמעות שלי. כדי הרגשתי את הדמעות שלה, הרגשתי איך שהדמעות שלה מתמזגות עם מהחדר רק שלפתע היא הסתובבה וחזרה אליי, היא נישקה אותי ותוך הזמן שעבר ואנחנו לא היינו ביחד. היא לא עמדה בזה וחליטה לצאת אחרי הדברים האלה יכולתי להרגיש בקול שלה בכי, בכי על כול אנחנו היינו "ביחד". היא אומרת את זה "יחד"... תמיד רציתי שהיא תודה בזה, במילים, מסיימים אותה ביחד כמו שתמיד רצינו שיקרה. והנה בפעם הראשונה היא אמרה לי שאנחנו התחלנו את הדרך הזו ביחד ושאנחנו גם מודעים לזה. נוסעת חזרה, שוב היא עוזבת רק שהפעם אנחנו לא נפגש שוב ושנינו בבוקר היא נכנסה אליי שוב, בשביל להיפרד, היא אמרה לי שהיא יכול לעשות כלום ושתמיד אני צריך מישהו שיהיה לידי. עצמי, בלילות כאלה אני מתחיל להשתגע ולרחם על עצמי שאני לא אותה זיעה הזכירה לי את הלילות שאני מתעורר בגלל שהשתנתי על נעים. המחורבן שאני נמצא בו, רציתי שהביקור שלה יהיה כמה שיותר בלי עזרה של עוד מישהו ולא רציתי שהיא זו שתעזור לי במצב ממה שהיא הייתה קודם כי ידעתי שאני לא יכול לעשות שום תנועה השתקפות האור מהחלון על הגוף שלי ההרגשה שלי התחרבנה רק יותר ורטוב, אני אפילו לא הרגשתי את