איזה לילה מבוזבז... אומנם זה לא מה שיספק אותי אבל לבינתיים זה טוב. שאוהבים אותי חברותיי והוריי. שיש לי בינתיים ולהודות לאלוהים שיש לי משהו בינתיים, אנשים אני כנראה אמשיך לחלום את אותו חלום מתוק ואנסה ליהנות ממה הוא לא קיים עדיין. ועד שהיום הזה שיגיע והוא יהיה מציאותי אבל לא, זה לא קורה ולא יקרה בזמן הקרוב גם... כי הוא איננו, למחשבותיו הכי עמוקות ולהרגיע את דאגותיו... הסרט הישן שכל כך אוהב לראות באותה שעה כל ערב, יכולתי לחדור שעות... לומר לו משפטים מקסימים שישברו אותו מלהסתכל על אותו והחסונות שמגנות עלי מכל דבר, יכולתי להביט בו שעות על גבי מכורבלת איתו מחובקת ומנושקת, להגיש את זרועותיו הגדולות הייתי יכולה להיות כרגע כרוכה עם בן זוגי האהוב, להיות אותי הרבה... במקום אחר, עם מישהו שידאג לי ויגיד לי משפטים הורסים, שינשק איזה לילה מבוזבז... אני מתחילה לחשוב שכרגע יכולתי להיות ומעבירים מבט חטוף מהיר וממשיכים הלאה... הזרוקים שיש עליהם כבר אבק... אבל מדי יום אתם עוברים לידו עליהן איפשהו שם רחוק במדף האחרון, שם למעלה עם כל שאר הדברים שאולי מתביישות להודות אבל גם להם יש איזה דובון קטן ששומר אותו.