קרועה. ולבושה היא בשמלה כחלחלה שקופה, שיערה קלוע בצמה גדולה, נערה עם עיניים חומות גדולות, ומאחורי המסך עוד תעמוד לה, יישמעו מחיאות כפיים והמסך יירד. וכשהמוזיקה תפסק, המסך יירד והיא תחזור לחייה. והכל ייגמר. עוד סיבוב אחד, עוד תנועה אחת, נהפכת לשקופה... היא מרגישה שהיא לאט לאט נעלמת, עוד תנועה אחת, המוזיקה לאט לאט נחלשת. עוד סיבוב אחד, אך לעולם לא תדע מה חיים אלו הם. נערה הייתה ונערה תשאר, תשובה לשאלת החיים. כמחפשות אחר תשובה, עיניה הגדולות והחומות בוהות במים, שמלתה הכחלחלה מתנפנפת ברוח,