בצורת אשכול ענבים, כששני גברים עד לרצפת הפורמייקה המחוספסת והקרה. שלוש בבוקר. אני חולמת על בברזלים ונצבטים )כמו דודות מאוד זקנות הם צובטים(, ומשתפלים מספיק זה, הקצוות של קנגורולה )ככה אני קוראת לה( מתחככים קשת ששני המיתרים שלה קרועים, והוא עצמו אחרי בקבוק וודקה. לא והצירים של המיטה מעוררים סימפוניה לכינור, כשהכנר מנגן עם שלוש בבוקר. אני לא מצליחה לישון. הבטן שלי מנגנת פסבדולה, לכם, ולא לבלוע. תגובות לשפרה אפשר להשאיר כאן. פתאום, אין בעיה, ודווקא מוצא חן בעיניי הקטע מאוד. אז תיהנו כמו סיפור ואם אכפת לי לפרסם את זה אצלי בדף. אמרתי לה שמה גמרה למצוץ לי היא הביאה לי את הקטע הזה. אמרה לי שיצא לה ממש ארנבי של שבי שווארמה במלאווח, היא הכי אוהבת, ואחרי שהיא בעולם! היום, אחרי שחזרתי מביקור במוסך, הבאתי לה משיפודי מוצצת לי. ישראל, היא אומרת לי אז, הקישוא שלך הכי טעים לאכול ביחד, או שאני מביא לה משהו מלמטה, ואז בתמורה היא טעים לאכול ומחסלת לי ת'מקרר. לפעמים אני גם מכין לה משהו ולפטם את עצמה, וכל פעם היא מבקרת אצלי ושואלת אם יש לי משהו זה קטע מיומן של שכנה שלי שיפרה. זאתי אוהבת לאכול הרבה