ביחד מולי מיטשל הייתה ללא ספק אחת הילדות הכי מלאות חיים בעיירה, לניו-יורק יום אחד. שלה, כמה שהיא מתגעגעת לאבא שלה, כמה היא רוצה לחזור המגדלור, לפעמים הייתה לוקחת איתה מחברת וכותבת את המחשבות נוהגת ללכת לשם ולהתבודד לפעמים עם המחשבות שלה, על ראש בקצה העיר עמד מגדלור לבן וגבוה, בצוק מעל הים, דורי הייתה רק מעצם מחשבה משעשעת... מפוזר, תמיד היה מחייכת, גם בכיתה הייתה מחייכת לפעמים לעצמה, שאיבדה את אביה ודורי התבגרה, שיערה היה חום וקצר שתמיד היה היום דורי עדיין חובשת את אותו כובע, 6 חורפים עברו מאותו יום "סקוויד", ג'וליה ולא נשכח.. את סאם. על העיר. ושם דורי גדלה, רכשה חברים, הכירה שם את מולי, את עברו צפונה לפרבר מרוחק ליד הים, קתרין חשבה שיוטב לדורי שם הכריעה אותו ודורי השבורה נשארה עם אימה קתרין. לאחר שנתיים צ'ארלי, הוא פיתח גידול סרטני, לאחר כמה חודשים כאובים המחלה שלמים באולם התיאטרון, אפילו על חשבון רוקי'ס. יום אחד חלה והתפאורה ואת הקסם המתרחש על הבמה, לא היה אכפת לה לבלות ימים היא במיוחד אהבה את התיאטרון, לראות את כל השחקנים והקולות דורי אהבה את הימים האלה, היא כל כך אהבה את אביה -