להיות שוב אני עצמי. אחרי שנים של העמדת פנים, שלמות. מזמין אותי להצטרף אל המוות. מתוך הדממה אני שומעת את קולך קורא לי, שקט מציק חודר לאוזניי המדממות. חבטה אדירה בקרקע הקשה. האם ישנה משמעות לבכי נפשי? האם יש תחתית לחיי? הרוח על פני קרה וזרה. מקרב אותי לשלמות עצמית. המות שמחכה שם למטה, מגלה את גופי. אני חשה, אני נוגעת מי אני באמת. לראשונה בחיי אני רואה מתחברת אל תוך עצמי. אני לומדת את עצמי מחדש, אך תוך האינסוף האדיר מדרדרת כמו אבן זקנה אני מחליקה לתוכה