מעולם לא חייכה במשרד הזה. אין דבר. עד שיצאה מהמשרד כבר נמחק החיוך והבעה זועפת תפסה את מקומו. מיגי "לא ידעתי," התנצלתי, "אז פשוט פעלתי". "אל תתנצל," ענה בן-טוב, "עשית משהו מדהים. זה לא אמור להיות אפשרי!". "לא תכננתם את המשחק טוב או משהו?" התערבה עינת. "לא, זה לא העניין. תכננו את דרישות האנרגיה של השתלטות כזו להיות ברמות גבוהות מכל מה שבן אדם ממוצע מסוגל לו. כמובן שהתקפת עצבים כזאת מוציאה אותך מכלל הממוצע". "אז תמחקו את זה?" שאלתי, "תקבעו את זה כבלתי אפשרי בתוכנה עצמה?". "לא, להפך! נשמור את זה ככה בדיוק. ואז לאנשים תהיה סיבה טובה להפעיל שיקול דעת ולשאול את עצמם אם הם מוכנים להסתכן ולתקוף את האבן. אלוהים, אתה תהפוך לאגדה בין האנשים שישחקו בו!". "מגניב," אמרתי, "רב המג האדיר ביותר, אהוד- סליחה, טעות בתסריט- רב המג האדיר ביותר, לוקן מלך המתים האפל, שעשה את הבלתי אפשרי!". "משהו כזה," חייך בן-טוב, "שהפך את הבלתי אפשרי לאפשרי!". "היי," חייכתי, "תתפלא מה אפשר לעשות אם אתה לא יודע שהוא בלתי אפשרי. קלוט" הצתתי סיגריה והחזקתי אותה ביד ימין, "מקובל לחשוב שאי אפשר להחזיק סיגריה באותה רמת טבעיות בשתי