4002.5.31 ובעצם, אולי מעולם לא הייתי ביחד? ואולי לעולם לא אהיה? מה זה בכלל שאני חושקת בו כל כך? מתרפקת על העבר, מציצה בחשש לעבר בעתיד. מה זה ביחד בכלל? אני לא יודעת איך ובכל זאת אני לבד. כבר שנתיים. אני לא יודעת איך להיות לבד. זאת עובדה. אחר אותו אדם, אחד ומיוחד כדי שלא אהיה לבד. מספקים אותי. אני ממש לא אדם חומרי... תמיד אני בסריקה מתמדת פני האדמה, מה נותר לעשות פרט ללאהוב? עבודה, כסף ורכוש לא נולדים לבד ומתים לבד... אבל בינתיים, בינתיים כשאנו פה על אני לא יודעת איך להיות לבד, כמה עצוב זה נשמע. הרי אנו "החצי השני", אלא שאחד ועוד אחד יוצרים שניים? ואולי באמת כמו ששמעתי לא מזמן בשיר נחמד, שאין דבר כזה בכלל איך יכול להיות שאדם לא רוצה למצוא את זה שישלים אותו? שעובר אם הוא החצי השני שלי. והאם בכלל אפשרי להפסיק לחפש? כיצד להפסיק לחפש... אני לא בדיוק יוצאת לרחוב ובודקת כל אחד ולמה, אבל הוא כנראה צדק. הבעיה היחידה היא שאני לא יודעת תמיד אומרים שכשמחפשים לא מוצאים. אני לא יודעת מי אמר את זה בסוף נשארת לבד. לאהבה. איזשהו סיכוי לביחד, מישהו שייתן לי תקווה. אבל תמיד בכל מקום בו אני נמצאת באותו