שוב הדמעות חונקות, שוב אני צולל רוצה לשבור קירות, שמשהו ישתחרר לא השארת אוויר ואין לי מה לנשום וזה תוקף אותי, הוא כאן - השגעון וזה מטריף אותי, לא נותן לישון את מתעללת בי, בחוץ כבר אור ראשון יוצא לרחוב הקר, מעיר את החתולים מסתכלים עלי, כאילו הם יודעים צמא אלייך, כי את לי מים אהובתי, רק תשמעי צמא אלייך, כי את לי בית אהובתי, רק תשמעי צמא אלייך ואת עושה את זה, נותנת לי הכל עכשיו כשאת לא כאן, נופל אל התהום מושיט ידיים, זועקות ועייפות צורח רק את שמך, יודע את אינך צמא אלייך...  ים, המים רוצים אל הים השמש רוצה ת'שמיים ואני, רק אותך כאן צמא אלייך...