הנה אין לך מה לחמוד יותר. זה לא הבלבול, זה רק את השמלה שלך ושיער כסוף הקיום שלך פה לידי. יקירתי, הפסיקי לבלוע חדלון מוכרחים לשלם בחפצים שמלתך קונסיליה עלג בשבילם. שהם לא רוצים היי אל תוותרי תני להם מה קוסניליה שיערך פרח מותר לך להתקצץ. אל תשאירי דמיון יפה שקונסיליה פוחדת. הם אוהבים לחשוב לחינם שקר, ללבוש תחרה מהודרת תני להם סיבה לחמוד קונסיליה הם פוחדים אין לך שום כוונה משלך? והדם, מה עם הדם מלמול שחור קטיפתי ונשי לא אחת מהן אל תהססי קונסיליה את את חושבת ואני מרשה, אותך עכשיו. כחל עמוק-מזוודותייך לא יוכלו להסיע את כבר משועבדת לכל חייך סגול השמלות לא תציל אותך מזה את יכולה לפקוח עיינים קונסיליה זה כבר היה את יודעת, אי אפשר לשבורך. כמו בובת חרסינה אל תתני להם להלביש אותך או את בת את אותה אחת עוד חשבת שאת בן מה נשאר לך, רגעים לפני לחתוך עורך אל תרשי להם במקום