ושכחתי את זה - אני פשוט לא יכול להתרכז למעלה משלוש שניות. הזריחה, היה לנו השקיעה, היה הכתום של שניהם - היה לנו הכל היה לנו אמש- היה לנו הלילה, לילה של ירח סגול, היה לנו -"בוא אוגוסט", היא אמרה, "אין לי מה לעשות איתך". -"בא לך לצאת אחוצה? - תראי איזה לילה", שאלתי. הסגול והמלא שבחוץ, היה לילה מושלם. -"אתה מטורף, אוגוסט", היא הצליפה בי, ובעינייה השתקף הירח בריכוז למעלה משלוש שניות, אני פשוט לא יכול. "איבדתי אותך", אמרתי, ובאמת איבדתי, קשה לי להחזיק את עצמי להבין זאת אלא כהערה צינית". תסביר לי אוגוסט - איך?, אין בזה כל הגיון, איך אתה מצפה ממני זאת, גדלת כל החיים שלך על ספרים שאפילו אני לא מצליחה לקרוא, לך כל כך הרבה זמן להבין, ביסורים נוראים, אני רואה, ולעומת להיות שדבר כל כך פשוט כמו בדיחה מ"שמש", או מ"איצ'ה", לוקח -"אני פשוט לא יכולה להבין אוגוסט", היא אמרה, "איך יכול יותר מאי פעם, הרוח נכנסה דרך החלנות, טרקה את התריסים. צעד, חופף זה את זה, הנורה התהמהמה שם למעלה, הירח היה סגול -"את לא מאמינה לי?" שאלתי, והסתובבתי בחדר כמטורף, צעד אחר -"אל תתנשא, אוגוסט", היא שברה לי את הלב. ככה - הכל