אכן  אבד  לי  לבלי  שוב  אי שם בקרבות חושניה . היומן בשובי  מגלות  מרצון בארצות הברית , שכרתי  אזבסטון  מרווח למדי   בשכונת  תלפיות בירושלים . האזבסטון שכן בקצהו  הדרומי של  יער  ברושים גבוהים   , באזור  מבודד למדי, שבזמנים הטובים ההם  נהג ש"י עגנון   המהולל להלך בדממת נתיביו  ולקבל  שם את השראותיו . מי יודע כמה סיפורים נפלאים נולדו  באותה  חלקת אלוהים קטנה ?  היו אלה ימי ילדות  נפלאים ,  חקוקים  לנצח  בזכרוני  כמו האבן  הירושלמית המוקצעת  בסגנון ישן נושן של  ימים  שאבדו ללא שוב.  בתמורה  למחיר שכירתו המוזל  הייתי חייב להשקיע  ימים כלילות בעבודות פרך  יסודית  על מנת לקבוע  בו תנאי מגורים נאותים  וחזות סבירה  פחות או יותר. מיקומו היחודי בשלווה פסטורלית ונוף הררי קסום , רחוק מהמון  סואן ,   היה הפיצוי היחיד  לכל  מחסוריו האחרים.  בעזרת חסכונותי  בחו"ל  החלטתי להעניק לעצמי שנת  שבתון  מעיסוקי  האפורים  ולהקדישה  לסיום הטרילוגיה  שבכתיבתה   התחלתי   לפני  יותר משנתיים . האמצעים והזמן  כבר עמדו לרשותי ועתה נזדמן לי גם מקום מגורים מניח את הדעת  , בדיוק כפי שייחלתי  לעצמי .     סידרתי לי חדר