מחשבותיו. מתגורר יסלח לי, אדוני, האם המקום שלידך פנוי? לא, תודה, השוטר אזולאי. באמת. לא, תודה. אותי את כל השאלות האלה. דמות אנושית נפלאה של השוטר אזולאי. אלווה לך קצת כסף? תחזיר לי כשיהיה לך. שייקה אופיר הוא ששואל לא טוב היות האדם לבדו. למה אתה יושב כאן לבדך? אתה רוצה שאני העצמאות. יושב לבדי על הספסל הריק בסוף רחוב ארלוזורוב. ליד גן רוצה לברוח הרחק מהפנטזיות המעודנות שלו. כמה שאני שונאת את מה שאתה עושה ממני לפעמים! צורחת עליו. ומחפשים מישהו שימצא אותם לכמה שעות מתוקות גבריות ואסורות. קצת בחורים צעירים תל-אביביים שהולכים לאיבוד בעיר הגדולה מהסטריליות של הליינים של הגייז ולהיות קצת חסרי ודאות. להיות הבחורים הצעירים המעודנים והמעוצבים שמתחשק להם לפעמים לצאת מארלוזורוב שמאלה לכיוון מלון הילטון. לכיוון גן העצמאות. ליד לכל רחוב בן יהודה לכיוון צפון עד לפינת ארלוזורוב. פונה קטן בפינת מוגרבי. מחבק אותה. בורחת מהחיבוק שלו. מתחילה לרוץ רואה את דדו ואת אורה נמיר יוצאים החוצה ביחד. הולכים אל מלון ריחות מסריחים של קקי ופיפי. נכנסת אתו אל מעמקי המרתף הנשכח. איחסה! לחשוב על דבר כה אישי וכה אינטימי