ורק לבד אוכל להיות, ורק להיות כדי לשרוד. כמו במחול עם השטן, כמו להיות על האי הבודד. ואף אחד לא, לא יבין שזה פשוט כמו במחול. תמיד שבורה לחצאים. תמיד לבד למרות הכל. אבל אני רוצה לומר לך, שלי בכלל, ממש לא קל! אתה חושב שרק לך קשה? שרק אתה פה הקורבן? שגם אני שוכבת במיטה עוצמת את עיניי אך יש שם דאגה. שלא אתה פה היחיד שמנסה לשכוח כל דבר. ומה יהיה אם לך אגלה שגם אני כה עצובה? ומה יהיה אם לך אספר שגם אני בוכה ובודדה? אני הרי יודעת שגם אתה יודע להיות טוב. אתה עוזב הבעיות ומצטרף אלי, קרוב. אותו אני שומרת לעצמי, אך אולי לך קצת אגלה.