להסתובב אבל אז עלה בדעתי שזה לא הדבר החכם ביותר לעשות. באמצע המחשבות על הנצח שמעתי קול קורא לי, אוטומטית רציתי אז חיכיתי, אני לא בטוחה כמה זמן אבל זה נראה לי אז כנצח, הא? בלית ברירה לא נשאר לי אלא לחכות. מה אתם הייתם עושים במצבי, מלמטה גורמת לי לראות כמה שפחות- עיניים לא מכוסות! ופה סתום? קשורה בגובה של 03 מטר מעל הרצפה, מנורת ענק מסנוורת אותי ברור לי עכשיו למה לא הצלחתי לחשוב בבהירות, אולי בגלל שהייתי אבל מצאתי את עצמי חושבת רק על דבר אחד, האמת היא שזה דיי ניסיתי לחשוב אחורה, לראות מתי בדיוק הדברים התחילו להסתבך איך הכנסתי את עצמי לזה?