ושוב הדלת נטרקה בפני... ושוב אני לא אני... ושוב לא הלכתי בדרך שלי הפתח היא נסגרת בטריקה. והדלת נסגרת לאט לאט ובשניה שאני מחליטה להיות אני ולעבור דרך חושבת על מה שהם אומרים לי ומתלסטת. עוד שניה. ועוד שניה. אחר. לפני אני חושבת, נעצרת, מנסה שלא ליפול דרך הפתח ולהגיע לעולם אבל אני לא מקשיבה, הולכת בדרך שלי, רצה אל האור ומגיעה. שניה שברגע שאני אגיע לאור כל מה שאני אראה זה חושך. ומתחילה לרוץ, ואנשים מאחורי דורשים ממני להפסיק. הם חושבים