הבנתי את מי אני באמת אוהב. מולי ושותקת ויכולתי להרגיש את השתיקה שלה מבעד למראה, ואז לאמבטיה ושטפתי את הפנים, הסתכלתי במראה וראיתי אותה עומדת שם נכנסה לתוך גופי ונעלמה בתוכי, לא הבנתי מה קרה לי הלכתי לעמוד שם ולשתוק, ועם אותה שתיקה מעצבנת היא פשוט עברה דרכי, שאני במוסד סגור בגללך! ואת עדיין לא מוציא מילה?" היא המשיכה שותקת?!, חצי שנה אני מחפש אותך ברחובות!, כבר שלוש חודשים כלום אותה שתיקה מעצבנת, "ככה סתם את חוזרת ועדיין את הפתח של הדלת עומדת ושותקת, לא שלום, לא אני אוהבת אותך, לא וכשחזרתי לדירה שלי היא היתה שם, פשוט שם, עומדת מולי, ליד אותה. אחרי שלושה חודשים הם שיחררו אותי מהמוסד הסגור ההוא, חזרתי לדירה, הסתובבתי  סהרורי ברחובות יום ולילה מנסה למצוא מנסה למצוא אותה, אבל כלום, היא נעלמה, מרוב יאוש כבר לא כאילו הם אף פעם לא היו, השתגעתי ימים שלמים הסתובבתי ברחובות לדירה היא היתה ריקה, כלום לא היה שם, כל הדברים שלה נעלמו החיים שלהם באופן נורמאלי. החלטתי לחזור לדירה שלנו, כשהגעתי ועכשיו זה אני זה שהולך ומקנא באנשים אחרים, אנשים שחיים את קמתי, ויצאתי לנקות את הראש. אנשים כבר לא הסתכלו עלי