והיא התגעגעה אלי מאוד, מעוניינת לדעת מה חייה האחרונים החלה לפנות אלי בשאלות. שנה עברה מאז הפעם רק המשפחה הקרובה נכחה באירוע. ואחרי שסיימה לעדכן אותי בפרטי סיפור היכרותם  ומתנצלת על שלא הוזמנתי לחתונה. חתונה קטנה, ולנטין, אך אינני יודע אם הצלחתי. היא מספרת לי בקצרה את כל אני מנסה לתקן מיד ומוסיף שגם לא שמעתי זה זמן רב אודות "פעם ראשונה שאני שומע עליך", אני משיב מבלי לחשוב פעמיים. ומוסיף "שמעתי עליך רבות". היימן פונה אלי ראשון. "נעים מאוד". הוא מושיט אלי את ידו כשל. מצידו מביט בי במבט בוחן. אני מנסה לכבוש את מבטי המופתע אך לעיתים קרובות. ולנטין מביטה בהיימן במבט מלא הערצה והוא ולהתחתן. איזה שם יפה היא חושבת שיש לו, כזה שלא שומעים הם הכירו וחצי שנה לאחר מכן הם החליטו למסד את יחסיהם מזה חודשיים. היא מוסיפה כי חודשים ספורים אחרי שדרכינו נפרדו היכרות ביני לבין בן זוגה היימן, אשר מתברר לי כי הוא בעלה ומתחבקים ארוכות חיבוק חמים. בסיומו של החיבוק עורכת היא עינה ורגע אחד אחר כך אנו נופלים האחד לזרועותיו של השני סוף לשרשרת המבטים בינינו. היא מוחה דמעה קטנה שעולה בזווית בנו גם הוא בעיניים פקוחות