הכל משתנה. בסוף - תפסיק לעשות רשימות חברים, אפילו מחיים של אנשים אתה לא יכול לצאת, כי לא באמת נכנסת. צא מאשליות. ולמה אמרת שאתה מאוהב בי הרבה זמן אם לא היינו קרובים ? למה כל הרושם הזה, למה? מתביישת כי אתה מודע לזה שאתה עושה צחוק מעצמך, אני משפילה ראשי בשמך, מרחמים עליך. ולא, אתה לא מצחיק אותי. אפילו הדיבור שלך איטי ומשעמם, אבל כשאתה פותח את הפה, אתה בסה"כ בנאדם טוב, ואפילו יפה לדעתי, כי לא רוצים שום קשר איתך. הנחמדות-יתר בך לא גורמת אפילו לאנשים לדרוך עליך, אתה לא מעניין. זה רק כלפיך. כי הם לא באמת כאלה, והכי אתה צריך להפסיק להיות נלהב כלפי האדישים, רק בהנהון ראש. אתה מתלהב מדברים שאנשים יגיבו לך עליהם ולאנשים באמת לא אכפת. אבל אתה מסכן, וכל רצון טוב כי אתה חושב שגם למענך יעשו, אני רואה שזה מוסתר בכל חיוך שלך. לא טוב לך שם, העיקר לצאת מהבית. ועכשיו הבנתי למה אתה עושה זאת - אתה ממלא את יומך בפעילויות,