שנות השלושים תל אביב, בית ספר תחכמוני ילדים, משפחה, חיים שם בעוני.  חולות, חלומות, שפת אביו ואמו  ותמיד הבמה היא כל עולמו  כל עולמו, הבמה היא כל עולמו עוזב את הכל, מפליג אל הים,  יוצא מעצמו, יוצא לעולם משנה את חייו, משנה גם את שמו,  ותמיד הבמה היא כל עולמו  כל עולמו, הבמה היא כל עולמו אחר כך אישה וילד קטן וקשים מה קשים חיי השחקן  הבימה, הקאמרי, הסמבטיון,  וחיים ואוכלים ונושמים תיאטרון  כל עולמו, הבמה היא כל עולמו ילדה קטנה, תינוק בעגלה,  שנות השישים סימני שאלה חיפה, הו חיפה נקשרת לשמו,  ותמיד הבמה היא כל עולמו  כל עולמו, הבמה היא כל עולמו תפקיד רודף תפקיד, זה משחק אמיתי, כי הבמה שלו היא מגרש ביתי  בשוק הגדול הזה של עם השחקנים, לא מזדקנים, לא, לא מזדקנים  וככה עם הגיל גובר התיאבון,  אהבה משונה ששמה תיאטרון  תראו אותו, ותשירו איתו,  כי כל הבמה היא כל עולמו  כל עולמו, הבמה היא כל עולמו