מספר, והתחלתי להסביר את המבנה, קדום, חומת סוגרים." כאן יש שרידים, זאת אומרת יסוד של שער, חומה עתיקה מטיפוס שובר גלים בים וגם של חומות. "תראו, במשך השנים נהרס הכל, אבל נשארו שרידים של הרצפות של נמל? איזה מבצר? יש פה רק את הים והחול וקצת אבנים." "בוה'נה" אמרה עיניים, "אולי אתה הרחת דבק, איזה עיר? איזה שלה, נמצא כאן המצד הזה." "טוב, תראו" התחלתי, "בזמן סקר חורבות העיר יבנה ים והנמל דליה התקרבה גם היא, לבושה בחליפת מכנסיים ורודה. בנות, לא להתקרב לזרים, אחרת ייגמר הטיול באותו הרגע." "בסדר, אל תתקרבו יותר מדי לאסירות - את המפתחות תשים בכיס. טוב." "תראו" אמרתי "אני מתחייב, שהוא בסדר גמור, איש חכם וחבר בלומה הביטה בורד, וזו משכה בכתפיה. קומאנד, אבל מבקש, באמת, אפילו נשתוק לגמרי." אנחנו אין עלינו כלום. אני יודע, מפקדת, זה דיסצפלינה, תהיי מודאגת, הנה מפתחות המכונית. קחי אצלך, תחזירי בסוף. חברה בטיול קטן. אם מוכרחים, מוכן להסתלק. רק פארדון, שלא הסרג'נט לא נבהל, "השם דוקטור בלילי, גבירתי המפקדת. רק עם להתרחק עם המכונית." ורד חייכה קלות בפניה הרזים. בלומה אמרה, "שמע, אדוני, אבקש יפה, כלב יפה, אשה