ריח קפה מהביל הנמהל באדיו ונצמד, אל זגוגיות שמול אפי ומערפל ראייתי בנועם.  נשיפה קלה על הקצף להטביע את שלא צלל, אל תחתית הספל. בלגימת טעימה מעלה אל חושים נפתחים, לקראתה של מחשבה ארוטית מלווה טעם בפטמה חומה כצבעו... בשקיעה מתרווחת לקראת סיפוק של רגליים חשופות הסוגרות פער בינן  לביני... אך! האין העולם נפלא?                                                     13.3.07