נעמי. המו מעי לך אהבת עולם אהבתיך כלתה נפשי, אליך, ואת אתי. כל רגע, כל שנייה. ואני - מידי דברי בך - זוכר, רופאים חורצים: פנטום. מלומדים קובעים: מקסם שווא, אילוזיה, במדבר לוחשים: פטה מורגנה, מיראז', חזיון תעתועים, חברי נדים:  אשליות,  חלומות, דמיונות, הזיות, כמדי יום. ממתינה לבואי, דמותך ניבטת מן החלון כמקדם. ואני נושם אותו בלגימות גדולות, ממלא את אוירו של ביתנו ניחוח תבשיליך  עולה מן המטבח, כמימים ימימה. או בדיחה חדשה שהבאתי כמו למשמע חידוד חדש של נכד או נכדה, קול צחוקך מתגלגל בטרקלין, כתמיד. ראשך על הכרית לצידי, מאזין לנשימותיך הכבדות כאז. רכה, רוטטת, נענית, וחש חום כף ידך בכפי, מושיט את ידי לעבר מיטתך הריקה לעתים במקום שהיה בו האיבר שנכרת.