בפורום שלי" אני מהרהרת   " בטח אישי" אפרת קובעת. הלכתם לישון, תנו לקרוא מה כתבם בשרשור" אני דורשת,  "זה מהרהרת לעצמי ונחלצת להרגעת הרוחות "טוב, מה זה משנה מתי הם עלו על יצועם, "אני מבינה שהויכוח הזה לא ייגמר" אני שגיאתה של אפרת, חיים ואפרת מתחילים להתווכח באיזה שעה בדיוק מספרת לליאור "מה חמש בבוקר, חיים אמר שלוש" אני מתקנת את לבוקר זה, "הלכנו לישון בחמש לפנות בוקר" אני שומעת את אפרת אני מכינה קפה נוסף לעצמי ומגישה לאפרת את הקפה הראשון שלה המיטה מתגלגלת מצחוק. "כן, מצב רוח מהתחת" אני מסננת מבין שיני אל אפרת ששרועה על וצועק: "אוהה... הבנות קמו עם מצב רוח טוב" חיים ששומע את הצחוק שלנו מחליט להוסיף שמחה לצהלת הבוקר "ששש...הם ישמעו אותנו" אני לוחשת לה בקושי רב בין צחוק לצחוק את טון הצחוק המתגלגל שלנו אפרת ממשיכה בתיאוריי הקיבה הלוחצת עליה וכל תיאור נוסף מעלה להתגלגל "האמת... גם אני מה זה צריכה" אני אומרת והצחוק שלי כבר מתחיל אני תופסת את הבטן ומתחילה לצחוק יודעת... נוד" מצחקקת אפרת בשקט "אבל הם כאן, את יודעת... אני מפחדת שיצא לי... נו... את "לכי לשירותים" אני אומרת בקולי האימהי "קארין,