אני מתנדב לירושלים." אילולי הייתה הסיטואציה רצינית, היה אלי פורץ "אתה חדש פה? אני ואשתי לעבור לבקר משפחה. ומחר אולי לחזור סימני פחד. הערבי המבוגר הוציא את המקטרת מהפה והחל מדבר. ואלי ראה עגלי זעה קטנים מתחילים לבצבץ לה על הקרחת. אלה השפם שהיה דבוק לה מתחת לאף. שניה ארוכה הסתכלו אחד בשני, הסתכל לתקווה בעיניים. הוא זיהה אותה למרות הקרחת שלה, ולמרות אותם, מכל הפעמים שנכנסו לעזה. אלי קרב למכונית הציץ פנימה, אשתו מכוסה בשחור ורק עיניה השחורות חשופות. השוטרים הכירו ערבי מבוגר, קרח לגמרי עם מקטרת כבויה בפה. ולידו ישבה כנראה לצד ישראל. עד שראה את המכונית המהודרת של חווה. ליד ההגה ישב לעזה. הוא הלך והחליף כמה מילים עם עמוס השוטר הקבוע במעבר גבולות. גם הפעם עבד איתם מספר שעות בעיקר בצד של הנכנסים היה בא ויוצא מעזה בתפקיד ושלא בתפקיד. דרגתו הגבוהה פתחה בבדיקות בטיחות ובמתן מעבר, ואת אלי הכירו, הוא התנדב הרבה. המתנדבים הקלו על חייהם של החיילים והשוטרים שעבדו במחסום את הג'יפ הישן שלו ונסע למחסום ארז. שם קבלו אותו בשמחה. להסתדר בלעדיו. הוא נסע הביתה הצטייד בכל מה שהיה צריך. לקח לאף אחד. דוב שוב רצה