אני עוד מחפשת איפשהו את המשמש שלי. עכשיו אני כבר לא בבית. לקחתי את האגס ודפקתי לו בראש. בעטתי לאבא בב-נ-נ-ה... אז עליתי למעלה... אבא אכל אותו... רגע... איפה המשמש שלי??? והיא אמרה לי לפתוח את המגירה של הפירות... כי זה יעשה אותי רזה! אמרתי לה שאני רוצה פרי! אמא שאלה אותי מה אני רוצה לביציפר, קמתי בבוקר. אבל לי יש משמש. טוב לא נורא! אולי כי נתתי לו בעיטה לבנאאאאנה. מעניין למה השני עזב. ואפילו לא קנה לי בנאאאאנה... אז השני עזב. יותר משל כולם! הוא הכי טעים! אני רוצה את המשששששמשששש שלי! אבל אני לא רוצה בנאאאאאנה. אבל לא רציתי, הוא אמר שהוא יקנה לי ב-נ-נ-ה! השני בא ואמר לי שהוא יקנה לי משמש הרבה יותר טעים. שאף אחד לא יקח אותו! אני קצת שתלטנית אבל המשמש הוא שלי. אני כבר בת 8... ואני לא אוותר לאף אחד על המשמש! כי זה המשמש היחיד שלי ממנו. אבל לא טעמתי. הוא בטח טעים. הוא כזה כתום, שקוף כזה. הלכתי הביתה, הסתכלתי על המשמש... אבל המשמש שלי הכי טוב! היא הייתה שמחה היא כל כך רצתה משמש... הרבה משמש! משמשים! הוא קנה לה משמש... ראיתי אותו אתמול איתה. אבל לי יש משמש. אולי עכשיו כשהוא איתה הם ישארו לנצח