ברחוב. הוא הלך עם חבריו, הריץ די! בכל נשמתי, אבל שיפסיק, רק לרגע, להיות כזה מתחשב ויחליט כבר! אוייי, איך ששנאתי אותו באותו הרגע! למרות שבאמת אהבתי אותו במאת האחוזים!" הגבר המתחשב, והוסיף "כל מה שתבחרי לעשות - תדעי שאני תומך בך לא רוצה לעשות דבר שעלול לפגוע בך או ברגשותיך" ושוב הוא יצא להחליט החלטות בקשר אלינו, במיוחד כשזה בכלל לא תלוי בי ואני "אבל איך אני יכול לקבוע משהו כ"כ חשוב, כשאת זו שצריכה "אבל אני לא יודעת מה לעשות!" צעקתי עליו, "תחליט אתה!" שאמרתי, הוא שוב לא היווה גורם תורם לקשר, ונתן לי לקבוע. אולי, היינו מתחרטים על זה, ואולי לא... בכל אופן, כמו מחליט את הדבר הטוב ביותר לשנינו - באותו הרגע, ואחרי שנים, באמת יקרה לו כמו שהוא טוען. אם באמת היה אכפת לו, הוא היה וזהו? ולמנוע ממני את כל שבירות הראש הללו. כנראה שאני לא שאת רוצה - אני אכבד אותך". הוא לא יכל פשוט להחליט במקומי הוא שוב לא עזר לי. למרות שאמר, בניגוד לציפיותיי, "תעשי מה גם על אנשים אחרים. להגיע אליה. החלטה שעלולה להשפיע לא רק על כל אורח חיי, אלא