"סבא?! מעולם לא הייתי סב, גם אני ילד". אתה בפה מלא לו תאמר: "סבא, ספר, איזה ילד היית", ובבוא היום על הספסל, כשהנכד שלך יבוא וישאל: זכור נא מי אתה ומי היית בכל עונות החיים. את הפרחים שאהבת, את בובות הלוחמים. שתמיד תזכור את ביתך הישן, תמיד זכור איזה ילד היית, ואם בכל זאת תגדל, לי הבטח, אז אנא ממך, ילדי העולל, אנא ממך אל תגדל. ותביט בעיניה הבוכה, ותאמר, כשתגדלי תהיה ילדה. "אבא מה אהיה כשאגדל". וילדה אדמונית בין רגליך תשאל: והנה גם תמצא עבודה, ובית נאה, ואישה חמודה. מי יושיט לך יד את גופך להלביש? ובעוד לילה או שניים תהייה לי כבר איש. והנה אתה חיי, בעיניי כה מושלם. על קורות האדם, והנה עכשיו אתה נער - בוגר, משלב בחייך כל שלב, ועובר, ולומד אתה יכול להריח את ריח הים, ולטעום טעם שוקולד מריר. אמשים. אתה יכול להתרפק על זכרונות מלפני עשור, כאילו היו לפני כמה היום כשאתה נער, אתה עוד זוכר היטב איך היית כילד. מי היית כילד, מי אתה כנער, ומי רצונך להיות כאיש.