וכך נמעט האדם. ולאדם זה לא הספיק הוא היה צריך יותר הוא רצה גם כצלמו. וכך התחיל עוד מהפך. בראשית היה עולם כך מספרים... כיום יש הרבה אפר ומתכת מפוזרים האדם כנעלם, מסתתר, לא מתקרב למכונה. המכונה מסתובבת חסרת ישא בעולם, שהוא בעצם כבר לא עולם אלא רק מתכת ואפר. עד שיום אחד... פרח עלה כזכר לעולם הישן... ופתאום יצא אדם. הפרח סימן לו אפשרות מילוט. ואז... ראה האדם את המכונה והמכונה זיהתה אדם, האדם הביט במכונה והמכונה התכוונה אליו, הוא אמר "אני יצרתי אותך, מה עשית?" והיא כמעט פגעה בו. ואז פגע במכונה ברק. בראשית היה, אבל מה שהיה כבר לא חשוב לאף אחד. המכונה נפלה והאדם הבין. הוא הסתכל למעלה אל מקום משכנו המשוער של אלוקים. אז היה אדם בתוך עולם שעשוי ממתכת ואפר והוא התייחד עם בוראו האחד. האדם הרגיש את אלוקים והאלוקה הבין את אדם ואמר "אני יצרתי אותך, מה עשית?" אז האדם אמר  "סליחה". בראשית ברא אלוקים את השמים ואת הארץ על הארץ הוא שם אדם נתן לו חופש לעשות כמעט ככל העולה על רוחו בזה העולם, אך האדם לא הצליח להשתלט על עצמו, אזי נתן לו אלוקים מגבלות, חוקים ומצוות. ושוב פרק האדם כל עול מהאלוקה לברוח ניסה.