תודה לחברי פורום שולחן עגול. הלילות בטורטוגרו, כשהלכנו על שפת המים בעקבות הצבים." הריח המחניק והכבד עמד באוויר וכדי להרדם ניסיתי להזכר בריח והרגשתי אותם זוחלים עלי. שמעתי אותם. למחרת ריססו את החדר. "בחדר שלנו. גם הם היו שם. נכנסו מבחוץ, פשטו על החפצים שלנו "סליחה? איפה הייתם?" כמה שניות של שקט הוא המשיך: "זחלו עלי בלילה ג'וקים." "אני שומע את הצחוק בקול שלך. אבל הגזמנו אז לחלוטין." אחרי לעולם לא אשכח לכם." זכר לסיפור האימה שלך על יצורים מפחידים." הכלונסאות עליהם הוגבהו  החדרים של המלון מעל למים אבל לא היה העץ, לא היה שם דבר. הייתה איזו תנועה קטנה של מים בין "אבל אנחנו, הילדים, מתנו מצחוק. התכופפנו והצצנו בין קורות "אלוהים, איזה סיוט זה היה!" בבוקר הסתבר שכל הלילה היית עסוקה במעקב אחר הזוחלים שם." מיד במיטות שריח טחב עלה מהן כאילו היינו במלון חמישה כוכבים. כולנו היינו עייפים אחרי הטיול על החוף והצפיה בצבים. נרדמנו "אני עוד אחזור לשם. זה לא זה. את זוכרת שבבוקר צחקנו עליך? "אתה מתגעגע לטיול בטורטוגרו?" טורטוגרו. חדשים, נפרדים מעליהם ופונים לאחרים. איך אפשר לשכוח את פניהן חלפנו לא התערער.