20.5.81 )באשר יהיה(. ואני, אני רק מחכה לשמוע אותך, את מה שעובר בראש שלך ובלב שלך אותה אחת שעדיין מוכנה לעשות הכל בשבילך... ואני אותה אחת, רק הרבה יותר מבולבלת, יותר פגיעה... רק הרבה יותר חזקה והרבה יותר מכאיבה. עברו כבר 5 חודשיים ו-71 ימים ואני מרגישה את אותה אהבה, הכנות, ללא טיפת חרטה או הרהור. הראשון בעולם שאמרתי לו את זה והתכוונתי לזה מעמקי לבי, בשיא אותך, אתה היחידי בעולם שאמרתי לו שאני אוהבת אותו. אתה ופתאום נזכרתי, הבנתי שאני טועה. אני כן אמרתי לך שאני אוהבת אותך, מלבד מספר פעמים שהיו בהודעות מהפלאפון. חשבתי לעצמי על כך, שלא זכור לי מעולם שאמרתי לך שאני אוהבת אותך... דמיינתי שתיקה ושפתאום מדחף של הרגע אני אומרת לך שאני אוהבת שתתקשר כבר.