הציפורניים שלה, שהיו אכולות ומכוערות. "לא היא לא כלבה, היא סתם מטומטמת" עידית אמרה ושלחה מבט אל שלה. יותר משבועיים" קבעה מאיה עובדה ובדקה את אורך הציפורניים "עזבי אותך, גלית היא כזאת כלבה שאף אחד לא יכול להיות איתה עידית "אני במקום גלית לא הייתי חוזרת אליו יותר אף פעם..." אמרה "נכון, איזה מפגרים אלו..." הוסיפה מאיה מחוכמתה. מתנשאת, כאילו והיא מומחית בזוגיות ומערכות יחסים. עידית לא הופתעה בכלל "הם נפרדים כל שני וחמישי" אמרה בנימה נפרדו?" "תגידי..." התחילה מאיה ברכילות חדשה "את שמעת שגלית ואימרי עידית פקחה את עיניה בחוזקה כאילו מנסה ליישר את המצח שלה קטעה עידית את מחשבותיה של מאיה "תפסיקי מיד" העירה לה. "מאיה! את מכווצת את הגבות ונראה כאילו יש לך קמטים על המצח" הבנת הנקרא?" להורים שלה ש... "לילדה פשוט אין את זה, אולי שתלמד במקום זה חזרה בזמן לכיתה ג' בערך כשהמורה שלה ויקי לאנגלית אמרה "אה..." פלטה מאיה והרגישה איך המחשבות שלה נודדות רחוק רחוק, תשובה חכמה ללא היסוס. "לקורס כלשהו, כזה שמלמדים אותך בו אנגלית" ענתה לה עידית "לאיזה קורס אני אלך?" חזרה מאיה אל השפה בה קל לה הרבה יותר "את חייבת