הישראלית שבכלל לא רציתי לעזוב? הזו היא לא רק חלום שנחלם בטיסה מעייפת בדרך חזרה למציאות האם באמת אפגוש בו שוב? ברומא? בישראל? בקצה העולם? האם האהבה פשוט מקסימה. ביקשתי ממנה לשמור עליו, מקווה שהבינה את הרמז. וחוזרים ונפרדים, היא החברה הטובה ביותר שלו, ומלבד זאת, היא שבוע ימצא עצמו עם ג'וליה. כבר שנים שהם יוצאים ונפרדים אני חוזרת אל הלבד, והוא, הבטיח לחכות שאחזור, אך מן הסתם עוד ההבנות, כל כך מוחשיים. כל כך אמיתיים. חלומית, אבל הנשיקות שלו, חום הגוף שלו, הצחוק ההדדי ואי וזה נגמר. מלכתחילה היה ברור לי שמדובר ברומן קצר, אהבה שלושה שבועות עד שלמד לבטא אותה. לשכוח אותי אין יזראל, לא לשכוח!" והאות חית חזקה במיוחד, מוזר. ופבליטו שלי, כל כך מקסים, אומר במבטא המתוק שלו "לא נסחפת לתוך סיפור אהבה עם בחור ספרדי, באיטליה, באנגלית, עולם היומיומית. היה ברור שהכל יגמר. הטיסה הזו היא הפוגה, מעבר מן החלומות הורודים אל המציאות לראווה מתנות ממארחינו האיטלקים. לא מפריע לי לשבת מבודדת, אני שומעת את העברית של חבריי מאחור, חולקים חוויות, מציגים נשיקות ודמעות, טיסה שקטה, מלאת מחשבות. כמו סרט אמריקאי של שנות