היה די שפל מצידם, בהתחשב בעובדה שהם שיגרו אותי לא נכון ונחתתי די רחוק מהמשרד. אבל לא יכלתי לסרב, הם כל כך נחמדים כאן. אמרו לי לעמוד מתחת לאיזה צינור (עגול...), ולעצום עיניים, וכשפתחתי אותם הביאו מראה ואמרו תתחדש. עיגול זוהר בלבן בוהק ריחף לו מעל ראשי. נבעטתי החוצה, חסר רכוש. חשבתי איך זה שאני לא רעב או צריך לרוקן מיכלים אחרי השינה הארוכה הזאת. אחרי הליכה קצרה בערפל בוקר לבן ורך הגעתי לכיכר (עגולה...), זאת הנקודה שמקס ציין. ישבו שם כמה חבר'ה בגופיות לבנות עם שרשראות לבנות על הצואר. ניגשתי אליהם ושאלתי אותם אם מקס בסביבה. הם לא ענו, הגדול מביניהם הסתובב אליי, סקר אותי מכף רגל ועד ראש ואמר 'תחפף. מקס הגיע על האופניים, ולא רק הוא הגיע על האופניים. הוא הרכיב מלאך על האופניים. לא כזה עם כנפיים, אלא בחורה מלאך. היה לה שיער ארוך עד המתניים, חלק כאילו לא הסתפרה מלידה. בייבי פייס. ועיניה ברקו גם באפילת הבית הקפה שמקס לקח אותנו אליו. מקס לגם מקפה שכולו קצפת לבנה רכה, ושאל איך גמרתי. שתקתי קצת כמו טמבל עד שקלטתי ועניתי "דרסו אותי כשחזרתי מהכספומט לאוטו, חניתי חניה כפולה בצד השני של הכביש". מקס לא