"עזוב, איציק, בוא נלך מפה, למה אנחנו צריכים צרות איתם?", על הקיר, אבל נראה דרוך. מוחמד א' קם מהספה והתחיל ללכת לכיוונו. מוחמד ב' נשאר שעון דילן נשען על השולחן, צקצק בלשון והניד את הראש מצד לצד. עכשיו תורנו. השולחן שלנו. יאללה" "שום חימום ושום בטיח", הוא אמר, "שיחקתם, נהניתם, יופי. זה כבר ממש עצבן את איציק. הוא לקח צעד מתריס אחד קדימה. התחלנו". "לא, לא, לא", מוחמד ב' אמר מהקיר, "זה היה משחק חימום. רק האחרון שעדיין נותר בפינת החדר. "טוב, אני חושב שתורנו." קובי אמר בנחרצות ולקח את המקל הסתיים. השחור, השחיל גם אותו ועשה "פו" על חודו של המקל שלו. המשחק פנימה, עד שלבסוף, אחרי פאוזה דרמטית, הוא ניגש אל הכדור שהסתבר שידע דבר או שניים על ביליארד, השחיל כדור אחרי כדור שהוא למד מהמקורות המפוקפקים שלו, לא בהצלחה יתרה. דילן, שעמד על סף סיום, כשבינתיים קובי ניסה עליהן עוד כמה מהמילים היו, נגיד הולנדיות, נשענו על הקיר והבטנו במשחק של הערבים אני, איציק, קובי ושלוש ההולנדיות או השוויצריות או מה שהן לא על הרצפה ליד הרגליים שלו. סיגריה חדשה שהחליפה את הקודמת, שכל מה שנשאר ממנה היה רק אפר הכורסא רק עם