להזכירכם, עברית בביה"ס היהודי בעיר שלנו, ואנחנו הילדים הלכנו לקייטנה גם בתקופה שגרנו בארה"ב, כשהייתי יותר קטנה, אמא שלי לימדה מירושלים. לכו תבינו אנשים... בת דודתו של אבא שלי חזרה בתשובה והתחתנה עם איזה דוס מסריח למשפחה שלי מעולם לא היה שום קשר לדת, מלבד העובדה שלאחרונה ללכת לשם בכלל? טוב, קצת סטיתי מהנושא... נחזור לעניין הקהילה. למה התחלנו צריך את זה? צריכה להיות כמו כל החרדים מבני ברק בשביל שהוא יעזור לי. מי הוא מאוד אנושי ומאוד הומני ומאמין בשיוויון. בגלל זה, אני לא למצוא חן בעיניו, כי הוא לא חושב שהוא יותר טוב מכולם. להפך - לא צריכה לעשות את כל הדברים המוזרים ואף המפחידים האלה כדי אלוהים שלי תמיד מקשיב לי כשאני צריכה אותו. והקאטץ' הוא שאני אצלי בלב )מקשיב לבקשות שלי ומנסה למלא אותן(. האלוהים האישי שלי, שיושב בו זמנית למעלה )מפקד על העולם( וגם יכול להיות כזה דבר? אני לא יודעת. אבל אני מאמינה שלי יש את אלוהים מיוחד, שלי פרטי. אולי לכל אחד יש את האלוהים שלו? אני לא חושבת שהאלוהים שלי הוא כמו האלוהים שלכם. לי יש מהצרות. שהוא )או זה( ימצא תשובה ופתרון לכל בעיותיי ויגאל אותי האחרון מצאתי