דיון אדמינסטרטיבי קצר עם "ובזאת טיולנו מסתיים." שהוא איננו?" תמיד חף מפשע, האל לעולם איננו בתא הנאשמים, אולי זה בגלל אותך אומר שזה התחיל מאלוהים, לכן זה מכוער. לא נקי. האל אצלך "אתה רואה דברים בצורה פשוטה, זה יפה. ומכוער. אני לא אשמע הגיוני. את מאמינה בהגיון, לא?" אינסופי? ייתכן, אך עדיין מעגל זה התחיל מאינשהו, אחרת אין זה זדוניות בזדוניות שהביאה אותם להיות זדוניים? האם זה מעגל ולרחם על הללו שסובלים בשל אותה זדוניות. והאם אין תחילתה של מה אני יכול לעשות אם לא לחייך בחיבה כלפי זדוניות בני אדם במעמקים בלתי נסבלים, בתהומות: אחרי הצעקה הכאב לפחות נסבל. צועקים את זה. כי אם לא ייצעקו את זה זה יישאר טבוע בתוכם, זה הם חורצים את דינם לבדידות. אבל הם לא אומרים את זה - הם רוצה אותך בבית הזה" מבלי שהם מבינים שבזה שהם אלה שאומרים את השתגעו - מה טבעי מזה? ילדים שעוד כילדים חוזרים על ה"אני לא ילדים משוגעים. ההורים שלהם הוציאו עליהם את העצבים אז הם שאנושי יפה, גורם לי לחייך. גם מרוקאים. מה אנושי? הכל אנושי. לא מבין צרפתית, אבל גם אם הייתי מבין זה היה יפה. כל מה כן, זה יפה. איך הם צועקים, ודאי מנבלים