קראת לי שלגיה, ליטפת את שפתי האדומות כדם, העברת את ידיך על עורי הלבן והצח, מילאת את ליבי בקסם של אגדה ובאותן הידיים את התפוח הגשת לשפתי וחיכית עד שנגסתי, עד שהארס התפשט בגופי והנשיקה האחרונה לא עוררה אותי, נשארתי קפואה בתוך ארון הזכוכית שלי. כנראה שאתה לא נסיך החלומות שלי.