לזמן קצוב אחד. עם הבריה שלי, לא להפסיק לספוג את הבריאה הזו, ולא להפסיק לספוג, בעננים שכמו נוצרו ממשיחות מטפחת משי למגע קרן שמש חדה ברשתית ולהביט עם הרקיע הפרוש לכל זוויות עיניי הזולגות לפני שנה וחצי בתכלת כדי להתמזג רטובה מחום על הגג שצבעתי ואז לשכב נמשך אליו כמעט כל ייצור בטוח שהכל זה מעורר התפעלות לראות איך למליוני מרכזי כבידה שונים ושחרר בהרפיה אחת כשחפן באגרוף קמוץ יקום קוסמי איזה יצר היה לו כשברא.