שהיא אוהבת לראות אותך אוהב את עצמך." ומפשעתך אני אוהבת את ההרגשה שאתה אוהב את עצמך כפי שאף אישה הבטן באמבטיה מניח למים החמים לשקשק בינות לטבורך וחזך לרוח לשחק בשערך. אתה ילדי הטוב. ואני אוהבת אותך שוכב על "שקט. חדל המהומה. אין עוד מקום לסערה. התפתל על גחונך והנח לך ---" "אני אמשיך ושלירה אני אמשיך ואומר שמזה זמן רב רציתי להגיד כלו. כלו. כל כוחותיי. יכולה להמשיך. תמשיך אתה, ולשיר, אהובי. תמשיך אתה. כלו. כלו אני יודעת שהוא חורג, אין לי ספק בדבר ועדיין אני פשוט לא החורג שעומד ומחייך, אל תגידו לי שלשווא אני נסערת! אל תגידו לי זאת, אל מול אבי האלה נכנסות לי לתוך הדם, הלשדין של ההוויה, הרוחות האלה, אני לא יכולה יותר, הרוחות הרוחות האלה מלהיטות את הלשדות, "הרוחות, הרוחות הדרוםדרום דרום מזרחיות, דרום מערביות, כשהוא רואה אותך נמוגה, כן, אותך." ויש לעג בעיניו! אני רוצה לחבק אותך אבל אני כמו אותו אב חורג שעומד ומחייך אכזריות? ולרישה, ולרישה אהובתי. מה תגידי אז? האם את מעודדת התאבדות? האם, את, מעודדת, כל סיכוי? שבצדק הוא ויתר לה, שלמענה הוא ויתר לה. שהרי ממילא לא היה לה תגידי אז? אמרי לי נא,