איזה זנזונת" כהגדרתה. היא חיכתה שהם היא הגיעה חמש דקות אחרי שהשיעור נגמר. היא מצאה אותו בתוך מה הם יעשו בהמשך היום, כשהכל יתברר כשטות אחת גדולה. אומרת לעצמה שזה בשביל להפתיע אותו, כן, בטח. היא אפילו תכננה היא לא רצתה לחשוב שהיא עוקבת אחריו, אז היא הלכה לשם כשהיא השיעורים שלו רק הלכו והתארכו. שלשום היא החליטה להפתיע אותו. כל מיני תירוצים, אבל שום דבר משכנע. הם התחילו לריב. הרבה. ממה שהם אמורים להיות. הוא לא ממש ידע להסביר את זה. היו לו לפסיכומטרי. באיזשהו שלב היא הבינה שהשיעורים שלו ארוכים בשעה התחילה לחשוד. הוא משוחרר, אבל עדיין אין לו עבודה. הוא לומד שגם לא ליד חברים שלו. הוא בוגד בה. לפני שלושה שבועות היא שמסביב. הבנתי שהיא לא רוצה לדבר על זה ליד חברים שלה, וכנראה דיברנו חצי שעה. יצאנו מהחצר של הבית והסתובבנו ברחובות אליו. "קרה משהו?" עם איילת היה טוב יותר, ידעתי שזה מקום שלא כדאי שאני אכנס הייתה לי הרגשה מוזרה. אני הכרתי את שניהם, ולמרות שהקשר שלי אותי. "זה זיו..." היא ענתה לי. זיו זה חבר שלה. עכשיו כבר כוח לשמוע על הצרות שלה, אבל משהו בתשובה הקודמת שלה סיקרן "מה קרה?" שאלתי אותה