הכללית הייתה לפתור תעלומות מקומיות מאז תחילת אותה שנה רציתי להצטרף לחבורה האקסלוסיבית שלהם- מנסה להאזין לדבריהם. הכיתה, הסכימה לעשות לי גשר.  התיישבתי במרחק מה מאמיר וטל, עזבתי את המגלשה כשכולן תפסו את העניין ורק שירי, המכוערת של כיתה ו.  אמיר היה סגנו הדווקא כן מעורער- בעיקר בנפשו. טל היה מלך הכיתה הבלתי מעורער, מכיתה א ועד אותה תקופה- אמצע ליד העץ, על חומת בטון נמוכה, ותכננו תכנונים. וכבר התחלתי לחשוד שהיא לא עד כדי כך טיפשה.  טל ואמיר ישבו ממש כמו בסקס.  שרון כבר הסכימה לעשות לי גשר שלוש פעמים, קלות ברגליים שלה- דבר שגורם לה לפול עליי ולהיצמד קרוב קרוב- עושה לי גשר עם הרגליים בתחתית המגלשה, וכשאני יורד אני נוגע הלכתי לשבת ב"צופים" עם החברה. המצאתי מין משחק, בו מישהי דלית, החנונית של הכיתה, שאמרה שהיא תכבה את האור אחרינו. הכיסאות על השולחנות, ויצאו מהדלת בהרף עין. אחרונה נשארה רק כל הכיתה רחשה וגעשה. כולם זרקו את התיק על הכתף, הרימו את לכיתה, באותו צהריי יום חם. -"המורה לספרות חולה! המורה לספרות חולה!" נכנס אמיר בצעקות חולה קשה- ומושבת לכמה שיותר ימים.