והסיוטים. לדעתי עד כאן זה מספיק. היונקים ובין בני האדם יותר, אתה זן בפני עצמך, מפלצת, איש הרג. לפי כך, בחורי הצעיר אתה יכול להבין שאתה לא נחשב בין אליך, אגב המזון שלך הוא דמם ובשרם של בני התמותה והקינוח זה כשתהיה בן אלף, אתה תראה צעיר וזה מה שיגרום למזון שלך להתקרב הסכינים ישברו והחבלים יקרעו. המראה החיצוני שלך ישאר כזה גם להיפצע, אפילו כשיורים בך אתה כמו שריון שדרכו לא חודר דבר, "כפי שכבר הבנת אתה לא כל כך אנושי, אתה לא יכול למות ולא צ'ארלי ניגש למטבח, התיישב ליד השולחן והמשיך לקרוא. כדאי מאוד שתקרא את זה לפני שתמשיך בחייך הנצחיים." מצטער מראש שלא שלחתי לך אותו אתמול לפני שגילית בעצמך אבל הזמן לספר לך סוף כל סוף מי אתה ומה תפקידך בעולם הזה, אני "הי צ'ארלי, זה אני, הגוויה שהצלת אתמול. הגעתי למסקנה שהגיע ובתוכה היה פתק, צ'ארלי הוציא אותו והתחיל לקרוא. הכניסה, הוא הרים את המעטפה וסגר את הדלת, פתח את המעטפה פתח את הדלת ולא היה שם איש, רק מעטפה קטנה שכבה על שטיח באותו זמן נשמעה דפיקה בדלת, צ'ארלי קם וירד לכיוון הדלת, הוא לעצמו וקרס עם החבל על הרצפה. למות" אמר צ'ארלי לעצמו והמשיך לצחוק,