עליך בעיניים בחלון הראווה, וחוזר לשולחן. "מה שטוב בשבילך, טוב בשבילי," יוצא למבואה, בוחן במשך כמה שניות את ערמת היצורים הרוחשת לגשת לחלון שבכניסה ולבחור לעצמי משם את המנה העיקרית. אני בנוער של המפלגה הקומוניסטית." הוא מזמין אותי בתנועת יד רחבה שהסיר את הז'קט והפשיל שרוולים ושחרר את העניבה, "היינו ביחד "לואיג'י ואני חברים משנים רבות," מסביר לי פראנצ'סקו, בשעה גדולה שבאה לחגוג כנראה אירוע משמח, ושב ונעלם במעבה המטבח. אחד השולחנות הגדולים, מושיב אותנו בשכנות למשפחה איטלקית הענקיות ושואל אותי באנגלית מה שלומי, מוביל את ארבעתנו אל והנשיקות שלהם, הוא אוחז בכף ידי בחמימות בין שתי כפות ידיו לכל אחד מבני-הדודים, ואחרי שכולם מסיימים עם החיבוקים ובשטף ברכות קולניות באיטלקית מתגלגלת, ואחר מעניק טיפול דומה למותניו סינר בד לבן-מוכתם, ומקבל את פרנצ'סקו בחיבוק עז ומולו מטבח פתוח. למראנו יוצא מהמטבח גבר איטלקי גדול, חגור שנים-שלושה שולחנות עץ גדולים במרכז, דלפק עץ לא גדול מימין, ואדים וצחוק מתגלגל ושיחה קולנית מתאבכים בו לענן סמיך - ופראנצ'סקו פותח דלת עץ-וזכוכית ישנה אל חלל המסעדה שעשן בלתי מורגשות