       "לא די לא להיות עיוור         כדי לראות את העצים ואת הפרחים,         צריך גם שלא תהיה לך שום פילוסופיה.            מפילוסופיה אין עצים, יש רק אידיאות."                                                           אלברטו קאיירו                                                                        [פרננדו פסואה]                                                                                                                     אינני עיוור ואני אוהב את גוני הירוק שבעצים את חרציות השמש ושדות בוערים של פרג את כחול התורמוס את הרקפת הנכספת לורוד את קרקפתו התכולה של העולש אני אוהב כל פרח למינו כל צבע ובן צבע למינהו אני מביט בהם בלי שמץ פילוסופיה בלי מחיצות מילים אני רואה וחש ומתמכר אלברטו אבל אני יודע:  רק אלהים רואה כי טוב לפעמים אצלו אפילו הכול טוב מאוד וכאן אני עדיין מנסה לפתור חידות בעל כורחי מוכרח לחשוב עדיין משתמש רק בחלק קטן מן המילים שבמילון אבל אני חושב בהן ומתחבר ומשוחח ואז, כן אז פשוט נולדת  פילוסופיה כי זה וזה כל האדם ============================= מתחבר (שורה חמישית מהסוף):