81, אוקטובר ככה זה טוב, תכתוב לא לסרב, לא לאכזב, לתת לאחרים להתקרב עכשיו צריך לכתוב פזמון ולעשות שיהיה הוא לא ציפה שזה יקרה הוא מחכה שתלחשי לו באוזן אחת לתת לאנשים להתרגש עכשיו צריך לכתוב פזמון ולעלות ואת רצית אותי רציתי להיות כל כך גדולה אחר כך אני אספר בהופעה איך פעם בסלון הכחול שלך אנחנו מעשנות על זה סיגריה האם את חושבת להצליח, זה גורם לו להרגיש יותר חזק בין כל המבוכה הזאת עכשיו חתולים מפחדים מבני אדם עטלפים מעופפים מוצאים מקלט בחושך אור ניאון מאיר כבר מזמן לא התרגשת ככה מדברים פשוטים כמו יד שלובה ביד מחפשת מאהב שילחש לך באוזן אחת מרפסת לבנה מלוכלכת, את נשענת על הקיר החם ככה, זה טוב, תכתוב זה הזמן לקחת את הגיטרה ולעשות איתה אהבה איך אני סוחבת את הרגליים, מתחככת עם הרצפה השעה בה הלכתי, הקשבתי לצעדים של עצמי לשכב איתך לכתוב אותך מבעוד מועד האם זה הזמן לכתוב הכל נראה כמו נוסטלגיה בפרספקטיבה רחבה לאחור