ביחד. עד אז אני אחלום עליה שוב ושוב, כל לילה ולילה, עד שנהיה שוב ונוכל לטייל לנו לנצח, ללא גבולות של זמן או אדם. לטיולים ולצחוקים שלנו, או שאולי אני אסע אחריה יום אחד, אני חושב שאולי יום יבוא והיא תחזור אליי, ונוכל לחזור משנה כמה החזקתי אותה חזק בזרועותי וקראתי בשמה, היא הלכה... ללא מילה היא הלכה, פשוט שכבה לה שם על הכביש והלכה לה. לא והלכה ממני. ויושבים לאור הירח והכוכבים. זה היה בטיול כזה שהיא נסעה אני מניח שאני מתגעגע לטיולים שלנו, שהיינו הולכים לחוף אמרה לי אף מילה, היא רק הלכה. משנה כמה הייתי עצוב. היא לא צחקה לפני שהיא הלכה... היא לא אני הכי מתגעגע לצחוק שלה, אהבתי איך שהוא גרם לי לצחוק לא וכאילו לא שם. לא כמו בפעם האחרונה שראיתי אותה... כאשר המבט שלה היה קר חלמתי על איך שהיא חוזרת אלי, זרועות פתוחות ועיניים שמחות, לי אפילו שלום. איתה תיק או אפילו בגדים להחלפה, היא פשוט נסעה לה, מבלי לומר שלי, זה היה הדבר האחרון שראיתי לפני שהיא נסעה. היא לא לקחה זה כבר שבועיים רצוף שאני לא מסוגל להוציא את המבט שלה מהראש