ינואר 0002 היום לחיות מחר למות. שומרת לעצמי את הזכות בורחת אל מחוץ לגוף נותנת לשברים לעוף נקרעת לגזרים נקרעת מבפנים של הזרים. סבלי נבלע בתוך יללותיהם פותחות את הפצעים רוחות פרצים קרות עושות בי מלחמה. חונקות אותי בתום ולהבות אימה עוטפים אותי בחום וסבל קצת מושלם, עולם שמתמוטט ומיטה שותתת דם