תכין הקרקע ליום המחר. תוסיף ותנשוב הרוח. עת אעזוב אדמה נקייה מעלים, עת אלך לעלות על יצועי, בתום מלאכתי, ובסוף היום, כמצפוני הרעוע המחפש טהרה. ואגרוף העלים ואערום בקבוצות נושרים, נערמים על האדמה. כמו חטאי, והעלים, מן ההכרח עליו להרכין ראשי. נתערב היקום בגאוות נפשי. גורל סיזיפוס נגזר עלי, נושרים עוד עלים על הארץ. ובעוד במלאכתי גבי על העץ, ראשי סחרחר עלי. מצחי מיוזע והחום כבד, גרפתי עלים מן הדשא. בחום היום,