למול הרים משתוקקים. פנימה אוויר פרוץ מעמקים. רגל לטבול עיניים לגמוע שיער לפרוע רק לשבת על גדות אגם רחב ידיים, אגם אין סוף לשאוף קרע לקרוע דמע לדמוע אבן שאין לה הופכין. שבר לשבור את נכרכת סביב לכרית שמיכת הצמר למצעים. שאת מסתפקת. את הלבד הזה שבר לשבור פת לחם מים דחוקים.