ים עובר מעליך כשאתה ישן. אני מסתכלת ואתה אינך יודע על מעשי דבר. אינך יודע על המלחמה המתנהלת בתוכי  מזה שנה - להחזיקך קרוב. אינך יודע על הייאוש שתוקף אותי כשהעתיד המתקתק שמתהווה לי נסדק. אינך יודע דבר על מלחמות פנימיות אבודות מראש על מחשבות על מחשבות על מחשבות ואני, דרוכה אחר כל תנועה שלך- בשר, שרירים ועצמות הנמתחים בך בעודך זע בשנתך. הייתי רוצה להבין אותך, לנתח כל פרט ופרט ולספוג הנאה גדולה מתובנותיך- ודרך חייך המעוררת פליאה. הייתי רוצה להסביר לך כי אני חוקרת ולא מאהבת גדולה. אך אתה ישן. וכשאתה ער- אני איני יודעת דבר.