שונים ונבכה על אותם ימים אבודים שנשב בזמן שכבר נקבר במקומות כמה חבל שזהו הגורל אבל זכינו בבדידות, זכינו בעצמנו היינו זוכים אחד בשני מאמין בך ובי לו היית נותן הזדמנות, הזמן הבודד שלנו כבר היה מזמן מאחור עוזר לי לצבוע תמונה בצבע לבן על גבי שחור אם רק היית נותן יד על הימים הטובים. ורק אנחנו מכפרים שלנו קבורים כנראה שהזמנים היפים מאיפה מתחילים? מה עושים? והשאלה שלי עולה בראש והתחושה רק עולה. מנסה להעלם מנסה להתעלות מעליה, בודדה.