מההפסקות בשבוע הראשון ללימודים. היה לה שיער שחור ארוך כזה, שגלש אל מתחת לכתפיים, והיה לה ביטחון עצמי ממש גדול - את זה הסקתי מהצורה בה היא הלכה. מאז ראיתי אותה כמעט כל יום בהפסקות, והערצתי אותה מרחוק. הסתכלתי עליה הולכת עם החברות שלה, מדברת איתן, צוחקת איתן. חששתי להזמין אותה לצאת, ובשביל לא לעשות את זה המצאתי לעצמי תירוצים מטופשים. את השם שלה גיליתי די בטעות. הלכתי עם חבר שלי כשהיא באה ממולנו. 'היי, אסי' אמרתי לחבר 'אתה רואה את זאתי עם השיער השחור, שעברה עכשיו? כן, זאתי. אל תצביע, אולי היא תשים לב. בכל מקרה, אני מה זה דלוק עליה!'. אסי, חבר שלי עוד מהיסודי, הסתכל עליי וצחק לי בפנים. 'הולך עכשיו על קטינות, הא?'. 'איזה קטינות, זה לא שאני מתחיל עם חטניקיות או משהו.' עניתי לו בקול ציני. אסי השפיל את המבט, כי היתה לו לפני כמה חודשים חברה חטניקית.  אף פעם לא הבנתי מה הוא מצא בה, כי לא רק זה שהיא היתה עוד נורא קטנה, היא גם נראתה די רע. לא שהזעתי לשאול את אסי את זה, כמובן. לך תגיד לחבר טוב שלך שאתה חושב שהחברה שלו מכוערת. הם היו חברים איזה שלושה חודשים, ואני כל הזמן שתקתי. בסוף הוא זרק אותה,