בוקר שגרתי, משפחה שגרתית, מדינה שגרתית. בגלל המצב. ראשי, בכל מרכז מסחרי גדול, ובכל כביש מרכזי. כולם בכוננות, כמו שהובטח בחדשות, כוחות גדולים של משטרה נראים בכל צומת לביה"ס. שניהם מגיעים למשרדים, לעוד יום עבודה מפרך. יוצאת לעבודה בשש וחצי, ושאול ברבע לשבע, כשהוא מקפיץ את מיטל האם, ציפורה, והאב, שאול - שניהם קמים מוקדם, בחמש. ציפורה לימודים. בוקר. בשבע וחצי הוא יוצא מהבית, ונוסע לטכניון, לעוד יום של תומר מתעורר בשש וחצי. בשבע הוא במטבח, מכין לעצמו ארוחת לפסיכומטרי. הוא רץ במשך שעה, ואז חוזר הביתה, מתקלח, אוכל משהו, ולומד החנייה, מתניע את המכונית ונוסע לחוף הים, כדי לרוץ בטיילת. דרור מתעורר מוקדם יותר, בחמש וחצי. בשש ורבע הוא כבר במגרש שיעור משעמם. בספרות ובאנגלית. הפעמון מצלצל, וכולם נכנסים לכיתה, לעוד ממהרת כדי לא לאחר. בשעה שבע היא כבר בביה"ס, מעתיקה שיעורים במהירות, נכנסת לחדר האמבטיה, אוכלת, ויוצאת מהבית עם אביה, מיטל מתעוררת בשש בבוקר מצלצול השעון המעורר. היא מתלבשת