פלולה בגודל של בניין. אני פוחדת שתישאר לי צלקת קטנה..." "מעקיצת יתוש?" "כן. זה אדום. וזה מגרד. וזה במקום שלא נעקצים בו בדרך כלל." הוא הסתכל על פנייה למצוא עקיצה ולא מצא. "איפה?" שאל. "מה? העקיצה?" "כן." "אתה תצחק." "למה? בתחת?" היא חייכה. "לא. הלוואי וזה היה בתחת. זה על החזה שלי. ק לפטמה." הוא הביט בה, נשנק. "מה אתה המום?" שאלה אותו. "אתה רוצה מים?" "איך הגיע לך עקיצה לחזה?" "לא יודעת." אמרה בפיזור דעת. "אולי זו לא עקיצה, אולי איזה גירוי של העור. אין לי מושג." "יש קרמים, משהו..." "אני יודעת בקרמים?" "זה לא יכול להיות כל-כך נורא." "זה כן. אני... אני אראה לך אם לא תספר לאף-אחד." הוא חשב שהיא מתלוצצת. הוא היה בטוח שהיא מתלוצצת. אבל פתאום היא נעמדה, הסתכלה סביב, והרימה את שולי חולצתה. הוא הסתכל בה המום כשהיא הרימה את השוליים של חלק אחד מחזייה לבנה וחשפה פטמה ורודה. ולידה, כמו עוד פטמה קטנה, פלולה ענקית בצבע אדום עז. הוא עמד המום. "נו. לא פלולה ענקית?" ידו נשלחה מרחק נגיעה מהעקיצה, אם זה מה שזו הייתה, והיא חשבה שזה כדי להתרכז בלראות אותה. ואז קצות אצבעותיו נגעו בפלולה. היא נרתעה בבהלה. "מה