20/8/42 סוף סוף שלווה! עכשיו אוכל לכתוב בשקט את הסיפור שלי... התישבנו מול הים- אמי הלכה להליכה שלה, ואבי נכנס למים. החוף היה ריק מאנשים. הגענו. האורות החזקים של המפעלים, אך ידעתי שהם שם... מעלינו, נצנצו מליוני כוכבים, אותם לא הצלחתי לראות עקב היה מלא, והתעניין בנו כנראה בגלל שהיינו היחידים על הכביש. להתעניינות בארץ ישראל. לפנינו סקר אותנו הירח, שבאותו יום מאחורינו, רדפה אחרינו השמש, שהראתה סימנים ראשונים החלטתי לחסום את פניני הטמטום של אבי עם הדיסקמן...