50.11.62 עד סוף העולם ומתרחבים שלי, אלה המכחילים בשמי ההכרה תהפכו לזכרונות וציפורים שאתה והמילים יכול להיות התייל של העולם כדי לשבת על חוטי ואפורות יעופו ציפורים קטנות שהן יבקעו ומתוכן יכול להיות גם באמצע היום של חושך שנשארות כמו שלוליות של הנשים העייפות עימן את כל הזכרונות כאילו אפשר לרפא ללב של העולם כאילו הם המפתח אחביא אותן במגרה בתוך ממחטה המילים  האלה אני מחזיקה את שלוש שאני אוהב אותך