ושם, במקלחות, הכל נגמר. שלחו אותה הביתה, ובבית שלחה אותה אמא למקלחת. הילדה סתיו השתגעה. וחטאתי ונחלתנו. ואמת נוטה חסד לאלפים נושא עוון ופשע וחטאה ונקה וסלחת לעווני -אני היא מניה! שמע ישראל! אל רחום וחנון ארך אפים ורב חסד -סתיו, מה קרה לך? -אמא! הוא יהרוג אותי! גדר תיל. עגלה עם גופות. שני ילדים מתחבקים, מנסים להתחמם. והילדה מניה נרדמה על השולחן. מניה שוורץ. לא, לא מניה שוורץ. מספר 305218. מבינה ילדה?! ושוב שיעור. הילדה סתיו מקשקשת על היד. 305218. לצאת. לצאת לחופשי. אני עושה? איזה גופות? ציור חדש. נצייר את המריצה בחצר. ועכשיו הגופות על העגלה. מה לעזאזל עם חוסר הריכוז הזה. של פחות מעשרים ק"מ את רואה גדר תיל?! -סתיו, המשימה היתה לצייר משהו שרואים בכל יום. איפה, במרחק בשיעור אמנות ציירו על בלוק עם פחם. משהו שרואים בכל יום. אי שפיות זמנית. שעמום, ולא הבינה. הילדה סתיו הסתכלה על הדף שבו כתבה לפני רגע ממש, סתם מתוך ומשם זה התחיל. שקר! מניה, מניה קוראים לי!