אמיר מוסיף שקוראי הדפיוצר יחליטו בעצמם, פושטקים. את דעתכם איזה שם טוב יותר אתם מוזמנים להשאיר... מזמן את המפעל הציוני, רצה להדגיש את נטישת הארץ. גוי. 'יחד' כקונוטציה שנונה משהו למלפגתנו המתפוררת, אמיר, שנטש אני ואמיר התווכחנו ודנו על איזה שם טוב יותר. אני אהבתי את חסרת-גבולות, בין-גבולותיה? להרגיש בתשוקה המסוגלים עוצמת געגועיה של עיר, לאהוביה, לאוהביה, לשניים מעטים מדוע עזבו אותנו אחרוני האוהבים? כיצד יכולות המדרכות לחוש כל הנגיעות שלנו יחיו לעד. והאם פנסי הרחוב עוד ימררו בבכי: יישארו חרותים בזיכרון בלבד. כל הנשיקות שלנו רחובותיה של תל-אביב בשעות ערב, נלכה רחוק מכאן, רחוק לעולם. )האם נתגעגע?( לאחר שירצחו את החלום הציוני נעזוב את המקום בו נולדנו אוטובוסים ראשונים ירעידו קירות הבית( כל גופך בין ידיי. ואת שפתייך, )השמש עוד לא עלתה, וכל בוקר אתעורר ואנשק את כתפייך ושנינו יודעים כי את אהבתנו לא ירצח איש את טוענת שגם השלום נרצח ושנינו אומרים ישנה תקווה יצחק רבין נרצח ולנו אין אותו כמנהיג עתה