השג נגזר כלשהו, כי-אם להשגת המידע עצמו, לשמו  אולם אנו נתקלים כאן בבעיה אנושית: מי שהגיע לחוליה הזאת, עדיין הוא בן אנוש, הזקוק למניע שיניע אותו, הוא לא יכול לנוע בלעדיו  עצם שהותו בשלב הזה מחייבת בכל רגע את הימצאות המניע הזה... והוא חייב להיות מניע אנושי, מורגש, פיזי... שוב, כי מדובר בבן-אדם, בני אדם פועלים במרחב החוליה השביעית... את זאת באה ''הסיבה'' השלישית למלא: את משבצת המניע המתבקש, החשוב להמשך שהות האדם במרחב החוליה השביעית, ולהמשך פעילותו הברוכה במסגרתה. נוצר אם כן, מתוך שלושת הסיבות שצוינו לעיל, קשר אישי אמיתי בין האיש הפועל במרחב החוליה השביעית, לבין מערכת העל בכבודה ובעצמה. אני מדבר על קשר ומתכוון למילה: קשר, ככל קשר אנושי, מובן, בהיר, ברור, אישי ביותר. ניסיתי בחיבורי ''פענוח רוח הקוד'' לתאר את הקשר הזה הלכה למעשה, הבאתי שם מספר דוגמאות חיות, ותיארתי אותן באופן מפורט ביותר.  מה זה נותן לאדם? מה מרגיש האדם כאשר חש בקשר הזה? כהרגשת תינוק שמצליח לפלוט פעם ראשונה מפיו את המילה ''מים'', אימו קולטת את המילה הזאת מיד, ומביאה לו על פי בקשתו כוס מלאה מים, בצירוף חיבוק ונשיקה, להבעת