מגש עם כוס מיץ תפוזים,פירה וחתיכת עוף מסכנה, כול יום אותו הייתי שוב רואה נפש חיה רק בצהריים כשהייתה באה האחות ובידה ששררה בחדר- נועלת עליי בחזרה. שאלות בחוסר התעניינות מובהק ולבסוף עזבה במהרה בעקבות הצחנה בכול בוקר נכנסה היועצת לחדר,זרקה לאוויר כמה מילים, שאלה כמה הקטנים שלי שחילצו אותי מאין סוף של דמעות וגזיזת ציפורניים. הייתי משתגעת, בשלב מסוים כבר התחלתי להעדיף את הכדורים הצבע הלבן שכיסה את הקירות היווה מסווה לשחור שמתחת. פיכחת מיטה מתפרקת וכיסא מתנדנד.