באמצע הלילה את שוב מתעוררת  עם קרעים של חלום באוויר  מנסה לאסוף, להדביק אותם יחד  אבל לחלום שנשבר יש מחיר.  יש כתם של אור בתקרה מעלייך  את בוהה בו שעות בלי לחשוב  מנסה לדמיין איך עולם בלעדייך,  ככה יהיה לכולם יותר טוב  תינוק מילל והלב קצת נקרע לך  כי את מתה לקום והמיטה כמו מגנט  חוזרת לישון, זה כל מה שנשאר לך..  משהו בתוכך כבר מת  ובחלום באמצע הלילה  נחש מתפתל, את שוחה בנהר  כמו מאהב הוא זוחל בין רגלייך  לוחש, תיכנעי לי כי אין מחר  שוב את ילדה בת חמש והורייך קוראים לך לבוא  אז את רצה מהר אל הידיים המושטות לך  ורק מתרחקת יותר...  את מתעוררת בזמן והיד מגששת אחרי לחצן המצוקה  מכוסה בזיעה את מתפללת לבוקר שיבוא כמו נשיקה