ערפל כבד כיסה את כל העיר וכמעט ולא היה ניתן לראות דבר. חוץ ממספר בניינים גבוהים הכל היה אפור, ממש כך, אני אומר לכם. נסעתי באוטובוס הרגיל לעיר התחתית, אותו אוטובוס שאני לוקח כבר 12 שנים מביתי למקום עבודתי. אין לי מספיק כסף לרכב פרטי אז האוטובוס הוא המפלט שלי. ממש מזל שקיימת תחבורה ציבורית,  באמת. בדרך לעבודה, לא קשה להבחין באותם אנשים דוחים, אותם מקבצי נדבות השרויים על הרצפה שתמיד אתה מתמלא סלידה מהם, תמיד מנסה כמה שיותר להתרחק מהיצורים האלה. פשוט מלכלכים את הרחוב, באמת. אפילו מקלחת הם לא עשו במהלך מספר החודשים האחרונים... זה מזכיר לי פעם אחת בעודי מתיישב באוטובוס, כהרגלי באחד המושבים האחרונים. לפתע עלה לאוטובוס מהכניסה האחורית זקן אחד, נראה כמקבץ נדבות עלוב, שניסה להרוויח נסיעה בחינם. הנהג ביקש ממנו לרדת מן האוטובוס. אתם לא תאמינו מה שהזקן המטורלל עשה... פשוט עמד במקומו כמה שניות והחל לצעוק: "רד מהאוטובוס, גנב! רד מהאטובוס, פושע!" ולאחר מכן ירד מהדלת שממנה עלה והסתלק. האנשים סביבי באוטובוס היו אדישים לחלוטין בדיוק כפי שאני הייתי, רק שאני ריחמתי מעט על הזקן העלוב, אבל מה יש לעשות כבר.