השני. התיישב לידי על הספה, והסתובבתי אליו, ככה שישבנו אחד מול מתרגשת, ורועי כבר הספיק לחזור, עם משהו מאחורי הגב. הוא - "טוב" התיישבתי על הספה בסלון. התחלתי לחשוב על כמה שאני להביא משהו" - "קודם כל" פה נכנסה עוד נשיקה "חכי פה שניה... אני הולך הוא רק התרחב מרגע לרגע... "אז, לאן יוצאים?" - "תודה" החיוך ממקודם, עוד לא חשב אפילו על לרדת מהפנים שלי. - "זה בשבילך" הוא אמר והביא לי ורד אדום. - "שלום" חייכתי. - "קודם כל..." הוא נתן לי נשיקה "שלום". - "מה זה החושך הזה, תגיד לי?" יוצאים. אחר כך, הסתבר לי שטעיתי. "היי" הוא התלבש כל כך יפה, שהייתי בטוחה, שאנחנו עוד שנייה רועי אומר לי להיכנס. כשנכנסתי, רועי יצא מהמסדרון. הדלת היתה פתוחה וכשהתקרבתי, ראיתי שהיה חושך בבית, ושמעתי את כל מדרגה, אני נהיית יותר ויותר בלחץ. כשהגעתי לדירה של רועי, צלצלתי באינטרקום, והדלת נפתחה. עליתי במדרגות, והרגשתי שאחרי הרבה זמן ביחד, ואנחנו עדיין כל כך...יחד. כאילו אני עוד שניה מתפוצצת מאושר על זה שאני ורועי כל כך הזה הולך להיות לא סתם יציאה רגילה עם רועי. מצד שני, הרגשתי לכבוד האירוע, ויכול להיות שהלב שלי חזה את העתיד,