"אדוני השר, כידוע לך, הזרמנו בשעות האחרונות כוחות גדולים שקט השתרר בחדר. כל המבטים היו מופנים אליו. זה היה הרגע שלו. לי את הקידום. שיכול לעצור את הזמן, הוא יאכל אצלי עופרת לפני שיצליח לעכב ולקטוף את הקרדיט. הוא חשב לעצמו: אם יש איפה שהוא מניאק היו לו כל הכוונות שבעולם לעשות הכל כדי להשתלט על המצב אלוף פיקוד המרכז לא הבין איך קרה מה שקרה בבסיס נטפים, אבל ידע שאחרי שראש הממשלה יחזור מחו"ל, אמורה ליפול ההכרעה. גם הוא מאוד רצה להיות הרמטכ"ל הבא. היו לו סיכויים טובים והוא עושים", הוא היסה את הנוכחים בחדר. היה לו קול מרשים וחזק. פיקוד המרכז. "חברים, בואו נעזוב את ההאשמות ונחשוב רגע מה הזה היה עכשיו באחריותו. את רצף מחשבותיו קטע קולו של אלוף אבל ראש הממשלה היה באירופה, ושר החוץ בארצות-הברית וכל הבלגן מן הנמנע שכן. שייערכו בעוד שבוע. סוף הקריירה הפוליטית? בגילו המתקדם, לא התקרית תגרום לו למפלה בבחירות הפנימיות על ראשות המפלגה, הסיפור הזה עם הזמן שעצר. בדמיונו צץ עוד מחזה לא נעים: לחקור כיצד הצליח אדם אחד להחזיק בשבי 051 חיילים, ומה היה ונקייה על המשוגע. הוא ראה בעיני רוחו את ועדת החקירה שתוקם