התכרבלו בתוך אח"כ סידרה עם אימא את השולחן וניקתה אותו. היא הכניסה כמה ביסים וסיימה. "תאכלי עוד קצת" היא הפצירה בה. היא הביטה בה. "אכלתי בפארק" אמרה היא ניסתה לאכול שוב אך לא היתה מסוגלת. היא שטפה את גופה והרגישה טוב יותר כשניקתה את עצמה. ונבהלה מעצם המחשבה על כך. שזה מן דם היא ידעה מהדיבורים של הבנות בכיתתה שהיא תקבל מתישהו מחזור המוזרים שהתפתחו בו. היא התפשטה . היא שנאה את הגוף שלה ולא הבינה את התהליכים "יופי, תתקלחי ותבואי, האוכל מוכן עוד מעט.." צעקה לה בחזרה. "הגעתי" צעקה לה היא נכנסה הביתה הריחה את הריח שאמא הכינה במטבח. הם הלכו הביתה שוב, ונפרדו בסמטה. "טוב" "כבר חושך, נראה לי שמחר כבר" ענתה "רוצה לשחק?" שאל כדי להפיג את המבוכה "אתה לא" ענתה. "אז אני עכשיו כבר לא תינוק?" שאל "כי התנשקנו" אמרה בביטחון למרות שידעה שזה קשקוש. "בטח" "כן?" שאל בתמיהה "עכשיו אנחנו גדולים" אמרה הם שתקו שוב. "לא צריך" אמר.. "הנה, כך 5 שקל" הושיטה לו. הם שתקו והביטו מטה, על הדשא" ופתאום הוא התרחק. בשפתיה ועצמה את עניה כמו השחקניות. זאת אבל כבר לא היתה דרך חזרה. היא הרגישה את השפתיים שלו הוא התקרב אליה והיא