על כל חטאי". הראשון התכופף והרים את ומבועת. הוא זינק אל רגליו של הראשון והחל לנשקם. "תודה לך מיתוסים מאגדות ילדים. הוא היה מאושר ונבהל כאחד, מלא הערצה נעלם. הוא שמע על ניסי הראשונים, אך היה בטוח שהם בגדר הראשון מעליו. טריש העביר ידו על ראשו. הפצע שהיה שם לפני כן מתנשף כאילו רץ עד הארמון וחזור 03 פעם. "אתה תהיה בסדר" חייך רגעים. לבסוף כאשר עשתונותיו חזרו, מצא עצמו יושב על הדרך בעקצוצים בכל גופו. הוא עצם את עיניו ואיבד את עצמו לכמה בחוזקה. עיניו של טריש צוק'אן כמעט יצאו מחוריהן. הוא חש מיהר להכחיש אך ידיו של הראשון לפתו לפתע את ראשו של הצוק'אן לי הרגשה שהמכה הייתה מכוונת אליי ואתה רק היית בדרך". טריש אלו. קום, קום, אין צורך להשתחוות, תן לי רק להביט בראשך. יש חייך. "זה בסדר בני, רק הזהר בלשונך, אין לדעת מי מאזין בימים קדוש" השתחווה. "לא התכוונתי לדברי, אנא מחל לי!". הראשון לבנה, מטה עץ וטבעת כסף. עיניו נפערו לרווחה. "סלח לי מגן מלבושם של הראשונים. לא היה פה מקום לטעות. גלימת תכלת, חולצה היו שסיפרו את סיפורו של העולם. ובסיפורים אלו ראה לא אחת את מהראשונים. הוא מעולם לא ראה ראשון במו עיניו,