בודד/עצוב ושחקנית/נערת ליווי מתחזה ולא המשכתי לפתח את כאן הרגשתי שהשיחה נהיית יותר מדי רצינית וכבדה יחסית אפילו שחקנית שרוצה להתקדם בחיים, והיא לא אחראית על תוכן ההצגות... אמרה שגם לדעתה יש הרבה הצגות וסרטים רדודים, אבל היא בסך הכל דוחות, והקהל מדיר רגליו מאולמות התאטרון והקולנוע... היא האלו עם פוליטיקה שרוויה בשנאה עצמית, וסקס חסר טעם, פשוט היתה צריכה לתמוך בהם והקהל היה נוהר בהמוניו. אבל כל ההצגות משהו וחושבים עליו אחר כך, עם קצת רומנטיקה, אז הממשלה לא אמרתי לה שאם היו הצגות וסרטים טובים, עם סיפור טוב, שקורה משחק בתאטרון זה לא מקצוע..." מדינה... מקצצים בתקציב התרבות... ממה יחיו השחקנים... מה, שמשחק זו לא עבודה? לא פרנסה?! אתה כמו כולם, ככה, אה... איזו הזיון חה חה חה..." צחקה צחוק משוחרר, ולאחר אמרה: "אתה חושב דומיה קלה אמרתי: "אז תחזירי לי את הכסף". -"אז תחזיר לי את שצריך..." אמרתי לה: "מ ה    א ת    א ו מ ר ת..." ולאחר שלישית משחק ורציתי לבדוק את היכולת שלי להכנס לדמות שכזו כמו מה זה, את לא?!" היא חייכה: "מה פתאום, טיפשון, אני לומדת שנה זה שאני נערת ליווי, קנית ת'סיפור הזה?!" שוב