אני רק מחכה לרגע המתאים, לרגע בו יתנו לך את החופש המייגע את כל הפחד שהשקעת בתוכי, בגלל כל הדברים שאליהם נפשי שיוועה יבוא היום שבו אשתגע, אזרוק לך בפרצוף את כל מה שגווע חופשייה  - אתה שומע? חכם היית יותר, אילו אתה היית זה שמוותר, כי עכשיו אני תצליח שלבי וחיי שייכים לשם ואת זה אינך יכול ממני לקחת, ולעולם לא ואתה עוד חושב שהכל בא על מקומו בשלום, אך זאת אינך יודע מיותם האוויר שם לוקה בזיהום מיואש, אמנם עכשיו אני כאן אך לבי חשבת שזאת תהיה תרופתי, אך אינך יודע מה בתוך סרעפי נשימתי בסוף כשנכנעתי כרועה על ברכי השלום, וויתרתי על כל מה שהייתי שיסעת בי שיניך החדות, תמיד הוצאת אותי אשמה,  בין כתלי השחת דברים שרציתי לשכוח מזמן, חזרו, כאילו כלום, כך בבת אחת אתה - שהבטחת לי הבטחות שווא שהובילו אותי אל הפחד נגעת בנקודות הכי רגישות שבי, את גופי וכל מה שאני ידעת לפצוע שגזלת ממני את התקווה האחרונה שנותרה בי, לא העזתי בך לפגוע אתה - ששרפת את כל הגשרים שלי קיבלתי אותך בדיוק כמו שאתה, וזרקת לי בפרצוף את כל מה שנשאר והבטחת לי להיות נאמן, ממך לא העזתי לבקש את העושר