הצופים שהצטופפו בכיכר השחורה. החלל היה מואר חלושות, אך ניתן היה לראות את עיני הצופים מופנות אל הדוכן. בקריאה נרגשת, הוא פתח בנאומו. "חבריי וחברותיי, לאחר שנים ארוכות של הסתתרות הגיע הזמן לשינוי. אני עומד מולכם ורואה עתיד טוב יותר. שנות הדור הארוכות בהן בחרנו בקפידה את מיטב חברינו הניבו את פירותיהן. שנה אחר שנה בדקנו את עצמינו והחלטנו מי יזכה להעמיד את צאצאיו, בידיעה שהטובים מבינינו יביאו להשבחת הגזע כולו. עכשיו הבנים שלנו הם חכמים יותר, מהירים יותר וחזקים יותר. הבנים שלנו יצליחו במקום בו אנחנו נחלנו מפלות לאורך ההיסטוריה. הבנים שלנו הם אלו שיביאו את המהפכה!  הקריאות הנרגשות של הקהל העצום הרעידו את החלל שסבב את הכיכר. בלאטאר הרים את ראשו ופרש את ידיו, נהנה מהתרעומת הממכרת.  לאחר שהקריאות נרגעו, הוא המשיך בנאומו. "כולכם יודעים שמאז ומעולם היינו עם שוחר שלום, לעולם לא הרענו לאף אחד, אך שוב ושוב הותקפנו ברשעות. האויבים שלנו לא בחלו באמצעים, עבורם כל כלי היה כשר למשימת ההשמדה שלנו. הגיע הזמן חבריי, שמצב זה ישתנה. שנות הסבל והמחבוא שלנו הסתיימו, מעתה אנחנו יוצאים מחושך לאור, חופשיים,