ואפילו זה לא הצליח לרכך אותי, מה לעשות- אני קנאית כשזה קשור היא באה אליי וליקקה אותי. כמו שאהבתי שהיא הייתה עושה. מעולם לא חזרה. היא חזרה. עם בעלים אחרים. אז במובן מסוים אפשר להגיד שהיא רק שבפעם הזאת, הכל התקלקל. לא התרגשתי כל כך כי ידעתי שהיא תחזור, כמו תמיד. לאיבוד. אבל הדבר שהרס אותי לגמרי, זה הייתה אותה פעם שהיא הלכה הם אהבו אחד את השנייה , מה יכולתי לעשות? לעמוד בדרכם? מאותו הרגע אי אפשר היה להפריד ביניהם. ויום אחד היא אפילו הכירה איילה מסוג זכר, יש דבר כזה? וקינאתי בה. והולך ישר אליה. היא הייתה אהובה. היא נכנסה לי לחיים יותר מדי, כל מי שבא אליי היה מתעלם ממני, בשלב מסוים גם לה נמאס ממני, אולי אפילו יותר ממה שלי נמאס. נורא אהבתי את האיילה שלי. אבל לקחתי אותה בתור המובן מאליו. אמא שלי היא אישה חכמה. אני לבד בעסק הזה. ואמא שלי הזהירה אותי כמה פעמים- היא לא מתכוונת לעזור לי, יותר. לי הייתה פעם איילה, אבל הייתי עייפה ולא היה לי כוח לטפל בה