© 60/40/31 באפלת הזמן מאירות המילים. עד תזרח בשורה ותישק שפתיים גם אל אהובה על שניים - מיתר הלב מרעיד, כמו לארץ אהובה עם חלום אלפיים והשירים הנכתבים נישאים כאבוקה. כל הימים החולפים צוברים ערך לפני ואחרי הצועדים באהבה, התקווה מנופפת כל הדרך