הלב כמה אל הימים האבודים הלב נצבט בגעגועים שלא תמיד הם מוצדקים תצלום שממרחק רב לא ניתן עוד להבחין בפגמיו כזה הוא העבר כל שהיה רע נדחק לפינה ונשכח. כבמין מעשה חסד של הזמן דוהים כל הכתמים,מתפוגגים כל הרבבים. אך לאחר שחלף ההווה והיה, ההווה תמיד מצורע ובעייתי אפילו מאוס לעיתים