                                זֶה הָיָה הַצְּרָצַר מְשׁוֹרֵר הַדַּלּוּת.                                           (שירתי, ח. נ. ביאליק) אֶת תְּנוּמַת הָאוֹר מְעִירִים לַפִּידִים עֵת מְשׁוֹרְרֵי הַדַּלּוּת - קוֹלוֹת חֲלוֹמוֹתָיו הַוְּרֻדִּים צוֹלְלִים לִכְּמִיהַת הַזְּריחָה אֶל אֹפֶק בְּיָמִים נִגְרָסִים עַד דַּק עַד חֹשֶׁךְ                                                                