לצאת מהברז במקום המים השקופים הרגילים. ניגשת להרעיש, הם זרמו בקצב בריא ומלבד סמיכות מסוימת נראו כאילו העניין רק החמיר. במקום לצאת בשיעול, כמו שמים דלוחים אמורים מצב דומה וחיכית מספר דקות שהמים החומים יפסיקו לצאת. אבל הפסקת מים ארוכה ואחריה יצאו מים דלוחים כמה זמן. הנחת שזה הברז ופתחת אותו. זרם של מים חומים יצא. נזכרת שפעם הייתה נהיית צמא. השכיבה על הרצפה היא עניין מצמיא, מסתבר. ניגשת אל הכורסה וחיכתה כמה זמן. אחר כך היא נעלמה. תעשה את זה". "אוקי" אמרת והמשכת לבהות בתקרה. היא התיישבה על "ולמה הם לא עושים את זה בעצמם". "הם אומרים שהם רוצים שאתה את זה לבד?". "הם עסוקים קצת כרגע. אז אני מנסה לקצר הליכים". להסביר לך שהם לא רואים את זה בעין יפה". "למה הם לא אומרים הם רק אמרו שזה מאוד לא בסדר שאני תקועה כאן ושאני אנסה פריחה. אולי תשכנעי אותם למעלה שייתנו לך גם ככה". "ניסיתי. שקברנו אותך הפרחים צומחים גם הרבה יותר יפה וחבל להרוס כזאת אוציא אותך אז ישימו אותי בכלא וזה גם יהרוס את הגינה. מאז אחרת אני לא יכולה להמשיך הלאה". "זאת בעיה, נילי. אם אני מהגינה שלך. יש בעיה בשמים. מסתבר שצריך לקבור אותי