היא נפלה לאדמה באפיסת כוחות כאילו רצה שעות ארוכות. דם ניגר מגופה ודמעות זלגו מעיניה אך פיה אינו משמיע צליל. היא נפלה... גופה הכבד פשוט התרסק על האדמה הקרה אך לאיש לא היה אכפת אפילו לא לה - עצמה. היא הרגישה את הדם מחלחל לאדמה. עוזב את גופה ביחד עם שארית כוחה. דמעות מעיניה אך היא אינה בוכה... היא נראית כל כך שלווה, אפילו אולי ספק מחייכת. היא יודעת שהנה היא הולכת. עוזבת הכל, נוטשת כולם ולא תצטרך לחשוב או להרגיש עוד לעולם...