 אותי והעסיק אותי, דבר שמנע ממני לבכות שנית. שעת ערב הגיעה ואני אט אט התעודדתי בעזרת טרוור שכל היום בידר הפך אפור? עליי לתכנן את עתידי, עם או בלי טרוור. עדיין איני מבינה למה חיי מתאכזרים אליי ולמה העולם הורוד שלי לבכות וחיבקתי את אהובי, הוא חיבק אותי חזק עד שהדמעות פסקו. השניה כואבת אבל קיימת והיא ל...ל... "אל תאמר להיפרד" התחלתי אותנו יחד ישנן שתי אפשרויות: האחת- לעזוב הכל ולגור יחד. ואם הם לא יש לשנינו דבר מה לחשוב עליו. אם המשפחה לא תקבל אולי נניח שהדברים כן יסתדרו? לומר דיי חריג מנשוא אך אולי כך הגורל ייעד אותנו ג'ולייט "אינך לבד יקירתי !!!" את צודקת אנחנו במצב לא נעים ואפשר לא יכולה לסבול יותר ולעבור את זה ל...לבד. ממני שהכל יהייה מושלם וכל כך בסדר אבל זה ממש לא ככה, ואני דבר( אין לדבר עתיד..בכיתי חרישית, אין לנו עתיד. כולם מצפים שלי- ג'ולייט". תפסיק טרוור !! רטנתי בכעס )למזלי אמא לא שמעה " אל תתני לה להפריע למנוחתך, אני לא רוצה שמשהו יפריע לגבירה לשלום. "אמא בחוץ" הערתי לו והצבעתי על דלת המטבח במהירות. נשארתי יושבת במטבח בשקט, פתאום נכנס טרוור ונישק את מצחי בסדר אני אניח לך