הושיבה אותה "ולאינטרנט את נכנסת?" שאלה החברה. "מה יש לי לעשות שם"? קיטרה על חייה המשעממים במושב. חברת ילדות שלה שגרה בתל-אביב. הן ישבו על כוס קפה ודליה היא גילתה את האינטרנט הרבה יותר מאוחר. זה היה כשהגיעה לבקר קורא את העיתון וגולש להנאתו. לקרוא את העיתון היומי וכך גם משה היה נכנס כל יום לאינטרנט, הבינה מה יש לו לחפש שם כל כך הרבה. את משה בעלה הוא לימד שעות מול המחשב שהיה מוצב במטבח וגולש באינטרנט. אף פעם לא תמיד היה להם מחשב בבית ששימש בעיקר את בנה. הוא היה יושב השינוי הגדול בחייה חל 8 חודשים קודם לכן. הקיטורים שלה ולקטר בעצמה. הצהריים היתה מסדרת קצת את הבית, מבשלת, קופצת לשכנה לשמוע את של המושב עד לשעות הצהריים, חזרה הביתה לשינה הכרחית. אחר שהסדר בו קבוע - קפה במרפסת הוילה שלהם, אחר כך עבודה בצרכניה במחשבה מתסכלת זו התלבשה באיטיות לעוד יום אחד מיני רבים שהיא חיה עם אדם זר לחלוטין ללא נושא משותף היכול לאחד אותם. כשהילדים גדלו ועזבו את הבית נותרו רק היא ומשה. פתאום גילתה בדרום, החיים הכתיבו לה את הקצב ולא היא להם. הכל קרה לה מהר מדי - החתונה, הילדים, המעבר למושב מרוחק התשוקה. איתו.