         "אמרתי לכם שיש להם נפש."         "כן."         "אתה הלקוח הראשון שלנו?"         "אז בשביל מה?" שאלה וירג'יניה.         "לא, לא בשביל זה אני כאן."         "אתה יכול להתחיל כבר היום, אני אמנה אותך למנהל מחלקה."         "לא."         "אתה רוצה להצטרף לצוות העובדים?" שאל ג'ורג' וולפינג. בפינת החדר. "מעולם לא נאמר לי דבר מעליב כל כך." אמר רוג' גרין, והצטופף מגיבים באופן זהה ליחס אנושי." "לא, יודע, אבל יש נקודות דימיון. אתה מתנהגים דומה. אתם         "מה אתה מתכוון? מה לי ולחתול הזה?" אמר רוג' גרין.         "הם באמת דומים." אמר ברט.         "זה רוג' גרין שלכם? כמו להסתכל במראה."         "אה, זה רוג' גרין שדיבר." אמר ג'ורג'.         "בכל אופן, אתה די נמוך."         "כי חשבת עלי באופן סטריאוטיפי." ענה רוג' גרין.         "אני לא יודעת למה היתה לי דעה רעה עליך." חלק מחלקי המשפט. הוא היה מצוייד גם בכריזמה כובשת. הכל, הוא היה דמגוג לא קטן והיה מדבר באינטונציה הנכונה לכל רוג' גרין דיבר בקול בריטון-בס וגרוגרתו רעדה כשדיבר. בסך אוניברסליים." "מעניין. תראה, אבל זה יכול לקרות. הרי אלה בסך הכל