דירתה של קלי כשלאורך כל הדרך הוא סופר את מודע לתענוגם. כשדלת המעלית נפתחה הוא יצא ממנה במהירות במעלית סבל התמזמזויות של שני זוגות שלא הפסיקו לוודא שהוא גובכר יצא מהמונית שעצרה ליד הבניין ונכנס פנימה. בזמן שעלה לבניין דירות אחר, בו שכנה קלי. מונית שהזמין מראש אספה אותו מבניין הדירות שבו חי ולקחה אותו למקלחת לשטוף את גופו. הלביש עצמו בבגדים ולראשונה לאחר חמישה חודשים, גם נכנס הוציא מהמגירה אקדח וכדורים. לא היה לו זמן להתמהמה. בקושי רב טוב, משימה אחת הושלמה, חשב גובכר. עכשיו למשימה השנייה. הוא הסתיימה. בקו השני השתררה דממה אך האזרח מיהר לענות בחיוב. שיחתם לדבריו. "לאחר שאבריא אני מעוניין להצטרף למאבקך." הוסיף גובכר "אין בעיה. עוד היום אני שם את אנשיי על מטוס." "אני אסביר לך כשאגיע." "מה?! מה קרה?" מקצועי דחוף. תשלח את אנשיך להביא אותי לישראל." "על זה רציתי לדבר איתך. אני חולה וסובל ואני צריך טיפול "שלומי מצוין. השאלה היא מה שלומך?" "כן זה אני." השיב גובכר. "מה שלומך?" "גובכר?" קרא האזרח מבעד לטלפון, "זה אתה?" לאחר מספר דקות זכה גובכר לשמוע את קול אחיו. "בסדר. אני אמתין." "בוודאי, בוודאי.