אך את הדרך כבר לא רואות העיניים. משפילה אני אט אט מבטי מרפרפת כנפיים הנה ציפור שיר והנה לו פרח אדום ססגוני ואז פונה להביט בגגות. מסתכלת מחייכת והוא מביט בי ילד נחמד פניו שוחקות פונה כנגדי על עברה של הדרך באופק רואה עצים וגגות על אם הדרך אתהלך בוחנת עלים ונעלים ישנות. בצעד מתמשך