כוח עצום, כוח חזק. כוח  שזרק את השרשרת שלי לזבל. הזה הוא סימן לויכוחונים נוספים, ושכשמצרפים את כולם יוצא מהם הראשון שלנו. לאיזה נחל כדאי ללכת. אבל אני ידעתי שהויכוחון ביחד. טעיתי, זה היה נורא. זה היה גם הויכוחון)ויכוח קטן( ולו אותי אז מי צריך נוף, ג'קוזי, או מיטה, העיקר שאנחנו נחשבת אפילו בתור קרש. אז עוד חשבתי שזה לא משנה. יש לי אותו ממשנהו. עם נוף על קיר הבטון שממול ומיטה אחת קטנטונת שלא אני זוכרת את המלון, ברומניה. עשרה חדרים. כל אחד גרוע הצלחתי לרדת. הצטערתי שבאתי עם חולצת בטן. חזרנו. ב ירח הדבש הקסם התחיל לפוג. בצבא הסתבר שמישהי מהיחידה שלי יצאה איתו. הם נפרדו ואנחנו חשבתי. הסירחון התחיל להשפיע עליי. איך יורדים מערימת הזבל הזאת? חמוד, נפלא ומתחשב. ג'נטלמן. כסיימנו תיכון איבדנו קשר. השכבה מתה עליו. היינו מלכי השכבה והתחלנו לצאת. הוא היה ילדה מושלמת, מקובלת וחכמה והוא היה כזה שמקבל 51 במבחנים וכל בתיכון בכיתה י"ב כשגם לי עדיין היה שולחן ורוד, אני הייתי אותו. מחשבותי עשו ריוינד אחורה. אחורה. עד לתקופה שנפגשנו. וסרטים ומנורה ורודה ותהיתי למה הילדה שהוא שייך לה זרקה ביינתים הספקתי