רואה אני שם את קברי צליל דמעה נשברת ודומיה רסיסי אש עפים מפיו ושורפים אותי מיליוני בוכים, אך לבדו צוחק לו השטן המלאכים שבוכים על קברו דמוי ענן רואים את מה שכבר נותר כי אלוהים מת אל תוך דממה בוכה את זה רק נותר לצעוק "האם מחר יהיה טוב?" ברקע בכי של תינוק דם זורם במורד רחוב חושך מתחיל לרדת קולות של זאבים שמש פוצצת רסיסים מתעופפים רעמים מתנגנים עם גשם מלוח שום דבר כבר לא פתוח ברק בשמים משתולל אלוהים פוחד בטוח וחלום אי-שם צורח והים רחוק מכדי לברוח אין לב ואין מקום עמוק, עמוק סירה על חוף לא זזה שפורש כנף ונע לתוך כתום