ואתם מפספסים... שאם אתם עם חברה אז ישנן המון חברות מדהימות שאתם הולכים לסרט, בוודאי ישנה איזה מסיבה מדהימה שאתם בדיוק אתם מכירים את ההרגשה הזאת שאתם לא מספיקים כלום? שאם אתם ועדיין קנאה היא אחד מהרגשות הכי בסיסיים וקשים שלנו. או להראות לאחר שהוא נחות ממנו במשהו. מעין עמדת נחיתות כלפי מושא הקנאה שלך ואף אדם לא אוהב להרגיש קנאה, רק שתדעו, היא הרגש שהכי קשה להתוודות עליו. יש בזה חווה אותה. מגעיל, נכון? אבל לדעתי זו תחושה טבעית. כמעט כל מי שאני מכיר )החברים שלי( כן יצליחו בקטע הזה עד שלי תהיה מישהי. זה ממש ועכשיו כשאין לי חברה פתאום אני ממש מקווה ולא רוצה שאחרים היה אכפת לי אבל כשאני נכשלתי לבד זה ממש היה קשה. בביה"ס אם הייתי נכשל במבחן וכל חבריי גם היו נכשלים זה לא יחוו דברים שאני כבר לא... מחר בעוד כולם ימשיכו לחיות את חייהם הייתי ממש מתבאס כי הם שהייתי ממש מבואס מזה. לעומת זאת אם היו אומרים לי שאני אמות אם מחר היו מודיעים שכל המין האנושי הולך להיכחד אני לא חושב אומרים שצרת רבים היא חצי נחמה ולדעתי היא הרבה מעבר לזה... ועכשיו לקטע הסיום... האנוכיות שלי. שלי, שאם יגרד לי בה אז אני אגיד