נקיפות מצפון מבצבצות יום ולילה אכלתי את כל העוגה והשארתי אותה שלמה המיטות חולות בשינה ובמעשי-אהבה אין אפשרות לשבת בחוץ ולהרגיש בדידות מתוקה הזנב מתקפל, תפארת צבעים ממהרים אנשים חדי פנים מורעלי מסכים שמש וירח מחליפים משמרות על האדמה מתרוצצים חצים ומבוכים ומפלצות דמיוניות אני מערבב את המשקה עם קצת מים מדמיין את רוחות הסערה שאת נמצאת בתוכה אבל השמש מחליפה שמיים כל סערה שוקעת בסופה יש זמן לנטול ידיים מפנים רעות לפני הזריחה הרקיע מקפל בידו כוורת רוחשת אתה קם עניו, יפה ונפלא, ופותח חלון לנשימת בוקר עצלה ברגליים יחפות ופיג'מה אתה אוכל את העוגה ומשאיר אותה שלמה בעוד השמש מטפסת, חצים מתחילים להתרוצץ על המדרכות הפנים הופכות חדות והמציאות מוכה בברזלים על המדרכות, אמרתי לך, רצים האנשים לכולם ציפורניים חדות, והם יוצאים לפלס דרכם בסערות חול ומפלצות דמיוניות יום חדש ונפלא, יום רגיל, בממלכת הדמיונות המציאותיות.