שהיה כלכך רוצה הוא השיג, והיגטרה החדשה שקנו לו היתה ליומולדת 41 שלו, מכיוון שהיה משוכנע שיש לו כשרון מוזיקלי, וכמובן מה ששלמה שלמה התאהב במוזיקה, והיה משכנע את חבריו לקנות לו גיטרה ככה היתה הדרך היחידה שלו להתחבר לאותם עשירים בצפון העיר. לשחק עם הילדים הערבים, הוא פשוט הלך לשמוע מוזיקה אם חברים, כל שאיפותיו. בירושלים מכיוון שלא היה מה לעשות ושלמה לא אהב אותו, מן משוואה מדעית כזאת. חנות תקליטים כזאת תהווה למשה את משלו, היה ידוע במשפחה שאם שלמה רוצה משהו הוא תמיד ישיג כסף. לדוד שלמה היה חלום שהיה קטן וזה לפתוח חנות תקליטים והשתקעו בחיפה, בשכונת פיץ, שכונה של עבריינים, כי לא היה להם בירושלים, הם החליטו לעזוב את ירושלים לאחר שסבתא מתה, דוד שלמה היה איש טוב מאוד, הוא גדל ביחד אם אמי אי שם מחדש, ולבסוף החליט לסגור את העסק ולעבור לארצות הברית. הרבה גנבים והחנות שלו די פשטה את הרגל, שלמה התבאס כל פעם היה בן אדם מבוקש ביותר, רק מה בחיפה של שנות ה07 היו כלכך