בלילות שישי במקום לצאת לבר עם חברים ישב מתחת למנורה, ובאצבעו הרטיב ספרים. ואם היה הוא אז שומע מה צופן לו המחר היה עונה בפה צוחק: "חבר, טעית במספר". וכבר שנים הוא משרבט בראש את תסריט חייו- לטעום שלושה-עשר פסים וחמישים כוכב, לבנות לו בית, עם גדר, ועץ מצל את השמשה, להתאהב באנשים, במשקאות, ובאישה. אבל על-אף שעברו נקי, ההווה כה מלוכלך ומעולם לא שאלוהו אם רצונו בכך.