הזה למושלם, כמו שמגיע לה. חיפשתי סיגריות איכותיות במיוחד, למקרה שתרצה לעשן עם הקפה, והדבר הטוב ביותר שהיה במגירת "לאירועים מיוחדים" שלי היה חפיסת דווידוף לייט ריקה למחצה - לא משהו שבלתי-אפשרי להשיג בארץ, אבל בהחלט טוב עשרות מונים על-פני הלאקי-לייט ההמוני והזול שלי. הנחתי את הסיגריות בקופסת מתכת מוזהבת על השולחן, לצד שתי המאפרות היפות ביותר שהיו לי בבית, גם הן מאותה מגירה. כמו-כן, הכנתי מבעוד מועד על מערכת הסטריאו דיסקים של אלוויס קוסטלו, אלה פיצ'ג'רלד וג'ול, למקרה שסוקי תחפוץ במוסיקה איכותית ונעימה ברקע. אפילו שיניתי את הסקרין-סייבר במחשב בשבילה למשהו חינני ומרגיע עם דולפינים. עצרתי כדי לוודא שאור השמש לא גורם לדבר להיראות רע, וקיללתי את עצמי על שלא בחרתי בתריסים ונציאניים בזמן שיכולתי - הם היו יכולים להיות פשוט מושלמים בתמונה הזו. לו היה לי כשרון ציור, הייתי יושבת ומציירת את התמונה שניבטה לעיניי, בשינוי קל של תוספת תריסים ונציאניים כמובן, וקוראת לה "הבוקר של סוקי". צמרמורת של הנאה חלפה בגווי לנוכח המחשבה. נו, שתקום כבר. שתקום כבר. סוקי באה אליי אתמול בערב, ללא הודעה רשמית מראש. השעה