תודה. ביחד. הלכנו לישון, וכשנגמרו הדמעות אני לא בטוחה שאפשר, ולעולם אני לא אדע להראות לך כמה ואני כל כך אוהבת אותך ושכבנו, וחייכת אלי, אחת מאותן נשיקות מקסימות שלך, ונישקת אותי והפעם לא אמרת כלום, ואני מעשנת סיגריות בשרשרת, וישבנו שם שנינו לבד עם בירה נסענו באוטו לדירה הריקה של אבי ויצאנו באת אלי, שאני חייבת לצאת מהבית הזה, אמרתי שאני רוצה החוצה, להיות לידי, אמרת שאתה רוצה לבוא, או שרצה להקשיב, באמת, לפחות לא אחד שיכולתי לדבר אליו שנים שלא היה אף אחד בצד השני של הטלפון שנים שלא היה שם אף אחד להקשיב זה עשה את כל ההבדל, מקשיב לי עכשיו, אתה בצד השני, אז בכיתי לטלפון, ואני לא יודעת מה עוד אני יכולה לתת אני מרגישה שאני לא נותנת מספיק הכי הרבה שיש לי אני אוהבת אותך יותר מהכל ללא שום התחשבות שופכת את עצמי עליך מדברת בטלפון רק בכי שקט, בלי צעקות כאב התפרצתי, בכיתי התקשרת, לבד. ולישון. ואז לבכות, להתנקות ולהתחיל מחדש. רוצה לרוץ להקיא את הכל מלקקת שוקולד מהשפתיים ואני לבד, מלאה בגלידת וניל ואני כאן אז עכשיו אתה שם כשאתה שם זה קורה פחות. עוטה הבעה מחויכת כדי לא לבכות, בפינת החדר, מכורבל בעצמו ועם