אני: אה... כן, אני חושב שכן. כלומר, לא בטוח שאני אהיה שמח       בעתיד, אבל אם אני אמשיך להיות בבריכה אני אהיה יותר שמח. ילד: מה? אני: אם בעתיד אני אהיה שמח, מה שלא בטוח, אז אני חושב      שחלק מזה יהיה בגלל שיש לי מנוי לבריכת רמבם,      אם יהיה לי מנוי. ילד: ואם היית בעבר בבריכת רמבם היית שמח? אני: מה? ילד: אם היית בעבר בבריכת רמבם היית שמח? אני: אתמול הייתי בבריכת רמבם, ואתמול זה עבר, נכון?          אז הייתי בעבר בבריכת רמבם!  ילד: ושמחת? אני: אתה שואל אם שמחתי אתמול בגלל שהייתי בבריכת רמבם,       או אם שמחתי אתמול בלי קשר? ילד: בגלל שהיית בבריכת רמבם. אני: כן. שמחתי מאד. אבל יכול להיות שזה בגלל עוד דברים. ילד: תודה רבה.