"הגיע זמן לקום". נפתחה הדלת ויום חדש עלה, ואז החשיך הלילה, האם ריק הוא יעודי? וריק היה הוא שוב. כל יום פתחתי דף חדש, שלא יתגשמו, שלא יתמלאו ריקים, שורות של שאיפות וחלומות זמנים הראו לי רק דפים אבל אני...אורג דממה. שלום ומלחמות!, שלום ומלחמות!, חצי משורשי תלושים מן האדמה אידיאולוגיה של עץ כרות אך איפה אני, באמצע? ימין ושמאל!, ימין ושמאל!, אני אורג לעצמי אך ורק דממה במראה השתקפותי כבר נעלמה חוזרת אל שנתה. שזורחת ועולה, ויורדת שוב עיניי שוב השחירו למראה השמש חול וגשם שהתגבשו לבוץ חום-אפרפר פני היו מלוכלכות באדמה