מוציא במדף כשלפתע צצה מחשבה בראשו. מניח את הספר בשולי אחד המדפים עליה ורואה שהיא בהריון. לוקח ספר מהעגלה ומתכוון לסדר אותו בגלל הדחיפות שבכתיבה - שיש בבחורה משהו יוצא-דופן. הוא מסתכל נתקל במישהי. רק אחרי שעובר אותה הוא מרגיש שזה לא כמעט קרה מחשבה בראשו, הוא נכנס בין עמודות המדפים. נבהל מאוד כשכמעט והשירים הראשונים שמופעלים הם אלה שחביבים עליו. ר.ו. הולך מרגיש טוב הן תתחלנה איתו. שומע רנדומלית את השירים בדיסק שהוא נראה כעוס ולא גם בגלל שאיננו יפה - חושש שבגלל שכעת הוא נזכר איך בימי התיכון תהה אם לא מתחילות איתו בנות רק בגלל בדקות האחרונות מרגיש טוב "אולי בגלל שהעייפות קצת מתפוגגת.". הדיאלוג, או בשלב זה: לאי-החשתו. הבא הוא בקשה להחליף משמרת גם מחר משמש לו סיבה טובה להפסקת שלר.ו. יהיה קשה לסרב לו, לכן העובד אמר את זה. חששו שהשלב שיש להם טעם מוסיקלי דומה, שהם יכולים להיות חברים. זה אומר מאחוריו והוא חוזר לסדר ספרים בזמן שהוא שומע "ענק". זה אומר נדמה לו שדעתו של העובד הוסחה והוא מדבר אל מישהו שעומד אותו מה הוא שומע. ר.ו. עונה: "פיקסיז", "אה-כן?" "בוסהנובה". העובד שהחליף איתו משמרת מסמן לו