בעיני מי שהסתפקו במועט. ואילו דניאלה, היא הייתה שקועה עכשיו בחלום מתוק על אורות נוצצים, שם, מעבר לכביש, בחצר ביתו של ראש העיר, מר ינובסקי, כשגברות מהודרות מחוללות עם בני זוגן, ושירתה של אדית פיאף משתלבת בחלומה. למוחרת, בבוקר יום רביעי, בשעה מוקדמת מן הרגיל, התעוררה דניאלה דווקא לשמע צלילים נמרצים במקצת של פסנתר, לאחר שנשמע הפתיח: "בוקר טוב לכל המאזינים, ואתם המתעמלים, היכונו". היא פקחה חצי עין, ושם באמצע החדר הבחינה בסלומון עושה תנועות משונות על פי הוראותיו של "האיש מהרדיו", לאחר שהזיז את השולחן הכבד ממרכז החדר, הצידה. דניאלה לא יכלה לאבחן מה השעה המדוייקת, אבל היה ברור לה שמדובר בשעה מוקדמת מאוד, שכן הייתה זו שעת תחילת השידורים של תחנת הרדיו "קול ישראל". אפילו אמה לא נראתה בסביבת פינת המטבח. דניאלה הביטה בהשתאות רבה באביה, בזמן שהניף ידיו "לצדדים, למעלה והורד". היה זה מחזה נדיר לראות את סלומון ער בשעה כזו. לשושנה לא היה כל כך חשק לקום מהמיטה בשעה כזו, והייתה זו היא הראשונה להשכים, בדרך כלל, מבין השלושה. עכשיו פשוט השעינה את הכרית על הקיר, ונשענה עליה תוך שהיא מגביהה את ראשה, בכדי