ערן כוכבי, יהי זכרו ברוך וכל מה שנותר לקוות הוא שטוב לו שם למעלה. את תלתלייך האדומים ומשתתפת בכל ליבי בצערך. אז אני מתקרבת, ונותנת נשיקה, ומחבקת חיבוק חם ואוהב, ומלטפת ואין כאב עצום, מכאב של אם. את הנעשה, אין להשיב. עצובים בגללו ומזיל דמעה ועוד דמעה. עכשיו הוא שם למעלה, משגיח על כולכם מצרות, רואה איך כולם ואין זה משנה שיש לו פה למטה חברה שבורת לב. ואין זה משנה שיש לו פה למטה 3 אחים דואגים. ואין זה משנה שיש לו פה למטה אם ואב אוהבים. שהוא רוצה אותו איתו שם למעלה. כשהוא סוף סוף היה צריך לצאת לעולם האמיתי שמחכה לו, ה' החליט ה' שקוטף אותו. לגדל פרח במשך 81 שנים, להשקות ולטפח, ולעמוד חסרי אונים מול אובדן של בן, דבר כה נורא. באבל. אפילו תלתלייך האדומים נראים עצובים, כאילו גם הם משתתפים ורגועה. אינני רגילה לראותך כה חיוורת ועצובה, בוכה ולא עליזה, שקטה אינני רגילה לראות אותך ככה. נראית כה שברירית וכאובה. יושבת שקועה בתוך הספה השחורה, נראית הרוסה וחסרת כל. אימא שמבכה על בנה, שלעולם לא יחזור.