המשקל.  עכשיו נתרגם לסימנים של "מינוס" [-] ו-"פלוס" [+], כאשר ה-"מינוס" משמעו הברה לא-מוטעמת (או: קצרה, כי היא בלי הטעמה = אין מתעכבים עליה),  וה-"פלוס" משמעו הברה מוטעמת (או: ארוכה, כי מתעכבים עליה בשל ההטעמה). הה/ מה//  א/  הב//  תי/  את//  י/  פי//  עי/  ני//  ך [למטה: בסימנים] - /  + //   -/   + //  - /   + //  -/  +//  - /  + // - איך יודעים שאין חלוקה אחרת? משקל אחר? שומעים. המילים כאן מופיעות עם ההטעמות השגורות וה-"טבעיות" שלהן. אין מעשה-אונס. הנה: הה, מה - כאשר אנחנו מדברים ומתבטאים בהתפעלות, נשים את ההטעמה במילית "מה" ולא בקריאה "הה".  ונחפש סימוכין בהמשך: הה, מה אהבתי - ההמשך כרגע יכול להמתין. כי- המשקל הסגולי [הראשון בשורה] שעלינו למקם נמצא באותיות הדגושות-המעובות. נסו בעצמכם, ותשמעו [אולי מילית קריאה שונה במקום "הה" הנדושה והטריוויאלית]. כך גם יהיה עם וריאציות שבהן יהיו "אהבתי", "אהבנו" וכן הלאה [ואווו, כמה אהבתי את זה"]. נמשיך [אבל: יהיו לנו קשיים...כי זאת לא-סונטה כתובה כמו-סונטה]: הה/  מה//  א/  הב//  תי/  את//  י/  פי//  עי/  ני// ך - כעת, בסימנים: - /   + //  -/   + //