ככל הימים. לא סגריר ולא קיצי, לא יום חג ולא יום אבל. יום רגיל ואפור, ושוב, היום היה סתם עוד יום אפור, ככל הימים. לא קר, לא חם, פשוט. שגובלת בין ייאוש לשלווה, בין עצב לאושר, בדיוק באמצע. אפור. מה שטוב באפור, הוא מחלחל עמוק פנימה, מחדיר אדישות נעימה על כל פנים, המחשבות הללו לא הטרידו אף אחד יתר על המידה. זה מתהלכת ככל הנתינים, אפורה. לה כל-כך, שנבהלה וברחה. יש הטוענים, שדהתה מצבעיה, וכעת היא צבעיה בה. שהאפור הפחיד אותה והעיק עליה מידי, או שדווקא נעם ובאותה פתאומיות, נעלמה כמו שבאה. יש אומרים, שברחה כל עוד