הבוקר עולה שוב בדלת את לא מסתכלת אף פעם בעצם את לא מביטה על עצמך בעיניים ורק בינתיים את חיה בתוך אשליה משטה מערבולת קסמים והדרך לבחור אף אחד מלבדך לא יוכל לעצור הימים הלילות ורגעי התפילות שימשיכו לשמור והשמש תשרוף על פנייך תשוב לסנוור אותך מכאיבה והרוח תנשוף בעינייך תכה על פצעים של אהבה לבד מול מראה מנופצת את לא מתאמצת לראות שם בתוך השברים את דמותך דרך דלת נפתחת תראי את הפחד תראי שזה הוא שיציל את עצמך מערבולת קסמים... והשמש תשרוף על פנייך...