כעיסת בשר סגולה אך עדיין עמדה במריה. היא ניצלה שעת כושר וחמקה מן הבית בכוונה לשים סוף לסבלה. ברגליים כושלות טיפסה לראש הצוק שבקרן כרמל. לרגע נעמדה על שפת המצוק, נשמה עמוק וצנחה מטה כנר.  "נזק מוחי אקוטי כמו שהיה לשרון בזמנו" אמר הרופא ברמב"ם לאב ולשלושת האחים". הם שאלו אם ניתן יהיה לתקשר איתה והוא השיב צמח". מאוכזבים הם מיהרו לעזוב את בית החולים. הסיכוי לקבל את האדמות נגוז. למחרת היה זה ראש הכפר שהביא את החדשות לאום שפיק. הוא קיווה שאולי שוב יצליח לשכנעה להעביר אדמותיה לאדם אחר, רצוי מישהו מאנשי הכפר. אלא שלזקנה היו תכניות אחרות. משהבינה כי אין עוד תקווה שע'ניה תשחרר אחיזתה מִבְּנה המת, נפלה מן הכיסא ומתה. לעת ערב נחתו שני אווזים בחצר ביתה של אום שפיק. איש לא היה שם כדי לשמוע את גִּעְגוּעֵיהם הרמים.