עם ליל חורפי האור גישש ברטט נשמע חירוק העוגן המורד הים השחיר. אדם אמר בשקט: "עוד שתי סירות ואנו שוב בדד" שם ישאר אחד הקפיטנים וימאים, שלושה הם במספר אמר להם: נפליגה שוב אי אנה אור כוכב דולק מעל הכפר לים תהום. לים מרחב אין חקר ומישברים יכו על הצוקים, אך הוא זכר מולדת מתרחקת מפרשי ספינה בלתי חוקית פשוט היה, בלי כוכבים וסרט חזו חשוף, עיניים לו תכולות לו ידידים היו אי במחתרת ידידים רבצו על החולות אך "שלוש עשרה" ושוב מתוך הליל נרים כוסות לעוגן ודגלים. הם יעגנו לאור היום, חבריא תתרונן שירת המעפילים עד אז דומם, המשוטים נרימה הקברניט - הליל עלט רב... הקברניט מוסר שלום לך, אמא הנה הוא שוב מפליג למערב