את זה על הפנים שלה. בעולם שלה, חברה שלה בגדה בה, פגעה היא נראתה שמחה בשביל העולם הרגיל, אבל בעולם שלה היא עצובה. בלונדינית. מבעד למשקפת יכולתי לראות את הפרצוף העצוב שלה. שלו. שמתי לב לאחת מהאנשים האלה. היא הייתה אישה יפה, הזאת הם הגיעו לרחוב הזה, ועברו מתחת לבניין שאני עומד על הגג של העולם שלו. לכל אחד מהם יש סיפור. יש סיבה לזה שדווקא בשעה הוא מחליט מה קורה, עולם שהוא מנהל.  כל אחד מהם הוא האלוהים כולם, העולם הרגיל, אבל לכל אחד מהם יש עולם משלו. עולם שבו אחד מהאנשים האלה יש סיפור. כל האנשים האלה חיים בעולם אחד של החשיך. מפנסי הרחוב שדלקו יכולתי לראות את האנשים למטה. לכל האנשים למטה המשיכו ללכת, השמש נעלמה לגמרי מתחת לים והכל אבל אני יודע שהם לא. הקטנים שאף אחד לא רואה, או לדברים שלכולם הם נראים רגילים אני שם לב לכל הדברים המיוחדים שקוראים בעולם הזה. לכל הדברים משהו שקורה בעולם הזה, אבל אני יודע שזה לא סתם, שזה מיוחד. וחוזרת מחר בבוקר בצד השני של השמיים. לכולם זה נראה סתם עוד בלי לשים לב למראה הזה. פלאי העולם. השמש נעלמת מתחת לים השמיים נהיו אדומים כתומים, וכל האנשים שלמטה, מתחתיי, הלכו