לארנק שהיה מונח על הכיסא ליד המיטה, כדי לתת את הטיפ, אך זו צחקקה וסירבה לקבלו. נסוגה לאחור תוך קידה ויצאה כלעומת שבאה. " הנהלת מלון 'מוזס על ההר' שמחה שבחרת להתארח ולבלות אצלנו את חופשתך." היה  מודפס על הנייר המהודר. בתחתית תוספת בכתב יד בשפה העברית: " לכבוד יהיה לנו להסב יחד אתך בחברתנו, הנך מוזמן בזה לארוחת ערב פרטית בתא ההנהלה. תואיל בבקשה לרדת ללובי בשעה 8.30 בערב, בלבוש לא מחייב! שם יקבל את פניך המלצר הראשי שינחה אותך. בתחתית הייתה מוטבעת חתימת ליפסטיק בצורת שפתיים. "הופה איזה כבוד! אני מת מסקרנות לראות במה זכיתי אני הקיבוצניק מישראל?" התכוננתי בקפידה לקראת השעה היעודה. לבשתי את מיטב בגדי, ג'ינס וחולצה משובצת אדומה, נעלתי נעלי טיול, עם שרוך אדום. התבוננתי במראה, נשקפו פנים רבועות, צרובות שמש המעוצבות כפסל אבן תמיר. שנים של עבודה בחקלאות הותירו בי את רישומן. שערי המאפיר בצדדים השתלב היטב עם חזותי. לשמחתי לא ניתן היה לזהות שהגעתי כבר לגיל מתקדם-שישים. שיפרתי את זקני והתזתי עליו מעט בושם אקווה בלה. המלצר הראשי ליווה אותי והנחה אל חדרון קטן ומהודר, הושיב אל שולחן עץ גדול שלידו עמדו