איש מעונב, ילדה מאושרת  אישה בשמלה תפרו במיוחד לה  נראים לי שמחים נורא  שמחה לא שלהם  היא מזמינה, רוצה שיבוא לרקוד שם איתה  "כמו שהיינו אז בטירוף חושים"  רוקדים כמו ילדים מה מעציב אותה ? כל החתונות  עכשיו זה מציף אותה – כל הזיכרונות, ים האכזבות  אמצע חופה, עוצמת עיניים  זאת היא בלבן, מחיאות הכפיים  הן בשבילה עכשיו, בוכה על שנגמר  מה מעציב אותה ? כל החתונות  עכשיו זה מציף אותה – כל הזיכרונות, ים האכזבות  היום זו הכוס, מחר זה הלב  שלך שנשבר, אז בוא נזייף שמחה ונהיה יפים  רוקדים על השברים.