ליד מיטה! השני שאוכל תפוח מדווח בכל הרצינות על טעם מר של לימון! השלישי שעומד על יד להבת האש התעקש שלידו ערימת קרח ולראיה הוא העביר את אצבעו בחופזה מעל הלהבה והראה לכל הנוכחים: אם זו הייתה להבה, אצבעותיי היו נשרפות וניצלות... חשבתי שאני נמצא בבית החולים ההוא של בת-ים הידוע לשמצה... אך לא! אני נמצא בחברת אנשים משכמם ומעלה, אנשים נורמליים חושבים - מה שנקרא בעגה העממית: אנשים מציאותיים. אז מה פשר הדבר? מה הולך כאן... עד שהתקרבתי אל מיודעינו הוותיק... ההוא עם שטר המאה דולר  הוא זה שעזר לי להבין היכן אני עומד  כי השילוב בין הימצאותו כאן ייחד עם כל ''המוזרים'' האלו לבין המקרה המוזר שלו שנזכרתי בו בעבר, השילוב הזה עזר לי להבין את המקרה השני... מיודעינו כאמור עמד וצפה בשטר המאה דולר המונח לפניו על השולחן. לאחר בהייה של מספר דקות, ולאחר עיבוד כל הנתונים, הכריז בקול רם שקט ושקול: זה שטר של 50 דולר.  וואלק!!! צעקתי ואיבדתי ברגע את שפיותי: האינך רואה מה כתוב על השטר? האינך מזהה את התמונה המתנוססת על שטר המאה? האינך רואה שזה שטר של 100 דולר? למה לשקר לי ולכולנו במצח נחושה? ועל מה? על מה לעזאזל? אם