כשהתכוון לצאת מן הדלת, היא נגעה בעדינות שלפתו את מעיו בצבת של ברזל, והוא הסתכל בשושנה במבט עצוב, אליק לבד," ושוב הרגיש את הריקנות הזאת בבטן, ואת הפחד והצער מהמכולת," וכשהתחיל ללכת לדלת אמר, "מה אני יעשה עכשיו עם שיבואו להלוויה," ואבא של אליק אמר, "אני אטלפן בבוקר לא תלך לעבודה עכשיו שבוע, וגם יש עובדים, בטח כל הדתיים, "אני אגיד לכל השכנים," ושרול אמר, "תרים טלפון לעירייה, אתה השכנים, אני לא רוצה שהיא תלך ככה, בסוף, לבד," ושושנה אמרה, ומעך את קצה הסיגריה בעצבנות בין אצבעותיו, "וצריך להודיע לכל "צריך לסדר מחר את כל ההלוויה, וגם להודיע," והוא חשב לרגע, אמר, "אני יורד למטה לנסות לישון," ולפני שקם מהכסא אמר, נאנח אנחה עמוקה ואמר, "עוד קפה ? עוד סיגריה ?" ואבא של אליק שלה אתה. אנחנו הרי לא נדע אף פעם מה עבר לה בראש,"  ושרול "אבל למה היא עשתה את זה," ושושנה אמרה, "היא לקחה את הסיבות בלון שיצא ממנו האוויר, וגל של עצב נורא שטף אותו, והוא אמר, והמופנמת, מלאה את חייו בתוכן, ואיך התרוקנו עכשיו באחת, כמו הנוכחות שלה כמו שלא הרגיש אותה מימיו, ואיך, בדרכה השקטה בשקט, "ומה אני יעשה עכשיו, עם כל הדבר