ודווקא אז, משהו בי ניצת. כמה אירוני, המסכים יורדים על היום הכל שקע ונעלם אל תוך הים. הכתומים והתכלת הנמוג עורכים טקס פרידה, כמעט רשמי. קרני השמש החדות, העננים הבהירים המטשטשים, פסי האודם את חשבון הנפש היומי שלך. הכי יפה שיכולה להיות. מעין מעניקים לך אווירה נינוחה לערוך באותם מספר רגעי חסד ספורים הם צובעים עצמם בתמונה עוד יום מן העולם שעבר.