נפש תועה ומיוסרת. בלעדייך חש אנוכי עני, ולא אף אחת אחרת, רק אותך אוהב אני, ואת גרונך שיספתי בדקירת הסכין לעומקה. חשדתי בך כי אינך לי נאמנה, שזעמי בער בי כלהט החרב, על כן מתייסר אני יומם וליל על אותו הערב, איוותר אני לבדי. אפילו אם עלמות אינספור יהיו לי, נובר אני בזכרון כחפור באדמה האת, כאשר חורז אני כעת, לא תוכלנה לעולם כמוך לעורר בי תאוות. רק אחת אדע תמיד - כל יפהפיות תבל הנאוות מכל הקצוות, במדויק כמה, לא יזכור ראשי מלא התלאות, חמדתי, מחמל נפשי, היו עוד נוספות, כי הריק מילא אותי בשובל של געגוע. זה החזיק מעמד בדיוק שבוע, התאהבתי באחרת, בחתולת מין. לאחר הנערה, מי היה מאמין, ונפשי חשה כי הולכה על ידי שולל. חסרונך מילא את החלל, אך תהום נפער ביני לבינה. מיד לאחריך הייתי עם נערה, נפש תועה ומיוסרת. בלעדייך חש אנוכי עני, ולא אף אחת אחרת,