כן , פיני היה הסופרמן של החרדונים . ועף לעבר מקור הצווחה . את אחת מרגליו באוויר ובשניה שלאחריה נורה באוויר כחץ שלוח , לפתע הייתה על גופו גלימה . כעבור רגע כבר הספיק פיני להרים אמר וחג במקום פעם אחת . " לעבודה ! " אמר בהחלטיות : " מישהו אי-שם זקוק לעזרתי ! " פיני התמתח מיד והפנה את ראשו לעבר מקור הצווחה . בתוככי מוחו את הצווחה :   " הצילוני !!! " . הוא בדיוק עצם את עיניו והתמכר לשמש שעל גבו המשונן , כששמע עצמאית ( , ושלט ללא דופי בממלכתו  הצנועה . והפרועים אותם בילה בחיק חרדונות יפות תואר אך דלות מחשבה פיני היה חרדון שרוב הזמן  חי לבדו  ) מלבד הלילות הספורים , עוד יום , עוד יום. עוד יום להעביר , חשב לעצמו : עוד יום משעמם , ללא כל פעילות