For det meste av demokrati -- ingen kontor som er utnevnt av mye kunne holdes to ganger av samme person. Det eneste unntaket var buken eller nylykken av 500. I dette tilfellet kan det bare skyldes demografiske behov, en individuell kan tjene to ganger i en levetid. Dette prinsippet utvidet ned til sekreters og undersektitere som servert som assistenter til parlamentbruk som ubeloner. For ontierne virker det som om det måtte bestå mot var ikke inkompetanse, men noen tendens til å bruke kontor som en måte å samle inn makt.
I løpet av hans levetid kan en tanisk borger tjene på lyferen av fem hundre