Refraksjon -- Refraksjon kan bli sett når det ser inn i en bolle med vann. Flyten har en omtastelsesindeks på omtrent 1.0003, og vann har en omtastingsindeks på ca. 333. Hvis en person ser på et rett objekt, som en blyant eller halm, som er plassert på en slant, delvis i vannet, ser objektet ut til å bøye på vannoverflaten. Dette skyldes bøying av lysstråler som de beveger seg fra vannet til luften. Når strålene som kommer til øyet, så sendte øynene dem tilbake som rette linjer (linjer med syn). Linjene for synet (vist som stiplede linjer) skjærer i en høyere posisjon enn der de faktiske strålene kommer til å komme. Dette fører til at blyanten skal vises høyere og vannet til å dukke opp enn det virkelig er. Øvelsen som vannet synes å være når det vises fra over er kjent som den tilsynelatende dybden. Dette er et viktig hensyn til å slå arfiske fra overflaten fordi det vil gjøre målfisken ser ut til å være i et annet sted, og motbehandleren må ta lavere for å fange fisken. En måte, et objekt over vannet har en høyere tilsynelatende høyde når det vises fra under vannet. Den motsatte korreksjonen må gjøres av et archer fisk. For små vinkler i forekomsten (målt fra den normale, når sinus θ er omtrent det samme som 84 θ), forholdet mellom tilsynelatende til ekte dybde er forholdet mellom innsettingene i luften til vannet. Men, som vinkelen på hendelsen nærmer seg 90, den tilsynelatende dybden tilnærminger null, selv om refleksjon øker, som grenser observasjon på høye vinkler av forekomst. Den tilsynelatende høyden går mot uendelig som vinkelen av hendelsen (fra under) øker, men selv tidligere, som vinkelen til den totale indre refleksjon nærmer seg, selv om bildet også kommer fra visning som denne grensen nærmer seg.
har vann en lavere indeks for refraksjon enn luft