NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Отель Кингсхед

Отель Кингсхед (англ. Kings Head, голова короля) — отель, стоящий напротив Шир Холла на площади Эджинкур в уэльском городе Монмут. Был построен в середине XVII века и являлся одной из главных гостиниц города; Карл I, король Англии, посетил это место в 1645 году. Фасад здания окрашен в чёрно-белый. Важным отелем Кингсхед стал в конце XVII века. В XVIII и XIX века из этого отеля стартовали дилижансы в Лондон. Комплекс зданий по улице Азенкур в настоящее время включает в себя бывший банк Монмута и Загородный клуб, а сама гостиница является частью сети пабов Wetherspoon JD. Отель — одно из 24 зданий, входящих в Тропу культурного наследия Монмута, и ему присвоен статус II* культурного наследия Великобритании. Архитектура и история Важным отелем строение стало при Ричарде Балларде (Richard Ballard), который был мэром Монмута в 1675 году, а также смотрителем почты. Горячий роялист, он старался добиться визита Карла I, и выпустил серебряные монеты с надписью «Боже, храни короля нашего милостивого» и головой Карла II. Карл I, по слухам, посетил его в 1645 году, во время пребывания в замке Раглан, и хозяин впоследствии, в 1673 году, установил гипсовый барельеф Карла, который до сих пор можно увидеть над камином в левом баре. Неясно, впрочем, является ли бюст изображением Карла I или Карла II, или смеси их обоих, или, может быть, обобщённым образом монарха, так как он не слишком реалистичен. В 1820 году Уильям Коббет, публицист, говорил в отеле. На тот момент он только что неудачно баллотировался в депутаты от Ковентри. Он был отмечен за своё противостояние бумажным деньгам и хлебным законам, а также за энтузиазм в отношении парламентской реформы и англичан-сельчан. В 1835 году на площади Эджинкур (Agincourt) насчитывалось 15 гостиниц и пабов, что привело к поговорке «A gin court here, a gin court there, no wonder they call it A-gin-court Square» (игра слов: «джинный двор там, джинный двор здесь, нельзя они называют эту площадь джиннодворной»). В 2011 году Kings Head (JD Westherspoons) стал спонсором местного клуба крикета. На стене бара была помещена форменная футболка в рамке, и клуб проводит свои ежемесячные встречи в баре. Как и десятки других объектов в пабе, рамка клуба снабжена кодом QRpedia, который позволяет посетителям получить информацию о клубе на их родном языке. Он был установлен в 2012 году как часть проекта «MonmouthpediA», который предоставляет посетителям информацию обо всех сторонах города. Примечания Литература Newman, John. Gwent/Monmouthshire. — Penguin, 2000. — (The Buildings of Wales). — ISBN 0-14-071053-1.
Coed Cymerau National Nature Reserve

Coed Cymerau National Nature Reserve is a wooded area of approximately 26 hectares on the north side of the Vale of Ffestiniog through which the River Goedol runs. There is one path that runs through the forest but the rest of the area is primarily native broadleaved woodland and thick undergrowth, adjacent to the nature reserve is Coed Cymerau Isaf which is owned by the Woodland Trust. References
Coed y Rhygen National Nature Reserve

Coed y Rhygen National Nature Reserve is located on the western shore of Llyn Trawsfynydd in Gwynedd, North Wales. As an example of Atlantic Rainforest, it is very wet and there are many different examples of mosses and liverworts that cover the ground and the trees. The reserve covers 2.78 hectares, is privately owned and is not open to the public. Description and history The reserve lies on the steep, boulder-strewn north- and north-eastern slopes of Snowdonia National Park in Gwynedd, Wales, between about 200 m and 260 m above sea level. The reserve is underlain by coarse-grained greywacke, grit and sandstone, and is dominated by an old-growth canopy of sessile oak (Quercus petraea) and downy birch (Betula pubescens), with veteran oaks aged up to 350 years mixed with areas of coppice and younger regrowth. Pollen analysis from a small hollow in the wood shows that, over the past 1,500 years, the site underwent phases of partial canopy opening—likely managed as a grazed park in medieval and post-medieval times—followed by periods of rapid natural regeneration restoring a closed canopy. Documentary evidence (the Record of Caernarvon of AD 1420) confirms human occupation of the area by at least the early 15th century. Biodiversity Despite this history of disturbance, Coed y Rhygen supports one of Britain's richest Atlantic bryophyte (mosses, hornworts, and liverworts) assemblages, with more than 20 moisture-loving liverwort and moss species recorded. Among the rarer taxa are Adelanthus decipiens. Plagiochila punctata, Lepidozia cupressina, Hypnum callichroum and Dicranum scottianum. These Atlantic specialists persist in the permanently humid, shaded microhabitats of north-facing rock cliffs and seepages. Instrumentation at Coed y Rhygen has further refined the understanding of fine-scale habitat. Callaghan (2024) deployed data-loggers on ten trunks of Quercus petraea and Betula pubescens, recording temperature, relative humidity, vapour-pressure deficit (VPD) and illuminance on both north- and south-facing aspects from 2020–2022. He found that the hyperoceanic liverwort Leptoscyphus cuneifolius is significantly more abundant on north-facing bark, where lower VPD and reduced irradiance maintain stable high humidity. In early spring, southerly aspects show sharp peaks in solar radiation and VPD as the deciduous canopy leafs out, suggesting that shaded north-facing microhabitats act as critical refugia for this drought-sensitive species under a warming climate. References
Castell y Bere

Castell y Bere er en walisisk borg nær Llanfihangel-y-pennant i Gwynedd, Wales. Den blev opført af Llywelyn den Store i 1220'erne, med det formål at kunne opretholde kontrollen over lokalområdet og forsvare den sydvestlige del af Kongeriget Gwynedd. I 1282 resulterede krige med Edvard 1. i at Llywelyns barnebarn, Llywelyn ap Gruffudd, døde og borgen faldt til de engelske tropper. Edvard 1. udvidede borgen yderligere og anlagt en lille by ved siden af den. I 1294 igangsatte Madog ap Llywelyn et stort oprør og borgen blev belejret og tilsyneladende brændt. Edvard reparerede den ikke, og den blev en ruin. I dag drives den af Cadw og bliver drevet som turistattraktion. Se også Borge og slotte i Storbritannien og Irland Borge og slotte i Wales Referencer Eksterne henvisninger
Castell y Bere

Castell y Bere è una fortezza in rovina del Galles nord-occidentale, situata ai piedi del Cader Idris, nel parco nazionale di Snowdonia, nella contea del Gwynedd, e realizzata nel 1221 da Llywelyn il Grande. La struttura è posta sotto la tutela del Cadw. Storia Llywelyn ab Iorwerth, noto come Llywelyn il Grande (1173 ca.-1240), fece costruire Castell y Bere a protezione dei confini meridionali del regno di Gwynedd contro l'avanzata degli Inglesi. Si trattava di una fortezza che presentava delle caratteristiche molto avanzate per l'epoca in cui venne realizzata, ovvero gli anni venti del XIII secolo. Dopo la morte di Lywelyn il Grande, il castello venne utilizzato anche dai suoi successori, tra cui Llywelyn ap Gruffydd, che operò probabilmente un'opera di ampliamento della struttura nel 1252, aggiungendovi una torre a forma di "D" nell'ala meridionale del castello. Alla morte di quest'ultimo, avvenuta nel 1282, il castello venne utilizzato dal fratello Dafydd, prima di trasferirsi presso il castello di Dolbadarn. In seguito, il castello venne attaccato e conquistato senza che gli fosse opposta resistenza da parte degli occupanti. da Edoardo I d'Inghilterra nel 1283. Il sovrano fece quindi rinforzare la struttura nel 1292, ma fu costretto ad abbandonare Castell y Bere nel 1294, dopo che la fortezza era stata attaccata e data alle fiamme da Madoc ap Llywelyn. In seguito, la struttura venne completamente abbandonata e Castell y Bere cadde progressivamente in rovina. Architettura La fortezza è a forma triangolare ed è costituita da due torri gemelle a forma di "D", secondo la tipologia di castelli fatti costruire da Llywelyn il Grande. Leggende A Castell y Bere sono legate anche alcune leggende. Secondo una leggenda, nei pressi della torre meridionale del castello si aggirebbe di notte il fantasma di una donna vestita di bianco, che sarebbe la moglie di un soldato gallese. Tra le rovine del castello si aggirebbbe inoltre il fantasma di uno dei seguaci di Llywelyn il Grande vestito con un mantello. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Castell y Bere Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su cadw.gov.wales. (CY) Sito ufficiale, su cadw.llyw.cymru.
Castell y Bere

Castell y Bere är ett slott i Storbritannien. Det ligger i kommunen Gwynedd och riksdelen Wales, i den södra delen av landet, 290 km väster om huvudstaden London. Castell y Bere ligger 43 meter över havet. Terrängen runt Castell y Bere är huvudsakligen kuperad. Castell y Bere ligger nere i en dal. Närmaste större samhälle är Dolgellau, 11,0 km nordost om Castell y Bere. Trakten runt Castell y Bere består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Castell y Bere.
Marriott St Pierre Golf

De Marriott St Pierre Golf & Country Club is een golfclub in Chepstow in Zuid-Wales. St Pierre heeft een groot landhuis uit de 14de eeuw, dat getransformeerd werd tot clubhuis en hotel. Baan In 1962 werd de 18-holes golfbaan geopend. Deze was een ontwerp van C.K. Cotton en heeft een par van 71. Toernooien British Masters: 1971, 1973, 1974, 1976, 1978, 1980, 1982 en 1983 Curtis Cup: 1980 Wales Seniors Open: 1993 Solheim Cup: 1996 Ryder Cup: 2010 PGA Welsh Masters: 2000 Epson Grand Prix of Europe: 1986-1991
Cae-y-Castell

Cae-y-Castell (currently known as the Essity Stadium for sponsorship reasons) is a football stadium in Flint, Flintshire, Wales. Located on the banks of the Dee Estuary close to Flint Castle, it is the home ground of Flint Town United and is also used by Connah's Quay Nomads and Flint Rugby Club. History The stadium was opened in 1993 after Flint moved from their previous Holywell Road ground. In 2006–07, Connah's Quay Nomads were tenants at the ground. In 2019, the stadium was renamed The Essity Stadium as part of a deal with the club's main sponsors. In 2022, the club announced that an artificial pitch would be installed at the stadium. Later that year, Halkyn & Flint Mountain F.C. (now Flint Mountain F.C.) announced they had agreed to use the ground. The new pitch was installed in September 2022. In 2023, Connah's Quay Nomads announced they would be moving to Cae-y-Castell for the 2023-24 season. Proposed renovation In 2019, Flint Town United and Connah's Quay Nomads began exploring a groundshare agreement which would see the stadium upgraded to UEFA Category 2, allowing it to host European qualifiers for both clubs as well as youth international fixtures. References
Shire Hall

El Shire Hall, en el municipio de Monmouth (Gales), es un destacado edificio catologado grado 1,​ dentro del listado de patrimonio protegido del Reino Unido. Está situado en el centro de la ciudad, en la plaza de Agincourt. Fue construido en 1724, y fue primerante sede de los tribunales de Monmouthshire. En 1839-1840, se llevó a cabo en este tribunal el juicio contra el líder cartista John Frost y otros por traición por su participación en la rebelión del Newport Rising. El edificio también fue utilizado como lugar de mercado. El Shire Hall es propiedad del Condado de Monmouthshire y se utiliza actualmente como centro de información turística, como oficinas para el Ayuntamiento de Monmouth, y otra parte se encuentra abierto al público. Referencias
Shire Hall

Le Shire Hall à Monmouth au pays de Galles, est une construction de catégorie I des monuments classés au Royaume-Uni. Il a été construit en 1724, et était autrefois le centre pour les Assizes et aux sessions trimestrielles pour le Monmouthshire. Historique En 1840, le tribunal a été le lieu du procès du chef chartiste John Frost et plusieurs autres, accusés de haute trahison pour leur rôle dans le soulèvement de Newport. Le bâtiment a également été utilisé comme une place de marché. Le Shire Hall est la propriété de Monmouthshire County Council et a des audio guides visuels pour les visiteurs de la salle d'audience 1. Il est actuellement utilisé comme centre d'information touristique et pour les bureaux de la Mairie de Monmouth. Il est en partie ouvert au public. Voir aussi Articles connexes Monmouth Liens externes Site officiel Portail du pays de Galles Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des monuments classés au Royaume-Uni
Shire Hall (Monmouth)

Lo Shire Hall (ufficio dell'amministrazione della contea) di Monmouth, Galles, è un prominente edificio di I grado nel centro della cittadina. È stato costruito nel 1724 ed era precedentemente il centro per le corti di assise e il Quarter Sessions per Monmouthshire. Nel 1839/40 la corte è stata il luogo del processo al capo cartista John Frost e ad altri capi per alto tradimento per la loro parte nella Marcia su Newport. L'edificio è stato utilizzato anche come un luogo di mercato. Lo Shire Hall è di proprietà del Monmouthshire Council e dispone di audioguide visive per i visitatori alla ex-aula di tribunale n°1. Attualmente è utilizzato come ufficio del turismo e ufficio del Monmouth Council ed è in parte aperto al pubblico. Storia Sculture del Re Enrico V Processo dei capi cartisti Rappresentazione del processo ai Cartisti allo Shire Hall Usi recenti La soffitta Dintorni Note Voci correlate MonmouthpediA Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Shire Hall Collegamenti esterni (EN) Shire Hall Monmouth
Шайр-Холл (Монмут)

Шайр-Холл (англ. Shire Hall) — здание в городе Монмуте, Уэльс, которому присвоен статус I уровня культурного наследия Великобритании, входящее в Тропу культурного наследия Монмута. Было возведено в 1724 году и стало как минимум четвёртым зданием на этом месте. Архитектор — Филип Фишер (Philip Fisher, умер в 1776 году). На здании расположено скульптурное изображение короля Генриха V, обычно описываемое как «нелепое», «плачевное» и «жалкое, как ипохондрик, проверяющий свой градусник». Скульптура была установлена в 1792 году Чарльзом Пертом, профессиональным скульптором из соседнего города. На постаменте написано: «HENRY V, BORN AT MONMOUTH, AUG 9TH 1387» (с англ. — «Генрих V, родился в Монмуте 9 августа 1387 года»); предположительно, это неверная дата рождения. В 2008 году здание и его окрестности были использованы в рождественском выпуске сериала «Доктор Кто». Примечания
Monmouthské převorství

Monmouthské převorství (anglicky Monmouth Priory) je bývalé benediktýnské převorství v Monmouthu v Monmouthshiru, jehož zachované budovy v sousedství převorského kostela svaté Marie dnes slouží jako komunitní centrum. Samotné převorství bylo založeno v roce 1075 a do dnešního dne se zachovaly části středověkých budov, jež byly ovšem v devatenáctém století podstatně předělány pro potřeby zde sídlící školy. Od 27. června 1952 je soubor budov zařazen na seznam chráněných památek coby Grade II* listed building. Také je jednou ze zastávek na naučné stezce Monmouthem. Dějiny Převorství bylo založeno Withenocem, Bretoncem, který se stal pánem Monmouthu v roce 1075. V Liber Landavensis je zmínka o starším keltském kostela a je možné, že stál na místě pozdějšího převorství. Převorství bylo poskytnuto opatství v Saumuru a bylo vysvěceno v roce 1101. Později ve dvanáctém století byl kostel rozšířen a stal se farním kostelem. Převorství samo ovšem zaniklo v roce 1536 v rámci rušení anglických klášterů. Klášterní budovy byly umístěny na severní straně převorského kláštera. V roce 1906, kdy se připravovala stavba baptistického kostela v Monmouthu, byly nalezeny stopy po ošetřovně. Dochované budovy byly ubytovnou. Jediným viditelným prvkem středověké architektury je vystouplé okno možná z patnáctého století, které bývá občas omylem dáváno do souvislosti s Geoffreym z Monmouthu, který ovšem žil o tři století dříve. Okno je podpíráno třemi konzolami s ozdobnými hlavami, u kterých není jisté, koho mají zobrazovat. Podle Keitha Kissacka by se mělo jednat o „rytíře, anděla a mlynáře“. Budova byla rekonstruována s podporou Heritage Lottery Fund, práce skončily v roce 2002. Dnes je k disposici pro veřejné užití, například pro svatby, konference a výstavy. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Monmouth Priory na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Monmouthské převorství na Wikimedia Commons oficiální stránky (anglicky)
Monmouth Priory

Monmouth Priory, in Priory Street, Monmouth, Wales, is a building that incorporates the remains of the monastic buildings attached to St Mary's Priory Church. The priory was a Benedictine foundation of 1075, and parts of the mediaeval buildings remain. The buildings were substantially redeveloped in the nineteenth century for use as St Mary's National School, and now form a community centre. The complex is a Grade II* listed building as of 27 June 1952. It is one of 24 sites on the Monmouth Heritage Trail. History The priory was founded by Withenoc (or Gwethenoc), a Breton who became lord of Monmouth in 1075. There is evidence in the Book of Llandaff of an earlier 8th century Celtic church, and it has been tentatively suggested that this may have been on the site of the later priory. The priory was granted to the Abbey of St Florent at Saumur, and was consecrated in 1101. The priory church was extended and became the parish church later in the twelfth century. The priory was dissolved in 1536. The monastic buildings were located on the north side of the priory church. Traces of an infirmary were discovered in 1906, when the site of the Baptist Church was being prepared for building. The surviving buildings were the prior's lodgings. The only recognisable surviving medieval feature is the "sumptuous mid-C15 oriel window" which is often erroneously described as having a connection with Geoffrey of Monmouth who lived over three centuries earlier, and which in fact is likely to have formed part of the priory gatehouse. The window contains three corbels in the form of carved heads of high quality, although there is some uncertainty as to exactly what they depict: Newman describing them as representing "an angel between a civilian and what may be a bedesman", whilst Kissack is more empathic in suggesting they portray "a knight, an angel and a miller." The prior's lodgings were extended on several occasions in the nineteenth century when they were used as St Mary's National School. The building was restored with the help of funding from the Heritage Lottery Fund. Architect Keith Murray was commissioned to draw up plans for the renovation of the building, which was completed in 2002. It is now available for community use for events such as weddings, conferences and exhibitions. The Priory is a Grade II* listed building. The Geoffrey Tapestry In December 2000 it was suggested that a wallhanging might be produced to illustrate the life of Geoffrey of Monmouth. Research, design and preparation took six months and the first stitches were worked in July 2001, at the festivities to celebrate the Priory's 900th anniversary. The work, measuring 1.5 metres (4.9 ft) by 1.6 metres (5.2 ft), was completed in May 2003, after a combined effort by the 14 volunteers of 2,750 hours. Notes References Newman J., The Buildings of Wales: Gwent/Monmouthshire, (2000) Penguin Books Kissack, K., The Lordship, Parish and Borough of Monmouth, (1996) Lapridge Publications External links Monmouth Priory homepage
Prieuré de Monmouth

Le prieuré de Monmouth, situé sur Priory Street à Monmouth, dans le pays de Galles, est un bâtiment qui intègre les vestiges des édifices monastiques rattachés à l'église du prieuré Sainte-Marie. Fondé par les Bénédictins en 1075, le prieuré conserve des parties de ses bâtiments médiévaux. Ces bâtiments sont considérablement réaménagés au XIXe siècle pour accueillir l'école nationale Sainte-Marie et constituent aujourd'hui un centre communautaire. Le complexe est classé monument historique de Grade II* depuis le 27 juin 1952. Il fait partie des 24 sites du circuit du patrimoine de Monmouth. Histoire Le prieuré est fondé par Withenoc (ou Gwethenoc), un Breton devenu seigneur de Monmouth en 1075. Le Livre de Llandaff (en) mentionne une église celtique antérieure, datant du VIIIe siècle, et il est suggéré, avec prudence, qu'elle pourrait se situer sur le site du prieuré ultérieur. Le prieuré est donné à l'abbaye Saint-Florent de Saumur et consacré en 1101. L'église prieurale est agrandie et devient l'église paroissiale plus tard au XIIe siècle. Le prieuré est dissous en 1536. Les bâtiments monastiques se situent au nord de l'église du prieuré. Des vestiges d'une infirmerie sont découverts en 1906, lors des travaux de préparation du site de l'église baptiste. Les bâtiments subsistants sont les logements du prieur. Le seul élément médiéval reconnaissable est la « somptueuse fenêtre en oriel du milieu du XVe siècle », souvent attribuée, à tort, à Geoffroy de Monmouth, qui vécut plus de trois siècles auparavant, et qui fait en réalité probablement partie du corps de garde du prieuré. La fenêtre présente trois consoles en forme de têtes sculptées de grande qualité, bien que leur signification exacte demeure incertaine : Newman les décrit comme représentant « un ange entre un civil et ce qui pourrait être un mendiant » tandis que Kissack, avec plus d'empathie, suggère qu'elles représentent « un chevalier, un ange et un meunier ». Les logements du prieur sont agrandis à plusieurs reprises au XIXe siècle lorsqu'ils servent d'école. Le bâtiment est restauré grâce à un financement du Heritage Lottery Fund. L'architecte Keith Murray est chargé d'élaborer les plans de rénovation, achevés en 2002. Le Prieuré est un bâtiment classé Grade II*. Références Sources Newman J., The Buildings of Wales: Gwent/Monmouthshire, (2000) Penguin Books Kissack, K., The Lordship, Parish and Borough of Monmouth, (1996) Lapridge Publications Portail du pays de Galles Portail des monuments classés au Royaume-Uni
Monmouthi kolostor

A monmouthi kolostor (angolul: Monmouth Priory) a walesi Monmouth egyik műemlék épülete. A kolostort a bencések alapították 1075-ben. Az egykori épületegyüttes számos része napjainkban is áll még. Az évszázadok során többször is átalakították. A 19. században iskola működött falai között, ma közösségi házként használják. Az épület II*. kategóriás brit műemlék (British Listed Building) 1952. június 27. óta. A monmouthi örökség tanösvény huszonnégy állomásának egyike. Története A kolostort Withenoc (más néven Gwethenoc) alapította, egy breton, aki 1075-ben lett Monmouth ura. A Liber Landavensis című krónika egy 8. századi kelta keresztény templomról tesz említést, amelyik valószínűleg a későbbi kolostor helyén állt. A kolostor a saumuri St. Florent-apátságnak lett alárendelve. 1101-ben szentelték fel. A kolostortemplomot kibővítették és a 12. században plébániatemplommá vált. 1536-ban, amikor VIII. Henrik felszámolta a szerzetesrendeket, a monmouthi kolostor is megszűnt. Az egykori kolostor épületei a plébániatemplom (St Mary’s Priory Church) északi oldalán voltak. 1906-ban, a baptista templom építésekor egy középkori ispotály maradványait fedezték fel. A napjainkban is álló épületek a perjel lakosztályai voltak. Az egyetlen, eredeti formájában fennmaradt középkori épületrész a pazar fülkeablak, amelyről azt tartják, hogy a mögötte levő szobában lakott Geoffrey of Monmouth itt tartózkodása idején. Valójában a kolostor kapujának része volt. A perjel lakosztályait több alkalommal is kibővítették a 19. században, amikor az épületben a St Mary’s National School iskola működött. Az épületet a nemzeti lottótársaság pénzügyi támogatásával állították helyre. Az épület teljes felújításával 2002-ben végeztek Keith Murray tervei alapján. Napjainkban közösségi központként használják, konferenciák, esküvők, kiállítások számára. Jegyzetek További információk A monmouth kolostor honlapja (angolul)