NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Caergwrle Castle

Caergwrle Castle (walisisk: Castell Caergwrle), også kendt som Queen's Hope i forskellige tekster, er en borg, der ligger i byen Caergwrle i Flintshire, Wales. Den blev opført af waliserne under Dafydd ap Gruffydd til at tjene Edvard 1. af England. Da Dafydds tropper gjorde oprør mod englænderne, sendt kong Edvard Reginald de Grey, 1. Baron Grey de Wilton til at indtage borgen i juni 1282, men Dafydd var flygtet og havde ødelagt bygningen. Genopbygningsarbejdet blev igangsat og den blev givet til Edvards hustru Eleonora af Kastilien. Der blev planlagt at opføre en by ved foden af borgen, men den blev forladt efter en forladt efter en brand brød ud i september 1283, hvor både Edvard og Eleanora var til stede. Den blev videregivet ned igennem den kongelige slægt, men den blev aldrig genopført. I 1823 opdagede en arbejder Caergwrle Bowl, der er en unik bronzeskål fra bronzealderen, nær borgen. Se også Borge og slotte i Storbritannien og Irland Borge og slotte i Wales Referencer Eksterne henvisninger
Castello di Caergwrle

Il castello di Caergwrle (in inglese: Caergwrle Castle; in gallese: Castell Caergwrle), noto anche come Queen's Hope, è un castello fortificato in rovina del villaggio gallese di Caergwrle (comunità di Hope), nella contea del Flintshire (Galles nord-orientale), eretto probablilmente dal principe Dafydd ap Gruffydd tra il 1278 e il 1282 e successivamente ricostruito agli inizi del XIV secolo. Classificato come castello di primo grado per la sua importanza storica, fu l'ultimo castello costruito da un principe gallese e uno degli ultimi castelli ad essere stato posto sotto la tutela del Cadw. Storia Dafydd ap Gruffydd costruì il castello pochi anni prima della sua morte (avvenuta nel 1283) nel terreno donatogli nel 1277 da re Edoardo I d'Inghilterra come ricompensa per l'aiuto da lui fornito alla Corona nella cattura del fratello Llywelyn ap Gruffydd nel corso della prima campagna gallese. In seguito, proprio il castello di Caegwrle, nonostante si trattasse di una struttura probabilmente ancora incompleta, servì a Dafydd ap Gruffydd come base per sferrare l'attacco a una guarnigione inglese a guardia del castello di Hawarden, attacco che scatenò la reazione inglese, dando il via alla seconda campagna gallese. Durante la seconda campagna inglese, il castello venne attaccato e conquistato dagli Inglesi nel giugno del 1282 e, dopo la sua conquista, venne donato da re Edoardo I d'Inghilterra alla moglie Eleonora. Appena sei mesi dopo, però, il castello venne distrutto da un incendio e ciò che ne rimaneva venne ceduto al figlio di Edoardo I ed Eleonora, Edoardo di Caernarfon, il futuro Edoardo II d'Inghilterra. In seguito, nel 1308, il castello di Caergwrle venne acquisito da John of Cromwell, che operò un'opera di restauro dell'edificio. Il castello venne però definitivamente abbandonato nel 1335 dopo un nuovo devastante incendio, che causò ulteriori gravi danni alla struttura. Tuttavia, ancora nel 1405, anno della ribellione gallese capitanata da Owain Glyndwr, il castello era considerato di importanza strategica a protezione dei confini tra Galles in Inghilterra. Architettura Il castello si erge sul punto più alto di una collina che sovrasta la cittadina di Caergwrle. Tra le parti visibili dell'edificio, vi sono una cortina interna e i resti di due torri a forma di "D" che si ergono nella parte settentrionale e sud-orientale della struttura. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Castello di Caergwrle Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su cadw.gov.wales.
Castelo Caergwrle

O Castelo Caergwrle (em língua inglesa Caergwrle Castle) é um castelo atualmente em ruínas localizado em Hope, Flintshire, País de Gales. Encontra-se classificado no grau "I" do "listed building" desde 7 de fevereiro de 1962. Ver também Lista de castelos do País de Gales Referências
Caergwrle Castle

Caergwrle Castle är ett slott i Storbritannien. Det ligger i kommunen Flintshire och riksdelen Wales, i den södra delen av landet, 260 km nordväst om huvudstaden London. Caergwrle Castle ligger 130 meter över havet. Terrängen runt Caergwrle Castle är platt åt nordost, men åt sydväst är den kuperad. Närmaste större samhälle är Chester, 13,3 km nordost om Caergwrle Castle. Omgivningarna runt Caergwrle Castle är en mosaik av jordbruksmark och naturlig växtlighet. Kommentarer Källor
Gwydir Castle

Gwydir Castle er en befæstet herregård i Conwy Valley, Wales, omkring 1,5 km vest for købstaden Llanrwst og 2,4 km syd fo den støre landsby Trefriw. Det kan dateres tilbage til omkring år 1500-talle, og ligger på kanten af det område, som floden Conwy oversvømmer med tidevand, og med udsigt til Gwydir Forest mod vest. Det er en listed building af 1. grad. Se også Borge og slotte i Storbritannien og Irland Borge og slotte i Wales Referencer Eksterne henvisninger
Gwydir Castle

Gwydir Castle (walesiska: Castell Gwydir) är ett slott i Storbritannien. Det ligger i kommunen Conwy och riksdelen Wales, i den södra delen av landet, 300 km nordväst om huvudstaden London. Gwydir Castle ligger 27 meter över havet. Terrängen runt Gwydir Castle är huvudsakligen kuperad, men åt nordost är den platt. Gwydir Castle ligger nere i en dal som går i nord-sydlig riktning. Närmaste större samhälle är Colwyn Bay, 18,6 km norr om Gwydir Castle. Trakten runt Gwydir Castle består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gwydir Castle.
Castell Henllys

El Castell Henllys és un jaciment arqueològic de l'edat del ferro que es troba al sud-oest de Gal·les. Descripció El castre de Castell Henllys és al comtat de Sir Benfro, al sud-oest de Gal·les. Es troba a 6 km a l'est de Newport i a uns 10 km al sud-oest d'Aberteifi. El pujol s'encara al nord amb Nant Duat, un petit riu que desemboca al Nevern. Té forts pendents a l'est, sud i oest. Les fortificacions d'aquests tres costats es limiten a terraplens, mentre que al nord s'han excavat séquies i rases. L'espai inclòs en les fortificacions s'estén en una mitja hectàrea. S'hi van construir unes cases redones, amb un diàmetre que oscil·lava entre els 6 i els 11 m. El fort fou abandonat cap al final de l'edat del Ferro per granges disperses pel camp de la rodalia, inclosa una situada al peu del pujol al nord, que continuà habitada durant tot el període britoromà. Va ser breument ocupat de nou i reforçat cap a la fi d'aquest període, quan l'àrea fou sotmesa a incursions irlandeses. Sobre els seus fonaments s'alçaren cases redones, i una sitja de gra, amb materials de l'època. El lloc, gestionat pel Parc Nacional de la Costa de Pembrokeshire, és un museu arqueològic a l'aire lliure amb actors que interpreten gent del poble dels demetes. Referències
Castell Henllys

Castell Henllys (Welsh, "castle of the old court") is an archaeological site near Nevern in north Pembrokeshire, Wales. The Iron Age hillfort has been the subject of an ongoing excavation since the start of the 21st century, accompanied by an exercise in reconstruction archaeology whereby experiments in prehistoric farming have been practised. Four roundhouses and a granary have been reconstructed on their original Iron Age foundations – some 2,000 years old – the hillfort being the only site in Britain where this has been done. The Castell Henllys site includes significant earthworks and fortifications. During the summer the site provides training for young archaeologists and is a popular visitor attraction. It is owned by Pembrokeshire Coast National Park. Gallery See also List of hillforts in Wales Butser Ancient Farm Irish National Heritage Park Weald and Downland Living Museum References External links Castell Henllys website Celtic roundhouses at Castell Henllys Castell Henllys at Gathering the Jewels Photographs of Castell Henllys and surrounding area on Geograph
Castell Henllys

Castell Henllys (galés, "castillo de la antigua corte") es un importante lugar arqueológico en el norte de Pembrokeshire, Gales, entre Newport y Cardigan. Este fuerte elevado en una colina de la Edad de Hierro ha sido objeto de una excavación en curso durante veinte años, acompañada de un ejercicio de reconstrucción que la arqueología experimentos en la prehistoria se han practicado la agricultura. Cuatro casas circulares y un granero se han reconstruido en sus cimientos originales de la Edad del Hierro. Durante el verano, el sitio funciona como una excavación de formación para jóvenes arqueólogos. El sitio es una atracción popular y es propiedad del parque nacional Pembrokeshire Coast. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castell Henllys. Página web de Castell Henllys
Castell Henllys

Castell Henllys est un site archéologique de l'âge du fer situé dans le sud-ouest du pays de Galles. Description La colline fortifiée de Castell Henllys se trouve dans le comté du Pembrokeshire, dans le sud-ouest du pays de Galles. Elle est située à 6 km à l'est de Newport et à une dizaine de kilomètres au sud-ouest de Cardigan. La colline surplombe au nord la Nant Duat, une petite rivière qui se jette dans la Nevern (en). Elle présente des pentes abruptes à l'est, au sud et à l'ouest. Les fortifications sur ces trois côtés se limitent à des talus, tandis qu'au nord, plusieurs fossés et talus ont été excavés. L'espace compris au sein des fortifications s'étend sur environ un demi-hectare. Plusieurs maisons rondes y sont édifiées, d'un diamètre allant de 6 à 11 m. Le fort est abandonné vers la fin de l'âge du fer au profit de fermes éparpillées dans la campagne environnante, dont une située juste au pied de la colline au nord, qui reste occupée durant toute la période britto-romaine. Il est brièvement occupé à nouveau et renforcé vers la fin de cette période, lorsque la région est soumise aux raids irlandais. Plusieurs maisons rondes, ainsi qu'un silo à grain, ont été reconstruites sur leurs fondations avec les matériaux de l'époque. Le site, géré par l'autorité du parc national côtier du Pembrokeshire, constitue un musée archéologique en plein-air avec des acteurs interprétant des membres du peuple des Demetae. Références Bibliographie (en) Harold Mytum, « Castell Henllys », Current Archaeology, vol. 14, no 5,‎ février 1999. (en) Harold Mytum, Monumentality in Later Prehistory : Building and Rebuilding Castell Henllys Hillfort, New York, Springer, 2013 (ISBN 978-1-4614-8027-3). Liens externes Site officiel Ressource relative à l'architecture : Coflein Portail du pays de Galles Portail de l’archéologie Portail de la Préhistoire
Castell Henllys

Castell Henllys är ett slott i Storbritannien. Det ligger i kommunen Pembrokeshire och riksdelen Wales, i den södra delen av landet, 300 km väster om huvudstaden London. Castell Henllys ligger 69 meter över havet. Terrängen runt Castell Henllys är kuperad åt sydost, men åt nordväst är den platt. Castell Henllys ligger nere i en dal. Närmaste större samhälle är Cardigan, 9,2 km nordost om Castell Henllys. Trakten runt Castell Henllys består i huvudsak av gräsmarker. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Castell Henllys.
Clwyd Theatr Cymru

El Clwyd Theatr Cymru conocido hasta 1998 como Theatr Clwyd, es un centro de arte regional situado a 1 milla (2 km) de Mold, Flintshire, en el noreste de Gales​ en el Reino Unido. El complejo contiene cinco auditorios: El teatro de Anthony Hopkins (570 plazas). El Teatro de Emlyn Williams (espacio de estudio adaptable, hasta 250 plazas). El Estudio 2 (espacio de estudio adaptable, hasta 120 asientos) La sala de Clwyd (área multifuncional, con capacidad para 300 asientos). Cine (120 plazas). Véase también Cultura del Reino Unido Teatro Referencias
Bute Park

Bute Park ist ein großer Park in Cardiff, Wales, Großbritannien. Der Park ist nach John Crichton-Stuart, 3. Marquess of Bute benannt, einem Adligen und Industriellen, der mit seiner Familie im an den Park grenzenden Cardiff Castle gelebt hat. Der Park wurde von Capability Brown angelegt, jedoch erst 1873 durch Andrew Pettigrew, dem Chef-Landschaftsarchitekten des 3. Marquess ausgebaut. Der 5. Marquess of Bute übergab den Park 1947 an die Stadt, in deren Besitz er sich seitdem befindet. In dem Park, durch den der Fluss River Taff verläuft, befinden sich ein Botanischer Garten, ein Blumengarten, Sportanlagen und Liegewiesen. Der Glamorgan County Cricket Club hat im Bereich Sophia Garden seinen Vereinssitz. Die meisten Flächen sind Wiesenflächen. Weiterhin verlaufen viele Wege durch den Park. Innerhalb der Parkanlage befinden sich mehrere Skulpturen. Seit 1981 finden regelmäßig Veranstaltungen im Park statt, darunter Sparks in the Park, ein jährlich stattfindendes nächtliches Feuerwerk, an dem ca. 20.000 Besucher gezählt werden. Die Einnahmen durch die Veranstaltung werden gespendet. Am 10. Juni 2010 fand ein Konzert der Band Florence + the Machine statt. Einrichtungen Im Park verteilt befinden sich mehrere Bistros und Teashops mit Sitzgelegenheiten sowie Spielplätze und Sportanlagen. Galerie Weblinks Bute Park official Website
Bute Park

Bute Park es un parque ubicado en la capital de Gales, Cardiff. Localización Se extiende desde el Castillo de Cardiff hacia el norte de la ciudad, atravesando buena parte del centro urbano y siguiendo el curso del río Taff. Ecología Es uno de los principales pulmones verdes de la capital galesa, y en él se alternan las zonas de prados de césped con zonas de arbolado. Abunda la avifauna y es posible observar alguna que otra ardilla. Los habitantes de Cardiff tienen en este parque una de las zonas urbanas destinadas al deporte y el ocio en contacto con la naturaleza más representativas del sur de Gales.
Salt Island

Salt Island est une petite île unie à Holy Island, elle-même proche d'Anglesey du comté de Gwynedd dans le nord du Pays de Galles. Histoire L'île a pris son nom grâce à une usine de traitement de l'eau de mer afin d'extraire le sel de mer. Au début du XVIIIe siècle, le sel de mer était souvent mélangé à du sel de roche (souvent introduit en contrebande sur l'île) pour accroître la production de l'usine. Celle-ci a cessé son activité en 1775. Un autre bâtiment qui ne se trouvait aussi sur l'île était l'hôpital le Stanley Sailor's Hospital. Cet hôpital a été créé en 1871 par un philanthrope local et initialement prévu pour les marins, avant qu'il devienne rapidement un hôpital général. Il a été repris par le National Health Service en 1948 et a fermé ses portes en 1987. Port et phare La jetée principale de l'île, celle de l'Amirauté, a été mise en service en 1821 et a servi, dès le début, au trafic des ferrys. L'île fait partie du port de Holyhead qui est desservi par l'Irish Ferries et la Stena Line en direction de l'Irlande pour Dublin et Dun Laoghaire L'accès de l'île, dans son ensemble, est strictement surveillé et il est pratiquement impossible pour les piétons d'y entrer. Il y a eu trois phares sur l'île. Le phare d'Holyhead Mail construit en 1821 en est la phare actuel. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Salt Island (Anglesey) » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Lien interne Liste des îles du pays de Galles Portail du pays de Galles Portail des îles Portail de l’océan Atlantique
Fort Belan

El Fort Belan (Caer Belan en gal·lès) és un edifici protegit vora el poble de Llanfaglan, a l'extrem sud-oest de l'estret de Menai, en la costa del comtat gal·lès de Gwynedd. Està situat en una petita península que gairebé mig tanca l'estret. Aquesta fortificació fou construïda el 1775 per Thomas Wynn, aleshores membre del Parlament pel districte de Caernarfonshire i posteriorment fet Lord Newborough per sa Majestat. Wynn temia pel que considerava vulnerabilitat de la costa britànica davant d'hipotètics atacs estrangers, especialment per la -en aquells moments viva- guerra de la independència americana. El segon Baró hi va construir un moll el 1826, que emprava en regates i que encara es manté. Durant la Segona Guerra Mundial, el fort fou ocupat per unitats militars, especialment de l'exèrcit de l'aire, que controlaven el veí (tres quilòmetres) aeroport de Caernarfon. En l'actualitat és un establiment d'hostaleria, amb sis casetes per a llogar com a apartaments independents. Referències Enllaços externs Plana web de Fort Belan (anglès) Fotografies (anglès)
Fort Belan

Fort Belan (alternative: Belan Fort; pronounced: Bell-ann) is a coastal fortress in North Wales. It is located opposite Abermenai Point, at the south-western end of the Menai Strait, on the coast of Gwynedd, in the parish of Llanwnda. Situated at the tip of the Dinlle Peninsula, the windblown, north-westernmost point of the Welsh mainland, the fort is cut off twice a day by the incoming tide. History The fort was built in 1775 for a reported cost of £30,000 (equivalent to £4.8 million in 2024), by Thomas Wynn, then MP for Caernarfonshire and later to become Lord Newborough. He was worried about the vulnerability of Britain's coastline to attack, particularly because of the recently begun American War of Independence. Fort Belan was the only purpose-built fort of the American Revolution on the eastern side of the Atlantic Ocean. It guards a narrow passage of 35 m (115 ft) width. In the late 1780s, the barracks were used to ward off raiding American privateers from the Irish Sea but despite its military history, "no shots have been fired in anger from the fort". In the 1820s, the Wynn family turned it into a private fort for themselves, adding a small harbour for Spencer Wynn's steam yacht. Major construction works took place between 1824 and 1826. The watchtower was built in the 1890s by Freddie Wynn, and it housed a telescope. In 1907, Sir Ralph Payne-Gallwey described seeing a dock, workshops for repairing vessels, marine storehouses, winches, and cranes. During World War II, the fort was again used for military purposes as the base for the Home Guard and two rescue launches. In the 1950s it was owned by Colonel Robert Vaughan Wynn. The Wynn family sold the property in 1992 to the Blundells as a base for marine biology exploration. In 1996 the fort was reclassified as a Grade I listed building. Architecture The fort's innermost buildings are slightly taller than the 20-foot (6.1 m) stone walls. In the centre of the fort is a sheltered quadrangle; at one time, there were peacocks there. Fortified towers are located at either end of the courtyard. Each of the towers displays the two-headed eagle of the first Lord Newborough. Small two-storey houses that were used as officer and privates' quarters line the flanks, commodious barracks for the Caernarvonshire county militia. Approximately 24 cannons form a gun battery along the walls. One of the inner corridors is said to be the haunt of a phantom nursemaid. Present use Fort Belan formerly housed a maritime museum and a pottery, before being re-purposed as a self-catering holiday complex. Notably Princess Margaret stayed at the fort for the investiture of Prince Charles in 1969. References External links Official website Friends of Belan Association Website
Fort Belan

El Fort Belan es un edificio protegido cerca de Llanfaglan, en el extremo sudoeste del estrecho de Menai, en la costa del condado galés de Gwynedd. Está situado en una pequeña península que casi cierra el estrecho. Esta fortificación fue construida en 1775 por Thomas Wynn, entonces miembro del Parlamento por el distrito de Caernarfonshire y posteriormente hecho Lord Newborough por su Majestad. Wynn temía por lo que consideraba vulnerabilidad de la costa británica ante hipotéticos ataques extranjeros, especialmente por la -en aquellos momentos activa- guerra de la independencia americana. El segundo Barón construyó un muelle en 1826, que empleaba en regatas y que aún se mantiene. Durante la Segunda Guerra Mundial, el fuerte fue ocupado por unidades militares, especialmente del ejército del aire, que controlaban el vecino (tres kilómetros) aeropuerto de Caernarfon. En la actualidad es un establecimiento de hostelería, con seis casetas para alquilar como apartamentos independientes. Enlaces externos «Página web» (en inglés). Consultado el 13 de enero de 2010. «Mapa en streetmap.co.uk». Consultado el 18 de marzo de 2010.
Ynys Aberteifi

Ynys Aberteifi (anglès: Cardigan Island) és una petita illa inhabitada al nord d'Aberteifi, a Ceredigion, a l'oest de Gal·les. Situada prop de la desembocadura del Riu Teifi, és coneguda per la seva colònia de foques grises. Enllaços externs http://www.cardiganisland.com http://www.cardiganisland.net Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine.
Cardigan Island

Cardigan Island (walisisch Ynys Aberteifi) ist eine kleine, unbewohnte Insel nördlich von Cardigan, in Ceredigion, Südwest-Wales. Die Felsen der Insel steigen bis auf 52 m (171 ft) über dem Meer an. Die Insel hat eine Fläche von 38 acres (15,38 ha). Geographie Die Insel liegt im Ausgangsbereich des Ästuars des River Teifi im Süden der Cardigan Bay. Von der Landspitze von Gwbert trennen die Insel nur wenige Meter. Sie hat grob halbmondform mit den Spitzen nach Südwesten und Nordosten. Sie gehört dem Wildlife Trust of South and West Wales. Natur An der Insel lebt eine Kolonie Kegelrobben. Ursprünglich nisteten auch Papageitaucher (Welsh parrots) und Atlantiksturmtaucher auf der Insel. Noch 1924 schätzte der Schriftsteller Ronald Lockley die Kolonie auf 25 bis 30 Paare. 1934 jedoch verunglückte das Linienschiff Herefordshire an der Insel und Ratten kamen an Land. Sie fraßen die Eier und Nestlinge und im Verlauf einiger Jahre löschten sie die Vogelpopulation aus. Heute dient die Insel noch als Nistplatz für Alke (guillemots), Tordalke (razorbills), Kormorane, Krähenscharben (shags), Eissturmvögel (fulmars) und verschiedene Möwenarten. Häufig kommen auch Tümmler (bottlenose dolphin) und Robben in die umliegenden Gewässer. Einzelnachweise Weblinks Visit-Cardigan.co.uk - Cardigan Island www.geograph.co.uk — photographs of Cardigan Island
Cardigan Island

Cardigan Island (Welsh: Ynys Aberteifi) is an uninhabited island north of Cardigan, Ceredigion, south-west Wales. It reaches a height of 52 metres (171 ft) a.s.l., and 38 acres (15 ha) in area. Lying in the estuary of the River Teifi, it is known for having a small colony of grey seals. It is within 200 metres (220 yd) of the Welsh coastline near Gwbert. It is owned and managed by the Wildlife Trust of South and West Wales. The island was once the home of puffins and Manx shearwater. A guide book in the 1890s referred to the puffins as “Welsh parrots”. In 1924 Welsh writer and naturalist Ronald Lockley wrote that there were probably 25 to 30 pairs on the island. However, in 1934 the liner Herefordshire, being towed to the breakers' yard, ran aground on the island in a storm, and rats made it ashore. Over a period of years they ate the eggs and chicks of nesting seabirds, and wiped out the island’s population of puffin and Manx shearwater, which have never returned. The wreck has attracted a wide variety of marine life and is a diving attraction. It was 45 years before the rat population was exterminated. Today, birds such as guillemots, razorbills, cormorants, shags, fulmars and a variety of sea-gulls all nest on the island. Bottlenose dolphins and Atlantic grey seals are also often seen in the sea around the island. See also Cardigan Bay References External links Visit-Cardigan.co.uk - Cardigan Island Archived 2007-02-03 at the Wayback Machine www.geograph.co.uk — photographs of Cardigan Island