NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ГЕС Сонг-Бунг 2

ГЕС Сонг-Бунг 2 — гідроелектростанція, що споруджується у центральній частині В'єтнаму. Знаходячись перед ГЕС Сонг-Бунг 4, становить верхній ступінь каскаду на річці Бунг, лівій притоці Vu Gia, яка впадає до Південно-Китайського моря в районі Дананга, утворюючи спільну дельту із Thu Bon. У межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із бетонним облицюванням висотою 100 метрів та довжиною 350 метрів. Вона утримуватиме водосховище з площею поверхні від 1 км2 до 2,9 км2 та об'ємом 87 млн м3 (корисний об'єм 69 млн м3), в якому можливе коливання рівня між позначками 565 та 605 метрів НРМ. Зі сховища через лівобережний масив прокладено дериваційний тунель завдовжки 9,1 км з діаметром 4 метри, який переходить у напірний водовід до машинного залу довжиною 0,85 км з діаметром 2,6 метра. Відпрацьована вода повертається у Бунг по відвідному тунелю довжиною 1,1 км з діаметром 4,8 метра. Можливо відзначити, що річка після греблі описує вигнуту на південь велику дугу, так що відстань між греблею та виходом відвідного тунелю по руслу становить приблизно 35 км. Наземний машинний зал обладнали двома турбінами типу Френсіс потужністю по 50 МВт, які при напорі у 331 метр повинні забезпечувати виробництво 415 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбуватиметься по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 220 кВ. Реалізація проекту почалась ще у 2011 році, проте його введення в експлуатацію затрималось через інцидент у 2016-му. Тоді станція перебувала на завершальній стадії будівництва і тунель, через який під час зведення греблі відводилась вода, вже перекрили. Невдовзі внаслідок прориву води в тунель загинув один з працівників, а райони нижче за течією зазнали підтоплення. За результатами обстеження виявили суттєві недоліки в якості бетону, що потягло тривалі роботи з підсилення конструкцій. Станом на осінь 2018-го власник станції очікував дозволу на заповнення сховища. Примітки
ГЕС Сонг-Бунг 5

ГЕС Сонг-Бунг 5 — гідроелектростанція у центральній частині В'єтнаму. Знаходячись між ГЕС Сонг-Бунг 4А (вище за течією, 49 МВт) та ГЕС Сонг-Бунг 6 (29 МВт), входить до складу каскаду на річці Бунг, лівій притоці Vu Gia, яка впадає до Південно-Китайського моря в районі Дананга, утворюючи спільну дельту із Thu Bon. У межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 42 метри та довжиною 159 метрів. Вона утримує водосховище з площею поверхні 1,7 км2 та об'ємом 20,3 млн м3 (корисний об'єм 2,5 млн м3), в якому припустиме коливання рівня в операційному режимі між позначками 58,5 та 60 метрів НРМ. Пригреблевий машинний зал обладнали двома турбінами типу Каплан загальною потужністю 57 МВт, які при напорі від 16,5 до 29,5 метра (номінальний напір 27 метрів) повинні забезпечувати виробництво 209 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 110 кВ. Проект, введений у експлуатацію у 2012—2013 роках, реалізувала компанія TV1. Остання станом на 2018 рік перебувала у скрутному фінансовому становищі та розглядала продаж станції Сонг-Бунг 5 для покриття боргів. Примітки
ГЕС Thái An

ГЕС Thái An — гідроелектростанція у північній частині В'єтнаму. Входить до складу каскаду на річці Mien, лівій притоці Ло, яка в свою чергу є лівою притокою Хонгхи (біля Хайфона впадає у Тонкінську затоку Південно-Китайського моря). У межах проекту річку перекрили греблею, яка утримує невелике водосховище з площею поверхні 0,5 км2 та об'ємом 3,5 млн м3. Корисний об'єм при цьому становить 1,1 млн м3, що забезпечується коливанням рівня у операційному режимі між позначками 424 та 426 метрів НРМ. Зі сховища ресурс потрапляє у дериваційну систему, яка прямує через лівобережний масив та включає тунель, напірну шахту та запобіжний балансувальний резервуар загальною довжиною понад 3,8 км. Розташований на березі Mien машинний зал обладнали двома турбінами типу Френсіс потужністю по 42,3 МВт, які при напорі від 186 до 196 метрів повинні забезпечувати виробництво 358 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованих на роботу під напругою 110 кВ та 220 кВ. Примітки
ГЕС Нам-На 2

ГЕС Нам-На 2 — гідроелектростанція в північній частині В'єтнаму. Знаходячись між ГЕС Нам-На 1 (30 МВт, вище по течії) та ГЕС Нам-На 3, входить до складу каскаду на річці Нам-На, лівій притоці Да, яка, своєю чергою, є правою притокою Хонгхи (біля Хайфона впадає у Тонкінську затоку Південнокитайського моря). У межах проєкту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 25 метрів. Інтегрований у ліву частину споруди машинний зал обладнали трьома турбінами типу Каплан загальною потужністю 66 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 254 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Buôn Tua Srah

ГЕС Buôn Tua Srah — гідроелектростанція у центральній частині В'єтнаму. Знаходячись між ГЕС Krông 3 (18 МВт, вище по течії) та ГЕС Buon Kuop, входить до складу каскаду у сточищі річки Срепок, яка дренує західний схил Аннамських гір та вже на території Камбоджі в районі водосховища ГЕС Lower Sesan II впадає ліворуч у Сесан, котра в свою чергу невдовзі зливається з річкою Секонг та впадає ліворуч до Меконгу. У межах проекту лівий витік Срепок річку Krong No перекрили греблею висотою 83 метри, довжиною 1041 метр та товщиною по гребеню 8 метрів. Вона утримує водосховище з площею поверхні 37,1 км2 та об'ємом 787 млн м3 (корисний об'єм 523 млн м3), в якому припустиме коливання рівня поверхні в операційному режимі між позначками 465 та 487,5 метра НРМ (у випадку повені останній показник може зростати до 489,5 метра НРМ). Це найбільший резервуар каскаду, котрий відіграє важливу роль у накопиченні ресурсу для всіх розташованих нижче станцій. Пригреблевий машинний зал обладнаний двома турбінами типу Френсіс потужністю по 43 МВт, які при напорі у 46,5 метра забезпечують виробництво 359 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 220 кВ. Примітки
ГЕС Пак-Ма

ГЕС Пак-Ма — гідроелектростанція, що споруджується у північній частині В'єтнаму. Знаходячись між ГЕС Tukahe (вище по течії на території Китаю) та ГЕС Лайтяу, входить до складу каскаду на річці Да, правій притоці Хонгхи (біля Хайфона впадає у Тонкінську затоку Південно-Китайського моря). У межах проекту річку перекриють греблею, що утримуватиме водосховище з припустимим коливанням рівня поверхні у операційному режимі між позначками 312 та 315 метрів НРМ. Враховуючи, що в нижньому б'єфі (сховище станції Lai Chau) поверхня лежить у діапазоні від 299 до 303 метрів НРМ, доступний для станції напір становитиме від 9 до 16 метрів. Біля лівого берега облаштують пригреблевий машинний зал з чотирма бульбовими турбінами потужністю по 35 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 572 млн кВт-год електроенергії на рік. Завершення проекту, який здійснюється групою Hung Hai, заплановане на 2020 рік. Примітки
ГЕС Văn Chấn

ГЕС Văn Chấn — гідроелектростанція у північній частині В'єтнаму. Використовує ресурс із річки Ngoi Thia, правої притоки Хонгхи (біля Хайфону впадає у Тонкінську затоку Південнокитайського моря). У межах проєкту річку перекрили бетонною греблею висотою 46 метрів, довжиною 112 метрів та товщиною по гребеню 8 метрів, яка утримує водосховище з об'ємом 5,1 млн м3. Звідси через правобережний масив прокладений дериваційний тунель до розташованого за 3,5 км машинного залу, спорудженого на березі Ngoi Thia. Основне обладнання станції становлять три турбіни загальною потужністю 57 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 246 млн кВт·год електроенергії на рік. У липні 2018-го внаслідок сильних злив та зсувів район станції охопила повінь, що призвело до затоплення її споруд. Персонал при цьому встиг піднятись на гору, проте ГЕС була виведена з ладу, а її відновлення, як оцінювалось, потребувало не менше трьох місяців. Примітки
Bính Bridge

Bính Bridge (Vietnamese: Cầu Bính) is a cable-stayed bridge across the Cấm River. It was completed in 2005, and connects the Hai Phong city to the Thủy Nguyên District and out to Quảng Ninh. History Bính Bridge is a modern cable-stayed bridge, measuring 1280 metres long and 22.5 metres wide. It has four lanes for traffic and two pedestrian lanes. The clearance below of 25 meters (82 ft) allows large ships to pass through. The bridge has concrete steel beam instances, continuous 17 span, the 102-metre-tall (335 ft) towers are made of reinforced concrete. The bridge was constructed by a joint venture, consisting of Ishikawajima Harima Heavy Industries, Sumitomo Mitsui Construction and Shimizu Corporation, in 32 months. The owner of the bridge is the Project Management Office for Customs, under the leadership of the People's Committee of Hai Phong City. Bính Bridge was built from Bính ferry 1300 m, to end the frequent traffic congestion and inconvenience to travel here by ferry. In addition, this bridge will help the development and formation of a new urban area of Hai Phong in the north area is prohibited. Along with the Kien bridge construction project on Highway 10, Bính Bridge played an important part in connection with the Quảng Ninh, Hai Phong, creating favorable conditions for the development of the transport network and the North economy of coastal areas in northern Vietnam. Bính Bridge construction started on September 1, 2002 and ended May 13, 2005. Japanese government helped fund the bridge with a loan, around VND 943 billion or 7426 million Yen at that time. The projects are eligible for preferential loans of the Bank of Japan International Cooperation (JBIC). Incident On the night of July 17, 2010, three large ships were moored at the wharf. Then the storm broke the cords, lead the vessels drift on the Cam River and then they had impact substantially on the Bính Bridge. Three vessels crashed into Bính Bridge include Shinsung Accord ship (Korean ship owner), tonnage 17,500 tons (the Corporation Bach Dang Shipbuilding Industry launched in mid-June), the two remaining ships was 1700 TEU Vinashin Express Transport Company 01 container ship from South China Sea Transport Company and the Vinashin Orient Corporation ship of Hai Duong Shipbuilding Industry which was being repaired here. With scratched cables, the experts expect that if the cable is deformed, it takes about 6 months to replace the new cable. References External links Binh Bridge at Structurae (in English) Cầu Bính (in Vietnamese) Hải Phòng: "Xổng đà" ba tàu biển đâm hỏng cầu Bính Archived 2012-11-14 at the Wayback Machine (in Vietnamese)
Бінь (міст)

Міст Бінь (в'єт. cầu Bính) — вантовий міст через річку Кам у місті Хайфонг. Історія Міст Бінь — сучасний вантовий міст довжиною 1280 метрів та шириною 22,5 метра. Має чотири смуги для моторизованого транспорту та дві вело-пішохідних. Просвіт 25 м дозволяє проходити великим суднам. Міст має сталебетонні балки, неперервну 17-прогонову конструкцію; опори висотою 102 м виготовлено із залізобетону. Міст споруджено спільним підприємством, що складається з Ishikawajima Harima Heavy Industries, Sumitomo Mitsui Construction та Корпорація Shimizu, за 32 місяці. Власником мосту є Офіс управління проєктами митниці під керівництвом Народного комітету міста Хайфонг. Міст Бінь збудовано на відстані 1300 м вище за течією від поромної переправи Бінь для усунення частих транспортних заторів та незручностей поромного сполучення. Крім того, міст сприяє розвитку та формуванню нового міського району Хайфонга у північній зоні. Разом із проєктом будівництва мосту К'єн на Національній дорозі 10 міст Бінь відіграв важливу роль у з'єднанні з Куангнінем та Хайфонгом, створюючи сприятливі умови для розвитку транспортної мережі та економіки північних прибережних районів В'єтнаму. Міст Бінь було розпочато будувати 1 вересня 2002 року, а завершено — 13 травня 2005 року. Уряд Японії надав фінансову допомогу у вигляді позики, обсяг якої становив близько 943 млрд донгів або 7426 млн єн на той час. Проєкт підпадав під програму пільгового кредитування Банку міжнародного співробітництва Японії (JBIC). Інцидент У ніч на 17 липня 2010 року три великі судна були пришвартовані біля причалу. Під час шторму швартові канати обірвалися, внаслідок чого судна почали дрейфувати річкою Кам і зіткнулися з мостом Бінь, завдавши йому значних пошкоджень. У зіткненні брали участь судно Shinsung Accord (південнокорейського судновласника) водотоннажністю 17 500 тонн (спущене на воду корпорацією Bạch Đằng Shipbuilding Industry у середині червня), контейнеровоз місткістю 1700 TEU Vinashin Express Transport Company 01 «Південно-Китайської транспортної компанії» та судно Vinashin Orient Corporation «Суднобудівного підприємства Хайзионг», яке перебувало на ремонті. Унаслідок пошкодження вант експерти зазначили, що в разі їх деформації заміна може тривати приблизно шість місяців. Зовнішні посилання https://structurae.net/structures/binh-bridge Binh Bridge на Structurae (англ.) http://www.vietnamnet.vn/kinhte/congnongngunghiep/2005/05/426267/ Cầu Bính (в'єтн.) http://phapluattp.vn/20100718075910599p0c1015/hai-phong-xong-da-ba-tau-bien-dam-hong-cau-binh.htm Hải Phòng: "Xổng đà" ba tàu biển đâm hỏng cầu Bính [Архівовано 2012-11-14 у Wayback Machine.] (в'єтн.) Примітки Галерея
Bình Hưng Hòa Cemetery

Binh Hung Hoa Cemetery (Vietnamese: Nghĩa trang Bình Hưng Hòa) was formerly the largest cemetery in the urban area of Ho Chi Minh City. It was located in the suburban outskirts of the city but due to the rapid urbanization of Ho Chi Minh City, the urban area eventually eclipsed the cemetery. There are several illegal houses built in and around the cemetery, and an estimated 300,000 residents live among the tombs. In Vietnamese custom, the dead are often buried and therefore puts the pressure on land near the city, especially a large city like Ho Chi Minh City. Burials at the cemetery ceased in January 2011, with the Department of Natural Resources and Environment and Binh Tan District authorities planning to relocate the site's 70,000 graves to another location. The present site is intended to be redeveloped as a residential area. See also Mạc Đĩnh Chi Cemetery References
Cementerio de Bình Hưng Hòa

El Cementerio de Bình Hưng Hòa​ (en vietnamita, Nghĩa trang Bình Hưng Hòa) antes fue el cementerio más grande de la zona urbana de la Ciudad Ho Chi Minh en Vietnam. Se encuentra en las afueras suburbanas de la ciudad, pero debido a la rápida urbanización de la ciudad Ho Chi Minh, la zona urbana finalmente eclipsó al cementerio. Hay varias casas ilegales construidas en los alrededores del cementerio, y se estima que 300.000 habitantes viven entre las tumbas. En la costumbre vietnamita, los muertos son enterrados bajo tierra y por lo tanto se pone presión sobre la tierra cerca de la ciudad, especialmente en una gran ciudad como Ho Chi Minh. Los entierros en el cementerio cesaron en enero de 2011, y el Departamento de Recursos Naturales y Medio Ambiente y las autoridades del distrito de Tan Binh planean reubicar a 70.000 tumbas del sitio a otra ubicación. El actual sitio está destinado a ser reconstruido como una zona residencial. Véase también Cementerio de Al Adl Cementerio de Austin Cementerio de Bab al-Saghir Cementerio de Bidadari Referencias
Bình Sơn district

Bình Sơn () is a rural district (huyện) of Quảng Ngãi province in the South Central Coast region of Vietnam. It is the birthplace of the Vietnamese mandarin and anti-French guerrilla leader Trương Định. As of 2003 the district had a population of 177,943. The district covers an area of 464 km2 (179 sq mi). The district capital lies at Châu Ổ. References
Bà Nà Hills

Bà Nà Hill Station, Bà Nà Hills or Sun World Ba Na Hills is a hill station and resort located in the Trường Sơn Mountains, Hòa Vang district, west of the city of Da Nang, in South Central Coast of Vietnam. History Its name Bà-nà or Pà-nà (old) in Kinh text originated from the Cham language, Po Inu Nagar. This area was the place to worship the most important goddess of the Champa tribes in the past, that is the time before the Islamic era. The station, advertised as "the Da Lat of Danang province" by local tourism authorities, was founded in 1919 by French colonists, and later expended by Sun Group. Being located 1,500 metres above sea level, it has a view of the East Sea and the surrounding mountains. Due to the elevation of the resort, the temperature is cooler than the environment near the coast. Linh Ứng Temple is situated near the station, with a cable car nearby to carry tourists to and from the resort. Culture The Ba Na Cable Car, opened on 29 March 2013, holds the world record for "longest non-stop single track cable car", at 5,801 metres (19,032 ft) in length. Its latest tourist attraction is the Golden Bridge (Cầu Vàng). The hill station is located at an elevation of 1,500 metres (4,900 ft), 42 kilometres (26 mi) from Da Nang. In 2021, Ba Na Hills added their sixth cable car to the park, made by Doppelmayr and managed by Sun World, Sun Group. References External links Media related to Ba Na Hills at Wikimedia Commons
Bình An Cemetery

The Bình An Cemetery (Vietnamese: Nghĩa trang Quân Đội Bình An) (formerly the Bien Hoa Military Cemetery (Vietnamese: Nghĩa trang Quân Đội Biên Hòa)) is a cemetery in Dĩ An, Bình Dương Province, Vietnam. It was an Army of the Republic of Vietnam (ARVN) military cemetery. The cemetery was apparently established in 1965, although the earliest graves appear to date from 1968. The location of the cemetery was marked by a 13 feet (4.0 m) tall statue on Highway 1 by Vietnamese sculptor, Nguyen Thanh Thu, depicting a weary ARVN soldier seated with his M1 rifle on his lap that would come to be nicknamed Thuong Tiec. The statue was originally caste in concrete at a cost of US$170 and put in place in 1966, however in 1972 it was replaced by a bronze version at a cost of US$22,000. Over time legends grew of the Thuong Tiec statue coming to life to warn of Vietcong attacks. The statue stood at the beginning of a ceremonial road leading to a hilltop pagoda accessible by stairs, behind the pagoda was a ceremonial walkway leading into the cemetery with the graves laid out in a series of circles around a circular monument and obelisk. The cemetery was built to hold a maximum of 30,000 graves and by the time of the Fall of Saigon in April 1975 approximately 16,000 burials had taken place there, with half the graves covered by cement and half simple dirt mounds. By 2009 total burials numbered approximately 12,000. Following the Fall of Saigon the Thuong Tiec statue was destroyed and access to the cemetery was restricted until 2006 when families were allowed to tend the graves. A sign was erected outside the cemetery which read "Here lie the Americans' puppet soldiers who have paid the price for their crimes." In 2015 then United States ambassador to Vietnam Ted Osius visited the cemetery. References External links Photos of Bien Hoa Military Cemetery before and after 1975 ARVN Cemetery at Find a Grave
Vietnamské dráhy

Vietnamské dráhy (vietnamsky Đường sắt Việt Nam, ve zkratce DSVN, anglicky Vietnam Railways, ve zkratce VNR) je národní železniční dopravce Vietnamu. Jsou plně vlastněny a kontrolovány vietnamským státem. Jsou podřízeny ministerstvu železnic. Jejich nejdůležitější tratí je železnice Hanoj-Ho Či Minovo Město. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vietnamské dráhy na Wikimedia Commons Vlakem po Vietnamu
Chemins de fer vietnamiens

Les Chemins de fer vietnamiens (en vietnamien : Đường sắt Việt Nam, en abrégé DSVN ; en anglais : Vietnam Railways) sont une compagnie d'État vietnamienne. Elle dépend du ministère des Transports et gère le réseau ferré principal du Viêt Nam. Présentation La ligne principale, longue de 1 600 km, est la voie de chemin de fer nord-sud reliant Hanoï et Hô Chi Minh-Ville. Elle a été construite dans les années 1880 avec une voie métrique pendant la domination coloniale française. Il existe également des lignes à écartement standard allant de Hanoï à la république populaire de Chine, et certaines à voie à double écartement dans la région de Hanoï. Le système ferroviaire est une contribution importante à l'infrastructure nationale de transport, avec plusieurs trains de marchandises quotidiens, dont beaucoup sont des transports de conteneurs. Le voyage de 34 heures entre Hanoï et Hô Chi Minh-Ville est très populaire auprès des habitants et des touristes étrangers, avec des sièges durs, des sièges souples, des couchettes dures et des couchettes molles. Les stations maritimes telles que Hué, Hội An et Nha Trang se trouvent le long de l'itinéraire nord-sud et génèrent un trafic touristique considérable. Il n'y a pas de restrictions de voyage en nombre de places et les billets pour la plupart des trains peuvent être achetés en ligne. Dans la région frontalière, la ligne de Sa Pa au nord est une attraction touristique très populaire. Lignes et gares principales Lignes Gares Organisation Parmi les filiales (Société par actions ou SPA) possédées à 100 % par l’État : Photographies Gares Autres infrastructures Références Voir aussi Articles connexes Transport ferroviaire au Viêt Nam Liens externes Site officiel Portail du chemin de fer Portail du Vietnam Portail des entreprises
Vietnams järnvägar

Vietnams Järnvägar (Đường sắt Việt Nam) (förkortat VNR) är ett statligt järnvägsbolag i Vietnam. Nord-Syd järnvägen är 1600 kilometer enkelspår mellan Hanoi och Ho Chi Minh-staden. Denna bana är smalspårig (meterspår) och byggdes under det franska kolonialstyret på 1880-talet. Mellan 1904 och 1910 byggdes Yunnan–Vietnam-järnvägen som sammanbinder Hai Phong och Hanoi i Vietnam med Kunming i Kina. Det finns också en normalspårig bana från Hanoi till Kina och vidare till Beijing. Problem Järnvägarna skadades under Vietnamkriget och underhållet är eftersatt. På många sträckor är hastigheten begränsad till 60 km/h. Ingen del av järnvägsnätet är elektrifierat. Landets transportsystem ingår i en kontinuerlig infrastruktursatsning. Nord-Sydlinjen från Hanoi till Ho Chi Minh-staden byggs successivt om till normalspår. Dagliga godstransporter går numera på järnväg och persontrafiken uppskattas både av lokalbefolkning och turister. Projekt År 2005 godkände parlamentet att utländska investerare ska bjudas in för att investera i Vietnams järnvägar. Långsiktiga planer: Normalspår på hela linjen Hanoi till Ho Chi Minh-staden. Ny internationell linje från Lộc Ninh till Pnom Penh och vidare till Bangkok och Singapore. En 6 kilometer lång tågtunnel mellan Da Nang och Hué i centrala Vietnam. Översikt Spårvidd Det finns två spårvidder i Vietnam och omkring Hanoi treskensspår. Linjer Nord-Sydlinjen Hanoi-Beijing Regionala linjer Järnvägsknut Järnvägsknutar och större städer vid järnvägen: Hanoi Haiphong Vinh Dong Hoi Hué Da Nang Nha Trang Ho Chi Minh-staden Loc Ninh Rullande materiel 331 diesellokomotiv 34 ånglokomotiv. 852 personvagnar 3922 godsvagnar Galleri Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 7 september 2018. Noter
Cao Lãnhstadion

Het Cao Lãnhstadion (Vietnamees: Sân vận động Cao Lãnh) is een multifunctioneel stadion in Cao Lãnh, een stad in Vietnam. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden, de voetbalclub Đồng Tháp F.C. maakt gebruik van dit stadion. In het stadion is plaats voor 23.000 toeschouwers.
Cao Lộc district

Cao Lộc is a rural district of Lạng Sơn province in the Northeast region of Vietnam. As of 2003, the district had a population of 75,980. The district covers an area of 644 km2. The district capital lies at Cao Lộc. Administrative divisions Cao Lộc, Đồng Đăng (site of the border crossing), Tân Thành, Xuân Long, Yên Trạch, Tân Liên, Gia Cát, Cống Sơn, Mẫu Sơn, Xuất Lễ, Cao Lâu, Hải Yến, Lộc Yên, Thanh Lòa, Hòa Cư, Hợp Thành, Thạch Đạn, Bảo Lâm, Thụy Hùng, Song Giáp, Phú Xá, Bình Trung, Hồng Phong. References
Cầu Ngang district

Cau Ngang (Vietnamese: Cầu Ngang) is a district (huyện) of Trà Vinh province in the Mekong Delta region of Vietnam. As of 2003 the district had a population of 133,501. The district covers an area of 322 km2 (124 sq mi). The district capital lies at Cầu Ngang. References