NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Aeroporto José Leonardo Chirino

O Aeroporto José Leonardo Chirino (código IATA: CZE, código OACI: SVCR), está localizado na cidade de Coro, Venezuela. É o segundo aeroporto em importância do estado Falcón, situado no ocidente venezuelano. Fechamento temporário O aeroporto perdeu sua classificação internacional devido ao estado de abandono em que estava. A governadora do estado de Falcón, Stella Lugo de Montilla, prometeu resolver os problemas do aeroporto e ajudar a abrir novas rotas no médio prazo. Os voos para Caracas pela Conviasa e Avior foram suspensos desde o início de 2011. O presidente Hugo Chávez aprovou recursos para mais de 97 milhões de bolívares para reativar o aeroporto. As obras começaram em fevereiro de 2012. Após a aprovação, foram realizadas diversas obras de renovação, incluindo o asfalto e o recondicionamento de 2150 m, a extensão de 45 a 75 metros da pista principal e plataforma, zonas e módulos de verificação para o passageiro e a cerca perimetral de 7 km que constitui a base do aeroporto. Reativação Às 8:00 da manhã, em 4 de dezembro de 2012, as operações comerciais no aeroporto José Leonardo Chirino de Coro foram reativadas pela Conviasa, estatal, com um vôo direto do Aeroporto Internacional Simón Bolívar de Maiquetía em um CRJ Bombardier -700 com registro (YV2115) que foi recebido com o tradicional cruzamento de águas pelos bombeiros aeronáuticos do terminal aéreo. Durante a reativação das operações comerciais foram representantes da autoridade aeronáutica nacional adscrita ao Ministério do Poder Popular para Transportes Aquáticos e Air, o presidente do Instituto Nacional de Aeronáutica Civil (INAC) Geral da Divisão Francisco Paz Fleitas e o presidente da Conviasa General de A brigada César Martínez, bem como o governador do estado Falcón que recebeu a aeronave na plataforma do aeroporto. Os destinos a Ponto Fixo, Maracaibo e Valera começarão pouco depois da reativação do terminal aéreo. Esperam-se mais voos a outros lugares de Venezuela bem como a recuperação da categoria internacional. Ver também Localização do Aeroporto José Leonardo Chirino Referências
Aeroportul José Leonardo Chirino

Aeroportul José Leonardo Chirino (IATA: CZE, ICAO: SVCR) este un aeroport din Municipio Miranda⁠(d), Falcón, Central-Western Region⁠(d), Venezuela ce deservește zona Coro, Venezuela. A fost numit după José Leonardo Chirino⁠(d). Situat la o altitudine de 15 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 09/27 are suprafața de asfalt. Terminale Note Vezi și
Macagua-Talsperre

Die Macagua-Talsperre, offiziell benannt nach Antonio José de Sucre, ist eine Talsperre am Río Caroní in Ciudad Guayana im Staat Bolívar in Venezuela. Das Absperrbauwerk steht 10 km flussaufwärts des Zusammenflusses des Caroni mit dem Orinoco. Der Zweck der Talsperre ist Wasserkraftgewinnung. Sie wurde nach Antonio José de Sucre benannt. Der Gesamtkomplex heißt „Complejo Hidroeléctrico 23 de Enero“. Absperrbauwerks und Kraftwerke Der Macagua-Staudamm ist ein 69 m hohes und 3537 m langes Bauwerk und besteht aus einem Schüttdamm mit Gewichtsstaumauerabschnitten aus Beton. Drei Kraftwerke werden aus dem Stausee versorgt: Macagua I (8° 18' 02" N, 62° 39' 52" W) wurde von 1956 bis 1961 gebaut und hat 6 * 64 MW-Francisturbinen/Generatoren für eine installierte Leistung von 384 MW. Macagua II (8° 18' 14" N, 62° 40' 04" W) hat 12 * 216 MW-Francisturbinen/Generatoren mit zusammen 2592 MW. Macagua III (8° 18' 09" N, 62° 40' 46" W) hat 2 * 88 MW-Kaplanturbinen/Generatoren mit einer Leistung von 176 MW. Alle zusammen bilden eine Nennleistung von 3152 MW. Macagua II und III wurden 1996 in Betrieb genommen und im Januar 1997 eingeweiht. Im Augenblick wird Macagua I einer Erneuerung unterzogen, um die Leistung der Generatoren von 64 auf 79,5 MW anzuheben. Der erste Generator war 2010 fertig, der zweite wahrscheinlich 2011 und ein weiterer noch ein Jahr später. Zur besseren Übersicht noch einmal tabellarisch: Im Durchschnitt können jährlich 15.200 GWh Strom erzeugt werden. Am selben Fluss stehen 81 km flussaufwärts auch die Guri-Talsperre (Raul Leoni), 22 km flussaufwärts die Caruachi-Talsperre (Francisco de Miranda) und die in Bau befindliche Tocoma-Talsperre (Manuel Piar). Siehe auch Liste der größten Talsperren der Erde Liste der größten Stauseen der Erde Liste der größten Wasserkraftwerke der Erde Liste von Kraftwerken in Venezuela Liste von Talsperren der Welt (Venezuela) Weblinks Características de los sistemas eléctricos venezolanos de generación y distribución de energía eléctrica (spanisch) Einzelnachweise
Macagua Dam

The Macagua Dam, officially known as Antonio José de Sucre, is an embankment dam with concrete gravity sections on the Caroní River in Ciudad Guayana, Bolívar State, Venezuela. It is 10 kilometres (6.2 mi) upstream from the confluence of the Caroni and Orinoco Rivers, 81 km (50 mi) downstream of the Guri Dam and 22 kilometres (14 mi) downstream of the Caruachi Dam. The dam's main purpose is hydroelectric power generation and it was later named after Antonio José de Sucre. Dam The Macagua Dam is a 69-metre (226 ft) tall and 3,537-metre (11,604 ft) long embankment dam with concrete gravity sections for each of the three different power stations. The dam supplies water to three power stations with a generation capacity of 3,167.5 megawatts (4,247,700 hp). Power plants Macagua I Macagua I 8°18′02″N 62°39′52″W was constructed from 1956 to 1961 and it contains 6 x 64 megawatts (86,000 hp) Francis turbine-generators for an installed capacity of 384 megawatts (515,000 hp). Currently, Macagua I is undergoing a refurbishment in order to increase the capacity of each generator from 64 MW to 79.5 megawatts (106,600 hp). The first generator was complete in 2010, the second is expected to be completed in 2011 and another each year thereafter. Macagua II Macagua II 8°18′14″N 62°40′04″W contains 12 x 216 megawatts (290,000 hp) Francis turbine-generators for an installed capacity of 1,592 megawatts (2,135,000 hp). Macagua II began operation in 1996 and was inaugurated in January 1997. Macagua III Macagua III 8°18′09″N 62°40′46″W contains 2 x 88 megawatts (118,000 hp) Kaplan turbine-generators for an installed capacity of 176 megawatts (236,000 hp). Macagua III began operation in 1996 and was inaugurated in January 1997. External links References
Barrage de Macagua

Le barrage de Macagua est un barrage au Venezuela sur le Caroní. Il est situé en avant du barrage de Caruachi près de la confluence avec l'Orénoque et de la ville de Ciudad Guayana. Il est associé à une centrale hydroélectrique de 3 167,5 MW. Histoire Description Notes et références Articles connexes Liste des barrages hydroélectriques les plus puissants Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail du bâtiment et des travaux publics Portail du Venezuela Portail des lacs et cours d'eau Portail des énergies renouvelables Portail des barrages
Macaguadam

De Macaguadam (Central Hidroeléctrica "Antonio José de Sucre") is een Venezolaanse stuwdam in de rivier de Caroní bij de stad Ciudad Guayana in de staat Bolívar in Venezuela. De dam ligt ongeveer 81 kilometer stroomafwaarts van de Guridam. Het totale vermogen van de 20 turbines bedraagt 3.152 MW. De turbines zijn verdeeld over 3 delen in de dam.
ГЕС Макагуа

ГЕС Макагуа — гідроелектростанція у Венесуелі. Знаходячись після ГЕС Каруачі, становить нижній ступінь каскаду на річці Кароні, правій притоці однієї з найбільших річок світу Ориноко. На початку 1960-х років на Кароні запрацював перший машинний зал майбутнього комплексу Макагуа. Його розташували у правобережній частині долини річки під бетонною гравітаційною греблею висотою 26 метрів та довжиною 486 метрів. Крім того, для захоплення води знадобились земляні дамби загальною протяжністю близько 2 км. Через облаштований у греблі водозабір та шість напірних водоводів зі спадаючим діаметром від 7,5 до 6,5 метра ресурс подавався на шість турбін типу Френсіс потужністю по 64 МВт, які використовували напір у 46 метрів. У другій половині 1990-х станцію Макагуа перетворили на потужний гідрокомплекс. Для цього долину річки перекрили кількома спорудами — бетонною гравітаційною висотою від фундаменту 72 метри та довжиною 660 метрів, а також трьома кам'яно-накидними з бетонним облицюванням загальною довжиною 2806 метрів при максимальній висоті до 20 метрів та ширині по гребеню 8 метрів. Між двома насипними ділянками також розташовується ще одна бетонна споруда — водопропускна секція із дванадцятьма шлюзами довжиною 322 метри. Разом вони утримують водосховище з площею поверхні 47,4 км2 та об'ємом 363 млн м3 (корисний об'єм 40 млн м3), у якому припустиме коливання рівня в операційному режимі між позначками 52 та 53,7 метра НРМ (під час повені до 54,5 метра НРМ). Під головною бетонною секцією греблі розташували машинний зал, до якого ресурс подається через водоводи з діаметром 9,6 метра. Вони живлять дванадцять турбін другої черги типу Френсіс потужністю по 216 МВт, які використовують напір у 46 метрів. Крім того, одночасно з другою ввели в експлуатацію так звану третю чергу, котра має дві турбіни типу Каплан потужністю по 88 МВт, котрі розраховані на напір у 23 метри. За рік гідрокомплекс забезпечує виробництво 13,2 млрд кВт·год електроенергії. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 400 кВ та 115 кВ. Примітки
Flughafen Maracaibo

Der 1969 eröffnete Flughafen Maracaibo (IATA-Code: MAR, ICAO-Code: SVMC) ist ein internationaler Flughafen 15 km von Maracaibo in Venezuela entfernt. Er ist 24 Stunden am Tag geöffnet und dient als Ausgleich für Kapazitäten des Flughafens Caracas. Die internationalen Flugziele sind im Süden Nordamerikas sowie in Mittelamerika, des Weiteren werden nationale Ziele bedient. Der Flughafen verfügt über zwei Start-/Landebahnen sowie zwei Abfertigungshallen für Passagiere und eine Abfertigungshalle für Luftfracht. Die Flughafeninfrastruktur ist für folgende Muster ausgelegt: Boeing 727-100/-200, Boeing 737-200, Douglas DC-8/DC-9/DC-10, ATR 42, Convair CV 580. Terminals Nationales Terminal Aeropostal Aserca Avior Airlines Conviasa Santa Barbara Airlines Venezolana Internationales Terminal Venezolana Aires Avior Airlines American Airlines Copa Airlines Santa Bárbara Airlines Aserca Zwischenfälle Am 28. September 1957 stürzte eine Curtiss C-46 Commando eines unbekannten venezolanischen Betreibers (Luftfahrzeugkennzeichen YV-C-...) wenige Minuten nach dem Start vom Flughafen Maracaibo in den Maracaibo-See. Die Maschine war auf dem Weg nach Miami (Florida, USA). Beide Piloten, die einzigen Insassen auf dem Frachtflug, kamen ums Leben. Ihre Leichen wurden am Folgetag geborgen. Am 14. Oktober 1958 wurde eine vom Flughafen Panama gestartete L-1049G Super Constellation der Linea Aeropostal Venezolana (LAV) (YV-C-ANC) in den Berg Alto del Cedro Mountain in der Sierra Perijá geflogen, 89 Kilometer vor dem Zielflughafen Maracaibo. Bei diesem CFIT (Controlled flight into terrain) wurden alle 23 Insassen, 6 Besatzungsmitglieder und 17 Passagiere, getötet. Am 16. März 1969 stürzte eine erst wenige Wochen alte DC-9-32 (betrieben von AVENSA, Kennzeichen YV-C-AVD, Werknummer 47243) unmittelbar nach dem Start vom Flughafen Maracaibo in einen Häuserblock. Alle 84 Menschen an Bord sowie 71 am Boden starben. Dies war zu jener Zeit der schwerste Flugunfall in Venezuela (siehe auch VIASA-Flug 742). Am 1. November 1971 stürzte eine Vickers Viscount 749 der Linea Aeropostal Venezolana (LAV) (YV-C-AMZ) kurz nach dem Abheben vom Flughafen Maracaibo ab, möglicherweise aufgrund von Problemen mit der Steuerung. Dabei kamen alle 4 Besatzungsmitglieder, die einzigen Insassen, ums Leben. Weblinks Offizielle Webseite des Flughafens. Abgerufen am 1. April 2015 (spanisch). Offizielle Webseite des Flughafenbetreibers. Abgerufen am 1. April 2015 (spanisch). Veröffentlichte eAIPs Venezuela. Abgerufen am 31. März 2015 (englisch). Einzelnachweise
La Chinita International Airport

La Chinita International Airport (IATA: MAR, ICAO: SVMC) is an international airport serving Maracaibo, the capital of Zulia State, Venezuela. It is located southwest of Maracaibo proper in the municipality of San Francisco. La Chinita is Venezuela's second most important airport in terms of passenger and aircraft movements, after Simón Bolívar International Airport near Caracas. History This airport construction was accelerated due to the accident of Viasa Flight 742 on 16 March 1969, resulting in the death of 155 people and the closure of Grano de Oro Airport, which is located too close to the city centre and surrounded by neighborhoods. The airport opened on 16 November 1969, during the administration of President Rafael Caldera, to open a gateway to the western part of the country and to alleviate congestion from Simón Bolívar International Airport, which manages about half of the international flights in Venezuela. Physical Characteristics Location: Located in the municipality of San Francisco, Zulia State, approximately 72 meters (235 feet) above sea level. Property Size: The entire airport complex spans a massive 1,335 hectares. Runways: Main Runway (03L/21R): 3000 meters long, 45 meters wide. It features a 450(kg/cm^2) threshold strength and is built with over 400 tons of asphalt concrete. Secondary Runway (03R/21L): 2500 meters long, 30 meters wide, often acting as a taxiway but utilized as a runway if the primary strip is closed. Facilities Facilities at the airport include: Dining & Shopping: Cafes and snack bars, fast food chains, and duty-free shops. Financial Services: ATMs, bank branches, and currency exchange points. Comfort & Services: VIP lounges (WiFi), medical services, and mother/child rooms. Accessibilities: Ramps and specially equipped restrooms for passengers with limited mobility. Ground Transportation Taxi and shuttle services are available to take you to Maracaibo. Car rentals can be booked. Airlines and destinations Passenger Future Destinations Cargo Accidents and incidents On 1 November 1971, Vickers Viscount YV-C-AMZ of Linea Aeropostal Venezolana crashed shortly after take-off. All four people on board were killed. On March 5, 1991, Aeropostal Alas de Venezuela Flight 108 crashed into a nearby mountain soon after takeoff, killing all 45 passengers and crew. See also Transport in Venezuela List of airports in Venezuela References External links "Airport information for MAR" – via Great Circle Mapper. SkyVector - La Chinita OurAirports - La Chinita Archived 26 November 2016 at the Wayback Machine OpenStreetMap - La Chinita
Aéroport international La Chinita

L'aéroport international La Chinita (code IATA : MAR • code OACI : SVMC) est un aéroport qui dessert la ville de Maracaibo dans l'État de Zulia au Venezuela. Situation COmpagnies et destinations Édité le 16/07/2020 Actualisé le 6/12/2023 Portail de l’aéronautique Portail du Venezuela
Aeroporto Internazionale La Chinita

L'Aeroporto Internazionale La Chinita è un aeroporto situato vicino a Maracaibo in Venezuela. L'aeroporto è stato aperto il 16 novembre 1969, durante il governo del presidente Rafael Caldera. Lo scopo era aprire uno scalo per servire la parte ovest della nazione e alleviare il congestionamento dell'Aeroporto Internazionale Simón Bolívar di Caracas, il quale gestisce circa il 90% dei voli internazionali del Venezuela. Nei fatti, le uniche destinazioni internazionali da Maracaibo sono Aruba, Bogotà, Barranquilla, Cartagena, Curaçao, Miami, e Panama (servita dalla Copa Airlines da luglio 2006). Incidenti il 1º novembre 1971 un Vickers Viscount (YV-C-AMZ) della Linea Aeropostal Venezolana si schiantò poco dopo il decollo. Tutte le quattro persone a bordo morirono nell'incidente. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Aeroporto Internazionale La Chinita Collegamenti esterni Sito ufficiale, su aeropuertolachinita.gob.ve (archiviato dall'url originale il 23 aprile 2012).
Port lotniczy La Chinita

Aeropuerto Internacional La Chinita – port lotniczy zlokalizowany w mieście Maracaibo w Wenezueli. Linie lotnicze i połączenia AIRES (Barranquilla, Bogotá, Cartagena) American Airlines (Miami) Aserca Airlines (Santo Domingo) Avior Airlines (Willemstad) Copa Airlines (Panama) Santa Bárbara Airlines (Miami, Oranjestad) Venezolana (Panama, Oranjestad) Przypisy
Aeroporto Internacional de La Chinita

O Aeroporto Internacional de La Chinita (IATA: MAR, ICAO: SVMC) é um aeroporto localizado em Maracaibo, na Venezuela. O aeroporto foi inaugurado em 16 de novembro de 1969, durante o governo do presidente Rafael Caldera para abrir uma porta para a parte ocidental do país e aliviar o congestionamento do Aeroporto Internacional Simón Bolívar perto de Caracas, que administra cerca de 90% dos voos internacionais na Venezuela . Linhas Aéreas e Destinos Ver também Lista de aeroportos da Venezuela Ligações externas La Chinita Airport Main Page
Aeroportul Internațional La Chinita

Aeroportul Internațional La Chinita (IATA: MAR, ICAO: SVMC) este un aeroport din Maracaibo, Zulia, Venezuela ce deservește zona Maracaibo. A fost deschis în 16 noiembrie 1969. Situat la o altitudine de 72 m, aeroportul dispune de 2 piste și ocupă o suprafață de 13.351 m². Infrastructură Piste Aeroportul dispune de 2 piste. Pista 03L/21R are suprafața de asfalt și dimensiunile 3.000 m × 45 m. Pista are orientarea 03R/21L. Terminale Note Vezi și
Ла-Чинита (аэропорт)

Международный аэропорт Ла-Чинита (исп. Aeropuerto Internacional La Chinita; (ИАТА: MAR, ИКАО: SVMC)) — международный аэропорт, обслуживающий Маракайбо, столицу штата Сулия, Венесуэла. Он расположен к юго-западу от самого Маракайбо, в муниципалитете Сан-Франсиско. Ла-Чинита — второй по значимости аэропорт Венесуэлы по пассажиропотоку и количеству рейсов после международного аэропорта имени Симона Боливара в Каракасе. История Строительство аэропорта началось в конце 1960-х и было ускорено из-за катастрофы рейса 742 авиакомпании Viasa 16 марта 1969 года, в результате которой погибли 155 человек, и закрытия аэропорта Грана-де-Оро, расположенного слишком близко к центру города и окруженного жилыми кварталами. Аэропорт открылся 16 ноября 1969 года, во время правления президента Рафаэля Кальдеры. Аэропорт должен был улучшить сообщение с западной частью страны и разгрузить международный аэропорт имени Симона Боливара, который обслуживает около половины международных рейсов в Венесуэле. Инфраструктура В аэропорту функционируют 2 взлётно-посадочные полосы 03L/21 длиной 3000 метров и 03R/21L длинной 2500 метров. Длина взлетно-посадочной полосы 03L/21R не включает 300-метровый асфальтированный участок, расположенный за её пределами, на северном конце. В 1,5 км к северо-востоку от порога взлетно-посадочной полосы 21R находится Всенаправленный азимутальный радиомаяк (идентификатор: MAR). Авиакомпании и направления Пассажирские Грузовые Авиакатастрофы и происшествия 1 ноября 1971 года: Vickers Viscount авиакомпании Linea Aeropostal Venezolana разбился вскоре после взлета. Все четыре человека на борту погибли. 5 марта 1991 года: McDonnell Douglas DC-9 авиакомпании Aeropostal Alas de Venezuela, следовавший из Маракайбо в Санта-Барбару, врезался в гору вскоре после взлета, погибли все 45 человек, находившихся на борту. Примечания Ссылки Информация об аэропорте MAR с сайта Great Circle Mapper. SkyVector - La Chinita OurAirports - La Chinita OpenStreetMap - La Chinita
Erzbistum Barquisimeto

Das Erzbistum Barquisimeto (lat.: Archidioecesis Barquisimetensis, span.: Arquidiócesis de Barquisimeto) ist eine in Venezuela gelegene römisch-katholische Erzdiözese mit Sitz in Barquisimeto. Geschichte Das Bistum Barquisimeto wurde am 7. März 1863 durch Papst Pius IX. mit der Apostolischen Konstitution Ad universam aus Gebietsabtretungen des Bistums Mérida errichtet und dem Erzbistum Caracas als Suffraganbistum unterstellt. Am 14. August 1867 wurde das Bistum Barquisimeto in Bistum Coro umbenannt. Bereits zwei Jahre später, am 22. Oktober 1869, erfolgte die Rückbenennung in Bistum Barquisimeto. Am 12. Oktober 1922 gab das Bistum Barquisimeto Teile seines Territoriums zur Gründung des Bistums Coro ab. Eine weitere Gebietsabtretung erfolgte am 7. Juni 1954 zur Gründung des Bistums Guanare. Das Bistum Barquisimeto wurde am 30. April 1966 durch Papst Paul VI. mit der Apostolischen Konstitution Sedi Apostolicae zum Erzbistum erhoben. Am 7. Oktober 1966 gab das Erzbistum Barquisimeto Teile seines Territoriums zur Gründung des Bistums San Felipe ab. Eine weitere Gebietsabtretung erfolgte am 25. Juli 1992 zur Gründung des Bistums Carora. Ordinarien Bischöfe von Coro Victor José Díez Navarrete, 1868–1869 Bischöfe von Barquisimeto Victor José Díez Navarrete, 1869–1893 Gregorio Rodríguez y Obregón, 1894–1901 Aguedo Felipe Alvarado Liscano, 1910–1926 Enrique María Dubuc Moreno, 1926–1947 Críspulo Benítez Fontúrvel, 1949–1966 Erzbischöfe von Barquisimeto Críspulo Benítez Fontúrvel, 1966–1982 Tulio Manuel Chirivella Varela, 1982–2007 Antonio José López Castillo, 2007–2020 Polito Rodríguez Méndez, seit 2024 Siehe auch Liste der römisch-katholischen Diözesen Römisch-katholische Kirche in Venezuela Weblinks Homepage des Erzbistums Barquisimeto (spanisch) Eintrag zu Erzbistum Barquisimeto auf catholic-hierarchy.org (englisch) Eintrag zu Erzbistum Barquisimeto auf gcatholic.org (englisch) Einzelnachweise
Archdiocese of Barquisimeto

The Archdiocese of Barquisimeto (Latin: Archidioecesis Barquisimetensis) is a Latin Church archdiocese of the Catholic Church in the state of Lara, Venezuela. It is a metropolitan see. History Established on 7 March 1863 as Diocese of Barquisimeto, on territory split off from the then Diocese of Mérida (now Metropolitan) Suppressed on 14 August 1867, its territory reassigned to the new, short-lived Diocese of Coro y Barquisimeto (in fact a see transfer to Coro) Restored on 22 October 1869 as Diocese of Barquisimeto from that (suppressed) Diocese of Coro y Barquisimeto Lost territory on 12 October 1922 to establish the Diocese of Coro and on 7 June 1954 to establish the Diocese of Guanare, its own suffragan Promoted on 30 April 1966 as Metropolitan Archdiocese of Barquisimeto. Lost territory again to establish two more suffragans : on 7 October 1966 the Diocese of San Felipe and on 25 July 1992 the Diocese of Carora. Special churches Its cathedral episcopal see is the very modern Cathedral of Our Lady of Mount Carmel in Barquisimeto. There is also a Minor Basilica : Basílica el Santo Cristo de la Gracia, also in Barquisimeto. Bishops Episcopal ordinaries Suffragan Bishops of Barquisimeto Victor José Díez Navarrete (22 October 1869 – died 1893) Gregorio Rodríguez y Obregón (21 May 1894 – died 1900) Aguedo Felipe Alvarado Liscano (15 August 1910 – died 26 September 1926) Enrique María Dubuc Moreno (26 September 1926 – 17 November 1947), resigned Críspulo Benítez Fontúrvel (21 October 1949 – 30 April 1966 see below) Metropolitan Archbishops of Barquisimeto Críspulo Benítez Fontúrvel (see above 30 April 1966 – 18 October 1982), retired Tulio Manuel Chirivella Varela (18 October 1982 – 22 December 2007), retired Antonio José López Castillo (22 December 2007 – 25 March 2020), retired Polito Rodríguez Méndez (28 June 2024 – Present) Coadjutor bishop Enrique María Dubuc Moreno (1926), succeeded Auxiliary bishops Marcial Augusto Ramírez Ponce (1967–1970), appointed Bishop of La Guaira Eduardo Herrera Riera (1970–1994), appointed Bishop of Carora José Luis Azuaje Ayala (1999–2006), appointed Bishop of El Vigia-San Carlos del Zulia Other priest of this diocese who became bishop Manuel Felipe Díaz Sánchez, appointed Auxiliary Bishop of Cumaná in 1997 Province Its ecclesiastical province comprises the Metropolitan's own archbishopric and the following Suffragan sees: Diocese of Acarigua–Araure Roman Catholic Diocese of Carora Roman Catholic Diocese of Guanare Roman Catholic Diocese of San Felipe, Venezuela See also Catholic Church in Venezuela References External links GCatholic.org, with incumbent biography links Catholic Hierarchy [self-published]