NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Castell de Xiva

El castell de Xiva està situat al municipi de Xiva, en la comarca de la Foia de Bunyol (País Valencià). És una fortalesa medieval d'origen musulmà edificada sobre restes romanes, que es localitza en un turó des del qual es domina la població i que formava part del conjunt defensiu de la població de València, controlant les seues comunicacions amb l'interior. Descripció El castell se situa sobre una plataforma plana i allargada en la part alta del turó, adaptant-se al terreny en adreça nord-sud. La fortalesa constava de tres línies defensives i si bé es troba en ruïna, queden restes de llenços de la muralla i una torre, construïdes amb tapial. Poden distingir-se dues parts, una d'elles, la seloquia se situa en la part més alta, i on reutilitzant les restes de la fortalesa, es va construir en el segle xviii una ermita. Vegeu també Xiva Història del País Valencià Referències
Castillo de Chiva

El castillo de Chiva, en la provincia de Valencia (España), es una fortaleza medieval de origen musulmán edificada sobre restos romanos, que se localiza en un cerro desde el que se domina la población y que formaba parte del conjunto defensivo de la población de Valencia, controlando sus comunicaciones con el interior. Descripción el castillo de chiva se sitúa en la playa sobre una plataforma plana y alargada en la parte alta del cerro, adaptándose al terreno en dirección norte-sur. La fortaleza constaba de tres líneas defensivas y si bien se halla en ruina, quedan restos de lienzos de la muralla y una torre, construidas con tapial. Pueden distinguirse dos partes, una de ellas, la celosía se sitúa en la parte más alta, y donde reutilizando los restos de la fortaleza, se construyó en el siglo XVIII una ermita. Bibliografía Este artículo toma como referencia el texto del B.I.C. incoado por la Consejería de Cultura de la Generalidad Valenciana Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castillo de Chiva.
Castell d'Alfàndec

El castell d'Alfàndec o castell de Marinyén està situat al terme municipal de Benifairó de la Valldigna (la Safor, País Valencià). Conegut a la Valldigna com a «castell de la Reina Mora» per una llegenda que diu que des d'aquest es va tirar al precipici una reina mora. De construcció àrab, la seua situació al cim d'un inaccessible turó el feia inaccessible fins fa uns anys, quan es va habilitar un sender que permet arribar-hi amb relativa facilitat. El lloc on es troba el castell va ser habitat des de l'edat de bronze. Descrit ja en temps del Cid Campeador com un «castrum sarracenum in monte magno», era el centre protector i recaptador dels impostos dels habitants de la vall d'Alfàndec (avui anomenada Valldigna). Del castell depenien les alqueries habitades per camperols lliures i propietaris de les seues terres, amb una forta organització tribal, per tindre un origen de parentiu comú tots els que les habitaven. Aquestes alqueries eren Massalalí, Alcudiola, Ràfol, Alfulell, l'Ombria, la Xara, Simat, Benifairó i Tavernes, de les quals només perviuen les tres últimes. Sota les construccions medievals, es conserven restes d'un poblat de l'edat del bronze. Els vestigis principals d'aquest castell són la porta de l'albacar, la torre de l'homenatge i la finestra per on diu la llegenda que es va llançar la reina mora. En aquestes restes predomina l'arquitectura dels segles xiii i xiv. Entre aquestes ruïnes s'han trobat monedes romanes i un petit tresor de monedes de Jaume I. També hi romanen alguns llenços i una capella gòtica dels segles xiv-xv. El març del 2020 entra a la llista roja del Patrimoni Valencià, pel seu alt risc d'esfondrament. El 2022 es finalitzen unes obres d'emergència. Enllaços externs Documentació del castell segons la Conselleria de Cultura. Imatge del castell Arxivat 2007-01-27 a Wayback Machine.. El castell de la Reina Mora. Els castells de la Safor... en l'oblit. Llista roja del patrimonio Referències
Castell de Polop

El castell de Polop és una fortalesa d'origen musulmà construïda a principis del segle xii que se situa en un turó al costat de la població. Descripció De planta gairebé circular, adaptada al cim del turó on se situa, comptava amb dos recintes de petita grandària, conservant-se trams de muralla de maçoneria i tapial, si bé del recinte exterior queden escasses restes en haver-se utilitzat com a accés al vell cementiri situat a l'interior. A l'interior es conserva l'aljub i una torre de planta quadrada. Bibliografia Aquest article pren com a referència el text del B.I.C. incoat per la Conselleria de Cultura Arxivat 2006-10-12 a Wayback Machine. de la Generalitat Valenciana Referències
Castillo de Polop

El castillo de Polop en la provincia de Alicante es una fortaleza de origen musulmán construida a principios del siglo XII que se sitúa en un cerro junto a la población. Descripción De planta casi circular, adaptada a la cumbre del cerro donde se sitúa, contaba con dos recintos de pequeño tamaño, conservándose tramos de muralla de mampostería y tapial, si bien del recinto exterior quedan escasos restos al haberse utilizado como acceso al viejo cementerio situado al interior. En el interior se conserva el aljibe y una torre de planta cuadrada. Bibliografía Este artículo toma como referencia el texto del B.I.C. incoado por la Consejería de Cultura de la Generalidad Valenciana
Castelo de Polop

O Castelo de Polop localiza-se no termo do município de Polop, na província de Alicante, na comunidade autónoma da Comunidade Valenciana, na Espanha. Ergue-se sobre um monte escarpado em posição dominante sobre a povoação. História Remonta a uma fortificação muçulmana erguida no início do século XII. Características Apresenta planta quase circular, orgânica (adaptada ao terreno), e desenvolve-se em dois recintos de pequenas dimensões. Conservam-se as muralhas em alvenaria e taipa, embora no recinto exterior encontrem-se apenas vestígios das mesmas, uma vez que por ali se fez o acesso ao antigo cemitério da vila, implantado em seu interior. Em seu interior conservam-se a cisterna e uma torre de planta quadrada. Ligações externas «Consellería de Cultura» (em espanhol). da Generalidad Valenciana
Castell-Palau dels Urrea

El Castell-Palau dels Urrea, és conegut com a Palau dels Ducs d'Híxar. Aquest es troba a la localitat valenciana de Llucena (l'Alcalatén). Fou residència dels barons d'Urrea, i posteriorment ho fou dels ducs d'Híxar. D'origen àrab però modificat per a destinar-lo a casa - palau dels Urrea primer i dels Híjar després. Va ser parcialment destruït pels atacs carlins i reformat en 1876 per a fer-lo servir de presó. Actualment alberga el Museu Etnològic. està catalogat com a Bé d'Interés Cultural, malgrat no presentar ni expedient ni inscripció, però sí que en té codi d'identificació:12.04.072-002 Referències
Castillo de Urrea

El castillo palacio de Urrea también conocido como palacio de los Duques de Hijar está situado en el municipio de Lucena del Cid (Provincia de Castellón, España). Aunque en la actualidad no presenta una fisonomía medieval ya que fue remodelado totalmente en el siglo XIX, sus orígenes se remontan a la Edad Media y hoy alberga el Museu Etnològic. El castillo existía ya en época musulmana, aunque las remodelaciones medievales cristianas debieron ser muy importantes dándole unas características góticas que aún perduraban en el siglo XIX antes de la última y definitiva de 1876, que le dio la fisonomía que tiene actualmente. Está catalogado como Bien de interés cultural no presentando ni inscripción ni expediente, pese a contar con un código identificativoː12.04.072-002​ Las primeras referencias escritas sobre el castillo se remontan al siglo XVII, concretamente figuran en Capbreu de 1613, en donde se dice que el señor conde posee: «Un castillo murado con aposentos y graneros... puesto y situado en lo alto de la dicha villa, sobre unas peñas que lo circundan alrededor, dentro de las murallas de la villa». Otro documento importante referido a este edificio, es un plano de las fortificaciones de Llucena en 1811 que figura en un informe, ya citado anteriormente, sobre las defensas del pueblo en previsión de un ataque de los franceses en la época de la guerra de la Independencia. En ese plano se puede observar la planta del castillo, que es tal y como la describe posteriormente Pascual Madoz, pero con cuatro torreones, uno en cada esquina del edificio, y no solamente con dos como podría desprenderse de la descripción de éste. Madoz dice del castillo: En 1876, en vista del mal estado del edificio, y para mejor adecuarlo a su función de cárcel del partido judicial, fue remodelado totalmente, adquiriendo así el castell el aspecto que tiene en la actualidad. Referencias Enlaces externos Este artículo incorpora material procedente de la página web de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, que mediante una autorización permitió agregar contenido e imágenes y publicarlos bajo licencia GFDL.
Castell de Seta

El castell de Seta o castell de la Costurera és un castell situat a 2 km a l'est del municipi de Balones (el Comtat), sobre un tossal a la serra d'Almudaina. Història El castell, d'origen musulmà, està datat al segle xi, encara que nombroses troballes ceràmiques del segle xii s'han trobat a la zona. Al tossal on es troba el castell també s'ha documentat presència humana a l'edat del bronze i ocupació romana als segles II i III. La primera referència escrita que es té del castell diu que aquest castell i el de Xeroles són venuts el 22 de maig de 1258 a Golzalvo Ferrández de Medrano per 1200 besants. També, el 4 d'abril de 1259 se li dona una ordre a Gonzalvo Ferrández, alcaid de Cheroles, perquè retinga les rendes del castell amb una quantitat superior a l'oferta pel millor postor. El 6 de març de 1270, Jaume I dona a Bella i al seu fill Roger de Llúria, les propietats del castell de Xeroles i Seta com a heretat franca. Estat actual El castell, en ruïna, té un perímetre emmurallat de planta poligonal, amb sis torres de planta quadrada bastides en tàpia de maçoneria. Dues torres situades a la part alta de la fortificació foren construïdes en època cristiana sobre les antigues torres musulmanes. Una d'elles té forma semicircular, amb 8 metres d'alçada, sent aquesta la fita superior en alçada del castell. Adossat a la torre semicircular, s'hi troba un recinte quadrangular, on probablement s'hi trobava l'antiga església de Sant Francesc. Bibliografia El Comtat, una terra de castells. Editat pel Centre d'Estudis Contestans. 1996. Referències
Castillo de la Costurera

El castillo de la Costurera situado en el término municipal de Balones en la provincia de Alicante es una fortaleza de origen musulmán con posteriores reformas cristianas, construida sobre el cerro que le da su nombre, a una altitud de 750 m. Descripción Se trata de una fortaleza de planta irregular adaptada a la topografía, de la que quedan algunos restos de muralla construida con tapial y mampostería. Entre los restos existentes destacan dos torres situadas al norte, una cúbica de origen árabe y una semicilíndrica adosada a la muralla de origen cristiano. Referencias Bibliografía Este artículo toma como referencia el texto del B.I.C. incoado por la Consejería de Cultura de la Generalidad Valenciana Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castillo de la Costurera.
Castelo da Costurera

O Castelo da Costurera localiza-se no município de Balones, na província de Alicante, comunidade autónoma da Comunidade Valenciana, na Espanha. História Em posição dominante sobre o cerro da Costurera, a 750 metros acima do nível do mar, remonta a uma fortificação muçulmana, posteriormente reedificada por cristãos. Características Apresenta planta irregular orgânica (adaptada ao terreno), da qual nos restam alguns troços das muralhas em taipa e alvenaria de pedra. Entre esses vestígios destacam-se duas torres ao Norte: uma de planta cúbica, de origem muçulmana, e outra, semicilíndrica, adossada à muralha, de origem cristã. Ligações externas «Consellería de Cultura» (em espanhol). da Generalidad Valenciana
Castell del Piló

El Castell del Piló es troba en la cimera d'un turó rocós a prop d'Albalat dels Tarongers. Actualment es troba en ruïnes, però, encara es distingeixen part del que van haver de ser les torres defensives, diversos elements derruïts de les muralles i altres restes de construccions auxiliars. Està catalogat com a Bé d'interès cultural, segon la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esports de la Generalitat Valenciana; amb declaració genèrica, amb anotació ministerial R-I-51-0010798, de tres de juny de 2002. A 1238, Jaume I d'Aragó va donar la població d'Albalat i el seu castell a l'abat de Fuentclara. Més tard passaria a les mans de Raimon de Toris, qui ho vendria el 1379 al matrimoni Jofré de Blanes i Caterina de Bonastre que l'afegirien a les possessions que formaven la baronia de Segart. Joan Castellsens de Villarrasa el compraria el 1482 i anys més tard passaria de nou a pertànyer a la corona. Referències
Castillo del Piló

El Castillo del Piló se encuentra en la cumbre de un cerro rocoso cerca de Albalat de Taronchers, en Valencia (España). Actualmente se encuentra en ruinas, sin embargo, aún se distinguen parte de lo que debieron ser las torres defensivas, varios elementos derruidos de sus murallas y otros restos de construcciones auxiliares. En 1238, Jaime I de Aragón donó la población de Albalat y su castillo al abad de Fuentclara. Más tarde pasaría a manos de Raimundo de Toris, quien lo vendería en 1379 al matrimonio Jofré de Blanes y Caterina de Bonastre que lo añadirían a las posesiones que formaban la baronía de Segart. Juan Castellsens de Villarrasa lo compraría en 1482 y años más tarde pasaría de nuevo a pertenecer a la corona.​ Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Catálogo del Patrimonio Cultural Valenciano
Castelo do Piló

O Castelo do Piló localiza-se no município de Albalat dels Tarongers, na província de Valência, na comunidade autónoma da Comunidade Valenciana, na Espanha. História Em 1238, o rei Jaime I de Aragão doou o castelo de Albalat e seus domínios, nos quais se compreendia a povoação, ao abade de Fuentclara. Mais tarde, estes passariam às mãos de Raimundo de Toris, que os vendeu, em 1379, ao matrimónio de Jofré de Blanes e Caterina de Bonastre que os anexariam às possessões que constituíam o baronato de Segart. Juan Castellsens de Villarrasa adquiriu-os em 1482 e, anos mais tarde, retornariam à posse da Coroa de Espanha. Com a expulsão dos Mouriscos da Espanha, a partir de 1609, a povoação começou a ficar desabitada, razão pela qual, três anos mais tarde, iniciou-se o seu repovoamento com população de origem Catalã. Actualmente encontra-se em ruínas, podendo ser apreciados os restos das muralhas e das torres, assim como os das edificações auxiliares. Ligações externas «Catálogo do Património Cultural Valenciano»
Cava Gran

La Cava Gran, sovint anomenada erròniament Cava Arquejada, és un pou de neu o gelera situada a la serra Mariola, dins del terme municipal d'Agres (Comtat), data del segle xv i és un dels més grans i en millor estat de conservació dels situats en els vessants al nord de les serres d'Aitana, la Carrasqueta i Mariola. Amb unes dimensions de 14,90 m de diàmetre, 12 m de profunditat, 1.960 m³ de capacitat, es va mantenir en ús fins a 1906. El perímetre exterior d'aquesta gelera és hexagonal, amb sis arcs de pedra apuntats que arrenquen de l'interior de la paret cilíndrica del pou i que servien per a sustentar la cobertura de la cúpula, avui desapareguda, que rematava en una clau en forma de pinya. Disposa d'una boca lateral per a extreure el gel i en cada costat de l'hexàgon comptava amb un buit per on es realitzava l'apilament de neu. En un lateral de la gelera hi ha un mur poligonal construït per a reforçar el gran buit interior i formar una plataforma on s'alça la peça arquitectònica que està realitzada en maçoneria, amb reforços de carreus en els cantons, arcs i llindes. Recentment, a principis de l'any 2016, es va finalitzar la rehabilitació que ha fet una feina de consolidació de l'estructura i ha permès incloure-hi una escala per baixar al fons del got del Pou a qualsevol visitant que s'hi aprope. Al fons de la Cava es pot trobar un Teix que ha nascut i crescut espontàniament i que s'ha conservat com a element singular de l'indret. Vegeu també Poblat de les Caves, poblet abandonat a 100 metres de la Cava Gran Enllaços externs Cava Gran o Arquejada (Agres), per Eduardo López Seguí i Palmira Torregrosa Giménez. PDF (castellà)
Cava Gran

El pozo de nieve o nevero situado en la sierra Mariola, llamado Cava Gran, dentro del término municipal de Agres (Provincia de Alicante), data del siglo XVII y es uno de los más grandes y en mejor estado de conservación de los situados en las vertientes al norte de las sierras de Aitana, la Carrasqueta y Mariola. Con unas dimensiones de 14,90 m de diámetro, 12 m de profundidad, 1.960 m³ de capacidad, se mantuvo en uso hasta 1906. El perímetro exterior de este nevero es hexagonal, con seis arcos de piedra apuntados que arrancan del interior de la pared cilíndrica del pozo y que servían para sustentar la cobertura de la cúpula, hoy desaparecido, que remataba en una clave en forma de piña. Dispone de una boca lateral para extraer el hielo y en cada lado del hexágono contaba con un hueco por donde se realizaba el acopio de nieve. En un lateral del nevero hay un muro poligonal construido para reforzar el gran hueco interior y formar una plataforma donde se levanta la pieza arquitectónica que está realizada en mampostería, con refuerzos de sillares en las esquinas, arcos y dinteles.
Clot de Galvany

El Clot de Galvany és un aiguamoll situat a Elx, a la comarca del Baix Vinalopó. Es tracta d'un toll d'aigua poc profund format en el sector septentrional del litoral il·licità, a les partides rurals dels Bassars i l'Alter. És un de les nombroses marjals o aiguamolls que poblen el litoral valencià, com el Saladar de la Senieta o les Salines de Santa Pola, totes tres a la mateixa comarca. Donada les amenaces urbanístiques i el gran valor ambiental, el Clot de Galvany ha estat protegit sota diferent figures. El 2001 va ser inclòs el llista de Llocs d'importància comunitària (LIC) de la xarxa europea Natura 2000. El 2002 també s'incorporà al Catàleg de Zones Humides de la Generalitat Valenciana i el 2005 l'Ajuntament d'Elx el va declarar Paratge Natural Municipal. Geografia L'aiguamoll es forma a una conca endorreica rodejada per un conjunt de xicotetes elevacions com la serra de Santa Pola pel sud, i tancada al mar pel cordó dunar del Carabassí. Considerat un reducte de l'antiga marxal d'Elx, al ventall al·luvial del riu Vinalopó. Les aportacions hídriques provenen de les escorrenties dels relleus que el circumden així com del Fondo l'Elx, una llacuna més al sud amb la que està comunicada freàticament. El Clot de Galvany és un enclavament de gran valor ambiental. S'hi poden distingir diferents ecosistemes que contenen una flora i fauna de gran rellevància a escala autonòmica i fins i tot estatal. Així, en podem destacar la presència d'espècies d'avifauna, com ara la rosseta, l'oroval, l'ànec capblanc i el roget. Entre els amfibis cal destacar el tòtil i la granota verda, com també una gran varietat de rèptils. Aquest paratge també destaca per la presència de diverses comunitats faunístiques dunars, saladars i comunitats palustres. En destaquen endemismes com els Limonuis furfuraceum i supinum. El Clot de Galvany atresora la millor formació dunar de la província d'Alacant i una de les millors del País Valencià, amb un sistema de dunes mòbils, semifixes i fixes, que en temps pretèrits i des de la dècada dels seixanta foren destruïdes per la intensa activitat urbanística desenvolupada en el context del fort creixement de la demanda residencial vinculada amb la intensa activitat urbanística de les zones litorals alacantines. Protecció El Paratge Natural Municipal fou declarat per Acord del Consell de la Generalitat Valenciana amb data 21 de gener de 2005, compta amb una superfície de 366,31 ha, es troba al tram litoral, al límit nord-oest del ventall al·luvial del riu Vinalopó. Cal remarcar també que part de l'àmbit territorial del paratge s'ha inclòs en el Catàleg de zones humides, que va ser aprovat per Acord de 10 de setembre de 2002, del Consell de la Generalitat Valenciana, i en la Llista inicial de Llocs d'Interés Comunitari (LIC) del País Valencià. Referències Vegeu també Llista d'espais naturals del País Valencià Enllaços externs Conselleria de Medi Ambient Arxivat 2007-12-30 a Wayback Machine. Turisme d'Elx Arxivat 2008-05-13 a Wayback Machine. La destrucció del Clot de Galvany (castellà)
Clot de Galvany

El Clot de Galvany es un espacio natural protegido con la categoría de paraje natural municipal y una superficie de 366,31 ha localizado en las partidas rurales de Los Arenales del Sol (pedanía de Elche), Balsares (pedanía de Elche) y Gran Alacant (pedanía de Santa Pola), en la provincia de Alicante (España).​​ Este paraje es un enclave de gran valor ambiental. En él se pueden distinguir diferentes ecosistemas, que contienen una flora y fauna de gran relevancia a escala autonómica e incluso estatal. Así podemos destacar la presencia de especies de avifauna como la cerceta pardilla, la garcilla cangrejera, la malvasía cabeciblanca y el porrón pardo. Entre los anfibios destacan el sapo corredor y la rana común, así como una gran variedad de reptiles. Así mismo, este paraje destaca por la presencia de diversas comunidades florales dunares, saladares y comunidades palustres, destacando endemismos como limonium furfuraceum, limonium parvibracteatum y limonium santapolense. El Clot de Galvany alberga asimismo la mejor formación dunar de la provincia de Alicante y una de las mejores de la Comunidad Valenciana, con un sistema de dunas móviles, semifijas y fijas, que en tiempos pretéritos y desde la década de 1960 fueron destruidas por la intensa actividad urbanística desarrollada en el contexto del fuerte crecimiento de la demanda residencial vinculada a la intensa actividad turística de las zonas litorales ilicitanas. Fue declarado paraje natural municipal por acuerdo del Consejo de la Generalidad Valenciana el 21 de enero de 2005. Asimismo, se halla incluido en el catálogo de zonas húmedas, aprobado mediante acuerdo de 10 de septiembre de 2002 del Consejo de la Generalidad.​ Presión urbana Actualmente este paraje natural se encuentra sometido a una altísima presión urbanística. Por el norte se topa con la construcción de 3200 viviendas en Los Arenales del Sol que han ocupado la sierra que separaba este paraje con el mar y por el sur con la construcción de innumerables bungalós y apartamentos en Gran Alacant. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Clot de Galvany. Clot de Galvany La destrucción del Clot de Galvany
Clot de Galvany

Clot de Galvany är en park i Spanien. Den ligger i provinsen Provincia de Alicante och regionen Valencia, i den sydöstra delen av landet, 400 km sydost om huvudstaden Madrid. Clot de Galvany ligger 8 meter över havet. Terrängen runt Clot de Galvany är platt. Havet är nära Clot de Galvany åt sydost. Närmaste större samhälle är Alicante, 12,2 km norr om Clot de Galvany. Kommentarer Källor