NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Camp Municipal del Collao

El Camp Municipal del Collao, és un estadi de futbol situat a la ciutat d'Alcoi, al País Valencià. És l'estadi on el CE Alcoià disputa els seus partits com a local. Va ser inaugurat el 1921 i actualment té una capacitat per a 4.500 espectadors, sent el 20é estadi valencià amb més capacitat. En hivern és habitual que el terreny de joc es cobrisca de neu. És un camp d'estil anglès, amb les grades junt el terreny de joc, amb la qual cosa els aficionats estan molt a prop d'aquest. A les dècades dels 40 i 50, es van disputar partits de primera divisió espanyola durant les quatre temporades en les quals el CE Alcoià va estar a la màxima categoria del futbol espanyol. Tenint en compte un hipotètic ascens de l'Alcoià, que finalment va ocórrer en 2011, el club està estudiant actualment un projecte per ampliar el camp fins als 6.500 seients. Galeria Referències Vegeu també CE Alcoià Alcoi Enllaços externs El Collao a la web de l'Alcoià Arxivat 2009-05-17 a Wayback Machine.
Camp Municipal del Collao

Das Camp Municipal del Collao (valencianisch: Camp Municipal del Collao, spanisch: Campo Municipal del Collao, meist nur El Collao) ist ein Fußballstadion in der spanischen Stadt Alcoy, Autonome Gemeinschaft Valencia. Es ist die Heimspielstätte des Fußballvereins CD Alcoyano. Geschichte Errichtet wurde das Stadion im Jahr 1921 und ist damit eines der ältesten des Landes. Im Jahr 1945 wurde zum ersten Aufstieg des Heimklubs in die Primera División die Haupttribüne auf der Westseite des Stadions überdacht, charakteristisch sind die vierzehn dünnen Säulen, die die Dachkonstruktion tragen. Die größte Erweiterung fand im Jahr 2007 statt, als die Osttribüne renoviert und vergrößert wurde. Das Stadion bietet den Besuchern 4.850 Sitzplätze. Weblinks Camp municipal del Collao (Memento vom 29. Dezember 2011 im Internet Archive) Campo Municipal EL COLLAO (Memento vom 11. Januar 2013 im Internet Archive) Alcoy - A Collao (Memento vom 28. November 2012 im Webarchiv archive.today) Einzelnachweise
Estadio El Collao

Estadio El Collao is a Stadium located in Calle Oliver in the city of Alcoy (Alicante), Spain. It is the home ground of CD Alcoyano with a capacity of 3,371 spectators. This stadium has hosted matches of the 1st division, 2nd division, 2nd division B, 3rd division, and regional levels. The pitch has a dimensions of 102 x 63 meters. References External links Estadios de Espana (in English)
Estadio El Collao

El campo municipal Gestaser “El Collao” es el estadio donde el Club Deportivo Alcoyano disputa sus encuentros como local. Fue inaugurado en 1921 y posee una capacidad de aproximadamente 5000 espectadores. Se encuentra ubicado en la calle Oliver s/n, en la ciudad de Alcoy (Alicante), España. Ubicación El estadio se encuentra ubicado a las afueras de la ciudad de Alcoy, al final de la calle Oliver, una de las principales arterias de la ciudad, junto al barrio alcoyano de Batoy y justo en la salida desde Alcoy de la carretera CV-795 que enlaza Alcoy con el municipio de Bañeres. Características El terreno de juego posee unas dimensiones de 102 por 63 metros de césped natural. El recinto ha albergado todos los encuentros como local del club en Primera División, Segunda, Segunda "B" y Tercera. El 26 de junio de 2011 el césped y el sistema de riego del mismo fueron substituidos por primera vez desde su inauguración, con motivo del ascenso del Club Deportivo Alcoyano a la Segunda División. Historia El estadio fue inaugurado el 28 de agosto de 1921 en solares propiedad del industrial alcoyano Francisco Laporta Boronat, que los donó desinteresadamente para su construcción. En un principio jugó en El Collao el Real Alcodiam Deportivo, equipo precursor del Club Deportivo Alcoyano. Este año 2021 el campo ha cumplido 100 años convirtiéndose así en el 5 más antiguo de España. El Regimiento de Infantería Vizcaya n.º 21 del ejército de tierra, ubicado entonces en el centro de Alcoy, aportó la mano de obra con más de doscientos soldados que aplanaron y adecuaron el terreno sin ningún coste para la posterior construcción del estadio, gracias a las gestiones de su coronel Ramón García-Reguera. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio El Collao. Alcoyano
Stade El Collao

Le stade El Collao est une enceinte sportive située à Alcoy (Alicante) dans la Communauté valencienne, en Espagne. Il accueille les matchs du Club Deportivo Alcoyano depuis 1929. Il a une capacité d'accueil de 4 850 spectateurs. Ce stade est inauguré le 28 août 1921. Histoire Annexes Articles connexes Club Deportivo Alcoyano Liens externes Présentation du stade El Collao sur le site officiel de CD Alcoyano Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du Pays valencien
Stadio El Collao

Lo stadio El Collao (in spagnolo estadio El Collao) è uno stadio di calcio situato ad Alcoy, in Spagna. È stato costruito nel 1921 e ha una capacità di quasi cinquemila spettatori. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadio El Collao Collegamenti esterni (EN) Chris Clements, Alcoy – El Collao, su estadiosdeespana.com.
Platja del Saler

La platja del Saler és una platja pertanyent al terme municipal de València. Es troba, junt a la platja de la Devesa, a la Devesa del Saler que és el nom que rep la franja d'arena que separa l'Albufera de la mar Mediterrània. La platja, de quasi cinc quilòmetres de longitud, és d'arena fina i daurada. El seu major atractiu és el seu extraordinari entorn natural i el treball realitzat des de les autoritats municipals autonòmiques (amb les ajudes de la UE) per a la recuperació de l'ecosistema dunar, ja que està ubicada dins del Parc Natural de l'Albufera de València. Queda limitada al nord per la platja de Pinedo i al sud per la de la Devesa del Saler. Referències Vegeu també Platges del País Valencià
CSOA l'Horta

El Centre Social Okupat i Anarquista l'Horta és una entitat creada l'any 2012 a partir d'una ocupació a l'Antic centre de Flores Amanda, al Barri de Benimaclet, a la Ciutat de València. La ocupació va fer-se el març del 2012, influenciats pel 15M i les experiències okupa dels anys noranta. Al centre s'hi han organitzat tallers de diferent tipus, hi ha un projecte d'educació llibertària i autogestionada, un magatzem de roba i una biblioteca social. També hi ha horts urbans. El 14 de desembre del 2020 fou desallotjat per la policia, i posteriorment reocupat. Referències
Castell de Forna

El castell de Forna és una fortalesa situada al terme municipal de l'Atzúbia, dalt del nucli de Forna (Marina Alta). És d'estil àrab-templari i es construí al segle xiii a partir de restes de la torre nord-est. Posteriorment es va reformar, als segles xv i xvi. Història Possiblement data de finals del segle xii, amb l'edificació de la torre nord-est, construïda en l'època dels almohades. Va estar en possessió del cabdill àrab Al-Azraq fins que el va conquerir Jaume I, que el va cedir l'any 1258 a Arnau de Romaní. El castell està situat en un lloc estratègicament important, podria controlar una ruta important del trànsit. Al segle xv se'n feu una reconstrucció que el va transformar en una residència feudal. En aquell moment era propietat de la família dels Cruïlles, més tard, en el segle xvii, la possessió es van traslladar a la família de Júlia Figuerola. Va ser declarat Bé d'Interés Cultural amb categoria de Monument. L'any 2003 va ser restaurat. Descripció Tot i ser un castell, té unes característiques més de palau que d'una fortificació. De planta més o menys quadrada, té dues altures amb pati central (a doble altura i amb un aljub al centre) i una torre a cada cantó. Com a sistema constructiu s'utilitza el tapial sobre maçoneria amb les obertures remarcades amb rajoles. La porta d'accés al castell es troba al costat nord, entre dues torres. El castell pertany al gòtic valencià amb una tipologia similar als castells d'Albalat dels Sorells, Bétera, i Alaquàs. Es troba en un relatiu bon estat de conservació, sense haver patit canvis substancials en el seu estat original. Les poques obertures a l'exterior que té, tractant-se d'un edifici militar, són en forma d'arc apuntat. El pati central servix de distribuïdor de les estances, a la primera planta les cavallerisses, la cuina, el menjador i una gran sala amb grans finestres que donen al pati, a la planta superior es troben les habitacions. Les torres són semiindepentents arquitectònicament. A la torre del nord-est, més gran que la resta, hi ha una sala coberta amb volta de creueria. A la torre nord hi destaquen les pintures murals conservades al nivell inferior, que representen, entre altres coses, escenes amb vaixells, cavallers i motius zoomorfs. Referències L'article pren de referència l'informe de BIC incoat per la Consellería de Cultura Arxivat 2006-10-12 a Wayback Machine. de la Generalitat Valenciana. Enllaços externs Catàleg del Patrimoni Cultural Valencià
Forna (hrad)

Hrad Forna se nachází ve valencijském sídle Forna, v obci Adsubia (provincie Alicante, Španělsko). Byl postaven ve 13. století ve středověkém stylu, s přestavbami ve 14. a 16. století. Je to majestátní hrad více obranného než palácového charakteru, s čtvercovým centrálním nádvořím a čtyřmi věžemi v rozích. Má několik přístupových bran s lomeným obloukem. Uvnitř a kolem nádvoří se studnou v centru jsou rozmístěny místnosti na dvou podlažích. V přízemí jsou stáje, kuchyň, jídelna a velký sál s velkými okny vedoucími na nádvoří; v patře jsou umístěny obytné místnosti. Konstrukční systém ze zhutněné země se užil na zdivo a okna jsou zvýrazněna cihlami. Věže jsou architektonicky a prostorově nezávislé. V severovýchodní věži je vnitřní prostor klenutý. V severní zůstaly zachovány v přízemí nástěnné malby. Roku 1949 byl prohlášen španělskou kulturní památkou. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Castillo de Forna na španělské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hrad Forna na Wikimedia Commons
Castell de Forna

Die Burg Forna (valencianisch Castell de Forna; spanisch Castillo de Forna) ist eine Burg im Norden der spanischen Provinz Alicante. Sie liegt auf einer Kuppe auf 232 m Höhe, südlich oberhalb des gleichnamigen Dorfes, das zur Gemeinde l'Atzúbia gehört. Sie ist ausgesprochen gut erhalten wie nur wenige Burgen in der Region. Beschreibung Die Burg hat einen quadratischen Grundriss mit vier rechteckigen Türmen in den Ecken. Aufgebaut ist sie aus Stampflehmwänden auf Mauerwerk, die Öffnungen sind mit Ziegelsteinen eingefasst. Der Eingang zur Burg liegt auf der Nordseite zwischen den Türmen. Er führt zunächst in den rechteckigen Innenhof, in dem sich eine große Zisterne befindet. In einem Saal des nordöstlichen Turmes befindet sich eines der besten Beispiele spätmittelalterlicher und renaissancezeitlicher Wandmalerei in der Provinz Alicante. Unter anderem ist eine Szene mit Schiffen und einer Meeresschlange dargestellt, weiterhin Krieger mit zeittypischer Ausrüstung und zoomorphe Motive. Der nordöstliche Turm unterscheidet sich von der übrigen Burg durch seine Größe und durch auf Mauerwerk aufgesetzte Lehmwände mit falschem Quaderwerk auf der Außenseite. Aufgrund seiner Merkmale scheint er am Ende des 12. Jahrhunderts errichtet worden zu sein. Die Burg Forna ist von ihrer Form her vergleichbar mit anderen Bauten in der Provinz wie der Burg Olimbroi in Dénia, die inzwischen verschwunden ist, der Burg Palacete in Cox, dem sogenannten „Palauet“ der Burg von Castalla und der Festungskirche von Murla. Alle diese Burgen wurden in der zweiten Hälfte des 15. Jahrhunderts erbaut, was auch für die erweiterte Burg Forna anzunehmen ist. Bis über 15 Meter Höhe steht die Burg noch unverändert im Originalzustand und ist damit die am besten erhaltene Burg in der Provinz Alicante. Geschichte Der Ursprung der Burg Forna, als am Ende des 12. Jahrhunderts der Nordostturm errichtet wurde, liegt in der Zeit der Almohaden. Die Burg befindet sich an einer strategisch bedeutenden Stelle, von der aus ein wichtiger Verkehrsweg überwacht werden konnte. In der Mitte des 15. Jahrhunderts erfolgte eine Erweiterung und gleichzeitig ein Umbau der Burg zu einer feudalen Residenz. Zu jener Zeit war die Burg in Besitz der Familie Cruïlles. Im 17. Jahrhundert wechselte sie in den Besitz der Familie Julià-Figuerola. Zugang Von außen ist die Burg jederzeit zugänglich. Weblinks Webpräsenz L'Atzúbia-Forna (valencianisch) Literatur José Luis Menéndez Fueyo: Informe que realiza el técnico de exposiciones y colecciones del MARQ acerca del Castillo de Forna, Alicante, (2003) (PDF-Datei; 29 kB)
Castillo de Forna

El castillo de Forna se sitúa en la población Alicantina de Forna, en el término municipal de Adsubia (provincia de Alicante, España). Fue construido en el siglo XIII en estilo medieval, contando con obras de los siglos XIV y XVI. Descripción Se trata de un castillo señorial con un carácter más palaciego que defensivo, de planta cuadrada y dos alturas, con patio central cuadrado y cuatro torreones en sus esquinas. Al exterior los muros presentan pocas aberturas realizándose el acceso es a través de un arco apuntado. Al interior y alrededor del patio con aljibe en el centro, se distribuyen las distintas dependencias en sus dos plantas. En planta de acceso se sitúan las caballerizas, la cocina, el comedor y un gran salón dispuesto con grandes ventanas sobre el patio y en planta alta las habitaciones. El sistema constructivo utilizado es el de tapial, sobre mampostería y con aberturas remarcadas en ladrillo. Las torres cuentan con independencia arquitectónica y espacial. En la torre noreste de mayor tamaño que las otras, se sitúa una sala cubierta con bóveda de crucería. En la torre norte destacan las pinturas murales que conserva en el nivel inferior. Véase también Bienes de interés cultural de la provincia de Alicante Referencias Este artículo toma como referencia el texto del B.I.C. incoado por la Consejería de Cultura de la Generalidad Valenciana. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castillo de Forna. Catálogo del Patrimonio Cultural Valenciano
Château de Forna

Le château de Forna est un château situé sur le territoire de la municipalité d'Adsubia, dans la communauté valencienne en Espagne. Il a été construit au XIIIe siècle dans un style médiéval avec des rajouts des XIVe et XVIe siècles. Description Il s'agit d'un château majestueux avec un aspect plus grandiose que défensif, avec un plan carré comportant une cour centrale et quatre tours aux angles. En dehors, les murs ont peu d'ouvertures, l'accès à l'intérieur se fait par un arc brisé. À l'intérieur et autour de la cour, les différentes pièces sont réparties sur deux étages. Près de l'entrée se trouvent les écuries, les cuisines, la salle à manger et un grand salon avec de grandes fenêtres disposées sur les pièces du patio et à l'étage. Le matériau utilisé est du pisé, il est utilisé sur la maçonnerie, il est mis en évidence dans des ouvertures en briques. Les tours ont une architecture indépendante. Dans la tour nord-est, plus grande que l'autre, se trouvait une salle couverte par une voûte. Dans la tour nord, il existe des peintures murales exceptionnelles qui sont conservées le niveau inférieur. Protection Le château fait l’objet d’un classement en Espagne au titre de bien d'intérêt culturel depuis le 22 avril 1949. Notes et références Voir aussi Source (es) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en espagnol intitulé « Castillo de Forna » (voir la liste des auteurs). Portail des châteaux Biens d’intérêt culturel en Espagne Portail du Pays valencien
Castelo de Forna

O Castelo de Forna localiza-se no termo do município de Adsubia, na província de Alicante, na comunidade autónoma da Comunidade Valenciana, na Espanha. História Foi erguido no século XIII em estilo medieval, contando em seu interior com mobiliário e obras de arte dos séculos XIV e XVI. Características Trata-se de um castelo senhorial, com carácter mais palaciano do que defensivo. Apresenta planta quadrada e duas alturas. As muralhas, com quatro torreões nos vértices, delimitam uma praça de armas, também quadrada, com cisterna ao centro Os muros apresentam poucas aberturas para o exterior, e o conjunto é acedido por um portão de armas em arco apontado. No interior e ao redor do pátio de armas, distribuem-se as diversas dependências em duas plantas distintas. Na planta de acesso, em plano inferior, dispõem-se as cavalariças, a cozinha, o salão de refeições e um salão de grandes dimensões com grandes janelas que se abrem para o pátio. Na planta alta dispõem-se as habitações. As torres gozam de independência arquitectónica e espacial. Na torre Nordeste, de maiores dimensões que as demais, existe uma sala recoberta por abóbada de cruzaria. Na torre a Norte destacam-se as pinturas murais, no pavimento inferior. Ligações externas «Catálogo del Patrimonio Cultural Valenciano» (em espanhol) «Consellería de Cultura» (em espanhol). da Generalidad Valenciana
Complex Administratiu 9 d'Octubre

El Complex Administratiu 9 d'octubre és un centre o node urbà amb funcions administratives de la ciutat de València. Construït el 2013 sobre l'antiga Presó Model al barri de Nou Moles a instàncies de la Generalitat Valenciana que té centralitzades allí les oficines de diverses conselleries o departaments de govern. La construcció d'esta infraestructura, a càrrec de l'arquitecte valencià Juan Añón, va incloure la reforma integral de l'antic centre penitenciari així com l'elevació de quatre torres de planta quadrada, una a cada extrem del complex. Tres d'ells de nou altures i una de setze. Açò va suposar un canvi important en la fisonomia del barri i de la ciutat en el seu conjunt, també en l'estructura socioeconòmica d'un barri obrer situat als afores de la ciutat que va passar a vore com més de 4.000 persones de l'administració pública es convertien en habitants i usuaris del barri. Vegeu també Presó Model de València Referències
Mercat Municipal de Castella

El Mercat Municipal de Castella, també conegut simplement com a Mercat de Castella, és un mercat municipal localitzat al barri de Tres Forques del districte de L'Olivereta, a la ciutat de València. L'edifici es troba al carrer José Maestre, 46-22, fitant amb la Biblioteca Central de València. El mercat fou fundat a la dècada del 1980 i rep el seu nom per l'antiga avinguda de Castella, actualment coneguda com a avinguda del Cid, inaugurada el 1972. Les instal·lacions també alberguen una oficina d'ocupació municipal per als veïns del barri. El mercat compta amb una superfície de més de 5.000 metres quadrats i més de 130 locals, dels quals 91 són parades, a més d'incloure una zona amb bars. Transport Empresa Municipal de Transports de València (EMT) Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) Línies 3, 5 i 9: Avinguda del Cid (Metrovalència) Referències
ГЕС Кортес ІІ

ГЕС Кортес II (ісп. barrage et centrale Cortès de Pallas) — гідроелектростанція на сході Іспанії. Розташована між ГЕС Кофрентес (вище по течії) та ГЕС Мілларес входить до каскаду на річці Хукар, яка впадає у Валенсійську затоку Середземного моря. У 1920 році звели греблю Cortes-de-Pallas, яка забезпечувала роботу станції потужністю 30 МВт із річним виробітком на рівні 190 млн кВт·год електроенергії. У другій половині 20-го століття найпотужніші ГЕС хукарського каскаду, і в їх числі Кортес, перебудували та підсилили. Введена в експлуатацію у 1988 році станція Кортес II використовує нову греблю. Ця арково-гравітаційна споруда висотою 116 метрів та довжиною 312 метрів, на спорудження якої пішло 682 тис. м3 матеріалу, утримує водосховище площею поверхні 6,8 км2 та об'ємом 118 млн м3. При греблі працює гідроелектростанція, обладнана двома турбінами типу Френсіс потужністю по 140 МВт. При напорі у 96 метрів вони забезпечують виробництво 323 млн кВт·год електроенергії на рік. Зв'язок з енергосистемою відбувається по ЛЕП, що працює під напругою 400 кВ. Можливо також відзначити, що водосховище Кортес використовується як нижній резервуар гідроакумулюючими станціями Ла-Муела-Кортес та Ла-Муела ІІ. Примітки
Villa romaine de Benicató

La Villa romaine de Benicató est un site archéologique situé près de la commune de Nules (comarque de Plana Baixa), dans la province de Castellón en Espagne. La villa romaine, occupée du Ier siècle av. J.-C. au IVe siècle apr. J.-C., a été fouillée pour la première fois en 1956. Des fouilles plus importantes, effectuées en 1973-1974, ont pu documenter réellement le site de cette villa rustica à vocation agricole. Elle a été déclarée Bien d'intérêt culturel. Description Les premières fouilles ont permis de mettre au jour un péristyle quadrangulaire avec un impluvium circulaire en son centre. Dix-sept pièces ont été identifiées autour d'elle, dont deux avec un pavé mosaïque au décor géométrique et végétal. La seconde campagne archéologique a mis au jour treize nouvelles pièces destinées plus particulièrement aux activités agricoles de transformation et de stockage. Dans la zone nord-est se trouvaient les thermes, dont deux pièces pavées de mosaïque et chauffées par un hypocauste. Dans des pièces à usage domestique ont été retrouvés des dolia et des fragments de céramique campanienne. Des pièces de monnaie de la période impériale ont aussi été trouvées (un Denier et un As, ainsi que de la période républicaine. Galerie Notes et références Voir aussi Bibliographie (es) Carmen Rosa Olaria Puyoles, F. G. Jener, “La villa romana de Benicató (Nules, Castellón)” - Quaderns de prehistòria i arqueologia de Castelló, no. 4, 1977, p. 101-144. Articles connexes Villa romaine Nules Musée des beaux-arts de Castellon Liens externes (es) Villa romana de Benicató - Site nules.es Portail de l’archéologie Portail de la Rome antique Portail du Pays valencien
Estación de Massarrojos

Massarrojos es una estación de la línea 1 de Metrovalencia. Se encuentra en la calle General Ibañez Alonso en Massarrojos. Características Consiste en un edificio de una planta en el que se encuentra la taquilla para la venta de billetes. Este edificio da acceso a las vías, que se encuentran al aire libre. En los andenes hay instaladas unas cubiertas metálicas y unos bancos. La estación dispone de dos vías y andenes. El andén este se utiliza para los trenes que circulan con dirección norte y el andén oeste se utiliza para los que circulan en dirección sur. Para cruzar del andén este al oeste es necesario cruzar las vías por un paso a nivel. Historia Fue reinaugurada el 8 de octubre de 1988 como estación de FGV.​Del 30 de octubre al 2 de diciembre de 2024, a consecuencia de las graves inundaciones acontecidas en la provincia de Valencia, la estación permaneció cerrada. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estación de Massarrojos. Página oficial de Metrovalencia