NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gaieta

Gaieta és un llogarret que pertany a Cortes de Pallars, comarca de la Vall de Cofrents, al País Valencià. Està situat entre la Mola de l'Albeitar i la Serra de Martés. Originàriament era una posada, és a dir, un creuer de camins on es va crear la infraestructura pel viatjant. Posteriorment, anà creixent i esdevingué un poble. Celebra les seves festes patronals per Sant Vicenç Màrtir, el primer cap de setmana de setembre. Referències Enllaços externs Venta Gaeta (castellà)
Venta Gaeta

Venta Gaeta es una aldea del municipio valenciano de Cortes de Pallás en la Comunidad Valenciana, España. Perteneciente a la provincia de Valencia Sobre sus orígenes se sabe que en el siglo XVI ya existía una parada de postas. El municipio de Venta Gaeta era una baronía sobre los años 1900. Enlaces externos Más información en la página web https://www.ventagaeta.com
Vil·la romana del Palmerar

La vila romana del Palmerar és un habitatge senyorial del segle IV que es trobava al Portus Illicitanus, al terme municipal de Santa Pola (Baix Vinalopó, País Valencià). Aquest habitatge disposava d'un gran pati amb peristil, envoltat per un corredor pavimentat amb mosaics. Els mosaics estan realitzats amb tessel·les de pedra calcària d'un centímetre. La decoració la componen una sèrie de motius geomètrics a base de greques negres sobre fons blanc, composicions en voga al segle IV i nusos de Salomó senzills dobles en color roig, negre, ocre, blanc i motius florals. Es tracta d'una vila de luxe, un model de construcció que respon a les preferències de la classe aristocràtica terratinent per a les seues residències privades, durant el Baix Imperi. Els materials extrets en l'excavació situen la mansió a principis del segle IV d. C. Les monedes ofereixen una datació a partir del 321. El conjunt arqueològic descrit no es va erigir sobre terreny verge, sinó que es va assentar sobre construccions precedents, concretament dels segles I i II d. C. Referències Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
Villa romana del Palmeral

La villa romana del Palmeral es una vivienda señorial del siglo IV que se hallaba en el Portus Illicitanus, en el término municipal de Santa Pola, (provincia de Alicante, España). Esta vivienda disponía de un gran patio con peristilo, rodeado por un corredor pavimentado con mosaicos. Los mosaicos están realizados con teselas de piedra caliza de un centímetro. La decoración la componen una serie de motivos geométricos a base de grecas negras sobre fondo blanco, composiciones en boga en el siglo IV y nudos de Salomón sencillos dobles en color rojo, negro, ocre, blanco y motivos florales. Se trata de una villa de lujo, un modelo de construcción que responde a las preferencias de la clase aristocrática terrateniente para sus residencias privadas, durante el Bajo Imperio. Los materiales extraídos en la excavación sitúan la mansión a principios del siglo IV d. C., las monedas ofrecen una datación a partir del 321. El conjunto arqueológico descrito no se erigió sobre terreno virgen, sino que se asentó sobre construcciones precedentes, concretamente de los siglos I y II d. C. Referencias Este artículo incorpora material procedente de la página web de la Federación Valenciana de Municipios y Provincias, que mediante una autorización permitió agregar contenido e imágenes y publicarlos bajo licencia GFDL. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Villa romana del Palmeral.
Alzira (Stadt)

Alzira (spanisch Alcira) ist eine Stadt in der Provinz Valencia im Osten Spaniens. Die Gemeinde liegt am Fluss Xúquer. Geschichte Ungesichert ist, ob die Stadt mit der vom iberischen Stamm der Contestani gegründeten Siedlung Saetabicula gleichzusetzen ist. Alzira wurde als جزيرة شقر / Ǧazīrat Šuqar / ‚Júcar-Insel‘ von Arabern gegründet, im Mittelalter war sie eine blühende maurische Handelsstation. Im Jahre 1242 wurde die Stadt durch Jakob I. (Aragón) (1208–1276) erobert und unter spanische Kontrolle gebracht. In den Jahren 1472, 1590, 1864, 1916, 1982 und 1987 wurde die Stadt Opfer von Überflutungen. Wirtschaft Noch bis ins 20. Jahrhundert war Alzira mit Palmen- und Maulbeerhainen umgeben und in den feuchten Niederungen wurde Reis angebaut. Inzwischen ist die Stadt ein wichtiges Industriezentrum (Papier und Chemie) und die Bevölkerung lebt vor allem auch vom Orangenanbau. Sehenswürdigkeiten Die Altstadt von Alzira wurde 2004 als Conjunto histórico-artístico klassifiziert. Kloster de la Murta Route der Klöster von Valencia Söhne und Töchter der Stadt Juan de Vera (1453–1507), Erzbischof von Salerno und Kardinal Pedro Martínez (* 1997), Tennisspieler Josep Martínez (* 1998), Fußballspieler Städtepartnerschaften Frankreich Corbeil-Essonnes in der französischen Region Île-de-France Spanien Onda in der spanischen Region Valencia Siehe auch Route der Klöster von Valencia Weblinks Einzelnachweise
Alzira

Alzira, en valencien et officiellement (Alcira en castillan), est une commune de la province de Valence, dans la Communauté valencienne, en Espagne. Elle est située dans la comarque de la Ribera Alta et dans la zone à prédominance linguistique valencienne. Sa population s'élevait à 44 788 habitants en 2013. Étymologie Le toponyme Alzira vient de l’arabe الجزيرة (al-ǧazīra), « l’île », dérivé de جزيرة شقر (ǧazīrat šuqar), littéralement « l’île de Júcar ». Géographie Alzira est située au bord du fleuve Júcar. Elle est entourée par un ensemble de montagnes et vallées dont les sites naturels la Murta et le Casella. Localités limitrophes Le territoire communal d'Alzira est voisin de celui des communes suivantes : Alberic, Algemesí, Antella, Benifairó de la Valldigna, Benimodo, Benimuslem, Carcaixent, Corbera, Favara, Guadassuar, Llaurí, Massalavés, Polinyà de Xúquer, Simat de la Valldigna, Sumacàrcer, Tavernes de la Valldigna et Tous, toutes situées dans la province de Valence. Administration Liste des maires, depuis les premières élections démocratiques. Sites et monuments Site archéologique de l'âge du bronze : Muntanya Assolada Monastère de la Murta Route des Monastères de Valence Personnalités d'Alzira Elisa Ramirez (Alzira, 1943), actrice. Ibn Khafadja (ابن خفاجة ), poète andalou. Ibn Al Zaqqaq (Alzira, 1096-1135), poète andalou. Abu Bakr Ibn Sufyan Al-Majzumi, poète andalou. Ibn Tumlus (Alzira, 1164 - 1223), médecin et philosophe andalou. Ibn Amira (Alzira, 1186 - Tunisie, 1251), historien, poète et juriste andalou. Adrián Campos (Alzira, 1960), ex-pilote automobile, entrepreneur sportif. Álex Gadea (Alzira, 1983), acteur. Jaime Servera (1650-1722), philosophe. Notes et références Voir aussi Sources (es) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en espagnol intitulé « Alcira » (voir la liste des auteurs). (es) Varaciones de los municipios de España desde 1842, Ministerio de administraciones públicas, octobre 2008, 364 p. (lire en ligne) [PDF] Articles connexes Liste des communes de la province de Valence Murailles d'Alzira (es) Route des Monastères de Valence IDEA Alzira Alzira On Europe Lien externe Site de la mairie d'Alzira Portail du Pays valencien
Alzira (község)

Alzira egy község Spanyolországban, Valencia tartományban. Alzira Alberic, Algemesí, Antella, Benimodo, Benimuslem, Carcaixent, Guadassuar, Massalavés, Sumacàrcer, Tous, Corbera, Favara, Valencia, Polinyà de Xúquer, Simat de la Valldigna, Tavernes de la Valldigna, Benifairó de la Valldigna, Llaurí és Benicull de Xúquer községekkel határos. Lakosainak száma 48 236 fő (2025). Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Alzira (Spagna)

Alzira (in valenzano Alzira, in lingua spagnola Alcira) è un comune spagnolo di 44 690 abitanti situato nella comunità autonoma Valenciana. Geografia È il capoluogo della Ribera Alta, una comarca conosciuta per la sua produzione di arance e riso, ma è anche un importante centro industriale (carta, chimica, alimenti) e di servizi. Voci correlate Percorso dei Monasteri di Valencia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Alzira Collegamenti esterni Sito ufficiale, su alzira.es. (EN) Alzira, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (CA) Alzira, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Alzira (gemeente)

Alzira is een gemeente in de Spaanse provincie València in de regio Valencia met een oppervlakte van 110 km². Alzira telt 48.236 inwoners (2025). In 1988 heeft de stad de literaire prijs voor de roman opgericht, waaraan zowel eer als een belangrijke geldsom verbonden is. In 2007 ging de prijs naar de schrijfster Isabel-Clara Simó. Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen Geboren in Alzira Juan José Revueltas Colomer (1966), Spaans componist
Alzira (Espanha)

Alzira (em valenciano e oficialmente) ou Alcira (em castelhano) é um município da Espanha na província de Valência, Comunidade Valenciana. Tem 110,5 km² de área e em 2021 tinha 44 865 habitantes (densidade: 406 hab./km²). É banhada pelo rio Júcar. Tem uma importante produção agrícola, de citrinos e de arroz. Possui indústria variada (papel, química e alimentar). No município situa-se o Mosteiro de la Murta, do século XIV. Ver também Rota dos Mosteiros de Valência Referências Ligações externas Media relacionados com Alzira no Wikimedia Commons
Альсира

Альсира (исп. Alcira, баск. Alzira, кат. Alzira) — город и муниципалитет в Испании, входит в провинцию Валенсия в составе автономного сообщества Валенсия (автономное сообщество). Муниципалитет находится в составе района (комарки) Рибера-Альта. Занимает площадь 110,40 км². Население — 44 758 человек (на 2010 год). Расстояние до административного центра провинции — 43 км. География Альсира расположена в провинции Валенсия на левом берегу реки Хукар. Город окружают долины Мурта и Касэлья. Климат Альсиры — типичный средиземноморский с тёплыми засушливым летом и дождливой осенью. Население Примечания Ссылки Официальная страница Альцира // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
Алсира

Алсира (шп. Alcira) град је у Шпанији у аутономној заједници Валенсијанска Заједница у покрајини Валенсија. Према процени из 2017. у граду је живело 44 488 становника. Становништво Према процени, у граду је 2017. живело 44 488 становника. Партнерски градови Корбеј Есон Onda Carlet Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Альсіра

Альсіра, Алзіра (ісп. Alcira, МФА: [alˈθiɾa], вал.: Alzira, va [aɫˈziɾa] (офіційна назва)[джерело?]) — муніципалітет в Іспанії, у складі області Валенсія, у провінції Валенсія. Населення — 44 758 осіб (2010). Географія Муніципалітет розташований на відстані близько 310 км на південний схід від Мадрида, 35 км на південь від Валенсії. На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік) Алзіра: 43250 осіб Баррака-д'Айгуес-Вівес: 845 осіб Ла-Гаррофера: 88 осіб Ел-Пла-де-Корбера: 97 осіб Ел-Респіраль: 285 осіб Сан-Бернат: 91 особа Вілелья: 102 особи Демографія Динаміка населення (INE ): Галерея зображень Посилання Муніципальна рада [Архівовано 28 лютого 2011 у Wayback Machine.] Примітки
Castell de Barxell

El castell de Barxell, al terme municipal d'Alcoi (a l'Alcoià, País Valencià) és una construcció medieval del segle xiii, hi ha documents que així ho testifiquen datats el 1264. Es troba a sobre un munt rocós, en mig d'una pineda, junt amb la carretera que uneix Alcoi i Banyeres de Mariola. Està situat en la partida rural de Barxell a 800 metres d'altitud. Molt prop de les Solanetes on es trobava un nucli d'època musulmana. Es tracta d'una fortificació cristiana creada per a controlar la població mudèjar de la contornada. Encara que les cobertes han desaparegut, conserva tot el recinte murallat, un albacar, probablement d'època musulmana completament adaptat al terreny. Conserva restes d'espitlleres i les dues portes, estant situada la principal direcció a l'est. La seua funció era allotjar a la població de les alqueries veïnes en els temps de perill, com en les guerres contra Castella, en les que la seua guarnició era reforçada. El reducte principal, de construcció cristiana seguint les pautes dels castells musulmans de la zona està format per una nau de 5 x 20 i dos plantes que feia de magatzem i habitacle per a la tropa i una torre prismàtica de base quadrangular de 3,8 x 7 metres de base i d'uns 20 m d'alçada a la qual s'accedeix per un buit de reduïdes dimensions, acabat en arc de mig punt, tot açò articulat des d'un pati interior de 150 m² amb un aljub i pas de ronda de fusta. La torre comptava amb tres plantes (originalment dues) avui en dia desaparegudes. Tot el conjunt comptava amb nombroses espitlleres en les seues parets. A l'exterior es troben restes de construccions adossades, així com tàpies de gran alçada, tot construït en tàpia. Tot el conjunt ocupa un total de 2860 m² i un perímetre de 239 metres. En 1850 es va convertir en una masia patint diverses remodelacions en la seua fàbrica així com els terrenys limítrofs, sent abandonat l'any 1964 des del qual s'ha anat deteriorant progressivament. Bé d'Interés Cultural des de l'any 1996, en els últims anys ha canviat d'amo nombroses vegades sense que s'arribe a realitzar la rehabilitació exigida per l'ajuntament d'Alcoi per part dels seus propietaris. Imatges Bibliografia Guía de Arquitectura de la Provincia de Alicante. ISBN 84-7784-353-8 PAREDES VAÑÓ, Enric Alfons (1999). El Castell de Barxell. Estudi arquitectoni-coconstrucciu. Treball de Final de Carrera T.F.C. – Universitat Politècnica de València. Inèdit. PAREDES VAÑÓ, Enric (2006), "El castell de Barxell" en Història d'Alcoi, Alcoi: Ajuntament d'Alcoi, Editorial Marfil, S.A., Centre Alcoià d'estudis Històrics i Arqueològics (p. 133) ISBN 84-89136-50-5 PAREDES VAÑÓ, Enric (2011), "Aproximación a la arquitectura de las fortificaciones en las montañas del valle central del Serpis. Las Torres". Actas del Séptimo Congreso Nacional de Historia de la Construcción. Instituto Juan de Herrera - Madrid - 2011. ISBN 978-84-9728-370-0 | 2 vols., 146 comunicaciones, 1507 pp. PAREDES VAÑÓ, Enric Alfons (2022). Estudi previ i primeres actuacions de consolidació arquitectònica al Castell de Barxell (Alcoi, Alacant). Recerques del Museu d'Alcoi, 2022, vol. 1, no 31, p. 161-170. Referències
Barxell Castle

The Barxell Castle, located in the municipality of Alcoy, Alicante, Spain, is a 13th-century medieval building which stands on a rocky mound in the middle of a pine forest. It is next to the CV-795 road, between Alcoy and Banyeres de Mariola. It is located in the rural place of Barxell at 800 metres altitude. It is very close to the "Solanetes" which had a small population in the Muslim era. The Barxell Castle is located in the rural place of Barxell, in the Valley of Polop, a natural enclave of great scenic value between two natural parks, the Font Roja and Serra Mariola. Bibliography Jaén i Urban, Gaspar (1999). Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante (ed.). Guía de arquitectura de la provincia de Alicante (in Spanish). p. 6. ISBN 84-7784-353-8. PAREDES VAÑÓ, Enric (2006), "El castell de Barxell" en Història d'Alcoi, Alcoi: Ajuntament d'Alcoi, Editorial Marfil, S.A., Centre Alcoià d'estudis Històrics i Arqueològics (p. 133) ISBN 84-89136-50-5 PAREDES VAÑÓ, Enric (2011), "Aproximación a la arquitectura de las fortificaciones en las montañas del valle central del Serpis. Las Torres". Actas del Séptimo Congreso Nacional de Historia de la Construcción. Instituto Juan de Herrera - Madrid - 2011. ISBN 978-84-9728-370-0 | 2 vols., 146 comunicaciones, 1507 pp. See also Font Roja Natural Park Serra Mariola Natural Park Route of the Castles of Vinalopó Castle of Banyeres Cocentaina Castle References External links File at the Valencial Library of Heritage
Château de Barxell

Le château de Barxell est un château situé sur la commune d'Alcoy (Alicante) (Communauté valencienne, Espagne). Description Le château de Barxell est un bâtiment médiéval du XIIIe siècle, qui se trouve sur un monticule rocheux au milieu d’une forêt de pins, à proximité de la route CV-795 entre Alcoy et Banyeres de Mariola. Il est situé dans le secteur rural de Barxell à 800 mètres d’altitude, à proximité de Les Solanetes où se situait un noyau d’époque musulmane. Le château de Barxell est situé dans la vallée de Polop, une enclave naturelle d’une grande valeur panoramique, située entre deux parcs naturels, la Font Roja et la Serra de Mariola. Histoire Construit au XIIIe, l’intérêt de ce site réside dans ses adaptations successives aux nécessités, tant historiques que religieuses, notamment celles correspondant à l’époque almohade. De nos jours, le château, axe emblématique d'Alcoy, bénéficie des travaux nécessaires à sa conservation et à sa restauration. Voir aussi Articles connexes Parc naturel de Font Roja Parc naturel de la Serra de Mariola Château de Banyeres Château de Cocentaina Liste des châteaux espagnols par communauté autonome Liens externes (es) Fiche sur le site de l'Inventaire Général du Patrimoine Culturel Valencien. Notes et références Portail des châteaux Portail du Pays valencien Biens d’intérêt culturel en Espagne
Castelo de Barchell

O Castelo de Barchell localiza-se no município de Alcoi, província de Alicante, na comunidade autónoma da Comunidade Valenciana, na Espanha. História Em posição dominante sobre uma elevação rochosa, a 800 metros acima do nível do mar, a sua construção remonta ao século XIII, embora haja documentos que comprovam a sua existência em 1264. Foi erguido em época cristã para controle da povoação mudejar. Características O conjunto ocupa uma área total de 2860 metros quadrados, com um perímetro de 239 metros. Em 2010, embora tenham desaparecido todas as coberturas, o monumento conserva integralmente o seu recinto muralhado. Nele destacam-se a torre de menagem, de planta quandrangular, com 3,8 metros de comprimento por 7 metros de largura e cerca de 20 metros de altura, acedida por uma porta de pequenas dimensões, encimada por arco de volta perfeita. O seu interior era primitivamente dividido em três pavimentos. No seu exterior encontram-se os restos de construções que lhe eram adossadas, assim como uma cerca construída em taipa. Notas Bibliografia Jaén i Urban, Gaspar (1999). Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante, ed. Guía de arquitectura de la provincia de Alicante (em espanhol). [S.l.: s.n.] 6 páginas. ISBN 84-7784-353-8 PAREDES VAÑÓ, Enric (2006). "El castell de Barxell" in: Història d'Alcoi, Alcoi: Ajuntament d'Alcoi, Editorial Marfil, S.A., Centre Alcoià d'estudis Històrics i Arqueològics (p. 133) ISBN 84-89136-50-5
Palau de Castellfort

El palau de Castellfort és un edifici d'estil eclèctic dissenyat el 1903 per l'arquitecte valencià Joaquín María Arnau Miramón (1849 - 1906). Està situat al carrer dels Cavallers núm. 9, a la ciutat de València. Història L'arquitecte Joaquín María Arnau Miramón rep el 1903 l'encàrrec dels marquesos de Castellfort d'edificar un palau a l'inici del carrer de Cavallers, carrer tradicionalment ocupat per l'aristocràcia valenciana, enfront del mateix palau de la Generalitat. En l'actualitat és seu de la Presidència de la Generalitat Valenciana. Descripció L'arquitecte Arnau Miramón projecta una façana en la qual utilitza elements classicistes, renaixentistes, neogrecs i medievalitzants per a aconseguir l'obra més important de l'eclecticisme a València. En destaquen els amplis miradors de planta poligonal situats als angles de la façana a l'alçada del pis principal, i les cúpules que coronen els seus extrems. En el seu interior, el més destacable és el luxós vestíbul amb enteixinat de fusta i la seua escalinata de marbre blanc, que rep la llum per una claraboia zenital. La major part de l'interior de l'edifici està adaptada per al treball dels funcionaris de la Generalitat, respectant la disposició de les cambres originals de l'edifici. Bibliografia Goerlich, Benito. La arquitectura del eclecticismo en Valencia: vertientes de la arquitectura valenciana entre 1875 y 1925 (en castellà). Ajuntament de València, 1992. Aa.Vv.. Conocer Valencia a través de su arquitectura (en castellà). València: Colegio Oficial de Arquitectos de la Comunidad Valenciana-Ajuntament de València, 2001. Enllaços externs Informació sobre el palau del CTAV.
Palacio de Fuentehermosa

El palacio de Fuentehermosa, también conocido como Palacio del Marqués de Castellfort, es un edificio situado en la calle Caballeros número 9 de la ciudad de Valencia (España). De estilo ecléctico, fue diseñado en 1903 por el arquitecto valenciano Joaquín María Arnau Miramón. En la actualidad es sede de la Presidencia de la Generalidad Valenciana. Edificio El arquitecto Joaquín María Arnau Miramón recibe en 1903 el encargo de los marqueses de Castelfort de edificar un palacio al inicio de la calle Caballeros, calle tradicionalmente ocupada por la aristocracia valenciana. El arquitecto Arnau Miramón proyecta una fachada en la que utiliza elementos clasicistas, renacentistas, neogriegos y medievalizantes para lograr la obra más importante del eclecticismo en Valencia. Destacan los amplios miradores de planta poligonal situados en los ángulos de la fachada a la altura del piso principal y las cúpulas que coronan sus extremos. En su interior lo más destacable es el lujoso zaguán con su escalinata de mármol blanco, que recibe la luz por una claraboya cenital. Bibliografía La arquitectura del eclecticismo en Valencia: vertientes de la arquitectura valenciana entre 1875 y 1925. Benito Goerlich, D. Ayuntamiento de Valencia, 1992. Conocer Valencia a través de su arquitectura. Varios autores. Ed. Colegio Oficial de Arquitectos de la Comunidad Valenciana-Ajuntament de València, Valencia. 2001. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Palacio de Fuentehermosa.
Estadio José Rico Pérez

Estadio José Rico Pérez er et stadion beliggende i den spanske by Alicante. Stadionet blev bygget i 1974 og har blandt andet været vært for kampe ved VM i fodbold. Nu til dags bliver det 30.000-tilskuere store stadion benyttet af fodboldklubberne Alicante CF og Hércules CF.