NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Хавеа

Ха̀веа (на испански: Jávea) е град от курортен тип в Испания, принадлежащ към автономна област Валенсия и провинция Аликанте. Основен поминък е целогодишния туризъм, като значително по-малък дял заемат риболовът, земеделието и животновъдството. Населението на Хавеа е 27 060 души (по данни към 1 януари 2017 г.). Източници
Xàbia

Xàbia, en valencien, ou Jávea, en castillan (dénomination officielle bilingue depuis le 27 juin 1985), est une commune d'Espagne de la province d'Alicante dans la Communauté valencienne. Xàbia est située au nord de la côte de la province, dans la comarque de la Marina Alta. Elle appartient à la zone à prédominance linguistique valencienne. Géographie Localités limitrophes : Le territoire municipal de Xàbia est voisin de celui des communes suivantes : Dénia, El Poble Nou de Benitatxell et Teulada, toutes situées dans la province d'Alicante. Histoire Démographie Administration Liste des maires, depuis les premières élections démocratiques. Économie Patrimoine Cap de la Nau Phare du Cap de la Nau Plage de la Granadella Personnalités liées à la commune Joaquín Sorolla (1863-1923), peintre originaire de Valence a peint des scènes populaire de Xabia dès 1896. À l'été 1905, il se rend à Xàbia pour réaliser une série de peinture d'enfants nus, dont l'une de ses plus célèbres lui vaut une commande de l'Hispanic Society of America et parmi lesquelles figure notamment Le Bain (Musée Métropolitain, New York) Naissance David Ferrer, joueur tennis (en 1982) ; Xavi Torres, joueur de football (en 1986). Mort Cristóbal Balenciaga, couturier (en 1972) ; Maurice Genevoix, écrivain français (en 1980) Résidents Christian Caillard, artiste peintre (sa maison reste connue grâce à une toile de Georges-André Klein) ; Pedro Duque, spationaute et homme politique. Éric Maltaite, auteur de bande dessinée belge. Notes et références Voir aussi Sources (es) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en espagnol intitulé « Jávea » (voir la liste des auteurs). Articles connexes Liste des communes de la province d'Alicante Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail du Pays valencien Portail de la mer Méditerranée
Xàbia

Xàbia (valenciai nyelven és hivatalosan; spanyolul Jávea) város Spanyolországban, Valencia autonóm közösség Alicante tartományában. Lakosainak száma 30 642 fő (2025). Xàbia Dénia, Benitachell / El Poble Nou de Benitatxell és Teulada községekkel határos. Testvértelepülések Palmela Thiviers Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Jávea

Jávea (in valenzano e co-ufficialmente: Xàbia) è un comune spagnolo situato nella comunità autonoma Valenciana, rinomata località balneare della Costa Blanca. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Jávea Collegamenti esterni (EN) Photographic site with images of Xabia, su kerrywebber.com. URL consultato il 3 marzo 2008 (archiviato dall'url originale il 17 agosto 2012).
Jávea

Jávea (Valenciaans, officieel: Xàbia) is een gemeente in de Spaanse provincie Alicante in de regio Valencia met een oppervlakte van 69 km². Jávea telt 30.642 inwoners (2025). Het ligt tussen de kapen Cabo de San Antonio en La Nao, beschut door het massief Montgó. De kunstenaars Lucebert en Gérard Grassère hadden elk een naast elkaar gelegen huis in Jávea. Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen Geboren in Jávea David Ferrer (1982), tennisser Sergio Hernández (1983), autocoureur Xavier Torres (1986), voetballer Adrián Ortolá (1993), voetballer Overleden in Jávea Cristobal Balenciaga (1895-1972), modeontwerper
Jávea

Jávea (hiszp. wym. [ˈxa.βe.a]), także jako Xàbia (walenc. wym. [ˈʃa.bi.a]) – gmina w Hiszpanii, w prowincji Alicante, we wspólnocie autonomicznej Walencja, o powierzchni 68,59 km². W 2011 roku liczyła 32 983 mieszkańców. Jednym z zabytków miasta jest gotycki kościół obronny św. Bartłomieja. Przypisy
Хавеа

Ха́веа (исп. Jávea), Ха́бия (кат. Xàbia) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Аликанте в составе автономного сообщества Валенсия (автономное сообщество). Муниципалитет находится в составе района (комарки) Марина-Альта. Занимает площадь 68,59 км². Население — 31909 человек (на 2010 год). Расстояние до административного центра провинции — 92 км. Население Примечания Ссылки Официальная страница Ayuntamiento de Jávea Índice estadístico municipal de Jávea Web turística de Jávea Web de Turismo de Jávea realizada por la Agencia Valenciana de Turismo Federación Valenciana de Municipios y Provincias — Guía Turística Web turística de Jávea
Хавеа

Хавеа (шп. Jávea) град је у Шпанији у аутономној заједници Валенсијанска Заједница у покрајини Аликанте. Према процени из 2017. у граду је живело 27 225 становника. Становништво Према процени, у граду је 2017. живело 27 225 становника. Партнерски градови Palmela Thiviers Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Xàbia

Xábia (valencianska, /ˈʃabia/) eller Jávea (spanska, /ˈxaβea/), officiellt Xábia/Jávea, är en kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Provincia de Alicante och regionen Valencia, i den östra delen av landet, 400 km sydost om huvudstaden Madrid. Antalet invånare är 32 983. Arean är 69 kvadratkilometer. Javea gränsar till Dénia, El Poble Nou de Benitatxell och Teulada. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Xàbia.
Шабія

Шабія, Хавеа (валенс. Xàbia, ісп. Jávea, офіційна назва Xàbia/Jávea) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Валенсія, у провінції Аліканте. Населення — 28 731 особа (2022). Муніципалітет розташований на відстані близько 350 км на південний схід від Мадрида, 55 км на північний схід від Аліканте. Демографія Динаміка населення (INE ): Уродженці Адріан Ортола (*1993) — іспанський футболіст, воротар, фланговий півзахисник. Галерея зображень Посилання Примітки
Biblioteca Pública del Estado (Alicante)

La Biblioteca Pública del Estado en Alicante, conocida como Biblioteca "Azorín", es una institución cultural de titularidad estatal, perteneciente a la red de Bibliotecas Públicas del Estado, situada en Alicante (España). Fundada en 1855, ha desempeñado un papel fundamental en la promoción de la lectura y la conservación del patrimonio bibliográfico de la provincia.​ Historia La biblioteca fue establecida en 1855 y, desde 1983, su gestión está transferida a la Generalidad Valenciana a través de la Consejería de Educación, Cultura y Deporte. Forma parte de la Red de Lectura Pública Valenciana, integrándose en la red de bibliotecas públicas de la comunidad.​ En 1976, la biblioteca se trasladó a su actual ubicación, un edificio de estilo brutalista situado en el Paseíto Ramiro, frente a la playa del Postiguet, en pleno centro histórico de Alicante. Este edificio ha sido objeto de proyectos de rehabilitación para adaptarse a las necesidades contemporáneas y mejorar sus instalaciones.​​ Colecciones y servicios La Biblioteca "Azorín" destaca por su importante fondo de carácter local, compuesto por libros, folletos y publicaciones periódicas que abarcan desde 1811 hasta la actualidad. Además, es depositaria de toda la producción impresa de Alicante al ser receptora del Depósito Legal.​ Como servicio público, la biblioteca ofrece modernas herramientas de búsqueda y acceso a documentos en diversos formatos, atendiendo tanto a necesidades de investigación como de ocio y entretenimiento. Dispone de terminales de consulta repartidos por cada sección, facilitando la obtención de información por parte de los usuarios.​ La biblioteca organiza diversas actividades culturales, incluyendo clubes de lectura, talleres y exposiciones, dirigidas a públicos de todas las edades. Estas iniciativas buscan fomentar la lectura y la participación ciudadana en la vida cultural de Alicante.​ Referencias Enlaces externos Biblioteca Pública "Azorín"
Cava de Don Miguel

La cava de Don Miguel (o cava d'En Miquel) és un pou de neu que es troba en la cresta septentrional de la Serra de Mariola, al nord del Mas dels Arbres, a 1.050 metres d'altura, en el terme del municipi valencià de Bocairent (la Vall d'Albaida), tocant amb el d'Alfafara (el Comtat). L'aspecte extern de la cava destaca per la presència d'un basament de vora 40 m d'amplitud reforçat amb huit contraforts, necessaris per a elevar l'altitud del depòsit, el qual, a diferència d'altres caves, no és subterrani o ho és només en part, degut al fet que el substrat calcari en dificultava l'excavació. L'interior de la planta és circular, revestit de maçoneria i morter. En les zones inferiors s'observa la roca tallada amb senyals de les perforacions de barrinat. Té un diàmetre de 14,50 metres i una altura de 10,20 metres. La cava té tres boques d'accés situades a diferents nivells: per la més baixa al sud-est, s'accedix a la base del pou a través d'un passadís; l'accés al nivell mitjà sud-oest presenta una estança contigua o refugi amb restes d'un banc i una ximenera, el sostre voltat de la qual apareix mig afonat; la superior (NW), és una estança voltada de planta atrompetada. Dos de les portes són d'arc deprimit convex i la del nivell mitjà amb llinda plana formada per una sola peça. El sostre és voltat. Les restes de la coberta permeten distingir l'inici d'una falsa volta amb un aparell de lloses pedra i morter. A 130 metres de la cava, en direcció sud, hi ha un aljub que aprofitaria per a arreplegar les aigües del desgel del depòsit. En un carreu exterior es pot llegir part d'una inscripció on s'aprecia «…de…1780 / l'Any 1792». Segons fonts documentades, es va construir en la primera mitat del segle xvii per la ciutat de Xàtiva. Es pot accedir a la cava únicament a peu, a través del sender de petit recorregut PR-CV 370. Referències Enllaços externs «Sender PR-CV 370 Agres – Cava don Miguel». Federació d'Esports de Muntanya i Escalada de la Comunitat Valenciana.
Diputació de Castelló

La Diputació de Castelló és una institució de l'estat espanyol que forma part de l'administració local i està dotada de certes competències administratives per al govern i administració de la província de Castelló al País Valencià. La composició del seu ple es realitza a través d'una elecció indirecta, a partir dels resultats en les eleccions municipals de la província. Actualment Marta Barrachina Mateu, alcaldessa de la Vall d'Alba, del PP, n'és la presidenta. Escut L'escut oficial de la Diputació de Castelló té el següent blasonament: Aquest escut va ser aprovat per Resolució del 30 de setembre de 1997, del conseller de Presidència. Publicat en el DOGV núm. 3.108, del 17 d'octubre de 1997. El castell d'argent sobre camper d'atzur són les armes de la ciutat de Castelló de la Plana, capital de la província. Els quatre pals representen les armes de la Corona d'Aragó i, per tant, de l'antic Regne de València. La corona és la utilitzada en temps antics als escuts dels regnes pertanyents a la Corona d'Aragó. Corporació La seua composició s'estableix per elecció indirecta a partir dels resultats en les eleccions municipals. Entre 2011 i 2019 va estar presidida per Javier Moliner Gargallo, pertanyent al Partit Popular. Des de 2019 el president és Josep Pasqual Martí García, del Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE). President: Josep Pascual Martí García Diputats: Santiago Agustí Calpe Tania Baños Martos Ximo Huguet Lecha Abel Ibáñez Mallasen María Jiménez Roman Manel Martínez Grau Rosario Miralles Ferrando Patricia Puerta Barberà Ruth Sanz Monroig Santiago Pérez Peñarroya Virginia Martí Sidro Vicent Sales Mateu David Vicente Segarra Vicente Pallarés Renau Marta Barrachina Mateu María Susana Marqués Escoín María de los Ángeles Pallarés Cifre Andrés Martínez Castella María Elena Vicente-Ruiz Climent Salvador Aguilella Ramos Nieves Martínez Tarazona Antonio José Cases Mollar Ignasi J. García Felip María Dolores Parra Cristina Fernández Alonso Domingo José Vicent Font Presidents Corrupció El 9 de gener de 2014, Francisco Martínez Capdevila, vicepresident primer i coordinador de l'àrea d'Obres i Serveis de la Diputació de Castelló, és destituït dels seus càrrecs per «pèrduda de confiança», en transcendir a la premsa que estava impulsant la ubicació d'una depuradora en terrenys que pertanyen a la societat Franvaltur SL, propietat d'ell i dels seus dos fills, i que anava a rebre 50.000 € (a 18,85 €/m² de terreny rústic) per part de l'Ajuntament de Borriol per l'expropiació d'aquests terrenys. Referències Enllaços externs Web de la Diputació de Castelló
Diputación Provincial de Castellón

La Diputación Provincial de Castellón (en valenciano y cooficialmente Diputació Provincial de Castelló) es el órgano institucional propio de la provincia de Castellón (España), que engloba a los 135 municipios que forman esta provincia. Le corresponde el gobierno de la provincia según lo expuesto en el Estatuto de Autonomía de la Comunidad Valenciana (artículo 66) y de acuerdo el artículo 141 de la Constitución. Se encarga de ofrecer diversos servicios a los ciudadanos así como de fomentar la colaboración entre los municipios. Tiene su sede principal en la plaza de las Aulas de Castellón de la Plana. Presidentes Hasta 1979 Vicente Ruiz Vila (1877-1880). 1.ª etapa Vicente Ruiz Vila (1882). 2.ª etapa Victorino Fabra Gil (1882-1893) Victorino Fabra Adelantado (1897-1898). 1.ª etapa Victorino Fabra Adelantado (1902-1903). 2.ª etapa Cristóbal Aicart Moya (1910-1912). 1.ª etapa Cristóbal Aicart Moya (1915-1917). 2.ª etapa Salvador Guinot Vilar (1930-1931) Carlos Selma Roig (1931-1936) José María Mira de Orduña (1941-1947) José Ferrandis Salvador (1947-1955) Carlos Fabra Andrés (1955-1960) José Ferrer Forns (1960-1968) Nicolás Pérez- Salamero (1969-1971) Francisco Luis Grangel Mascarós (1975-1979) Desde 1979 Distribución de los escaños La Diputación Provincial de Castellón posee 27 escaños, 14 de los cuales pertenecen al Partido Popular de la Comunidad Valenciana, 10 al Partido Socialista del País Valenciano, 2 a Compromís y 1 a Vox. Distribución de escaños por partidos judiciales Composición La Diputación de Castellón, se compone de 27 diputados provinciales que son elegidos por los distintos partidos judiciales de la provincia de Castellón en razón a los resultados conseguidos por los distintos partidos en relación con la representatividad de concejales en los Ayuntamientos una vez constituidos estos resultando de las elecciones municipales. Estos diputados forman el pleno de la corporación, máximo órgano de gobierno de la administración provincial. El pleno se divide en grupos políticos atendiendo al reparto en partidos políticos. Corporación provincial Gobierno provincial La corporación se divide en delegaciones de área que junto al presidente y los vicepresidentes forman el equipo de gobierno de la Diputación provincial. Los diputados que forman el grupo político con mayor representación eligen al Presidente y este a su vez elige los Vicepresidentes y los delegados. El resto de diputados de los restantes grupos forman la oposición. Además de presidir la institución y el gobierno provincial, el presidente y los vicepresidentes, lo son a su vez del pleno, es decir, del órgano parlamentario, al igual que ocurre en la mayoría de ayuntamientos con la figura del alcalde. A continuación, se relacionan los cargos de gobierno de la Diputación de Castellón en el mandato 2023-2027, todos ellos pertenecientes al grupo Popular, con las áreas de las que se encarga cada uno de ellos. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Diputación Provincial de Castellón.
Députation provinciale de Castellón

La députation provinciale de Castellón, dont le siège est situé à Castellón de la Plana, est l'organe institutionnel propre à la province espagnole de Castellón assurant les différentes fonctions administratives et exécutives de celle-ci. Elle comprend l'ensemble des communes de la province pour lesquelles elle est chargée d'aider à coordonner l'action municipale et à participer au financement de la construction d'ouvrages publics. Histoire La députation est créée lors de la division provinciale de 1833, réalisée par Javier de Burgos. Missions Organisation Sièges par mandature Liste des présidents Notes et références Voir aussi Articles connexes Districts judiciaires de la Communauté valencienne District judiciaire espagnol Liens externes Site officiel Portail de la politique espagnole Portail du Pays valencien
Gebäude der Banco de Valencia

Das Gebäude der Banco de Valencia ist ein im Stil des Neobarock errichtetes Bügeleisengebäude im Zentrum der spanischen Stadt Valencia. Es gilt heute als wichtigstes Bauwerk des valencianischen Neobarock. Lage Das Bauwerk befindet sich im historischen Zentrum der spanischen Mittelmeerstadt Valencia. Unweit des zentralen Platzes Plaça de l’Ajuntament befindet sich das dreieckige Haus an der Stelle, an der die Straßen Carrer del Pintor Sorolla und Carrer de Don Juan de Austria in die Carrer de les Barques übergehen. Das Teatre Principal de València, das größte Theater der Stadt, befindet sich direkt gegenüber dem Bankgebäude. Geschichte Das Bauwerk wurde als neuer Hauptsitz der Banco de Valencia im Jahr 1935 im Wesentlichen von den Architekten Francisco Javier Görlich und Francisco Almenar entworfen. Der Entwurf enthielt, dem Zeitgeist nach dem spanischen Bürgerkrieg entsprechend, regionale Stilelemente. Schließlich nahmen die später ausführenden Architekten Vicente Traver und Antonio Gómez Davó Anpassungen vor. Der für den Bau benötigte Stahl musste aufgrund des Zweiten Weltkrieges und dem daraus folgenden mangelnden Angebot teilweise im Tausch gegen Zitrusfrüchte aus Großbritannien eingekauft werden. Das Gebäude wurde letztlich am 24. Juli 1942 als neuer Hauptsitz der Banco de Valencia offiziell eingeweiht. Zum damaligen Zeitpunkt überragte das Gebäude noch die umliegenden Häuser bei Weitem. Im Oktober 1957 führte die sogenannte Große Flut von Valencia zu Schäden am Gebäude. Die CaixaBank erwarb 2012 die Banco de Valencia und das zugehörige Hauptgebäude. Seit Dezember 2017 befindet sich in dem Gebäude auch der Hauptsitz der CaixaBank. Dazu wurde das Gebäude vollständig renoviert und der auffällige Schriftzug „Banco de Valencia“ im oberen Bereich des Gebäudes entfernt. Die CaixaBank beabsichtigte 2020 zusätzlich die Entfernung des Schriftzuges über dem Haupteingang sowie eines Reliefs der Initialen der Banco de Valencia. Dies führte aus Gründen des Denkmalschutzes zu Widerstand, weshalb zunächst keine weiteren Veränderungen vorgenommen wurden. Architektur Das dreieckige Gebäude kann in einen unteren, mittleren und oberen Teil untergliedert werden. Der aus zweifarbigem Marmor errichtete zweigeschossige untere Teil des Gebäudes besteht aus klassischen Säulen, welche auf einem Sockel ruhen. Die Fassade des sechsgeschossigen mittleren Teils besteht aus rotem Backstein und dekorativen Elementen aus weißem Kalksandstein. Die beiden obersten Stockwerke weisen einen kleineren Grundriss auf und werden an der vorderen Spitze von einem kleinen Türmchen gekrönt. Die rosafarbene Fassade des oberen Teils wurde mit weißem Kalkstein und Fliesen verziert. Insgesamt erreicht das zehnstöckige Gebäude eine Höhe von 43 Metern. Weblinks Einzelnachweise
El Rivet

El Paratge del Rivet és un Paratge Natural Municipal del municipi valencià de Benassal (Alt Maestrat). Declarat per Acord de la Generalitat Valenciana el 4 de març de 2005. Orografia i paisatge Està enclavat entre les impressionants muntanyes del Maestrat, un immens paisatge de moles i barrancs per on circulen encaixats rius i rambles. Destacar que està situat en les proximitats de l'històric balneari d'En Segures, a uns 900 metres d'altitud. Flora El Rivet constitueix una esplèndida mostra de bosc de roure valencià. Aquest tipus de bosc en altres temps cobria grans extensions del territori del País Valencià, però en l'actualitat només és possible trobar-lo en un reduït nombre d'enclavaments. Si a això afegim el fet que el bosc del Rivet el formen exemplars de grans roures, fins al punt que dos d'aquests roures mereixen la consideració d'arbres monumentals. Però no només es troben roures al bosc del Rivet. Exemplars d'alzina, una de les quals també mereixeria la consideració d'arbre monumental, un exemplar d'heura de grans dimensions, i espècies de violes d'olor, onagra, i exemplars d'Herba fetgera (Hepatica nobilis) i d'algunes orquídies formen el seguici florístic del bosc, i revesteixen gran interés per a la conservació pel fet de ser moltes d'elles endèmiques de l'àmbit iber i llevantí. També cal destacar-ne la presència de Succisa prantensis i de Listerata ovata, espècies totes dues relictes de la flora eurosiberiana i testimonis vius d'altres èpoques de clima més fred. Aquestes dues espècies són responsables de l'interés que va provocar la declaració de la Microreserva de flora del Rivet, de 2,4 ha, que resta inclosa en aquest paratge natural. Referències Vegeu també Benassal Llista d'espais naturals del País Valencià Enllaços externs Generalitat Valenciana. Conselleria de Medi Ambient Aigua Urbanisme i Habitatge
El Rivet

El Rivet es un paraje natural municipal, con una superficie de 16,00 ha, se localiza en el término municipal de Benasal en la provincia de Castellón. Descripción Este paraje constituye una espléndida muestra de bosque de quejigo o roble valenciano Este tipo de bosque en otros tiempos cubría grandes extensiones del territorio de la Comunidad Valenciana, pero en la actualidad sólo es posible encontrarlos en un reducido número de enclaves. Si a ello añadimos que el bosque de El Rivet lo forman ejemplares de roble de gran porte, hasta el punto de que dos de ellos merecen la consideración de árboles monumentales, tendremos ya sobradamente justificada la protección de este enclave. Pero no sólo se encuentran robles en el bosque de El Rivet. Ejemplares de encina, uno de los cuales merecería también la consideración de monumental, un ejemplar de hiedra de impresionante porte y especies de violetas, prímulas y ejemplares de trébol dorado y de algunas orquídeas forman el cortejo florístico del bosque, y revisten gran interés para la conservación, por ser muchas de ellas endémicas del ámbito ibero-levantino. Merece asimismo destacarse la presencia de Succisa pratensis y Listerata ovata, especies ambas relictas de la flora eurosiberiana y testigos vivos de otras épocas de clima más frío, que son responsables, asimismo, del interés que provocó la declaración de la microrreserva de flora El Rivet, de 2,4 ha, que queda incluida dentro de este paraje natural. A este indudable interés científico, hay que añadir el indudable atractivo paisajístico del paraje: situado en las proximidades del histórico balneario de En Segures, a unos 900 metros de altitud, ofrece bellas panorámicas de las impresionantes montañas maestracenses, un inmenso paisaje de muelas y barrancos por los que circulan encajados ríos y ramblas de gran belleza. Fue declarado paraje natural municipal por Acuerdo del Consejo de la Generalidad Valenciana de fecha 4 de marzo de 2005. (En este artículo se recoge texto del acuerdo (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última).).