NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Torre vigía de Piles

La torre vigía de Piles es una torre defensiva de vigilancia costera situada en la playa del término municipal de Piles (Valencia).​ Es bien de interés cultural con registro ministerial número R-I-51-0010911 de 24 de octubre de 2002.​ Descripción Tiene un diámetro de diez metros y una altura de trece. El espesor de los muros es de 2,80 metros en la base y 1,60 en la parte alta. Tiene dos planta y terraza. La planta baja se utilizaba como caballeriza. La planta alta contaba con un hogar con chimenea y hacía de vivienda. A la terraza se accedía por una escalera de caracol.​ Es de forma troncocónica, coronada por un matacán corrido apoyado en 28 ménsulas. Este matacán pudo deberse a la necesidad de ampliar la plataforma superior de las torres, de forma que se pudiera utilizar piezas de artillería que tuviesen necesidad de espacio para el retroceso.​ Historia En 1532 algunas naves del rey de Argel atacaron Piles. En 1571 la población morisca del lugar intentó huir. Estos hechos llevaron a que en 1575 Felipe II encargara a Vespasiano Gonzaga y Colonna, virrey de Valencia, un estudio para la defensa del litoral. Este llevó a la edificación en 1577 de la Torre vigía de Piles.​ Durante los siglos XVI y XVII tenía asignada una dotación de cuatro hombres, dos a pie y dos a caballo, que se iban rotando. En el XVIII disminuyó la amenaza de la piratería, por lo que la torre quedó abandonada hasta 1830, cuando se asignó al Cuerpo de Carabineros para la vigilancia fiscal de la costa y la persecución del contrabando. Como la torre pasó a ser también la vivienda del jefe del puesto, se efectuaron ligeras modificaciones en su interior, como la adición de un altillo con vigas de madera en la planta baja que se utilizaba como dormitorio, o la conversión de los pesebres en alacenas y armarios. En 1940 el Cuerpo de Carabineros fue fusionado con la Guardia Civil, desalojándose el edificio.​ En 1986 fue restaurada.​ Referencias
Torre de les Àguiles

La torre de les Àguiles és una construcció defensiva situada al terme municipal d'Alacant (País Valencià) que es troba cap al nord, en direcció cap a la platja de Sant Joan fent cantonada entre els carrers Virgili i Horaci. Pertany al conjunt de torres de defensa de l'Horta d'Alacant. Disposa d'una planta quadrada que a la seua base té unes dimensions aproximades de cinc per cinc metres. S'eleva en tres plantes comunicades entre si per una escala de caragol i està coberta per una terrassa plana. El seu desenvolupament vertical presenta les façanes lleugerament inclinades en plànols continus on apareixen buits de reduïdes dimensions. La construcció exterior és de carreu de gran grandària amb les seues cantonades i obertures acabades amb carreus regulars. Referències
Torre Águilas

La torre Águilas es una construcción defensiva situada en el término municipal de Alicante (España) y que se encuentra hacia el norte en dirección hacia la playa de San Juan haciendo esquina entre las calles Virgilio y Horacio. Pertenece al conjunto de torres existentes en la huerta de Alicante. Dispone de una planta cuadrada que en su base tiene unas dimensiones aproximadas de cinco por cinco metros. Se eleva en tres plantas comunicadas entre sí por una escalera de caracol y está cubierta por una terraza plana. Su desarrollo vertical presenta las fachadas ligeramente inclinadas en planos continuos donde aparecen huecos de reducidas dimensiones. La construcción exterior es de sillarejo de gran tamaño con sus esquinas y vanos terminados con sillares regulares. Véase también Bienes de interés cultural de la provincia de Alicante Enlaces externos Ficha del Bien de Interés Cultural Referencias
Jaciment arqueològic del Puig

El jaciment arqueològic del Puig, l'època del qual correspon al bronze i a l'ibèric antic (segle V ae) i mitjà (destruït al s. IV-III ae), està situat al terme municipal d'Alcoi (L'Alcoià), País Valencià. El jaciment se situa a l'altiplà del Puig, amb 40 m de diàmetre i una extensió d'1,5 ha, que arribaria a les 3 ha en el període de major auge. A la part oriental, on l'accés és més fàcil, tanca el pas una muralla. Del mur, de 10 m de longitud, en sorgeixen altres de més estrets que tanquen el recinte. El poblat està molt erosionat, i les restes són més aviat escassos (restes de muralla i una torrassa defensiva, estructures de departaments quadrangulars, restes d'habitatges). Al s. XIX va ser castigat per cercadors de tresors. L'enginyer Enric Vilaplana Julià fou el descobridor del poblat del Puig. Les primeres prospeccions serioses les hi va realitzar Camil Visedo Moltó. El 1964 l'excavà el Laboratori d'Arqueologia de la Universitat de València, V. Pascual i M. Tarradell, i des de 1982 F. Rubio. En l'excavació s'hi identificaren materials de l'edat del bronze i, al damunt, nivell ibèric, del període orientalitzant amb presència d'àmfores fenícies i fíbules del tipus d'Alcores (s. VII-VI ae) i ibèric antic amb plats de ceràmica grisa i bicroma. Entre els materials, destaca l'abundància de ceràmica importada (àtica de figures roges, àtica de vernís negre), algunes amb grafits en alfabet grecoibèric, la qual cosa permet calcular-ne la destrucció dins del s. IV ae. Vegeu també Museu Arqueològic Camil Visedo. Referències Grau Mira I. L'organització del territori a l'àrea central de la Constestania Ibèrica. Publicacions de la Universitat d'Alacant, 2002 Llobregat Conesa EA. Contestania Ibèrica. Institut d'Estudis Alacantins, Alacant, 1972. Ros F. El Puig. En Arqueologia a Alacant 1976-86, Institut d'Estudi Juan Gil Albert, 1986. Aquest article conté material escrit o gràfic procedent del lloc web www.contestania.com, amb permís del propietari.
Yacimiento arqueológico de El Puig

El yacimiento arqueológico de El Puig, cuya época corresponde al bronce y al ibérico antiguo (siglo V a. C.) y medio (destrucción en torno al siglo IV-siglo III a. C.), está situado en el término municipal de Alcoy (Alicante), España. El yacimiento se sitúa en la meseta de El Puig, con unos 40 m de diámetro y una extensión de 1,5 ha, que pudo alcanzar las 3 ha en el periodo de mayor auge. En la parte oriental, donde el acceso es más fácil, una muralla cierra el paso. Del muro, de 10 m de longitud, surgen otros más estrechos que cierran el recinto. El poblado está muy erosionado, y los restos son más bien escasos (restos de muralla y un torreón defensivo, estructuras de departamentos cuadrangulares, restos de habitación). En el siglo XIX fue castigado por buscadores de tesoros. El ingeniero Enrique Vilaplana Juliá fue el descubridor del poblado del Puig. Las primeras prospecciones serias fueron realizadas por Camilo Visedo Moltó. En 1964 fue excavado por el Laboratorio de Arqueología de la Universidad de Valencia, por V. Pascual y M. Tarradell, y desde 1982 por F. Rubio. En la excavación se identificaron materiales de la Edad del Bronce, y sobre ellos, nivel ibérico. Periodo orientalizante con presencia de ánforas fenicias y fíbulas tipo Alcores (siglos VII-VI a. C.) e Ibérico Antiguo con platos de cerámica gris y bicromas. Entre los materiales, destaca la abundancia de cerámicas importadas (ática de figuras rojas, ática de barniz negro), algunas con grafitos en alfabeto greco-ibérico, lo que permite estimar su destrucción dentro del siglo IV a. C. Véase también Yacimiento arqueológico de La Serreta Museo Arqueológico Camil Visedo Referencias Grau Mira I. La organización del territorio en el área central de la Constestania Ibérica. Publicaciones de la Universidad de Alicante, 2002 Llobregat Conesa EA. Contestania Ibérica. Instituto de Estudios Alicantinos, Alicante, 1972. Rubio F. El Puig. En Arqueología en Alicante 1976-86, Instituto de Estudio Juan Gil Albert, 1986. Este artículo contiene material escrito o gráfico procedente del sitio web www.contestania.com, con permiso de su propietario. Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Yacimiento arqueológico de El Puig.
La Serreta (Alcoi)

El jaciment arqueològic de la Serreta és un important emplaçament iber ubicat als termes d'Alcoi, Cocentaina i Penàguila. L'època de màxima ocupació en correspon a l'ibèric antic, ple i romà. Constitueix un doble jaciment, un poblat i un santuari. El 1917, va ser descobert el jaciment, excavat per Camil Visedo Moltó i declarat Monument Historicoartístic el 1931. En els 50, va ser novament excavat per Visedo i en els 60 per M. Tarradell. Els principals materials estan dipositats al Museu arqueològic Camil Visedo, que porta el nom del principal excavador del jaciment. D'aquí procedeixen sis ploms escrits en alfabet grecoibèric i la divinitat de la Serreta. El jaciment també ha proporcionat interessants terracotes i ceràmiques ibèriques, i d'importació (gregues, púniques i campanianes). Característiques Es poden observar restes d'habitació, de planta quadrangular, ordenades en llargues files. A l'extrem occidental, es localitzen les restes del santuari, situat per Visedo en la porció més alta, actualment assenyalada per un vèrtex geodèsic; en els voltants, es van trobar nombrosos exvots ibèrics en terracota. Llobregat descriu restes d'un edifici situat a 100 m, que podria correspondre al santuari d'època romana. Des de la zona del santuari, es pot observar el cim de la Serra de la Xortà, que assenyala l'eixida del sol en els equinoccis, cosa que per a alguns astrònoms podria tenir alguna significació. La totalitat del vessant de la solana està coberta de restes d'edificacions que s'adapten als nivells de la muntanya. No hi ha grans restes monumentals, però l'entorn és evocador i les vistes magnífiques. Diversos investigadors han proposat la hipòtesi que aquesta podria ser la provinença de la dama d'Elx. El 1987, va ser descoberta la necròpoli, que ha estat sistemàticament excavada amb el descobriment de 80 sepultures, principalment del s. IV aC. Els aixovars són de gran varietat i riquesa. Cal destacar-ne la falcata de la tomba 53, amb una treballada empunyadura. Vegeu també Plom de la Serreta d'Alcoi Referències
Plaça Santa Clara (Castelló)

La Plaça Santa Clara és una plaça cèntrica de Castelló de la Plana. En aquesta plaça hi va haver al segle xiii un hospital per a pobres. El segle xvi s'hi va construir un convent de monges d'hàbit de Santa Clara, el 1916 l'edifici va passar a ser un Institut de Segon Ensenyament i finalment va ser enderrocat el 1936 a l'inici de la guerra civil perquè estava en ruïnes. Durant la Guerra Civil espanyola, es van construir refugis a la plaça per a protegir-se de les bombes, així que els habitants la cridaven la placeta dels refugis. Més tard es va remodelar amb petits jardins i zones de jocs i el 1949 l'Ajuntament de Castelló de la Plana la va nomenar oficialment Plaça Santa Clara. Des de 1985, la plaça està presidida per l'escultura Homenatge a Castelló de l'escultor Vicent Llorens Poy, que recorda la història de la ciutat a través de 62 figures. Referències
Plaza Santa Clara (Castellón)

La plaza de Santa Clara es una plaza porticada; en ella se celebran los principales actos lúdicos de Castellón de la Plana. Descripción general Es una plaza a dos niveles, con muchos recovecos pequeños, cerrada por tres de sus cuatro lados con modernos porches y dividida en dos por el monumento a la Fundación de Castellón. Historia Antiguamente, en el solar en el que actualmente se encuentra la plaza, existía desde la fundación de la ciudad un convento de monjas clarisas; de ahí su nombre. El convento, que tras la exclaustración de las órdenes religiosas en el siglo XIX fue convertido en el primer Instituto de Secundaria de la capital, fue demolido tras la Guerra Civil. Se convirtió el solar en una plaza con pequeños parterres. Posteriormente fue transformada en una zona de aparcamiento. En los años 80 fue profundamente remodelada con la intención de recuperar su función de espacio público peatonal y recreativo. Bajo la nueva plaza se construyó también un aparcamiento subterráneo. Localización La plaza se encuentra en pleno centro de Castellón, junto al mercado Central. Observaciones Para acceder al nivel superior de la plaza existen escaleras. Las personas con dificultad para caminar pueden acceder a ella desde el mercado Central o desde el pasaje que comunica esta plaza con la plaza Mayor. Elementos de interés Monumento a la Fundación de Castellón: enorme mole de piedra tallada en ambas caras, que representa la fundación de la ciudad por Jaime I de Aragón y el encuentro o trobada de la Virgen del LLedó por parte de Perot de Granyana. Es original del artista escultor Vicente Lloréns Poy, natural de Villarreal. Edificios de interés Mercado Central de Castellón: la parte que da a esta plaza es la ampliación del mercado original construido en los años 1940. Alrededores de interés En los alrededores de la plaza se encuentran las llamadas popularmente tascas (calles Barracas e Isaac Peral), donde se encuentra gran cantidad de bares de tapas.
Iglesia del Carmen, Requena

The Iglesia del Carmen (Church of Virgin of the Carmelites) is Gothic and Baroque-style, Roman Catholic church located in Requena, province of Valencia, Spain. The church was originally attached to a 13th-century Convent of the Carmelite Nuns. The walls are decorated in azulejo tiles. The Façade is neoclassic but maintains a later portal. It contains a decorated Chapel of the Virgen de la Soterrraña (Subterranean Virgin). See also Catholic Church in Spain References
L’Alfàs del Pi

L’Alfàs del Pi (spanisch Alfaz del Pi) ist eine Mittelmeer-Küstenstadt mit 21.080 Einwohnern (Stand: 2025) in der Provinz Alicante der Autonomen Valencianischen Gemeinschaft in Spanien. Sie besteht aus ca. 18 Siedlungskernen, die zu einer Gemeinde (municipio) zusammengefügt wurden. Lage und Klima L’Alfàs del Pi liegt etwa 10 km (Fahrtstrecke) nordöstlich der Touristenmetropole Benidorm. Das Klima ist gemäßigt bis warm; Regen fällt hauptsächlich in den Wintermonaten. Bevölkerungsentwicklung L’Alfàs del Pi war lange ein unbedeutender Ort mit einer Bevölkerungszahl, die um die 1.000 Einwohner schwankte. Nach dem Zweiten Weltkrieg sank die Bevölkerungszahl unter die 1.000 Einwohner, bedingt durch Auswanderung. Der in den 1960er Jahren einsetzende Massentourismus an der Costa Blanca erreichte L’Alfàs del Pi allerdings erst in den 1980er Jahren, führte dann aber zu einer Vervierfachung der Einwohnerzahl zwischen 1991 und 2011. Im Landschaftsbild macht sich diese Bevölkerungsentwicklung in einer wachsenden Zahl an Urbanisationen bemerkbar. Die Zahl der Haushalte verzehnfachte sich zwischen 1970 und 2011. Von den 19.615 Einwohnern beim Zensus 2021 machten Spanier (9.907) und Einwohner ausländischer Herkunft (9.648) jeweils annähernd die Hälfte aus. Den mit Abstand größten Teil der ausländischen Bevölkerung stellten Briten (21,3 %), gefolgt von Rumänen (6,7 %) und Deutschen (4,4 %). Wirtschaft Die Stadt lebt vom Tourismus der Costa Blanca, dessen Entwicklung hier in den 1970er Jahren begann. L’Alfàs del Pi verfügt über 930 Häuser sowie 4000 weitere in umliegenden Wohnsiedlungen. Geschichte L’Alfàs del Pi wurde im Jahr 1786 als Festung zur Abwehr nordafrikanischer Piraten (Barbaresken) gegründet. Im Jahr 1836 erreichte die Gemeinde ihre administrative Eigenständigkeit. Über 125 Jahre war L’Alfàs del Pi eine ländliche Gemeinde, die von landwirtschaftlichem Terrassenanbau und dem Tonabbau in der Sierra Helada lebte. Bis zum touristischen Boom Benidorms in den 1970er Jahren gab es immer wieder Auswanderungswellen nach Südamerika und Nordafrika. Kultur Sehenswert ist die katholische Kirche Cristo del Buen Acierto, die 1784 errichtet wurde und vor der das Symbol der Stadt, eine Pinie, wächst. Die Stadt veranstaltet seit 1997 jährlich ein Filmfestival. Partnerstädte Norwegen Oslo, Norwegen Frankreich Lescar; Frankreich Weblinks L’Alfàs del Pi – Fotos + Infos (Katalanisch, Spanisch und Englisch) L’Alfàs del Pi – Fotos + Infos Einzelnachweise
L'Alfàs del Pi

L'Alfàs del Pi (Valencian: [lalˈfaz ðel ˈpi]; Spanish: Alfaz del Pi [alˈfaθ ðel ˈpi]) is a Valencian town and municipality located in the comarca of Marina Baixa, in the province of Alicante, Spain, lying at the foot of Serra Gelada. L'Alfàs del Pi has an area of 19.3 km2 and, according to the 2011 census, a total population of 19,802 inhabitants; the latest official estimate (as at 2019) is 20,482. As of 2005, the town had the second largest concentration of Norwegian residents abroad, along with sizable Dutch and English communities. The economy of L'Alfàs del Pi is mainly based on tourism. The most important monument in the city is the Catholic church of Crist del Bon Encert, built in 1784. The town's symbol is a pine tree, which can be found in the church square. It is home to a nationally renowned film festival which runs each year. L'Alfàs del Pi has created a planned sea-side community - Platja de l'Albir - situated between Benidorm to the south and Altea to the north in fields earlier dominated by citrus and almond groves. Since 1995, Albir has grown into a village of about 5,000 inhabitants, into a municipality with over 20,000 inhabitants; the majority of whom are originally from Northern Europe. L'Alfàs del Pi has a high amount of foreign-born residents, having a higher percentage of foreign residents than Spanish residents. The largest foreign population are Norwegians, who have two public Norwegian schools, paid by the Norwegian government, two elder care centres for Norwegians and the only volunteering centre opened by the Norwegian government outside of Norway. In 2013, the sculpture Paraboloide by Agustín Ibarrola that symbolizes peace and was made in honor of the 2011 Norway Attacks victims was revealed. The sculpture is placed in a park that will be named after Johan Galtung. References
L'Alfàs del Pi

L'Alfàs del Pi, en valencien et officiellement (Alfaz del Pi en castillan), est une commune d'Espagne de la province d'Alicante dans la Communauté valencienne. La commune jouxte la ville de Benidorm et est située à 50 km au Nord-Est d'Alicante. Elle compte plus de 20 000 habitants dont plus de 50 % sont de nationalité étrangère. Elle est située dans la comarque de la Marina Baixa et dans la zone à prédominance linguistique valencienne. Géographie Histoire Démographie Administration Économie Patrimoine Jumelages Lescar (France) depuis 1985 Notes et références Voir aussi Sources (es) Varaciones de los municipios de España desde 1842, Ministerio de administraciones públicas, octobre 2008, 364 p. (lire en ligne) [PDF] Article connexe Liste des communes de la province d'Alicante Lien externe Site de la mairie de L'Alfàs del Pi Portail du Pays valencien Portail de la mer Méditerranée
L’Alfàs del Pi

L’Alfàs del Pi község Spanyolországban, Alicante tartományban. Lakosainak száma 21 080 fő (2025). L’Alfàs del Pi Altea, Benidorm és La Nucia községekkel határos. Testvértelepülések Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
L'Alfàs del Pi

L'Alfàs del Pi (nome ufficiale in valenziano; in castigliano Alfaz del Pi) è un comune spagnolo situato nella comunità autonoma Valenciana. Amministrazione Gemellaggi Lescar, Francia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su L'Alfàs del Pi Collegamenti esterni Sito ufficiale, su lalfas.es. (CA) L'Alfàs del Pi, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
L'Alfàs del Pi

L'Alfàs del Pi (Spaans: Alfaz del Pi) is een gemeente in de Spaanse provincie Alicante in de regio Valencia met een oppervlakte van 19 km² en is sinds de jaren 70 een van de meest internationale gebieden van Europa. L'Alfàs del Pi telt 21.080 inwoners (2025). Dit dorp kent een van de hoogste concentratie Europese immigranten van heel Spanje, waaronder voornamelijk Noren, Engelsen en Nederlanders. De regio waarin dit dorp zich bevindt heeft meer snackbars, Engelse pubs, bruine Nederlandse kroegen en zelfs Nederlandse growshops dan elke andere regio in Spanje. Er zijn dan ook veel internationale straatnamen vernoemd naar steden en plekken in de meest voorkomende landen van afkomst, zoals Calle Lillehammer, Calle Bergen, Calle Oslo, Calle de Amsterdam, Calle de Londres, Calle del Roma en zelfs Calle del Alcatraz. Het is geen regio die, ondanks gratis cursussen Spaans en Valenciaans, uitnodigt tot Spaanse integratie aangezien alles - inclusief verzekeringsmaatschappijen, supermarkten en allerhande sociale voorzieningen - ook beschikbaar zijn in de taal van, en soms puur gericht op Nederlanders, Noren, Engelsen en andere grote groepen immigranten die dit dorp en omgeving telt. Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen
L'Alfàs del Pi

L'Alfàs del Pi (em valenciano e oficialmente) ou Alfaz del Pi (em castelhano) é um município da Espanha na província de Alicante, Comunidade Valenciana. Tem 19,26 km² de área e em 2021 tinha 20 495 habitantes (densidade: 1 064,1 hab./km²). Demografia Património Farol de Albir, aberto como centro de visitantes e equipado com wifi e casas de banho. Referências
Альфас-дель-Пи

Альфа́с-дель-Пи (исп. Alfaz del Pi, кат. L'Alfàs del Pi) — город и муниципалитет в Испании, входит в провинцию Аликанте в составе автономного сообщества Валенсия (автономное сообщество). Муниципалитет находится в составе района (комарки) Марина-Баха. Занимает площадь 19,26 км². Население — 21 332 человека (на 2010 год). Население Примечания Ссылки Официальная страница Sitio web municipal Guía de Alfaz Playa del Albir Índice de estadística municipal de Alfaz del Pi . Архивировано из оригинала 30 сентября 2007 года. Datos y cifras de los municipios de la provincia de Alicante Alfaz del Pi en el Registro de Entidades Locales de la Generalidad Valenciana . Архивировано из оригинала 24 апреля 2006 года. Web de turismo de Alfaz del Pi en la Comunidad Valenciana (недоступная ссылка — история). Directorio Alfaz del Pi Federación Valenciana de Municipios y Provincias - Guía Turística . Архивировано из оригинала 27 августа 2006 года.
Алфас дел Пи

Алфас дел Пи (шп. Alfaz del Pi) град је у Шпанији у аутономној заједници Валенсијанска Заједница у покрајини Аликанте. Према процени из 2017. у граду је живело 21 494 становника. Становништво Према процени, у граду је 2017. живело 21 494 становника. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
L'Alfàs del Pi

L'Alfàs del Pi är en kommun i Spanien. Den ligger i provinsen Provincia de Alicante och regionen Valencia, i den östra delen av landet, 400 km sydost om huvudstaden Madrid. Antalet invånare är 21 964. Arean är 19,3 kvadratkilometer. L'Alfàs del Pi gränsar till Altea, Benidorm och La Nucia. Terrängen i L'Alfàs del Pi är platt norrut, men söderut är den kuperad. Kommentarer Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör L'Alfàs del Pi.
Л'Алфас-дел-Пі

Л'Алфас-дел-Пі, Альфас-дель-Пі (валенс. L'Alfàs del Pi (офіційна назва), ісп. Alfaz del Pi) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Валенсія, у провінції Аліканте. Населення — 21 332 особи (2010). Географія Муніципалітет розташований на відстані близько 370 км на південний схід від Мадрида, 42 км на північний схід від Аліканте. Клімат Демографія Динаміка населення (INE ): Галерея зображень Посилання Примітки