Ermita de Sant Roc (Sot de Xera)

L'ermita de Sant Roc és una temple existent en la localitat de Sot de Xera (Els Serrans, País Valencià), situada al costat de la carretera comarcal sobre un promontori a uns 500 metres de la localitat. Està catalogada de manera genèrica com a Bé immoble de rellevància local per la Generalitat Valenciana, con IGPCV 46.234-9999-000003. Descripció Es tracta d'un edifici d'una sola nau, d'estil renaixentista edificada en 1592, i dedicada al patró del poble, Sant Roc. Presenta porxo davanter, que es construeix sobre dos graons; Amb un sostre a una sola vertent, encara que la capella presenta sostre a dues aigües. A més , el frontó de la façana acaba en una petita espadanya per a una sola campana. La campana que en ella es conserva, és també de petites dimensions (de fet els soters l'anomenen "el campanillo") però de gran interès, ja que presenta en el terç una inscripció en castellà, per la qual és dedicada al titular de l'ermita i en la qual s'indica l'any de la seva fosa: "✱ SANT ✱ ROQUE ✱ AÑO ✱ DE ✱ I802 ✱✱". Malgrat la inscripció, els dibuixos que presenta (un calvari i d'una imatge de sant Miguel vencent al dimoni), són símbols més antics, propis de les campanes dels segles XV al XVII. D'altra banda, la presència del Crucificat en el calvari va fer que el fonedor no inclogués en la campana una creu de calvari (element omnipresent en les campanes valencianes, almenys, des de mitjan segle XVI fins als nostres dies) que si existeix en les campanes de la parròquia de Sot. La campana va deixar d'utilitzar-se abans de l'inici del segle XXI. L'accés a la petita capella es fa per una porta de llinda de fusta. Presenta en la seva façana lateral dreta una altra porta co arc romànic de dovelles irregulars, que presenta en la seva clau la data 1591, i que està encegada. El seu interior és auster, amb prebisterio sobre graderia. En el qual es troba, en una petita fornícula sense ornament, una petita imatge de Sant Roque (patró de la localitat). En la capella hi havia una flama encesa permanentment des que va acabar la guerra civil espanyola, constituïda per un atuell ple d'oli amb una metxa. Perquè aquesta flama no s'apagués, havia de tenir sempre oliï aquest recipient, i tots els dies anava una veïna del poble a revisar el llum i a dipositar oli. Actualment s'ha substituït aquest llum d'oli per espelmes que romanen enceses contínuament. Una de les claus de l'ermita la passen tots els dies de casa a casa, estant a la disposició de tots els veïns de Sot de Xera. Constituïx una excel·lent àrea recreativa amb singulars panoràmiques de la vall de Sot de Xera. Té un camí d'accés des del poble, a manera de calvari amb pendents pronunciats. Al voltant de l'ermita hi ha una petita esplanada lliure que permet la visita i celebració de romiatges i festes populars, entenent-se aquest espai lliure com a part del conjunt. A més s'envolta de frondosa jardineria, enllumenat, arbrat de diferents varietats i una font de recent construcció. Antigament hi havia el costum molt arrelat consistent en "l'obligació que diàriament a cada dona de Sot de Chera de pujar a l'ermita" i portar-hi oli per alimentar el llum votiu del Sant. Se suposa que les soteres pujaven amb oli suficient per a aquests menesters i el sobrant s'anava emmagatzemant en una gerra situada a prop, per comptar amb combustible suficient. Per poder fer aquest costum, la clau de l'ermita s'anava passant de soterrani en soterrat perquè cada dia pugés una dona del poble. Aquest costum es va interrompre durant la Guerra Civil del 36. Referències Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.