NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Palais de la musique (Valence)

Le Palais de la musique (Palau de la Música, en valencien) est un bâtiment de Valence située dans le lit de l'ancienne rivière Turia. Le Palau (comme il est populairement connu) contient plusieurs salles pour des auditions, des conférences, des expositions, des spectacles et des projections de films et d'autres activités. Historique Depuis son ouverture le 25 avril 1987, le Palais est devenu le centre musical le plus important de Valence. Aujourd'hui, le palais abrite l'orchestre de Valence. En outre, l'acoustique du Palau, en particulier celle de sa salle Iturbi (la plus importante de l'auditoire), a été saluée par de nombreux musiciens qui s'y sont produits. Le bâtiment Le bâtiment, conçu par José María de Paredes, prix national d'architecture, possède deux façades. Une qui donne sur les jardins du Turia, est couverte d'une voûte de verre qui transforme le hall du Palais en une serre d'orangers. Celle de l'arrière, mais formant l'entrée actuelle pour le public, donne sur le Passeig de l'Albereda. Grâce à un agrandissement postérieur, il y a une troisième partie souterraine, qui dispose de plusieurs salles de répétition, de vestiaires, d'enregistrement, et également un nouvel espace pour des expositions. Politique du Palau Sous la direction de María Beneyto Irene, le Palau a fait des campagnes pour apporter la culture musicale aux jeunes et aux citoyens en général. Mais le Palau a également fait l'objet de controverses: le 22 juillet 2005, le Collectif des Chanteurs en valencien Ovide Montllor a manifesté, s'enfermant dans le Palau de la Música en signe de protestation, car il n'avait eu aucun concert avec un artiste de Valence ou avec un groupe de langue valencienne. Liens externes Site officiel Cultuarts Source de la traduction (ca) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en catalan intitulé « Palau de la Música de València » (voir la liste des auteurs). Portail de Valence (Espagne) Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Palau de la Música di Valencia

Il Palau de la Música di Valencia è un auditorium che si trova a Valencia nell'antico letto del fiume Turia e che è utilizzata per concerti, spettacoli cinematografici e mostre d'arte. È la sede dell'Orchestra di Valencia e della Banda municipale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Palau de la Música de València Collegamenti esterni Sito ufficiale, su palauvalencia.com. (EN) Palau de la Música di Valencia, su Structurae.
Park Ribalta

Der Park Ribalta (valencianisch Parc Ribalta, spanisch Parque Ribalta) ist eine Parkanlage im Zentrum der spanischen Mittelmeerstadt Castellón de la Plana. Der Park gehört heute zu den wichtigsten Sehenswürdigkeiten der Stadt. Lage und Aufbau Der Park liegt im westlichen Teil des Stadtzentrums und wird von allen Seiten durch Straßen begrenzt. Direkt südlich vom Park liegt die Stierkampfarena Castellón. Nordöstlich grenzt der repräsentative Unabhängigkeitsplatz mit modernistischen Gebäuden an den Park. Der heutige Park weist eine annähernd rechteckige Form auf und wird durch einen nicht mehr für den Straßenverkehr zugänglichen ehemaligen Abschnitt der Morella-Straße in einen nördlichen und südlichen Teil untergliedert. Entlang der ehemaligen Straße befinden sich heute eine Vielzahl an Bänken, die mit Mosaiken verziert sind. Im nördlichen Teil des Parks befinden sich zwei kreisförmige Plätze, die durch einen geraden Weg verbunden sind. Auf dem westlichen und größeren Platz steht heute ein Rundbau. Auf dem östlichen Platz befindet sich ein Denkmal des spanischen Malers Francesc Ribalta. Der trapezförmige südliche Teil besitzt einen zentralen kreisförmigen Platz von dem aus strahlenförmige Pfade abgehen. Mittig auf dem Platz steht ein Obelisk. Zwischen den strahlenförmigen Pfaden gibt es viele kleine sich windende Wege. Am westlichen Rand befindet sich eine größere Teichanlage. Auf halber Strecke der ehemaligen Morella-Straße steht an der südlichen Seite ein Musikpavillon, der über einen Pfad mit dem zentralen Platz des südlichen Teils verbunden ist. Über das gesamte Gelände ist eine Vielzahl an Denkmäler verteilt. Geschichte Der Park wurde 1868 zur Eröffnung der Bahnstrecke Valencia-Sagunto-Castellón, wenige hundert Meter südlich des Bahnhofs, errichtet und sollte Besuchende der Stadt beeindrucken. D. Lluis Alfonso war für das Projekt und die Gestaltung des Parks verantwortlich. Sein Entwurf orientierte sich an Englischen Gärten. 1876 erfolgte die südliche Erweiterung des Parks. Der Entwurf des neuen Abschnitts stammte von D. Lluis Alfonso, D. Salvador Fors und dem Gärtner Francesc Tirado. 1898 wurde der von Francesc Tomàs Traver entworfene Obelisk auf dem zentralen Platz des südlichen Teils eingeweiht. Der Obelisk erinnert an die Verteidigung Castellóns im Bürgerkrieg gegen die Truppen der Carlisten zwischen dem 7. und 9. Juli 1837. Der Obelisk wurde 1932 zerstört und 1980 wieder aufgebaut. 1920 wurde im westlichen Teil des Parks ein neuer Teich angelegt. 1934 wurde ein Musikpavillon am südlichen Rand der ehemaligen Morella-Straße errichtet. Im Park befinden sich heute über 450 verschiedene Pflanzenarten. Galerie Weblinks Einzelnachweise
Platja d'Aigua Amarga

La platja d'Aigua Amarga és una platja de la ciutat valenciana d'Alacant, al sud de la rambla de les Ovelles. Tot just després d'esta platja es trobava la platja del Baver, ja desapareguda amb les ampliacions del port. Hi ha vies importants de comunicació de carretera i ferrocarril que hi confluïxen de forma paral·lela. Actualment s'ha utilitzat com a escenari de la Ciutat de la Llum per la filmació de pel·lícules. Referències
Playa de Agua Amarga

La playa de Agua Amarga es una playa de la ciudad de Alicante, en España, al sur de la Rambla de las Ovejas. A continuación de esta playa se encuentra la playa de San Gabriel, adyacente a la desembocadura de la rambla y al puerto. Existe una pequeña cala, que forma parte de esta playa, conocida como la cala de los Borrachos. En paralelo a la playa se encuentran importantes vías de comunicación por carretera y ferrocarril, como la avenida de Elche y la línea de cercanías Murcia-Alicante, respectivamente. Actualmente, la playa de Agua Amarga se ha convertido en un escenario de la Ciudad de la Luz para la filmación de películas de nivel internacional, siendo este el tercer mayor estudio cinematográfico del mundo. Véase también Playas de la Comunidad Valenciana
Platja de les Marines (Dénia)

La platja de les Marines és una platja de sorra del municipi de Dénia (Marina Alta, País Valencià). Té una longitud de 3.147 m, amb una amplitud de 80 m. S'emplaça entre la Platja de les Bovetes i la Platja del Cagarritar. Se situa en un entorn semiurbà, disposant d'accés per carrer, camí i carretera. És accessible per a minusvàlids i compta amb balisament. La platja compta amb el certificat ISO 9001-2000 (gestió de qualitat) i ISO 14001 (gestió mediambiental)
Playa de Les Marines

La playa de Les Marines es una playa de arena del municipio de Denia en la provincia de Alicante (España). Limita al norte con la Barranco de l´Alter y al sur con el Barranco del Regatxo y tiene una longitud de 3.147 m, con una amplitud de 80 metros. Se sitúa en un entorno urbano, disponiendo de acceso por calle, camino y carretera. Es accesible para personas con discapacidad y cuenta con balizamiento. Emplazada entre las playas de Les Bovetes y Albaranes. Esta playa cuenta con el distintivo de Bandera Azul.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Playa de Les Marines.
Platja de la Marineta Cassiana

La platja de la Marineta Cassiana és una platja de sorra del municipi de Dénia (Marina Alta, País Valencià). Limita al nord amb l'escullera sud del port i al sud amb el barranc de l'Emboixar i té una longitud de 1.016 m, amb una amplitud de 70 m. Se situa en un entorn urbà, disposant d'accés per carrer i passeig marítim comptant amb pàrquing delimitat. És accessible per a minusvàlids i compta amb balisament. Aquesta platja compta amb el distintiu de Bandera Blava
Playa de la Marineta Casiana

La playa de la Marineta Casiana (Plaja de la Marineta Cassiana en valenciano) es una playa de arena del municipio de Denia en la provincia de Alicante (España). Limita al norte con la escollera sur del puerto y al sur con el Barranco Lambochar y tiene una longitud de 1016 m, con una amplitud de 70 m. Se sitúa en un entorno urbano, disponiendo de acceso por calle y paseo marítimo contando con aparcamiento delimitado. Es accesible para personas con discapacidad y cuenta con balizamiento. Esta playa cuenta con el distintivo de bandera azul.​ Enlaces externos La Marineta Cassiana en la web oficial del Ayuntamiento de Denia. Referencias
Platja de Pinedo

La platja de Pinedo és una platja d'arena fina orada i dunes, aigües tranquil·les i onatge moderat. Té una ocupació mitjana. Limita cap a l'interior amb arrossars, mentre que al nord limita amb la nova desembocadura del Riu Túria. Es troba a la localitat de Pinedo, actualment una pedania de València. Compta amb un passeig marítim, i al llarg dels seus tres quilòmetres s'hi troben quiosquets, bars i restaurants. L'aigua és apta per al bany i està condicionada amb dutxes. Existeix una zona lliure, que va des de la famosa Casa Negra, fins a l'antiga fàbrica de Plexi, la qual està habilitada per al nudisme. Al sud limita amb la platja del Saler, i entra dins de l'espai protegit del Parc Natural de l'Albufera. Referències
Playa de Pinedo

La Playa de Pinedo es una playa de arena fina, dunas y oleaje moderado. Se encuentra la localidad de Pinedo, actualmente pedanía de Valencia (España). Se trata de una playa de ocupación media, alta durante la época estival. Está delimitada hacia el interior por un campo de arrozales, al norte con la nueva desembocadura del río Turia y al sur con la Playa del Saler. A lo largo de sus tres kilómetros se encuentran chiringuitos, bares y restaurantes y está acondicionada con duchas. Existe una zona libre, que va desde la famosa "Casa Negra" hasta la antigua fábrica de Plexi, que está habilitada para el nudismo. Al sur delimita con la playa del Saler y entra dentro del espacio protegido del parque natural de la Albufera. Véase también Playas de la Comunidad Valenciana Playa de la Malvarrosa Playa de la Patacona Enlaces externos Guía de Playas de Valencia Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Playa de Pinedo.
Platja de Sant Antoni

La platja de Sant Antoni és una platja situada a la costa de Cullera (Ribera Baixa, País Valencià). Història Tot i que hui en dia és la platja més cosmopolita de totes les del municipi, fa 40 anys els cullerencs hi accedien generalment travessant les séquies i els camps de taronges, ja que, el barri de Sant Antoni que hui en dia és la zona més moderna i turística de la ciutat, en aquells temps era conegut com el Raval de Sant Antoni i era un barri humil que els pescadors utilitzaven com a port. Antigament, per tant, a Cullera hi havia dos ravals: el Raval de Sant Antoni i el Raval de Sant Agustí; actualment, però, només hi ha el Raval (que és el Raval de Sant Agustí) i poca gent recorda que l'actual Sant Antoni era conegut també com el Raval de Sant Antoni. Tots els anys en aquesta platja se celebra l'Aurora, un dels actes més populars de les Festes Patronals de Cullera, es tracta d'un acte que reuneix molts visitants i molta expectació, en el qual la patrona de Cullera: la Mare de Déu del Castell de Cullera és portada al barri, i allà a l'eixida del sol la imatge és passejada pels pescadors fins a la voreta de la mar. Resulta un espectacle veure els vaixells guarnits amb llums de colors, fen sonar les sirenes, els focs d'artifici i darrere el sol ixent. Els veïns del barri i tots els visitants passen tota la nit esperant la Mare de Déu. Durant aquesta nit la platja de Sant Antoni és plena de jóvens que encenen fogueres, mengen i beuen fins a l'arribada de l'aurora. Característiques Aquesta platja oferix prop de dos quilòmetres i mig de platja amb una amplària de 75 metres amb tota mena de serveis. És d'arena fina i daurada i molt adequada per als més xicotets, ja que és necessari endinsar-se molt perquè l'aigua els cobrisca. Enfront d'ella s'alça la Penyeta del Moro, un lloc molt adequat per a practicar submarinisme. És una platja accessible, amb facilitat per al bany de persones amb mobilitat reduïda. Aquesta platja disposa d'instal·lacions per a practicar el futbolei. L'exjugador del València CF i del FC Barcelona, Romário, es desplaçava a aquesta platja per a practicar aquest esport que tant li agradava. Des de fa molts anys se celebra el Campionat Internacional de Futbolei. Vegeu també Cullera Platja del Dosser Aurora de Cullera Enllaços externs Imatges de la platja de Sant Antoni per webcam
Playa de San Antonio (Cullera)

La playa de San Antonio (Platja de Sant Antoni, en valenciano) es probablemente la más grande y famosa de Cullera, (Provincia de Valencia, España) está protegida por la organización Bandera Azul y la "Q" de Qualitur, Calidad Turística Española. Se sitúa al final de la Avenida Diagonal frente al Parque de San Antonio y situada en el barrio de San Antonio de la Mar. La playa permanece cerrada de 5:00 a 8:00 horas por servicio de limpieza, por ello, se la califica muy positivamente tanto en la Comunidad Valenciana como en el resto de España; Además de su arena de excelente calidad y finura, todo ello acompañado del agua templada y generalmente en calma, hacen las delicias de miles de turistas desde los años 60 tanto del ámbito regional como del nacional u otros países (principalmente Francia). Problemas En época estival la población de Cullera se triplica debido al turismo que acude principalmente tanto a esta playa como las que la rodean, debido a esto cabe destacar la masificación que sufre esta playa y los riesgos que esto conlleva: contaminación, basura, destrucción de hábitats de animales marinos, etcétera. Cuando el día es inestable o las corrientes son poderosas se pueden formar olas de hasta 2 metros de altura. Es una playa en la cual el agua es cálida (sobre todo en verano) lo cual favorece las condiciones de vida de las medusas, que son grandes y moradas, en general. Las plagas de medusas son corrientes después de una tormenta o similar en la cual el mar estuvo revuelto. Lugares destacados Al final de la playa, se sitúa la escollera, una muralla artificial rocosa que separa la playa del Río Júcar, en su desembocadura y hace de entrada al puerto fluvial de Cullera. Frente a la playa, sobresale una diminuta isla con un pequeño faro: la Peñeta del Moro. Véase también Cullera Peñeta del Moro Montaña de las Zorras Barrio de San Antonio de la Mar
Platja de Sant Joan

La platja de Sant Joan és la platja més extensa del municipi d'Alacant (País Valencià), i el barri en què s'inclou. Se situa a uns 7 km del centre de la ciutat, separada del nucli urbà principal per la serra Grossa i el cap de l'Horta. Orientada cap al llevant, antigament formava part del camp de la ciutat, però la forta pressió urbanística arran de la indústria turística ha fet que perda quasi tots els espais verds dels quals disposava, adquirint un fort caràcter de zona residencial. Platja La platja té un total 6.200 metres de sorra fina i una banda sorrenca prop dels cent metres d'amplada. Continua sense interrupció cap al terme del Campello, on hi rep el nom de platja de Mutxavista, encara que el seu nom original és platja de l'Horta. A Alacant pertanyen 2.900 metres de longitud. Tradicionalment ha pertangut al municipi de Sant Joan d'Alacant, fent funcions d'embarcador per a aquest poble, però arran d'un intercanvi de terrenys passà a ser propietat del municipi alacantí. Barri Al voltant de la platja se situa una zona urbana composta principalment per apartaments de caràcter estacional i turístic (encara que no exclusivament). Limita pel sud amb el Cap de l'Horta, a l'oest amb l'Albufereta, i al nord amb els municipis del Campello i de Sant Joan d'Alacant. L'any 2022, amb els seus 26 725 habitants, és el barri més poblat de la ciutat d'Alacant. Segons el patró municipal d'habitants d'Alacant, l'evolució de la població del barri de la Platja de Sant Joan entre els anys 2000 i 2022 té els següents números: El codi postal del barri és el 03540. El barri és connectat amb la resta de la ciutat per carretera i a través de serveis de transport públic com les línies 3, 4, 5 i ocasionalment la línia 1 del TRAM Metropolità d'Alacant, així com línies d'autobús. Referències
Platja de l'Albufereta

La platja de l'Albufereta és una platja de sorra fosca i aigües calmades. Es troba al nord-est de la ciutat d'Alacant (País Valencià) en la zona urbana del barri de l'Albufereta i disposa de serveis al llarg de l'època d'estiu. Hi ha també un vessament d'aigües pluvials per la desembocadura del barranc del Juncaret. Geomorfologia Els estudis de la sorra calcària s'han vinculat amb el pleistocè en trobar-hi mol·luscs de l'espècie strombus bubonius. Dels segles XVIII al XIX a l'espai hi havia una albufera amb una platja de 500 metres de llarg i 50 d'ample. El contacte de la depressió amb el mar no ha estat permanent. La construcció de dics laterals van modificar la morfologia inicial de l'espai, però va ser el 1928 amb les obres per fer un canal de drenatge que l'Albufereta es va dessecar totalment. La inundació del 1967 va ser el motiu pel qual es van construir nous murs. Referències
Playa de la Albufereta

La playa de la Albufereta es una playa de arena oscura y aguas tranquilas. Se sitúa al noroeste de la ciudad de Alicante (Comunidad Valenciana, España), en una zona urbana (en el barrio de mismo nombre) y dispone de servicios a lo largo de la época estival. También hay vertido de aguas pluviales por la desembocadura del barranco del Joncaret. Véase también Albufereta Playas de la Comunidad Valenciana Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Playa de la Albufereta. Playa de la Albufereta
Platja de l'Almadrava (Alacant)

La platja de l'Almadrava d'Alacant (País Valencià) és una petita platja pedregada i també de sorra fosca, que presenta un alt grau d'ocupació a causa de les seues aigües tranquil·les. Es troba entre la platja de l'Albufereta, al sud, separada per un petit club nàutic, i el cap de l'Horta, al nord. S'hi ubiquen grans edificacions i s'hi accedix fàcilment. Com que és petita no compta amb vigilància nocturna, cosa que és aprofitada pel jovent per a fer-hi entrompades, especialment a l'estiu.
Playa de la Almadraba (Alicante)

La playa de la Almadraba se ubica en la ciudad española de Alicante, en el barrio de Cabo de las Huertas.​ Características Está situada junto a una zona residencial del barrio del Cabo de las Huertas y cuenta con un acceso sencillo tanto a pie como por carretera. Es una playa de rocas y arena oscura y fina de aproximadamente 750 metros de longitud y unos 6 metros de anchura.​ Se encuentra entre la playa de la Albufereta, al sur, de la que la separa un pequeño club náutico, y el Cabo de las Huertas, al norte.​​ La Almadraba presenta unas características geológicas particulares debido a la presencia de afloramientos de agua dulce procedentes de un acuífero subterráneo que desemboca bajo la playa, circunstancia que puede provocar la aparición de sedimentos fangosos en determinadas zonas.​ Patrimonio arqueológico La playa y su entorno forman parte de una zona de elevado interés arqueológico relacionada con el área de influencia de la antigua ciudad romana de Lucentum. Con motivo de las obras de regeneración ambiental desarrolladas en la década de 2020 se llevaron a cabo diversas excavaciones que sacaron a la luz restos de una villa romana costera, estructuras constructivas y numerosos materiales arqueológicos, entre ellos monedas, cerámicas y ánforas.​​ El 20 de mayo de 2026, durante dichos trabajos arqueológicos, fue descubierta una cabeza escultórica romana de mármol blanco datada entre los siglos I y II d. C., conocida como la «Venus de Alicante» o «de la Almadraba». La pieza, de 22,22 cm de altura y unos 14 kg de peso, representa probablemente a la diosa Venus y ha sido considerada por diversos especialistas como uno de los hallazgos arqueológicos más importantes realizados en la ciudad de Alicante en las últimas décadas.​​ Véase también Playas de la Comunidad Valenciana Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Playa de la Almadraba.
Platja de les Arenes

La platja de les Arenes (oficialment platja del Cabanyal) delimita al sud amb el port de València i al nord amb la platja de la Malva-Rosa amb una longitud de 1200m, amplària mitjana de 60 i una alta ocupació. D'arena fina i daurada, és una platja de caràcter urbà, un extens passeig marítim amb nombrosos i amplis locals que ocupen antigues cases de bany. Disposa de tota mena de serveis així com àrees esportives i de jocs per a xiquets. És un lloc d'oci nocturn freqüentat entre els mesos d'abril i octubre. Encara que el seu nom oficial siga platja del Cabanyal, popularment es coneix com a platja de les Arenes, nom que ve donat per l'antic Balneari de les Arenes, característic edifici que imita a un temple grec, actualment convertit en un hotel, que suposava un lloc de trobada per a la burgesia valenciana de finals del segle xix i inicis del xx. Referències
Playa del Cabañal

La Playa del Cabañal (en valenciano Platja del Cabanyal) es una playa de arena fina y dorada de bandera azul, de carácter urbano, situada en la ciudad de Valencia (España).​ Está bordeada por un extenso paseo marítimo con numerosos y amplios locales -antiguas casas de baño- que ofrecen una sugerente oferta en alojamiento y gastronomía local, así como el Hotel Balneario Las Arenas de cinco estrellas.​​ Descripción Limita al norte con la playa de la Malvarrosa y al sur con el puerto de Valencia. Dispone de todo tipo de servicios, así como de áreas deportivas y de juegos para niños. Las buenas temperaturas de Valencia hacen que esté animada durante la mayor parte del año. Es, además, uno de los lugares de ocio nocturno más frecuentado entre los meses de abril y octubre. Su nombre oficial es Playa del Cabanyal, aunque también es conocida popularmente como Playa de las Arenas debido al antiguo Balneario de las Arenas, característico edificio que imita un templo griego, actualmente convertido en hotel, que era un lugar de encuentro para la burguesía valenciana de finales del siglo XIX y principios del XX. Grandes e ilustres personalidades del mundo cultural de la época recalaron en sus términos, desde el famoso pintor Joaquín Sorolla, el cual retrató en esta playa sus pinturas costumbristas para Royal society de New York, pasando por escritores como Vicente Blasco Ibañez, con su novela Flor de Mayo, o escultores como José Benlliure, que recibieron la inspiración de sus aguas cristalinas y su gentes dedicadas en su mayoría a la pesca en su imponente lonja del pescado y su Casa dels Bous. Otro dato a destacar es que el Levante Unión Deportiva recibe su nombre debido a que nació en esa playa, ya que era donde jugaban los jugadores. Véase también Playa de la Malvarrosa Playa de la Patacona Playas de la Comunidad Valenciana Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Playa del Cabañal. WebCam desde la Playa de las Arenas Web oficial Turística de la ciudad de Valencia Archivado el 11 de octubre de 2006 en Wayback Machine. Web de la Asociación de Hosteleros