NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Uzbekfilm

Uzbekfilm (en uzbeko: Oʻzbekfilm, Ўзбекфильм; en ruso: Узбекфильм) es el estudio de cine más grande y antiguo de Uzbekistán. Fue fundado el 1 de julio de 1925 con sede en la capital Taskent.​ La empresa se llamó inicialmente Sharq yulduzi («Estrella de Oriente»). En 1936 fue renombrado a Uzbekfilm. Durante la guerra soviético-alemana contra la Alemania nazi y sus aliados, la empresa fue llamada Tashkent Film Studio. En 1958 pasó a llamarse de nuevo Uzbekfilm. Desde su fundación, Uzbekfilm ha sido el motor del cine uzbeko, ha producido cerca de 400 largometrajes y 100 películas de dibujos animados.​ Algunas de las películas más populares producidos por Uzbekfilm incluyen Maftuningman (1958) y Mahallada duv-duv gap (1960). Referencias Enlaces externos Sitio web oficial
Ouzbekfilm

Ouzbekfilm ou Ouzbekkino (ouzbek : Ўзбекфилм O'zbekfilm ; russe : Узбекфильм, Ouzbekfilm), est un studio de cinéma à Tachkent (Ouzbékistan), fondé en 1925 sous le nom de Fabrique de cinéma Sharq yulduzi (litt. « Étoile de l'Orient » en ouzbek). Durant son histoire, le studio a produit près de 400 films et une centaine de dessins animés. Le studio a, entre autres, produit la plupart des films de Choukhrat Abbassov, considéré comme l'un des fondateurs du cinéma ouzbek. Liste de films d'Ouzbekfilm Voir aussi Cinéma ouzbek Cinéma russe, cinéma soviétique Cinéma asiatique Notes et références Portail du cinéma soviétique Portail de l’Ouzbékistan Portail des entreprises
Uzbekfilm

Uzbekfilm (in uzbeko Oʻzbekfilm, Ўзбекфильм; in russo Узбекфильм?) è la più grande e la più antica casa di produzione cinematografica uzbeka. Fu creata il 1º luglio 1925, quando il Paese era ancora una repubblica sovietica, sotto il nome di Sharq Yulduzi (trad. "Stella dell'Est"). Nel 1936 fu rinominata Uzbekfilm. Durante gli anni della guerra sovietico-tedesca, lo studio fu chiamato Tashkent Film Studio per essere poi nuovamente nominato Uzbekfilm nel 1958. Dalla sua fondazione lo studio ha prodotto almeno 400 film e 100 film d'animazione. I film più popolari prodotti da Uzbekfilm sono Maftuningman (1958) e Mahallada duv-duv gap (1960). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Uzbekfilm Collegamenti esterni (UZ) Sito ufficiale, su uzbekkino.uz. UzbekFilmsHD (canale), su YouTube. (EN) Uzbekfilm, su IMDb, IMDb.com.
Uzbekfilm

„Uzbekfilm” (uzb.: Oʻzbekfilm, uzb. cyr.: Ўзбекфильм; ros.: Узбекфильм, Uzbiekfilm) – największe i najstarsze studio filmowe w Uzbekistanie. Zostało założone 1 lipca 1925 roku w Taszkencie. Początkowo nosiło nazwę „Sharq Yulduzi” (dosł. Gwiazda Wschodu). W 1936 roku zostało przemianowane na „Uzbekfilm”. Po wybuchu II wojny światowej funkcjonowało pod nazwą „Toshkent Kino Studiyasi” (Taszkenckie Studio Filmowe). W 1958 roku przywrócono nazwę „Uzbekfilm”. Od czasu utworzenia w studio wyprodukowano ok. 400 filmów pełnometrażowych oraz ok. 100 filmów animowanych. Przypisy
Uzbekfilm

Uzbekfilm (în uzbecă Oʻzbekfilm, Ўзбекфильм, în rusă Узбекфильм) este cel mai mare și mai vechi studio de film din Uzbekistan. A fost fondat la 1 iulie 1925. Compania a fost denumită inițial Sharq Yulduzi (cu sensul de Steaua Orientului). În 1936, a fost redenumită Uzbekfilm. În timpul războiului sovieto-german împotriva Germaniei naziste și a aliaților săi, compania a fost numită Tașkent Film Studio. În 1958, a fost redenumită din nou Uzbekfilm. În 1979, studioul de film a primit numele regizorului și actorului Kamil Iarmatov (1903-1978). De la fondarea sa, Uzbekfilm a produs aproximativ 400 de lungmetraje și 100 de filme de animație. Unele dintre cele mai populare filme produse de Uzbekfilm sunt Maftuningman (1958), Mahallada duv-duv gap (1960), Yor-yor (1964), Shum bola (1977), Toʻylar muborak (1978), Suyunchi (1982), Kelinlar qoʻzgʻoloni (1984), Armon (1986) și Abdullajon (1991). După ce Uzbekistanul a devenit independent în 1991, guvernul țării a preluat controlul complet al studioului. În 1996, Uzbekfilm a fost transformată într-o societate pe acțiuni. Studioul produce mai puțin de zece filme de lungmetraj pe an. Filmografie selectivă 1941 Vulturul mărilor (Морской ястреб/Morskoi iastreb), Vladimir Braun 1943 Emirul din Buhara (ru: Насреддин в Бухаре / Nasreddin v Buhare, uz: Nasriddin Buxoroda), regia Iakov Protazanov 1965 Furtună deasupra Asiei (Буря над Азией / Buria nad Aziei), regia Kamil Iarmatov 1973 Al șaptelea cartuș (Седьмая пуля / Sedmaia pulia), regia Ali Hamraev 1980 Ali-Baba și cei 40 de hoți (Приключения Али-Бабы и сорока разбойников), regia Latif Fayziyev Note Legături externe Uzbekfilm la Internet Movie Database
Qarshi

Qarshi (uzbek: Qarshi / Қарши; persa: نخشب Nasaf; mongol: Харш; rus: Карши; sogdià Nakhshab) és una ciutat del sud de l'Uzbekistan, capital de la província de Qashqadaryo. Al cens del 1999, consta amb una població de 197.600 habitants, per la qual cosa actualment supera amb escreix els 200.000. Produeix gas i estores. Les ruïnes de la ciutat antiga amb la vella fortalesa es troben al turó de Shulluk Tepe i les ruïnes de la fortalesa nova estan a Kala-yi Zahak-i maran, a uns 3 km al sud-est del centre de la ciutat. Altres llocs interessants en són la madrassa de Khoja Adbul Aziz, avui museu regional, la madrassa Rabiya Madrassah per a dones (del segle XIX), la mesquita Kok Gumbaz, del segle xvi i el gran monument als caiguts en l'anomenada "Gran Guerra Pàtria" (II Guerra mundial). Estava situada a la vall de Kashka-Darya que va paral·lela al sud de Zarafshan (riu de Samarcanda), fins a l'Amudarià (al qual no arriba, ja que es perd a l'arena). Era una població en la ruta Bukharà-Balkh (a 14 dies de camí de la primera i 8 de la segona). Tenia una ciutadella, i un barri, i el riu passava pel mig de la vila. La ciutadella ja estava en ruïnes al segle x. Els mongols de Genguis Kan hi van tenir els seus campaments d'estiu després del 1220. Kebek Khan (1318-1326) i Kazan Khan (2346-1347) kans de Txagatai, hi van construir palaus i la ciutat va prendre el nom de Karshi o Qarshi, que vol dir 'Fort', i va servir de fet com a capital durant el seu govern. Aquestos palaus van fer desplaçar la ciutat cap al sud del riu. Avançat el segle xiv, fou eclipsada per Kish (lloc de naixement de Tamerlà), coneguda també com a Shar-e Sabz, a 3 dies de camí cap al nord. En aquest temps, es va construir la nova fortalesa per ordre de Tamerlà, que ocupa el lloc de la moderna ciutat. Aquesta fortalesa va resistir els atacs de Muhammad Shaybani (1500-1510) i del shibànida Abd Allah II Khan (1557-1598) el 1558. Al segle xviii, sota autoritat del kan de Bukharà, va començar a prosperar en perjudici de Kish. Al segle xix, era residència de l'hereu de l'emirat de Bukharà i tenia 10 caravanserralls, 4 madrasses i una doble muralla. La veïna vall de Zarafshan va passar a Rússia el 1868 i, el 1873, Bukharà va esdevenir protectorat rus per un tractat signat en aquesta ciutat; el fill de l'emir, Abdul Malik, es va revoltar a la rodalia. El 1920, era la segona ciutat de l'emirat de Bukharà (conegut com a kanat de Bukharà), amb uns 65.000 habitants. En els anys setanta del segle xx, els soviètics van fer un gran projecte d'irrigació amb aigua de l'Amudarià. El cultiu principal n'és el cotó. Referències René Grousset, The Empire of the Steppes: A History of Central Asia, New Jersey, 1970. ISBN 0813513049. Barthold, Turkestan dow to the Mongol invasion.
Kárší

Kárší (Uzbecky: Қарши) je město v severním Uzbekistánu. Je hlavním městem Kaškadarjinského vilájetu. Kárší je důležité v těžbě zemního plynu a je známé také výrobou tkaných plochých koberců. Historie Během dynastie Sheyban se město prudce rozrostlo (16. století). V 18. století to bylo druhé největší město Bucharského chanátu. Během těchto staletí byla postavena velká část velkolepých architektonických památek města. S úpadkem Šachrizabu v 18. století rostl význam Kárší a bylo sídlem korunního prince bucharského emirátu. Město mělo během této doby dvojitou sadu hradeb, 10 karavanserajů a 4 medresy. V roce 1868 Rusové anektovali údolí zeravšanských hřbetu a v roce 1873 byla v Kárší podepsána smlouva, která změnila Bucharu na ruský protektorát, k velkému zděšení emírova syna Abdula Malika, který se ve vzpouře vydal do kopců. Na počátku 70. let byla dokončena první část velkého projektu s cílem odvést vodu z řeky Amudarja v Turkmenistánu na východ do Uzbekistánu za účelem zavlažování země obklopující Kárší. Téměř všechny tyto zavlažované země kolem Kárší jsou osázeny bavlnou. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Qarshi na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kárší na Wikimedia Commons
Qarshi

Qarshi, dt. auch Karschi (russisch Карши Karschi) ist die siebtgrößte Stadt in Usbekistan. Die Einwohnerzahl betrug im Jahr 2006 226.905 Einwohner, während im Jahre 1979 noch 108.225 Menschen hier lebten. Die Stadt ist kreisfrei und Hauptstadt der Viloyat Qashqadaryo im Süden des Landes. Qarshi feierte 2008 offiziell seine 2700-jährige Geschichte. Die Stadt hieß früher Nachschab, arab. Nasaf, ab dem 14. Jahrhundert Qarshi und von 1922 bis 1937 Behbudiy nach dem hier getöteten Mahmudhoʻja Behbudiy. Qarshi war einst eine der wichtigsten Städte Sogdiens. Khan Kebek (1318–1326) verlegte die Hauptstadt des Tschagatai-Khanats nach Qarshi, damals im westlichen Reichsteil Mawarannahr gelegen. Um Qarshi finden sich über 300 Ruinen aus antiken und mittelalterlichen Zeiten. Im 18. Jahrhundert gewann die Stadt im Emirat Buchara an Wichtigkeit. 1830 wurde die Odina-Moschee errichtet. Sport Das Karshi Challenger-Tennisturnier findet regelmäßig statt. Der in Qarshi beheimatete Fußballverein Nasaf Karschi spielt aktuell in der Uzbekistan Super League. Persönlichkeiten Goʻzal Yusupova (* 1997), Tennisspielerin Alibek Davronov (* 2002), Fußballspieler Siehe auch Liste der Städte in Usbekistan Literatur V. Minorsky: Art. "Nakhshab" in The Encyclopaedia of Islam. New Edition Bd. VII, S. 925a. Weblinks
Qarshi

Qarshi (uzbeko: Qarshi, ruso: Карши, persa: نخشب) es una ciudad en el sur de Uzbekistán. Es la capital de la provincia de Kashkadar. Se encuentra a una altitud de 386 m , a 520 km al suroeste de Taskent, y alrededor de 335 km al norte de la frontera de Uzbekistán con Afganistán. Es en el centro de un fértil oasis que produce trigo, algodón, y seda. El nombre moderno "Qarshi" significa fortaleza. Casi la totalidad de las tierras de regadío alrededor de Karshi están sembradas con algodón. La ciudad es importante en la producción de gas natural. Demografía Según estimación 2010 contaba con 226 130 habitantes.​ Referencias
Karchi

Karchi ou Qarshi (en ouzbek : Qarshi ou Қарши ; en russe : Карши), est une ville du sud-est de l'Ouzbékistan et la capitale de la province de Kachkadaria. Elle est située au sud-est de Boukhara et au sud-ouest de Samarcande. Elle est anciennement connue sous le nom de Nakhchab sous les Sogdiens (dont elle fut la capitale) et de Nasaf sous les Arabes. Population La ville compte environ 200 000 habitants. Transports La ville est desservie par la route A380. Articles connexes Base aérienne de Karchi-Khanabad Route de la soie Musée national d'histoire et de culture de la région de Kashkadarya Liens externes Carte topographique soviétique à 1/100 000 Notes et références Portail de l’Ouzbékistan
Karsi

Qarshi (IPA: [qarˈʃɨ] cirill írással: Қарши; újperzsa nyelven: نخشب / Nahsab; orosz nyelven: Карши / Karsi) Dél-Üzbegisztán városa, Qashqadaryo régió fővárosa. Lakossága a 2014. évi népszámlálási adatok szerint körülbelül 222 898 fő. Fontos földgázkitermelő területen fekszik, de híres szőnyeggyártásáról is. Fekvése Taskenttől kb. 520 km-rel délre, délnyugatra fekszik, és az üzbég-afgán határtól mintegy 335 km-rel északra található. Története A város búzát, gyapotot és selymet előállító termékeny oázis középpontjában, a Balh és Buhara közötti útvonalon található. Nevének mai változata erődöt jelent. Shahrisabz 18. században bekövetkezett csökkenésével a Karsi jelentősége nőtt, a város Buhara Emirátusának koronahercegi székhelye volt. Ebben az időszakban a városnak két fala, 10 karavánja és 4 medresze volt. 1868-ig az oroszokhoz csatolták a Zaravsán-völgyet, és 1873-ban Karsiban írták alá a buharai orosz protektorátusú szerződést. Az 1970-es évek elején egy nagy öntözési projekt első szakasza fejeződött be, mely a türkmenisztáni Amu-darja folyótól keletre Üzbegisztánba szállította a vizet, hogy a Karsit körülvevő földet öntözze. A város körüli ilyen öntözött területek nagy részére gyapotot ültetnek. Éghajlat A Köppen éghajlati osztályozási rendszere a terület éghajlatát hideg, félszáraz (BSk) osztályba sorolja. Ipar Karsitól 40 km-re délre földgáz (GTL) üzem áll építés alatt. Ez az üzem a Sasol GTL-technológiáján alapul, és évi 1,4 millió tonna kapacitással rendelkezik, a következő termékekből: GTL dízel, petróleum, benzin és folyékony kőolaj. A projekt teljes költsége 4 milliárd dollár, és ez az első ilyen csúcstechnológiai üzem az eurázsiai kontinensen. A GTL Üzbegisztán közös projektje, ahol Sasol és Üzbegisztán állami olajipari vállalata, a Uzbekneftgas 44,5%-os részesedéssel rendelkezik, és a többi 11% Malajziai Petronához tartozik, 2009-ben alakult. Az üzem a Shurtan gáz- és kémiai komplexum alapján épül fel. Nevezetességek Xoja Abdulaziz medresze – Regionális Múzeum Rabiya medresze – 19. század végi női medresze Kok Gumbaz-mecset – egy 16. századi épületegyüttes része Második világháborús emlékmű – talán az egyik legkorábbi a Szovjetunió területén Galéria Jegyzetek Források Grousset, René. The Empire of the Steppes: A History of Central Asia. Trans. Naomi Walford. New Jersey: Rutgers, 1970. ISBN 0-8135-1304-9 http://gca.satrapia.com/+uzbekistan-launches-4-bn-gtl-joint-project-with-sasol+
Karshi

Karshi ((UZ) Qarshi, Қарши; (FA) نخشب; (RU) Карши) è il capoluogo della regione di Kashkadarya, nella parte sud dell'Uzbekistan e ha una popolazione di 231.093 abitanti (calcolata per il 2009). Si trova a circa 520 km a sud-ovest di Tashkent, 335 km a nord del confine usbeco con l'Afghanistan (latitudine 38° 51' 48N; longitude 65° 47' 52E) e a un'altitudine di 374 m s.l.m. Storia Originariamente Karshi era stata la città sogdiana di Nakhshab, quindi la città persiana di Nasaf, e la seconda città dell'Emirato di Bukhara. Era una tappa sulle rotte carovaniere tra Balkh e Bukhara. I khan mongoli Kebek e Qazan, del Khanato Chagatai, eressero qui dei palazzi, in quella che era la zona dei pascoli estivi di Gengis Khan. Nel 1364, anche Tamerlano eresse un palazzo fortificato e circondato da un fossato in quella che è ora la parte sud della città. Il moderno nome di "Karshi" significa appunto fortezza. Con il declino di Shahrisabz nel XVIII secolo, Karshi crebbe d'importanza e fu sede del principe ereditario dell'Emirato di Bukhara. La città aveva all'epoca una doppia serie di mura, 10 caravanserragli e 4 madrase. Nel 1868, i russi annetterono la valle di Zarafshan, e nel 1873, il trattato che convertiva Bukhara in un protettorato russo, fu firmato a Karshi. Economia La città si trova al centro di una fertile oasi che produce frumento, cotone e seta. Nei primi anni settanta fu completata la prima sezione di un più ampio progetto d'irrigazione che prevedeva la deviazione dell'acqua dal fiume Amu Darya dalla regione orientale del Turkmenistan verso l'Uzbekistan per irrigare il territorio intorno a Karshi. Quasi tutti i campi irrigati intorno alla città sono coltivati a cotone. Karshi è inoltre importante per la produzione di gas naturale e per la lavorazione dei tappeti. Principali monumenti Madrasa Khoja Adbul Aziz - la più grande della città, ha ospitato dal 1975 al 2007 il Museo regionale. Madrasa Rabiya - madrasa femminile del tardo XIX secolo. Moschea Kok Gumbaz - parte di un complesso di edifici del XVI secolo. Monumento commemorativo della seconda guerra mondiale - forse uno dei più monumentali dell'ex Unione Sovietica. Museo statale di storia e cultura della regione di Kashkadarya Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Karshi Collegamenti esterni (EN) Karshi, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Qarshi

Qarshi (ook geschreven als Karshi; Қарши) is een stad gelegen in het zuiden van Oezbekistan. Het is de hoofdstad van de provincie Qashqadaryo en had in 2006 een bevolking van 226.906 inwoners. Oorspronkelijk was het de Sogdische stad Nakhshab en daarna de Perzische stad Nasaf, Qarshi was de tweede stad van het Emiraat Buchara. De stad ligt in het midden van een vruchtbare oase waar graan, katoen en zijde werden verbouwd en het was een rustplaats voor de karavanen die tussen Balch en Buchara liepen. De Chagatai kans Kebek en Qazan Khan bouwden paleizen in de stad en gebruikten het als hoofdstad. In 1364 liet Timoer Lenk er een versterkt paleis bouwen in wat nu het zuidelijke deel van de stad is. De moderne naam Qarshi betekent fort. Met de neergang van Sachrisabz in de achttiende eeuw werd Qarshi steeds belangrijker en was het de vestingsplaats van de kroonprins van het Emiraat Buchara. De stad was dubbel ommuurd, had 10 karavanserai en 4 madrassa's gedurende deze tijd. Rond 1868 annexeerden de Russen de vallei van Zarafshan en in 1873 werd Buchara een Russisch protectoraat. In de vroege jaren 70 werd begonnen met een groots irrigatieproject dat water van de Amu Darja in Turkmenistan moest omleiden naar de landen rond Qarshi. Vrijwel alle landbouwgrond rond Qarshi wordt gebruikt voor de katoenteelt. Ook is de stad een belangrijke producent van aardgas.
Qarshi

Karsji, eller Qarshi (uzbekiska: Qarshi eller Қарши; persiska: نخشب, Naxšab; ryska: Карши, Karsji) är en stad i södra Uzbekistan. Den har 226 905 invånare (enligt uppskattning från 2006) och är huvudstad i provinsen Qasjqadarja. Den ligger på 374 meters höjd, runt 520 kilometer sydsydväst om Tasjkent, sydöst om Buchara, sydväst om Samarkand, och omkring 335 kilometer norr om Uzbekistans gräns mot Afghanistan. Staden är centrum i en bördig oas som producerar vete, bomull och silke. Staden har vidare viktig naturgasproduktion. Stadens ålder uppskattas till 2700 år. Karsji utgjorde ursprungligen den sogdiska staden Nakhshab, och senare den muslimska persiska staden Nasaf. Staden var en anhalt på den elva dagar långa kamelfärden mellan Balch och Buchara. De tjagataiska mongolkhanerna Kabak och Kazanby byggde palats vid staden på platsen för Djingis khans sommarbetesmark. År 1364 byggde Timur Lenk ett befäst palats med vallgravar i vad som idag är den södra delen av staden. Stadens nuvarande namn kommer från ordet för fort. Då Sjachrisabz förföll under 1700-talet växte Karsji i betydelse och var säte för kronprinsen av emiratet Buchara, i vilket staden var den näst största. Staden hade under denna tid dubbel stadsmur, tio karavanserajer och fyra madrassa. År 1868 hade ryssarna annekterat Zeravsjandalen, och 1873 underskrevs i Karsji det fördrag som gjorde Bucharaemiratet till ett ryskt protektorat; den dåvarande emirens son, Abdul Malik, reste sig då i uppror mot den ryska övermakten. Under tidigt 1970-tal fullföljdes den första delen av ett större konstbevattningsprojekt för att leda vatten från Amu-Darja i Turkmenistan österut in i Uzbekistan för att bevattna landet runt Karsji. De bevattnade landen uppodlades nästan uteslutande med bomull.
Карші

Карші́ (узб. Qarshi, Қарши, перс. نخشب, Naxšab, у 1926—1937 роках — Бек-Буді) — місто в Узбекистані, адміністративний центр Кашкадар'їнської області. Географія Розташований в центрі Каршинської оази, на річці Кашкадар'я поруч з височиною Кунгуртау, біля підніжжя гір західного Паміру. Клімат Місто знаходиться у зоні, котра характеризується кліматом тропічних степів. Найтепліший місяць — липень із середньою температурою 29 °C (84,2 °F). Найхолодніший місяць — січень, із середньою температурою 2,9 °C (37,2 °F). Історія Карші виник до нашої ери на стародавньому караванному шляху з Самарканда і Бухари до Афганістану, Індії. Місто знамените своїми стародавніми пам'ятниками історії, це мечеть «Кукгумбаз», мечеть Ходжі Убайд Джарроха, Каршинська фортеця тощо. 2005 року в Узбекистані відзначали 2700-річний ювілей міста Карші. Впродовж століть жителі міста займалися обробкою виляску, торгівлею, виробництвом килимів (килимарство), які розходилися по всьому світу. Економіка Залізничний вузол. Легка (бавовноочищувальна, текстильна, швейна), харчовосмакова промисловість (у тому числі олійноекстракційна); виробництво будматеріалів. Див. також Карші (аеропорт) Катастрофа Ту-154 під Учкудуком Примітки Посилання Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1980. — Т. 5 : Кантата — Кулики. — 566, [2] с., [24] арк. іл. : іл., портр., карти + 1 арк с.
Qoʻshkoʻpir

Qoʻshkoʻpir (Uzbek: Qoʻshkoʻpir, Қўшкўпир, قۉش‌كۉپیر; Russian: Кошкупыр, romanized: Koshkupyr) is an urban-type settlement and seat of Qoʻshkoʻpir District in Xorazm Region in Uzbekistan. Its population is 18,700 (2016). References
Kouchkoupir

Kouchkoupir (Qo'shko'pir en ouzbek; Кошкупыр, Kochkoupyr en russe ; Kushkupir en anglais) est une ville d'Ouzbékistan, située au nord-ouest de ce pays dans la province du Khorezm. Son nom provient de deux mots du dialecte khorézmien et signifie kush : deux, kupir : pont. Géographie La ville se situe dans l'oasis d'Amou-Daria. Elle est à 35 km d'Ourguentch, capitale administrative du Khorezm, 20 km de Khiva, ville historique et ancienne capitale du khanat de Khiva. La ville est le chef-lieu administratif du district de Kouchkoupir (en). Elle se trouve au bord du canal de Gazavat et à quelques kilomètres de la frontière du Turkménistan. Historique La localité a été fondée au début de XXe siècle sous l'Empire russe et s'est développée pendant la période soviétique. L'aménagement et l'architecture de la petite ville sont purement soviétiques. Elle obtient le statut de ville en 1983. Population Kouchkoupir comprenait 12 800 habitants en 1991. Elle était estimée à 18 134 habitants en 2010. Transport La ville se trouve à 27 kilomètres de la gare de chemin de fer d'Ourguentch. Notes et références Voir aussi Bibliographie (ru) Article Kochkoupyr, in Grande Encyclopédie soviétique, éd. 1997 Liens externes Portail de l’Ouzbékistan
Kushkupir

Kushkupir (uzbeko: Qo‘shko‘pir; russo Кошкупыр) è una città dell'Uzbekistan. È il capoluogo del distretto di Kushkupir nella regione di Xorazm (Khorezm) e conta 18.134 abitanti (calcolati per il 2010). La città si trova 27 km a ovest di Urgench. Note
Кошкупыр

Кошкупы́р (узб. Qo‘shko‘pir / Қўшкўпир) — посёлок городского типа в Узбекистане, Хорезмская область. Административный центр Кошкупырского района. География Посёлок расположен на канале Газават, в 27 км от железнодорожной станции Ургенч. Население по состоянию на 2017 — 42,8 тыс. чел. История Архитектурный комплекс XVI в. Иморат-бобо. Город с 1983 года, с 1992 — посёлок городского типа. Примечания Литература Большой энциклопедический словарь / Гл. ред. А. М. Прохоров. — М., 1997. — С. 583. Ссылки Портал Хорезма