NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gʻijduvon

Gʻijduvon, dt. auch Gischduwan (kyrillisch Ғиждувон; russisch Гиждуван Gischduwan), ist eine Stadt in der usbekischen Viloyat Buxoro (Provinz Buchara), gelegen etwa 40 km nordnordöstlich der Viloyathauptstadt Buchara. Die Stadt hatte laut der Volkszählung von 1989 damals 30.500 Einwohner, laut einer Berechnung für 2010 beträgt die Einwohnerzahl 44.289. Gʻijduvon ist eine kreisfreie Stadt und gleichzeitig Hauptort des gleichnamigen Distrikts Gʻijduvon. Eine der drei Madāris, die Ulugh Beg erbauen ließ, befindet sich in Gʻijduvon. Sie wurde von 1432 bis 1433 errichtet und vor allem als Chanakah verwendet. Gʻijduvon war der Geburtsort des Sufi-Ordensgründer Abdulhalik Gijduvani. Gʻijduvon wurde 1972 zur Stadt erhoben. Siehe auch Liste der Städte in Usbekistan Einzelnachweise Weblinks
Gijduvon

Gijduvon (in uzbeko G`ijduvon; cirillico Гиждуван) è il capoluogo del distretto di Gijduvon nella regione di Bukhara, in Uzbekistan. Storia Si trova a Gijduvon una delle tre madrase fatta erigere da Uluğ Bek tra il 1432 e il 1433, (le altre si trovano a Samarcanda e Bukhara), e il mausoleo dell'eminente filosofo centro-asiatico Abduholik Gijduvoni. Storicamente Gijduvon era un centro d'istruzione, religioso e culturale, oggigiorno è un centro commerciale non solo per la provincia ma anche per le aree vicine. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gijduvon Collegamenti esterni The Treasures of Ulugbek: The Madrassah in Gijduvan Archiviato il 2 febbraio 2009 in Internet Archive.
Gʻijduvon

Gʻijduvon (Giżduwan) – miasto w wilajecie bucharskim Uzbekistanu, ośrodek administracyjny tumanu. W 1970 r. miał 16.000 ludności. W Gʻijduvonie znajduje się jedna z trzech medres zbudowanych przez Uług Bega, wzniesiona w 1437 (pozostałe są w Samarkandzie i w Bucharze). Znajduje się tam także pomnik teologa islamskiego Abduholika Giżduwoni. Linki zewnętrzne Zdjęcia z Gʻijduvonu
Гіждуван

Гіждуван (узб. Ғиждувон, Gʻijduvon) — місто в Узбекистані, центр Гіждуванського району Бухарської області. Населення 30 486 мешканців (перепис 1989), 40 800 чол. у 2004. Місто розташоване на автошляху Самарканд—Бухара, за 17 км від залізничної станції Кизилтепа. Бавовноочисний завод. Медресе Улугбека (1433). Історія Відоме з VIII століття, за іншими даними — з Х століття. Від давна це був торговельний та ремісничий центр Середньої Азії. Однак славу йому принесли праці вченого та богослова ХІІ століття Абдулхаліка Гіждувані, в околицях міста збереглася його могила до якої досі йдуть на поклін шанувальники суфістської течії ісламу. У 1437 році неподалік від міста було заснован одне з трьох медресе Улугбека, великого внука Тимура. Статус міста з 1972 року. Легенда Місто уславилось своїми керамічними виробами та майстрами. За легендою місцевий майстер створив для одного з правителів піалу взамін чудової китайської чаші, яку невдаха султан розбив. Ніхто не брався за роботу, оскільки таємниця китайської порцеляни зберігалась у суворій таємниці, і майстри просто не знали, як робляться чудові майже прозорі чаші. Однак за справу взявся майстер із Гіждувана. Коли він приніс чашу всі придворні та й сам султан подумали, що майстер створив звичайну піалу. Але коли гончар повернув її боком, виявилост, що він створив сім чудових тонкостінних піал. Економіка Місцеві мешканці майже не їздять на заробітки в сусідні райони та держави, місто доглянуте. Мешканці займаються скотарством, ремеслами, зокрема виготовленням кераміки. Працює бавовоноочисний завод. Спорт У місті базується професійний футбольний клуб Гіждуван Примітки
Toʻrtkoʻl

Toʻrtkoʻl (kyrillisch-usbekisch Тўрткўл; karakalpakisch Tórtkúl bzw. Төрткүл; russisch Турткуль; auch Turtkul; bis 1920 Petroalexandrowsk) ist eine kreisfreie Stadt und Hauptort eines gleichnamigen Bezirks in Karakalpakistan (Usbekistan). Toʻrtkoʻl liegt auf 105 m Höhe und hat 52.424 Einwohner (Berechnung für 2009), die Volkszählung 1991 ergab 36.300 Einwohner. Toʻrtkoʻl ist die südlichste Stadt der Autonomen Republik Karakalpakistan und war bis 1932 ihre Hauptstadt. Da die Stadt ungünstig am Amudarja liegt und der Schutz vor dessen Fluten viele Ressourcen verschlang, wurde die Hauptstadt Karakalpakistans schließlich ins zentralere Nukus verlegt, das man neu gegründet hatte. Die mittleren Temperaturen betragen 28 °C im Juli und −5,1 °C im Januar. Bei Toʻrtkoʻl liegt ein Flughafen mit einer 1503 Meter langen Landebahn und dem ICAO-Code UTNT (). Sport 1983 wurde der Fußballclub Tselinnik Turtkul usbekischer Meister. Sergei Diomidow (1943–2024), sowjetischer Turner, wurde in Toʻrtkoʻl geboren Sultan Rachmanow (1950–2003), sowjetischer Olympiasieger und Weltmeister im Gewichtheben, wurde in Toʻrtkoʻl geboren Siehe auch Liste der Städte in Usbekistan Weblinks
Toʻrtkoʻl

Toʻrtkoʻl (Uzbek: Toʻrtkoʻl/Тўрткўл, [tort.'kol]; Karakalpak: Tórtkúl/Төрткүл, also spelled as Turtkul (Russian: Турткуль, [turt.kulʲ]), is a city in Karakalpakstan, Uzbekistan and the administrative center of the Toʻrtkoʻl District. Its population is 58,200 (2016). History The city was founded as a Russian garrison after the Khivan campaign of 1873 and before 1920 was known as Petroaleksandrovsk (Russian: Петро-Александровск). It was then a major jewelry producing center of Uzbekistan, and was equipped with telegraph in 1913 and with a radio station in 1922; the station began regular translations in 1930. In 1932, the city was renamed to Turtkul (from Turkish törtkül meaning square) and between 1932 and 1939 was the capital of the newly formed autonomous republic of Karakalpakstan. The city was located near the major Amu Darya River, which is known for having significantly altered its flow path several times in its history. In 1932, the Amu Darya once more changed direction and flooded Turtkul. This and past damage by the Amu Darya prompted the authorities to move the capital of Karakalpakstan over 170 km to Nukus in 1939. The river banks were reinforced, stopping further flooding. However, in 1942, the river suddenly flowed towards Turtkul, destroying it overnight. Consequently, in 1949 Turtkul was relocated. Climate Toʻrtkoʻl has a cold desert climate (Köppen climate classification BWk). The climate is continental, arid and hot. The coldest month is January with the average temperature of −25 °C (−13 °F) and the hottest month is July with an average temperature of 45 °C (113 °F). The annual average is 12.4 °C (54.3 °F). Annual precipitation is 97 mm; it is the highest in March at about 20 mm and is nearly zero between July and September. The evaporation exceeds precipitation on average by 36 times and sometimes up to 270 times. Economy The city has a cotton processing factory, a reinforced concrete plant, an asphalt plant and an external section of Nukus Medical School. Notable person Tuti Yusupova, longevity claimant, died in 2015, possibly 134 years old. References
To‘rtko‘l

To‘rtko‘l ou Turtkul (ouzbek : To‘rtko‘l / Тўрткўл; karakalpak : To'rtku'l / Төрткүл; russe : Турткуль) est une ville du Karakalpakstan, en Ouzbékistan. Elle est le centre administratif du district de To‘rtko‘l (en). Histoire La ville a été fondée par une garnison de soldats russes après l'expédition militaire de Khiva de 1873. Elle était connue sous le nom de Petro-Aleksandrovsk (russe : Петро-Александровск) jusqu'en 1920, et était réputée pour sa grande production de bijoux. Elle a été équipée du télégraphe en 1913, puis de la radio soviétique à partir de 1922. La station a commencé des traductions en langue locale en 1930. En 1932, la ville a été renommée en Turtkul (du turc törktkül signifiant carré). De 1932 à 1939, elle est la capitale de la nouvelle république autonome du Karakalpakstan. La ville est située près du grand fleuve Amou-Daria, qui a souvent changé de lit tout au long de son histoire. En 1932, l'Amou-Daria a inondé la ville en changeant de tracé. Cette imprévisibilité a conduit en 1939 les autorités à transférer la capitale dans la ville de Noukous, à 170 km. Les berges du fleuve ont été renforcées plusieurs fois. Pourtant, en 1942, le fleuve s'est déplacé soudainement, détruisant la ville du jour au lendemain. Depuis 1949, Turtkul a été relocalisée. Climat Le climat est continental, aride et chaud. Le mois le plus frais est janvier, avec une température moyenne de −5 °C et le mois le plus chaud celui de juillet avec une température moyenne de 28 °C. La moyenne annuelle est de 12,4 °C. Les précipitations annuelles sont de 97 mm. Il pleut le plus souvent en mars avec à peu près 20 mm et pratiquement jamais entre juillet et septembre. Transports La ville est traversée par la route A380. Personnalités liées Tuti Yusupova (1880 ?-2015), supercentenaire, revendiquée comme détenant le record mondial de longévité, est née et morte à To’rtko’l. Notes et références Portail de l’Ouzbékistan
Turtkul

Turtkul (in karakalpak Toʻrtkuʻl; in uzbeco Toʻrtkoʻl; in russo Турткуль) è una città di 52.701 abitanti, capoluogo del distretto di Turtkul nella repubblica autonoma del Karakalpakstan, in Uzbekistan. Si trova a circa 3 km dall'Amu Darya, e dista circa 30 km da Beruniy. Storia La città è stata fondata nel 1873 e prima del 1920 era conosciuta come Petroaleksandrovsk (in russo: Петро-Александровск); nel 1932 fu rinominata Turtkul (dal turco törktkül che significa "piazza"). Tra il 1932 e il 1939 è stata la capitale della neo-formata repubblica del Karakalpakstan, ma a causa di inondazioni e danni causati dall'Amu Darya fu necessario spostare la capitale a Nukus. Nel 1942 Turtkul subì una disastrosa inondazione e nel 1949 fu spostata. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Turtkul
Toʻrtkoʻl

Toʻrtkoʻl (karak. Tórtkúl / Төрткүл, uzb. Toʻrtkoʻl / Тўрткўл, ros. Турткуль, Turtkul) – miasto w Uzbekistanie, jedno z najstarszych w regionie Karakałpacji, założone w 1873 roku. W latach 1932–1939 było stolicą tej prowincji.
Турткуль (місто)

Турткуль (до 1920 року — Петро-Александровськ; кар. Twoʻrtkuʻl; узб. Тўрткўл, Toʻrtkoʻl) — місто районного підпорядкування в Каракалпакстані (Узбекистан), центр Турткульського району. Місто розташоване за 170 км на південний схід від Нукуса. Залізнична станція Туртгул на лінії Нукус — Міскін. Населення 36 346 мешканців (перепис 1989). Бавовноочисний завод, бавовнопрядильна, бавовноткацька фабрики. Історія Засноване у 1873 році. Було центром Амудар'їнського відділу Сирдар'їнської області Російської імперії. У 1925–1932 роках місто було центром Кара-Калпацької АО, у 1932—1939 роках — столицею Кара-Калпацької АРСР. У зв'язку з підмиванням правого берега Амудар'ї у 1949 році перенесене на нове місце. Назва Назва міста з узбецької та каракалпацької мов перекладається як «Чотири озера». Джерела
Сурхандаря

Сурхандаря (на узбекски: Surxondaryo; на руски: Сурхандаря) е река в Узбекистан, десен приток на Амударя. Дължина 175 km (с дясната я съставяща Каратаг 287 km). Площ на водосборния басейн 13 500 km². Река Сурхандаря се образува от сливането на реките Каратаг (лява съставяща) и Тупалангдаря (дясна съставяща), водещи началото си от южните склонове на Хисарски хребет, в югоизточната част на Узбекистан, на 516 m н.в., в близост до село Чинар. По цялото си протежение тече в посока юг-югозапад през Сурхандаринска област по широката и плодородна Сурхандаринска долина, простираща се между хребетите Байсунтау и Кугитангтау на запад и Бабатаг на изток. Влива се отдясно в река Амударя, на 290 m н.в., при град Термез. Основните ѝ притоци са десни: Сангардакдаря, Халкаджар, Пулхаким, Алакутан. Пълноводието на реката е от юни до август. Среден годишен отток на 6 km от устието 65,8 m³/s. В средното ѝ течение е изградено голямото Южносурханско водохранилище, което служи за регулиране на годишния отток на реката, а водите му се използват за напояване в южната част на Сурхандаринската долина. Непосредствено след преградната стена на водохранилището надясно се отклоняват няколко големи напоителни канали (Шерабадски, Карасу и др.). По течението и долината на Сурхандаря са разположени повечето от населените места в Сурхандаринска област, в т.ч. градовете Шурчи, Кумкурган, Джаркурган и Термез, селищата от градски тип Дустлик, Хурият и Какайди. Топографска карта J-42-А М 1:500000 J-42-В М 1:500000 Източници
Riu Txaghan

El riu Txaghan (Čaghan Rud, també Čaghan Rodh) és el setè i darrer afluent per la dreta del riu Amudarià. Està situat una mica a l'oest del sisè afluent, el Kafirnihan, amb el qual de vegades va ser confós. Neix a les muntanyes Buttam al nord de la regió de Txaghaniyan, passa per l'antiga vila del mateix nom, moderna Denaw, i altres viles menors i desaigua al riu Amudarià no gaire lluny de Tirmidh. Ja fou esmentat amb el mateix nom al Hudu al-alam i per Sharaf al-Din Yazdi. Modernament la part superior s'anomena Kara Tagh Darya i més avall de Denaw porta el nom de Surkhan. Bibliografia W. Barthold, Turkestan
Surchandarja

Surchandarja (uzbecky Surxondaryo) je řeka v Surchandarjinském vilajátu v Uzbekistánu. Její délka činí 175 km. Od pramenů Karatagu je to 287 km. Povodí má rozlohu 13 500 km². Průběh toku Vzniká soutokem řek Tupalangdarja a Karatag, které stékají z jižního svahu Hissarského hřbetu. Je pravým přítokem Amudarji. Vodní režim Nejvodnější je od června do srpna. Průměrný dlouhodobý průtok je 65,8 m³/s ve vzdálenosti 6 km od ústí (záměrná čára Manguzar). Využití Na řece byla vybudována Jihosurchanská přehrada. Literatura V tomto článku byly použity informace z Velké sovětské encyklopedie, heslo „Сурхандарья“.
Surxondaryo

Der Surxondaryo (in kyrillischer Schrift Сурхондарё, auch Surkhandarya oder Surchandarja) ist ein rechter Nebenfluss des Amudarja in Usbekistan. Verlauf Der Fluss entsteht am Zusammenfluss seiner beiden Quellflüsse Tupalangdarja (Toʻpatangdaryo) und Karatag (Qoratagʻ) nahe der Grenze zu Tadschikistan, etwa 50 Kilometer westlich der tadschikischen Hauptstadt Duschanbe. Die Quellflüsse entspringen in den südlichen Hängen des Hissargebirges. Er fließt in südsüdwestlicher Richtung nach Termiz, wo er nach 175 Kilometern gegenüber der Grenze Usbekistans zu Afghanistan in den Amudaryo mündet. Sein Einzugsgebiet von 13.500 km² liegt in der tadschikischen Region Nohijahoi tobei dschumhurij und in der usbekischen Viloyat Surxondaryo, die nach dem Fluss benannt wurde. Am Mittellauf oberhalb der Stadt Qumqoʻrgʻon befindet sich der Stausee Janubiy Surxon Suv Ombori (Südlicher Surxondaryo-Stausee). Hydrologische Daten Zwischen 1961 und 1990 führte der Surxondaryo-Quellfluss Karatag an der tadschikisch-usbekischen Grenze durchschnittlich 34 Kubikmeter Wasser pro Sekunde. Bei Manguzar, nahe Termiz gelegen, führt der Surxondaryo 50 m³/s. Der Abflussbeiwert beträgt 116 Millimeter pro Jahr. Durchflussdaten der Station Manguzar im 58-jährigen Durchschnitt (1932–1989) Angaben in m³/s Weblinks Daten der Messstation Manguzar nahe der Mündung in den Amudaryo Einzelnachweise
Surxondaryo (river)

The Surxondaryo or Surkhandarya (Uzbek: Surxondaryo, Russian: Сурхандарья Surkhandarya) is a primary right tributary of the Amu Darya in Uzbekistan. It is formed at the confluence of the rivers Karatag and Toʻpolondaryo near the city Denov. It flows into the Amu Darya in the city Termez. The river is 175 kilometres (109 mi) long (287 km including its source river Karatag) and has a basin area of 13,500 square kilometres (5,200 mi2). It gives its name to the Surxondaryo Region. Flora and fauna The natural habitat in area of the river Surxondaryo consists of tugai and reed forests, where the Caspian tiger occurred and abundant of deer and wild boar. References
Surjandaria

El Surjandaria (en uzbeko: Surxondaryo, en ruso: Сурхандарья Surkhandarya) es un afluente derecho primario del río Amu Darya en Uzbekistán.​ Se forma en la confluencia de los ríos Karatag y Toʻpolondaryo cerca de la ciudad Denov. Desemboca en el Amu Darya en la ciudad de Termez. El río tiene una longitud de 175 km (287 km incluyendo su río fuente Karatag) y una superficie de cuenca de 13 500 km2. Da nombre a la región de Provincia de Surjandaria. Flora y fauna El hábitat natural en la zona del río Surxondaryo consiste en bosques de tugai y cañas, donde se encontraba el tigre del Caspio y abundan los ciervos y jabalíes.​ Referencias Enlaces externos
Sourkhan Daria

Le Sourkhan Daria est une rivière du Tadjikistan et de l'Ouzbékistan. C'est un affluent de l'Amou-Daria en rive droite. Géographie Il naît sur les pentes méridionales des monts Gissar dans la province tadjike de Nohiyahoi tobei Jumhurii, à une cinquantaine de kilomètres au nord-ouest de Douchanbé, capitale du pays, sous le nom de Karatag. Dès sa naissance, il adopte la direction de sud, direction qu'il maintiendra tout au long de son parcours. Il quitte le territoire tadjik quelque 70 kilomètres après sa naissance pour traverser le territoire de l'Ouzbékistan. Il coule au total sur 250 km environ. En Ouzbékistan, il traverse la région administrative de Sourkhan-Daria (Surxondaryo Viloyati), baigne la ville de Denov à la confluence du Sangardak, puis se dirige vers la frontière afghane. Il se jette dans l'Amou-Daria à Termez. Affluents Le Karatag constitue en fait le cours supérieur du Sourkhan Daria. Le Dachnabad L'Obizarang Le Tupalang Le Sangardak Hydrologie Dans son cours supérieur, le Sourkhan Daria est une rivière très abondante, bien alimentée par les précipitations des monts Gissar surtout à la fonte des neiges. Son débit à la frontière ouzbèke, mesuré de 1961 à 1990, se montait à 34 mètres cubes par seconde. Il atteignait 50 mètres cubes plus loin, à Manguzar, à la fin de son parcours de montagne. Plus en aval, son débit diminue fortement à cause de l'utilisation de ses eaux pour l'irrigation de vastes surfaces agricoles, au nord et au nord-ouest de Termez. Régime Son régime est franchement de type nival avec crues de printemps, c’est-à-dire d'avril à juin inclus. L'étiage se produit en fin d'été-début d'automne, d'août à octobre, avec un minimum en septembre. Les débits à Manguzar Le débit du Sourkhan Daria a été observé pendant 58 ans (1932-1989) à Manguzar, localité ouzbèke de la région de Sourkhan-Daria située peu avant son confluent avec l'Amou Daria. À Manguzar, le débit inter annuel moyen ou module observé sur cette période était de 50 m3/s pour un bassin versant de 13 500 km2. La lame d'eau écoulée dans le bassin atteint ainsi le chiffre de 116 millimètres par an. Voir aussi Notes et références Portail des lacs et cours d'eau Portail de l’Ouzbékistan Portail du Tadjikistan
Surkhan Darya

Il Surxondaryo o Surkhan Darya (in usbeco Surxondaryo; in russo Сурхандарья, Surkhandar'ja) è un fiume del Tagikistan e dell'Uzbekistan. È un affluente di destra dell'Amu Darya. Geografia Nasce sui pendii meridionali dei monti Gissar nella provincia tagika di Nohiyahoi tobei Jumhurii, a una cinquantina di chilometri a nord-ovest di Dushanbe, capitale del paese, con il nome di Karatag. Fin dalla sorgente, adotta la direzione del sud, direzione che manterrà lungo tutto il suo percorso. Abbandona il territorio tagiko a circa 70 chilometri dalla sorgente per entrare in Uzbekistan. Il suo corso misura circa 250 km. In Uzbekistan, attraversa la regione amministrativa di Surkhan-Daria (Surxondaryo Viloyati), bagna la città di Denov alla confluenza con il Sangardak, infine si dirige verso la frontiera afghana. Confluisce con l'Amu Darya a Termez. Affluenti Il Karatag, che costituisce di fatto il corso superiore del Surkhan Darya. Il Dachnabad. L'Obizarang. Il Tupalang. Il Sangardak. Idrologia Nel suo corso superiore, il Surkhan Darya è un fiume carico di acque, ben alimentato dalle precipitazioni dei monti Gissar, soprattutto dopo lo scioglimento delle nevi. La sua portata presso la frontiera uzbeka, misurata tra il 1961 e il 1990, è di 34 metri cubi al secondo. Raggiunge i 50 metri cubi in seguito, a Manguzar, al termine del suo percorso di montagna. Più a valle, la sua portata diminuisce fortemente a causa dell'utilizzo delle sue acque per l'irrigazione di vaste superfici agricole, a nord e a nord-ovest di Termez. Regime Il suo regime è prettamente di tipo nivale con piene primaverili, vale a dire da aprile a giugno compresi. Il periodo di magra si registra tra la fine dell'estate e gli inizi dell'inverno, da agosto a ottobre, con un minimo in settembre. La portata a Manguzar La portata del Surkhan Darya è stata misurata per 58 anni (1932-1989) a Manguzar, località uzbeka della regione di Surkhan-Daria situata poco a monte della sua confluenza con l'Amu Daria. A Manguzar, la portata media annuale registrata durante questo periodo è stata di 50,70 m³/s su una superficie di 13.500 km². Note
Surchan-daria

Surchan-daria (uzb. Surxondaryo) – rzeka w południowo-wschodnim Uzbekistanie, prawy dopływ Amu-darii. Jej długość wynosi 175 km, a dorzecze zajmuje powierzchnię 3510 km². Powstaje z połączenia rzek Karotog (Qoratagʻ) i Toʻpatangdaryo u południowych podnóży Gór Hisarskich. Na rzece znajduje się zbiornik Janubiy Surxon. Zobacz też rzeki Azji Przypisy
Rio Surcã Dária

O rio Surcã Dária (em usbeque: Surxondaryo; em russo: Сурхандарья; romaniz.: Surkhandarya) é um afluente pela margem direita do Amu Dária que nasce no Uzbequistão na confluência dos rios Rio Karatag e Toʻpolondaryo, corre para sul ao longo de 175 km e desagua no Amu Dária em Termez (Uzbequistão), na fronteira com o Afeganistão. A sua bacia hidrográfica tem 13 500 km² e o caudal médio a 6 km da foz é 65,8 m³/s (metros cúbicos por segundo) ou, segundo outras fontes, 50 m³/s. Dá o nome à província uzbeque homónima. Considerando o Karatag como sendo o curso superior do Surcã Dária, então o seu comprimento aumenta para 287 km e a nascente é no antigo glaciar de Diakhandara (completamente fundido desde pelo menos 1958), na cordilheira de Gissar (parte ocidental do sistema Pamir-Alai), no Tajiquistão. Geografia O Karatag, frequentemente referenciado como sendo o curso superior do Surcã Dária, nasce nas vertentes meridionais dos montes Gissar, na região tajique de Nohiyahoi tobei Jumhurii, cerca de 50 km a noroeste da capital tajique Duchambé. Ao longo de todo o seu percurso segue a direção sul. Entra no Uzbequistão cerca de 70 km depois da nascente e atravessa praticamente toda a província de Surcã Dária, passando pela cidade de Denov, onde o seu afluente Sangardak tem a sua foz, seguindo depois para Termez, na fronteira afegã, onde desagua no Amu Dária.[carece de fontes?] Os seus principais afluentes são o Karatag, o Dachnabad, o Obizarang, o Tupalang e o Sangardak.[carece de fontes?] No seu curso superior (Karatag), o Surcã Dária é um rio muito caudaloso, alimentado pelas precipitações dos montes Gissar, sobretudo na forma de neve,[carece de fontes?] o que explica que o seu caudal máximo perto da nascente ocorra em julho e agosto. O seu caudal na fronteira uzbeque, medido entre 1961 e 1990, ascendia a 34 m³/s.[carece de fontes?] A 6 km da foz era 68,5 m³/s ou, segundo outras fontes, 50 m³/s. Em Termez chega a secar completamente no final do verão, embora o caudal máximo médio no mesmo local chegue aos 390 m³/s em abril. O caudal que chega à foz é fortemente diminuído pelo facto da sua água ser intensamente usada para irrigação de vastas áreas agrícolas a norte e noroeste de Termez.[carece de fontes?] O habitat predominante no vale do Surcã Dária é constituído por tugais e canaviais, onde no passado viviam tigres-do-cáspio (extintos desde os anos 1960 ou 1970) e abundavam veados e javalis. Notas e referências
Сурхандарья

Сурхандарья — река в Узбекистане, правый приток Амударьи. Название обычно возводят к таджикскому «красная река» (тадж. сурх — красный, дарья — река). Образуется при слиянии рек Тупалангдарья и Каратаг, стекающих с южного склона Гиссарского хребта. Длина реки составляет 175 км (от истока реки Каратаг — 287 км), площадь бассейна 13 500 км². Половодье длится с июня по август. Средний расход воды в 6 км от устья (створ Мангузар) составляет 65,8 м³/с. На реке находится Южно-Сурханское водохранилище. В начале I тысячелетия н. э. воды Сурхандарьи орошали обширные земли Шерабодского оазиса, в её долине находились процветающие города Термез, Дальверзин-Тепе и Зар-тепе. Примечания Литература Сурхандарья // Струнино — Тихорецк. — М. : Советская энциклопедия, 1976. — (Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров ; 1969—1978, т. 25).