Fajaztepa

Fajaztepa (uzbeško: Fajoztepa) je budistično arheološko najdišče v Baktriji v Srednji Aziji v oazi Termez blizu mesta Termez v južnem Uzbekistanu. Nahaja se 15 km zahodno od Termeza ob glavni avtocesti M39. Na odcepu z glavne ceste proti Fajaztepi je postaja avtobusa številka 15, od koder je 1 km hoje po poti brez sence. Temelji najdišča so iz 1. stoletje našega štetja, vrhunec dejavnosti pa je doseglo v 3. in 4. stoletju v obdobju Kušanov. Okoli 5. stoletja našega štetja je doživelo usoden upad, verjetno z vdorom Kušanov-Sakov, katerih kovance so našli na bližnjem najdišču Karatepa. Večina napisov iz obdobja Kušanov in Kušanov-Sakov izvira iz budističnih samostanov Karatepa in Fajaztepa. Zgodovina Samostanski kompleks Fajaztepa se nahaja severozahodno od ruševin starega Termeza. Leta 1968 je Absadom Beknajev v sipinah našel kip Bude iz alabastra, ki ga je kasneje prenesel v lokalni zgodovinski muzej. Med letoma 1968 in 1976 je to najdbo preučeval L. I. Albaum. Ko je bil s trga Fajaztepe odstranjen pesek, se je začela preučevati arhitektura spomenika. Kompleks je sestavljen iz treh sklopov monumentalnih zgradb: templja v osrednjem delu, samostana na severozahodu in gospodarskih stavb na jugovzhodu. Skupna površina kompleksa je 1,5 kvadratnega kilometra. Ena od posebnosti je nenavadna stupa, ki ni v osrednjem delu kompleksa, temveč izven njega, vzporedno s svetim oltarjem. Ti deli so med seboj povezani z opečnato in kamnito potjo, ki prečka trg. V templju, katerega stene krasijo različne pisane poslikave, stoji Budov kip. Ob stenah templja so nekoč stali kipi, posvečeni Budi, visoki do štiri metre. Številni spomeniki so bili prvotno rdeče barve, kasneje pa so bili prekriti z zlato. Na južni strani templja je podoba Bude v rdečih oblačilih. Na obeh straneh kipa sta dve osebi, oblečeni v dolga oblačila z zaponkami na ramenih. Na vzhodni steni svetišča so še sledi stenskih poslikav, v svetišču pa so našli fragmente glinastih človeških obrazov in kipov iz mavca. Tempeljsko dvorišče je pravokotne oblike, veliko 33 x 20 metrov, z vrati v sobe menihov na vseh štirih straneh. Sredi dvorišča je velika dvorana s poslikavami, ohranjenimi le na spodnjih delih. Ob tej dvorani je stupa. V severozahodnem delu dvorišča je majhen trapezoidni ribnik, izdelan iz marmornih fragmentov. Na dnu ribnika je posebna odprtina v obliki levjih ust. Voda v takšnih ribnikih je bila čista in pitna. Lev je iz kušanskega obdobja in simbolizira Budo. V samostanu so bili v sobah nastanjeni menihi in študenti, medtem ko so bile spalnice za romarje v učilnicah in pisarnah. Na stenah sob so bile police za oljene svetilke. Ob stenah nekaterih sob so bili podstavki za Budove kipe. Menihi, njihovi učenci in romarji so molili v osrednjem delu templja v premorih med verskimi dogodki. Uničenje Fajaztepa je bila porušena med napadi iranskih Sasanidov. Od prve polovice 5. do 6. stoletja so ruševine templja kot bivališče uporabljali Heftaliti. Med invazijo Arabcev je bila Fajaztepa popolnoma uničena in kasneje pokopan pod peskom. Najdišče Najdbe Na najdišču so odkrili številne budistične freske in reliefe, ki se danes večinoma nahajajo v Državnem zgodovinskem muzeju Uzbekistana v Taškentu. Posebej znana je niša z Budo in dvema menihoma iz 3.–4. stoletja našega štetja. Nedavno so odkrili napis, ki omenja kušanskega kralja Huviško. Sklici