NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cascade Valley Hospital

The Cascade Valley Hospital is a general hospital in Arlington, Washington, operated by Skagit Regional Health. The 48-bed hospital is located south of downtown Arlington on a 17-acre (6.9 ha) property; Cascade Valley also operates five medical clinics and a freestanding ambulatory surgery center. History The Arlington General Hospital was built in 1909 as the first hospital-specific building in Snohomish County. A new hospital, named Cascade Valley, was built at the current campus in 1958, and was incorporated into the Snohomish County Public Hospital District No. 3 in 1964. The hospital campus was rebuilt in 1987, and the district later expanded to cover most of northern Snohomish County in 1996. A major $45 million renovation was completed in 2010, adding a new building and remodeling the hospital to expand emergency services to accommodate a growing number of patients. A helipad was built in 2015 to accommodate airlifted patients. In the 2010s, Cascade Valley remained as the last independent hospital in Snohomish County. The hospital announced in 2013 that it would merge with PeaceHealth, but the merger was cancelled by PeaceHealth over issues with electronic records. After evaluating new partners, including UW Medicine and Providence Health & Services, Cascade Valley announced in 2016 that it would merge with Skagit Regional Health, the operator of Skagit Valley Hospital in Mount Vernon. The two hospitals had already partnered in 2011 to build a medical clinic in Smokey Point, near Arlington, and Skagit has run outpatient chemotherapy programs for Cascade in the past. A three-story expansion with 30,000 square feet (2,800 m2) of space began construction in July 2026 and is scheduled to open in late 2027. It was jointly funded by Skagit Regional Health and Stilly Valley Healthy Connections (both public hospital districts) and will house facilities for urgent care, family medicine, and lab services. Facilities Cascade Valley Hospital operates one general hospital in Arlington, and five clinics in Darrington, Granite Falls, and Smokey Point. References
Egan House (Seattle)

Egan House is a Northwest Regional style house in Seattle. It was designed by Robert Reichert in 1958 for retired United States Navy Rear Admiral Willard Egan. The public development authority Historic Seattle restored the house in 2003 and retained ownership of it, putting it up for sale in April 2024.It was designated a Seattle Landmark in 2010. The house lies within the St. Mark's Greenbelt. References Sean Keeley (May 2, 2014), "A Rare Peek Inside Seattle Architectural Landmark Egan House", Curbed Seattle (blog), Curbed, archived from the original on September 13, 2016 Further reading Gabriel Campanario (March 20, 2015), "Triangle house: a slice of weird Seattle", The Seattle Times External links Egan House at Historic Seattle Egan House at City of Seattle Landmarks Preservation Board (2009)
Moses Lake Municipal Airport

Moses Lake Municipal Airport (IATA: WA40, ICAO: WA40, FAA LID: W20) is a public use airport located within the city of Moses Lake. The airport property was deeded to the city in 1947 by the Northern Pacific Railroad. Since 1994, operations at the Municipal Airport have been overseen by the Airport Commission. In February 2021, the wording of closure conditions for the airport was changed by the city to promote development. See also List of airports in Washington References
U.S. Bank Centre

U.S. Bank Centre (také jako City Centre a dříve jako Pacific First Center) je mrakodrap v Seattlu. Má 44 podlaží a výšku 177 metrů, je tak 7. nejvyšší mrakodrap ve městě. Výstavba probíhala v letech 1987 – 1989 a za designem budovy stojí firma Callison Architecture. Budova byla otevřena pod názvem Pacific First Center, v dnešní době se ji také někdy říká City Centre. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu U.S. Bank Centre na Wikimedia Commons Reference Související články Seznam nejvyšších budov v Seattlu
US Bank Centre

Le US Bank Center est un gratte-ciel de bureaux de 177 mètres de hauteur construit à Seattle aux États-Unis dans l'État de Washington de 1987 à 1989. La surface de plancher de l'immeuble est de 288 973 m2 ce qui est considérable pour un gratte-ciel. L'immeuble est la propriété du groupe canadien Bentall. En avril 2024 c'était l'un des dix plus haut gratte-ciel de l'agglomération de Seattle. L'architecte est l'agence Callison Architecture pour qui le US Bank Centre est la réussite en matière de gratte-ciel de bureaux dont l'agence est la plus fière. Annexes Article connexe Liste des plus hautes constructions de Seattle Liens externes Ressources relatives à l'architecture : Pacific Coast Architecture Database The Skyscraper Center Structurae Portail des gratte-ciel Portail de Seattle
City Centre

Het City Centre (vroeger Pacific First Center; ook U.S. Bank Centre) is een wolkenkrabber in het centrum van Seattle. De wolkenkrabber telt 52 verdiepingen, waarvan acht ondergronds. Het City Centre heeft een hoogte van 184,82 meter, maar tot het dak heeft het gebouw een hoogte van 176,79 meter. Daarmee is de wolkenkrabber het op zes na hoogste gebouw van Seattle. De bouw begon in 1987 en werd voltooid in 1989. Het City Centre is in de postmoderne stijl gebouwd en de toren heeft een vloeroppervlakte van 88.078 m². De wolkenkrabber heeft ook een eigen parkeergarage met 1019 parkeerplaatsen. Het City Centre kreeg een Engergy Star in 2007 en van 2009 tot en met 2013. De wolkenkrabber heeft ook een LEED-certificaat. De grond, waar het City Centre op staat, was eigenlijk bestemd voor het Stimson Center, maar door financiële problemen werden die plannen nooit uitgevoerd. Zie ook Lijst van hoogste gebouwen van Seattle
South Peapod

South Peapod est une île de l'archipel San Juan dans le comté de San Juan de l'État de Washington aux États-Unis. Géographie Située dans le détroit de Rosario, elle s'étend sur environ 135 m de longueur pour une largeur de moins de 100 m. Les rochers Peapod se situent à environ 800 m à l'est de South Peapod. Notes et références Voir aussi North Peapod Liens externes Ressource relative à la géographie : Geographic Names Information System Portail de l’État de Washington Portail des îles
Rochers Viti

Les rochers Viti est une île de l'État de Washington dans le Comté de Skagit aux États-Unis. Description Située dans le Puget Sound entre l'île Lummi au nord et l'île Vendovi au sud, elle s'étend sur environ 290 m de longueur pour d'un peu moins de 65 m. Notes et références Lien externe Vue satellite Portail des îles Portail de l’État de Washington
Fort Nisqually

Le Fort Nisqually est un fort stratégique utilisé par la Compagnie de la Baie d'Hudson pour le commerce des fourrures. Le fort est situé dans la zone du Puget Sound sur le territoire de l'État de Washington. Le fort a été ensuite déplacé. Renommé Fort Nisqually Granary, ce dernier accueille aujourd'hui un musée de Tacoma classé en tant que National Historic Landmark depuis le 15 avril 1970. Historique Le fort devient le premier poste européen de commerce de fourrures dans le Puget Sound. La compagnie britannique Compagnie de la Baie d'Hudson l'édifie en 1833. William Fraser Tolmie séjourne dans le fort cette année en décrivant la région dans un journal. Le fort est situé à l'embouchure du Sequalitchew Creek (en) au nord du delta du fleuve Nisqually près d'où se trouve aujourd'hui la localité de DuPont (Washington). La principale activité du fort se concentrait sur la collecte et la revente de fourrures de castors. Le fort était également actif dans la production de graines pour la consommation locale mais aussi pour l'exportation. De 1843 à 1857, durant la période de transition entre le régime anglais et le régime américain, le Dr. William Fraser Tolmie est le responsable du fort et de la compagnie agricole associée. Le fort ne servira jamais dans un grand conflit même si des forces armées y passèrent momentanément. Le traité de l'Oregon en 1846 laisse le fort en zone américaine. Le fort fermera en 1869 à la suite de la diminution de la demande de fourrures et l'augmentation des taxes. Il sera revendu aux États-Unis. Dans les années 1930, le fort sera rénové et reconstruit dans le Point Defiance Park (en) de la ville de Tacoma dans le cadre du New Deal du président Franklin Roosevelt. Seuls deux bâtiments furent déplacés, les autres étant tombés en ruine au fil des années. Le grenier du fort (Fort Nisqually Granary) fut ainsi déplacé et déclaré National Historic Landmark en 1970. Le fort est depuis utilisé comme un musée d'histoire. D'autres bâtiments non originaux furent ajoutés. Le site original est quant à lui étudié par des archéologues mais il ne reste plus de bâtiments à proprement parler. Annexes Liens externes Ressource relative à l'architecture : Registre national des lieux historiques (en) Site officiel Notes et références Portail du Registre national des lieux historiques Portail de l’histoire militaire Portail des musées Portail de l’État de Washington
Okanoganský národní les

Okanoganský národní les se nachází v severní a západní části okresu Okanogan v americkém státě Washington. Má rozlohu přes šest tisíc km² a na severu ho ohraničuje kanadsko-americká hranice, na východě sousedí s Colvillským národním lesem, jižní hranicí je rozvodí mezi řekami Methow a Stehekin a na západě sousedí s národním parkem Severní Kaskády. V lese se nachází Pasaytenská divočina a část divočiny Chelan-Sawtooth. Západní strana lesa je daleko deštivější než suchá východní strana, a tak se zde nachází různá vegetace, která přechází od tajgy až po step. Studie Správy lesů Spojených států amerických z roku 1993 zjistila, že rozloha pralesa v národním lese činí až 1 280 km², z čehož většina se skládá z borovice pokroucené. Nejbližšími důležitými obcemi jsou Omak a Okanogan. Společně s Wenatcheejským národním lesem ho Správa lesů Spojených států amerických řídí z města Wenatchee. Stanice rangerů se nachází v obcích Tonasket a Winthrop. Po Nesperckém národním lese v Idahu se jedná o druhý největší národní les, který se nachází v jediném okrese. Okanoganský národní les byl založen v roce 1911 z části Chelanského národního lesa. O deset let později se ale celý nový národní les vrátil pod hlavičku Chelanského národního lesa, který byl v roce 1955 přejmenován na Okanoganský národní les. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Okanogan National Forest na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Okanoganský národní les na Wikimedia Commons
Forêt nationale d'Okanogan

La forêt nationale d'Okanogan (anglais : Okanogan National Forest) est une forêt nationale américaine située dans le comté d'Okanogan dans l'État de Washington au nord-ouest des États-Unis. Elle est gérée conjointement avec la proche forêt nationale de Wenatchee par le service forestier américain. La forêt a été établie en 1911 au départ d'une partie de la forêt nationale de Chelan. Description D'une superficie de 6 066,3 km2, la forêt est délimitée au nord par le Canada, à l'est par la forêt nationale de Colville et à l'ouest par la Ross Lake National Recreation Area, une zone récréative liée au parc national des North Cascades. La forêt est située sur le flanc oriental de la chaîne montagneuse des North Cascades. Ces montagnes jouent un rôle de barrière naturelle pour l'humidité en provenance de l'océan Pacifique ce qui explique que la partie occidentale du parc est plus humide que la partie orientale. La totalité de la réserve naturelle Pasayten Wilderness et une partie de la Lake Chelan Sawtooth Wilderness se trouvent dans la forêt. Une étude du service forestier américain de 1993 a estimé que 1 278 km2 de la forêt était recouvert d'une forêt primaire. Cette forêt se compose en grande partie du Pin tordu (Pinus contorta). Notes et références Voir aussi Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives à la géographie : Geographic Names Information System National Forest Foundation Portail du bois et de la forêt Portail de la conservation de la nature Portail de l’État de Washington
Národní les Mount Baker-Snoqualmie

Národní les Mount Baker-Snoqualmie se nachází v americkém státě Washington, kde se rozpíná 230 kilometrů po boku západních svahů Kaskádového pohoří, od kanadské hranice po národní park Mount Rainier. Sídlo lesní správy se nachází ve městě Everett. Návštěva Les se nachází v okresech Snohomish, Whatcom, Skagit, King, Pierce a Kittitas a jeho celková rozloha činí asi 10 357 km². Les je rozdělen do čtyř správních obvodů, od severu to je obvod Mount Baker se stanicemi v Sedro-Woolley a Glacieru, darringtonský obvod se stanicemi v Darringtonu a Verlotu, skykomishský obvod se stanicí v obci Skykomish a snoqualmijský obvod se stanicemi v North Bendu a Enumclaw. 3,6 milionu obyvatel, což činí asi 62 procent populace státu Washington se nachází do 110 kilometrů od lesa a obyvatelé kanadského okresu Metro Vancouver se také nacházejí blízko severní části lesa. Tento fakt, společně s dobrou přístupností, dělá les druhým nejnavštěvovanějším národním lesem ve Spojených státech. Geografie Hory V národním lese se nachází mnoho míst, které jsou významné buď historicky nebo svou malebností. Hory postupně rostou od 1 800 metrů na jihu lesa po 2 400 metrů na severním konci. Metry nad přilehlé hřebeny se zde výší vulkány Mount Baker a Glacier Peak. Ledovce Les je domovem nejvíce ledovců ze všech národních lesů vyjma těch aljašských. Největší ledovce jsou: Mount Baker Balvanový ledovec Colemanův ledovec Demingův ledovec Eastonův ledovec Sentinel Peak Jižní Kaskádový ledovec Glacier Peak Voštinový ledovec Počet ledovců na území lesa se snížilo z 295 v roce 1971 na 287 v roce 1998, za což může jev ustupování ledovců. Lesní ledovce ztratily mezi lety 1984 a 2006 až 40 procent svého objemu kvůli teplému počasí a negativnímu vyvažování přídavnou hmotností. Ledovec White Chuck na hoře Glacier Peak už nepatří mezi velké ledovce lesa, jelikož z 3,1 km² z roku 1958 zbylo v roce 2002 pouze 0,9 km². Díky zmenšování ledovců se letní ledovcový odtok snížil až o 80 procent, což zpomaluje proud a snižuje sedimentaci vodních toků, což nepříznivě ovlivňuje lososy i jiné druhy ryb. Konzervace Severní a východní části lesa jsou výjimečně drsné a malebné a v roce 1968 byla jeho část přeměněna na národní park Severní Kaskády. Studie lesní správy z roku 1993 odhaduje rozlohu pralesů na zhruba 260 tisíc hektarů. Od roku 1964 zde americký Kongres založil následující divočiny: Alpine Lakes Boulder River Clearwater Glacier Peak Henryho M. Jacksona Mount Baker Noisy-Diobsud Norse Peak Wild Sky Tato starodávná území poskytují čistou vodu, izolaci a ochranu pralesům v téměř polovině národního lesa. V roce 1978 Kongres založil také ochranný systém pro řeku Skagit, kterou tak povýšil na divokou a malebnou řeku. Jedná se o celkem 201 kilometrů toků Skagit, Cascade, Sauk a Suiattle, což nabízí ochranu důležitému životnímu prostředí a příležitost pro rekreaci. Jedná se o jedno z největších zimovišť orla bělohlavého. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mount Baker-Snoqualmie National Forest na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Národní les Mount Baker-Snoqualmie na Wikimedia Commons
Fourth and Madison Building

Fourth and Madison Building (někdy také IDX Tower) je mrakodrap v Seattlu. Má 40 podlaží a výšku 156 metrů, je tak 12. nejvyšší mrakodrap ve městě. Výstavba probíhala v letech 2000 – 2002 a za designem budovy stojí Zimmer Gunsul Frasca Partnership . Budova disponuje 78 632 m2 převážně kancelářských ploch, které obsluhuje 16 výtahů. Odkazy Reference Související články Seznam nejvyšších budov v Seattlu Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fourth and Madison Building na Wikimedia Commons
Fourth and Madison Building

The Fourth and Madison Building (formerly the IDX Tower) is a 40-story skyscraper in downtown Seattle, Washington. The building is located at 925 Fourth Avenue, at the intersection with Madison Street. Upon its completion in 2002, the late-modernist highrise was Seattle's first building to exceed 500 ft (150 m) in over a decade. In 2007, Fourth and Madison was awarded the BOMA International Office Building of the Year Award in the 500,000–1,000,000 sq ft (46,000–93,000 m2) category. The rooftop garden on the seventh floor is a privately owned public open space (POPOS). Construction of the foundation required shoring around the Great Northern Tunnel and Downtown Seattle Transit Tunnel. The tower also cantilevers 12 feet (3.7 m) over the Downtown YMCA. References External links Official website IDX Tower Special Feature by Seattle Daily Journal of Commerce
Fourth and Madison Building

Le Fourth and Madison building, anciennement 'IDX Building' est un gratte-ciel de bureaux de 156 mètres de haut construit à Seattle aux États-Unis dans l'État de Washington de 2000 à 2002. Ce fut le plus haut immeuble de Seattle érigé depuis 13 ans. La surface de plancher de l'immeuble est de 78 632 m2 desservie par 16 ascenseurs. L'immeuble a une entrée sous la forme d'un atrium haut de 5 étages. Le sommet de l'immeuble est illuminé la nuit. Les architectes sont les agences Zimmer Gunsul Frasca Partnership et Kendall/Heaton Le promoteur de l'immeuble a été la société Hines. Historique En février 2005 le fonds de retraite TIAA-CREF acheta l'immeuble pour un prix de 368 millions de dollars, à un prix au mètre carré qui a atteint un record à Seattle. Le 19 décembre 2014, le Walt Disney Internet Group augmente la surface qu'elle loue au sein du Fourth and Madison Building à Seattle passant de 5 à 7 étages (sur 40) et totalisant 170 000 pieds carrés (15 794 m2). Disney est présent à Seattle depuis 1998 à la suite de l'achat de Starwave Corporation société fondée par Paul Allen. Références Article connexe Liste des plus hautes constructions de Seattle Liens externes Ressources relatives à l'architecture : The Skyscraper Center Structurae Portail des gratte-ciel Portail de Seattle
Edmonds Station

Edmonds Station je osobní železniční stanice ve městě Edmonds v americkém státě Washington. Zastavují zde vlaky Amtraku Empire Builder a Amtrak Cascades a projíždí tudy severní spoj vlaku Sounder. Stanici, nástupiště a parkoviště vlastní Burlington Northern Santa Fe. Momentálně zde zastavují čtyři spoje Sounder v ranní špičce, které se vrací zpět v odpolední špičce. Společnost Sound Transit původně chtěla přemístit stanici pro svůj severní spoj do plánovaného Edmondského multimodálního dopravního terminálu, který byl částí projektu washingtonského ministerstva dopravy, ale místo toho bylo přistoupeno k renovaci nynější stanice, která bude stát téměř 13 milionů dolarů a bude dokončena na začátku roku 2011. Skupina vlastníků modelových železnic Swamp Creek & Western Railroad Association má sídlo ve stanici. Z osmnácti washingtonských stanic v systému Amtrak byla v roce 2010 edmondská stanice osmou nejvytíženější. Nastoupilo zde nebo vystoupilo asi devadesát cestujících denně. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Edmonds Station na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Edmonds Station na Wikimedia Commons
Edmonds (Amtrak)

La Estación Edmonds es una estación de trenes Amtrak que sirve a la ciudad de Edmonds, Washington. La estación provee servicio a las rutas de las Cascades y Empire Builder. La estación está adyacente al Edmonds-Kingston Ferry. Descripción La Estación Edmonds cuenta con 1 plataforma lateral. Conexiones La estación es abastecida por las siguientes conexiones de autobuses: Community Transit Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Edmonds. Community Transit website Edmonds (EDM) Station, Great American Stations website Sound Transit - Edmonds Station website Swamp Creek & Western Railroad Association website
Gare d'Edmonds

La gare d'Edmonds ((en) Edmonds Amtrak Station) est une gare ferroviaire des États-Unis assurant la desserte de la ville d'Edmonds, dans l'État de Washington, par les trains de l'Amtrak. C'est une gare qui dispose de personnel. Situation ferroviaire Histoire La gare actuelle est construite par la Great Northem Railway, en 1956. Service des voyageurs Accueil Desserte Lignes d'Amtrak : Le Cascades: Eugene - Vancouver L'Empire Builder: Seattle - Chicago Sounder commuter rail : North line Intermodalité Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des gares d'Amtrak Great Northern Railway Lien externe (en) Edmonds, WA (EDM) Portail du chemin de fer en Amérique du Nord Portail de l’État de Washington
Everett Station

Everett Station je hlavní dopravní uzel města Everett v americkém státě Washington. Jeho rozloha je 5 900 m² a cena byla 44 milionů amerických dolarů. Zatímco trať a nástupiště vlastní společnost Burlington Northern Santa Fe, budova a parkoviště patří městu Everett. Železnice Amtrak Stanicí procházejí hned dvě linky společnosti Amtrak. Jednou je Empire Builder mezi Seattlem a Chicagem a druhou je Amtrak Cascades mezi Vancouverem a Eugenem. Jedná se o poslední stanici od Seattlu, kde obě tratě vedou souběžně. Zatímco Empire Builder se stáčí na východ ke Kaskádovému pohoří, Amtrak Cascades pokračuje severním směrem. Z osmnácti stanic Amtraku ve státě Washington byla v roce 2010 everettská stanice sedmou nejvytíženější, jelikož na ni nastoupilo nebo vystoupilo v průměru 125 cestujících denně. Sound Transit Společnost Sound Transit provozuje v pracovních dnech příměstský vlak Sounder, jehož severní linka začíná v Everettu a směřuje na jih přes Edmonds a Mukilteo do Seattlu. Každý pracovní den ze stanice vyjíždí čtyři spoje v ranních hodinách a vrací se odpoledne. Autobusy Stanici obsluhují jak meziměstské tak městské autobusy, které využívají autobusový terminál na jižním konci stanice. Meziměstské autobusy Meziměstský provoz zajišťují společnosti Greyhound a Northwestern Trailways. Městské a příměstské autobusy Community Transit a Everett Transit provozují městské autobusy. Zatímco Community Transit obsluhuje celý okres Snohomish, Everett Transit působí pouze ve městě. Sound Transit, Island Transit a Skagit Transit provozují příměstské linky do stanice. Sound Transit spojuje stanici s různými místy v okrese King, Skagit Transit s Mount Vernonem a Burlingtonem v okrese Skagit a Island Transit poskytuje přepravu do Stanwoodu a na Caamañův ostrov. Swift Bus Rapid Transit Community Transit provozuje také linku metrobusu Swift mezi stanicí a Aurora Village v Shorelinu, především po Washington State Route 99. Linka byla zřízena v listopadu 2009 a Everett je jejím severním koncem. Ostatní služby a zázemí Kromě dopravy se ve stanici nachází také malá kavárna a veřejná místnost Weyerhaeuser Room, která může být pronajata pro veřejné přednášky a vzdělávací akce. Stanice také má kolekci umění, do které patří sada fresek Kennetha Callahana, která byla městu darována společností Weyerhaeuser v roce 1974. Umístění Nová stanice se nachází nedaleko dálnice Interstate 5, na křižovatce Pacific Avenue a Smith Avenue. Je tedy na opačné straně města než stará stanice, která byla v provozu mezi lety 1900 a 2002. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Everett Station na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Everett Station na Wikimedia Commons