NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Собор Марии Магдалины (Солт-Лейк-Сити)

Собор Марии Магдалины (англ. Cathedral of the Madeleine) — католический храм в городе Солт-Лейк-Сити (штат Юта, США), кафедральный собор епархии Солт-Лейк-Сити. Собор внесена в Национальный реестр исторических мест США. История Строительство церкви во имя святой Марии Магдалины в Солт-Лейк-Сити инициировал первый католический епископ епархии Солт-Лейк-Сити Лоуренс Сканлан. В начале XX века католическая община Солт-Лейк-Сити значительно возросла и возникла необходимость более вместительного храма. Строительство началось в 1900 году и закончилось освящением в 1909 году при участии кардинала архиепископа Балтимора Джеймса Гиббонса. Архитектура Церковь полностью построена из песчаника с элементами неороманского и неоготического стилей. Храм имеет три нефа и две боковые часовни, которые были закончены в 1918 году. Фрески, украшающие внутреннее убранство храма, украшены средневековыми испанскими мотивами и византийскими орнаментами. На восточных стенах фрески изображают святых Жанна д’Арк, Иоанн Креститель и Викентий де Поль. Западные стены украшены фресками с персонажами Ветхого Завета. Трансепт украшен сценой, где Мария Магдалина омывает своими волосами ноги Иисуса Христа. Апсиды украшены сценами Благовещения, Рождества. Фасад храма состоит из трёх порталов. Главный фасад окружён скульптурами горгулий, которые имеют только декоративную функцию и не предназначены для слива воды. Башня имеет четыре колокола, которые имеют имена Мария, Иосиф, Цецилия и Михаил. В соборе находится новый орган с 4066 трубами, установленный в 1992 году. В 1970 году производился ремонт, связанный с изменением литургической практики, которая была принята Вторым Ватиканским собором. Был перестроен алтарь, передвинуты дарохранительница и кафедра епископа. Примечания Литература The Cathedral of the Madeleine (англ.) / par Francis Mannion, ed. // The friends of the cathedral. — 1993. The Story of the Cathedral of the Madeleine, Salt Lake City, Utah, par Robert Dwyer (англ.). — 1936 Ссылки Сайт прихода святой Марии Магдалины (англ.)
Deer Valley

Deer Valley és una estació d'esquí situada a la muntanya Wasatch Range de la ciutat de Park City (Utah, Estats Units). És una de les estacions més famoses dels Estats Units i fou seu dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2002. La pràctica de l'esquí alpí s'inicià en aquesta zona a la dècada del 1930, construint-se l'estació d'esquí entre el 1936 i 1937. El 1946 s'instal·laren els primers remuntadors. L'estació actual data del 1981 i en ella només es pot practicar l'esquí alpí, destacant particularment la prohibició de la pràctica del surf de neu. El 2002 fou subseu dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City, allotjant les competicions d'esquí acrobàtic i d'esquí alpí (proves d'eslàlom). Referències Vegeu també Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 Enllaços externs (anglès) Portal (anglès) Breu història
Deer Valley

Deer Valley est une station de sports d'hiver située dans les montagnes Wasatch, à Park City, dans le nord de l'Utah. Il s'agit d'une station très connue sur le continent nord-américain, avec une particularité : l'interdiction du snowboard. Deer Valley étant réputée la station la plus huppée des États-Unis, cette interdiction répond selon ses responsables au fait que les snowboarders y sont perçus comme grossiers, dangereux et irrespectueux. Lors des Jeux olympiques d'hiver de 2002 à Salt Lake City, Deer Valley a accueilli les compétitions de ski acrobatique (bosses et sauts), ainsi que le slalom de ski alpin. La station a également accueilli des étapes de Coupe du monde de ski acrobatique à de nombreuses reprises depuis 2000. Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des sports d’hiver Portail de l’Utah
Deer Valley

Deer Valley è una stazione sciistica statunitense situata nello Utah. La località si trova sui Monti Wasatch, nella Contea di Summit, 58 km a est di Salt Lake City e fa parte della città di Park City. Nota per i suoi servizi di lusso è classificata tra le migliori località sciistiche del Nord America. Caratteristiche Deer Valley è una località molto conosciuta e tra le migliori del Nord America, nota per i suoi servizi di lusso e per il benessere che garantisce a chi vi soggiorna. Per evitare sovraffollamento il resort limita la vendita di biglietti a 7500 al giorno, la capacità totale dei suoi impianti di risalita è di 50470 sciatori all'ora, circa il 50% superiore a quelle degli altri impianti del Wasatch. Deer Valley dispone di 21 seggiovie ad agganciamento automatico e di una cabinovia, oltre a 5 seggiovie triple, 3 seggiovie doppie e 4 tapis roulant. Sono presenti circa 103 km di piste sciistiche, di cui io 28 km di piste facili, 42 km di piste medie e 33 km di piste difficili, con la discesa più lunga di 4,5 km. Le piste si articolano su un dislivello di 920 m, dai 2920 m s.l.m. del punto più alto, ai 2000 m s.l.m. del punto più basso, per un'area sciabile di circa 2026 acri. L'accumulo nevoso annuo è di circa 760 cm, inoltre la località dispone di più di 660 acri di territorio sciabile innevabile artificialmente. Storia Competizioni internazionali Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Deer Valley Collegamenti esterni Sito ufficiale, su deervalley.com.
Deer Valley

Deer Valley is een wintersportgebied in de Wasatch Range in de Amerikaanse staat Utah. Het is een van twee skigebieden in het toeristische stadje Park City, zo'n 60 kilometer ten oosten van Salt Lake City; het andere is Park City Mountain Resort. Deer Valley is een van de duurdere, meer luxueuze skigebieden van Noord-Amerika. Opmerkelijk is dat enkel skiërs er zijn toegelaten, en dus geen snowboarders. Het skigebied telt 24 skiliften. Er vonden enkele evenementen plaats tijdens de Olympische Winterspelen 2002. De skipistes van Deer Valley grenzen aan die van Park City Mountain Resort, maar er is geen gedeelde skipas. Als Deer Valley en Park City een skipas deelden, zou dit het vijfde grootste aaneengesloten skigebied van de wereld zijn en het grootste van Noord-Amerika. In 2023 kondigde eigenaar Alterra Mountain Company in samenwerking met projectontwikkelaar Extell een grote uitbreiding aan; met een bijkomend skidorp aan U.S. Route 189, 16 nieuwe skiliften en meer dan 200 pistes. De eerste fase ervan is voorzien voor de winter van 2025–2026. Zie ook Lijst van skigebieden in Noord-Amerika
Deer Valley

Deer Valley – amerykański ośrodek narciarski położony w północnej części stanu Utah, w hrabstwie Summit. Leży na wysokości od 2003 do 2917 m. Najbliżej położonym miastem jest oddalone o 3,5 km na północ Park City. Ośrodek ten oferuje 100 trasy obsługiwane przez 21 wyciągów. W 2002 r. rozegrano tu zawody w narciarstwie dowolnym i slalomie w ramach igrzysk w Salt Lake City. Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa
Deer Valley Resort

Deer Valley Resort är en anläggning för alpin skidåkning om vintern och cykling om sommaren, belägen i Park City i Utah i USA. Deer Valley är en av de få kvarvarande skidorterna som inte tillåter snowboard. Deer Valley var en av anläggningarna under Olympiska vinterspelen 2002, här hölls tävlingarna i puckelpist, hopp och alpina slalomgrenar med plats för 10 000 åskådare. Här hålls också tävlingar under världscupen i utförsåkning. Data Öppet 4 december 2004 – 10 april 2005 Antal bergstoppar: 5 Skidbar areal: 708 hektar Liftar: 41 totalt Källor Fotnoter Externa länkar Deer Valley Resorts webbplats
Bosque nacional Wasatch-Cache

El bosque nacional Wasatch-Cache es un bosque nacional de los Estados Unidos situado sobre todo en el norte de Utah, con partes más pequeñas que se extienden en el sureste de Idaho y el suroeste de Wyoming.​​ El bosque El nombre se deriva de la palabra en idioma ute Wasatch, por un lugar en las altas montañas, y la palabra francesa «caché» que significa oculto.​ El término caché era usado originalmente por los cazadores de pieles, los primeros europeos que visitaron la región.​​ Se compone de 2,2 millones de acres conformadas por diversidad de montañas y cañones,​​​ entre ellas, la cordillera Uinta que resalta por ser la de mayor altura registrada al oeste en los Estados Unidos.​ Las cimas o picos más elevados pueden superar los 13 000 pies de altura.​ Según un reporte, en 2019 se registraron más de once millones de visitas a este bosque.​​ Se sabe que el área de The Tri-Canyon recibe cerca de cuatro millones de visitantes anualmente.​ En el bosque se practica variedad de actividades como la pesca, senderismo, ciclismo, acampada y deportes extremos en temporada de invierno.​​ Fauna En esta área habitan diversidad de animales, entre ellos, alces, pumas, ciervos, serpientes, osos y peces, entre muchos otros.​ Cuenta con senderos, zona de actividades tradicionales, rutas para ciclistas, áreas destinadas para la pesca, zonas para acampar y carreteras secundarias.​ Referencias Enlaces externos
Forêt nationale d'Uinta-Wasatch-Cache

La forêt nationale d'Uinta-Wasatch-Cache (en anglais : Uinta-Wasatch-Cache National Forest) est une forêt nationale américaine située entre le nord et le centre-nord de l'Utah et le sud-ouest du Wyoming. Quelque neuf millions de visiteurs visitent la forêt chaque année. Description La superficie du site est de 2 169 596 acres (878 004 ha). Le mont Timpanogos, qui s'élève à plus de 3 580 mètres au-dessus du niveau de la mer, se situe dans cette forêt. Le mont Nebo, situé à proximité, s'élève à 3 636 m au-dessus du niveau de la mer et est le point culminant du site. Faune Dégradations Des déchets sont de plus en plus souvent laissés par les visiteurs, ce qui n'est pas sans conséquence sur la faune, selon David Whittekiend, superviseur forestier de la forêt nationale d'Uinta-Wasatch-Cache. Par ailleurs, des graffitis ont également été retrouvés dans la forêt. Histoire La forêt provient d'une fusion de deux sites, réalisée en août 2007 : la forêt nationale d'Uinta, faisant à l'origine partie de la réserve forestière d'Uinta — créée le 2 février 1897 par Grover Cleveland, et la forêt nationale de Wasatch-Cache, située à Salt Lake City. Toponymie Le nom de la forêt est composé du mot d'origine amérindienne Uinta, signifiant « forêt de pin », du mot Ute Wasatch, signifiant « endroit bas en haute montagne » et du mot français cache, désignant les grottes utilisées par les chasseurs pour cacher leurs fourrures. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Uinta National Forest » (voir la liste des auteurs). Articles connexes Liste des forêts nationales aux États-Unis Portail du bois et de la forêt Portail de la conservation de la nature Portail de l’Utah Portail du Wyoming
Huntington Municipal Airport (Utah)

Huntington Municipal Airport (FAA LID: 69V) is a county-owned, public-use airport located three nautical miles (3.5 mi, 5.6 km) northeast of the central business district of Huntington, a town in Emery County, Utah, United States. Facilities and aircraft Huntington Municipal Airport covers an area of 333 acres (135 ha) at an elevation of 5,915 feet (1,803 m) above mean sea level. It has three runways: 8/26 (formerly 7/25) is 4,048 by 75 feet (1,234 x 23 m) with an asphalt surface; 12/30 is 3,640 by 70 feet (1,109 x 21 m) with a dirt surface; 18/36 is 2,079 by 56 feet (634 x 17 m) with a dirt surface. For the 12-month period ending September 29, 2023, the airport had 1,860 aircraft operations, an average of 36 per week: 100% general aviation, and <1% air taxi. Character This airport serves as a backcountry airport gateway; it offers camping and showers for flyers who start or end their backcountry trips there. The airport has also been used considerably for emergency and state law enforcement flights. See also List of airports in Utah References External links FAA Terminal Procedures for 69V, effective July 9, 2026 Resources for this airport: FAA airport information for 69V AirNav airport information for 69V FlightAware airport information and live flight tracker SkyVector aeronautical chart for 69V
Hillova letecká základna

Hillova letecká základna či letecká základna Hill (anglicky Hill Air Force Base; IATA: HIF, ICAO: KHIF) je hlavní letecká základna Letectva Spojených států, nacházející se v severním Utahu jižně od města Ogden, poblíž měst Clearfield, Roy, Sunset a Layton. Leží asi 48 kilometrů severně od Salt Lake City. Základna je pojmenovaná na počest majora Ployera Petera Hilla, který zahynul při testování prototypu bombardovacího letounu Boeing B-17 Flying Fortress. Na základně se nachází letecké logistické centrum Ogden spadající pod Air Force Materiel Command (AFMC). Toto centrum je jedním ze tří leteckých logistických center amerického vojenského letectva a jeho velitelem je k roku 2010 generálmajor Andrew E. Busch. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hill Air Force Base na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hillova letecká základna na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Base de la Fuerza Aérea Hill

La Base de la Fuerza Aérea de Hill, en inglés Hill Air Force Base, (IATA: HIF, OACI: KHIF), es una importante base de la Fuerza Aérea de los Estados Unidos situada en el norte de Utah, al sur de la ciudad de Ogden, adyacente a las ciudades de Clearfield, Roy, Sunset y Layton y a 29 millas al norte de Salt Lake City. Esta base aérea ha sido nombrada así en honor del mayor Ployer Peter Hill, que falleció probando un prototipo del bombardero B-17. Hill AFB Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Base de la Fuerza Aérea Hill. Hill AFB website Global Security site AirNav Website for Hill
Hill Air Force Base

Hill Air Force Base est une base de l'United States Air Force dépendant du Air Force Materiel Command située dans le nord de l'Utah près de la ville d'Ogden ouverte en 1940 (code IATA : HIF • code OACI : KHIF). Historique En février 2022, 78 chasseurs F-35A sont rattachés à cette base. Unités stationnées Les principales unités stationnées à Hill AFB en 2007 sont : Ogden Air Logistics Center 75th Air Base Wing 84th Combat Sustainment Wing 309th Maintenance Wing 388th Fighter Wing 419th Fighter Wing 508th Aircraft Sustainment Wing 526th ICBM Systems Wing 84th Radar Evaluation Squadron Notes et références Lien externe (en) Site officiel d'Hill AFB Portail de l’aéronautique Portail de l’Utah Portail des forces armées des États-Unis
Hill Air Force Base

La Hill Air Force Base è una base aerea militare dell'United States Air Force gestita dall'Air Force Materiel Command e situata presso la città di Salt Lake City, nello Utah. Informazioni Generali Attivata il nel 1940 e intitolata al Maggiore Ployer P. Hill, ucciso il 30 Ottobre 1935, primo a volare su un B-17. Unità Attualmente l'unità ospitante è il 75th Air Base Wing. Sono ospitate le seguenti unità: 388th Fighter Wing 419th Fighter Wing, Air Force Reserve Command 748th Supply Chain Management Group AFNWC ICBM Systems Directorate Hill Aerospace Museum Ogden ALC Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Hill Air Force Base Collegamenti esterni Sito Ufficiale della Base, su hill.af.mil.
Hill Air Force Base

Hill Air Force Base (IATA-code: HIF, ICAO-code: KHIF) is een vliegbasis van de United States Air Force vlak ten zuiden van Ogden in de Amerikaanse staat Utah, zo'n 50 km ten noorden van Salt Lake City. De basis is vernoemd naar majoor Ployer Peter Hill van het US Army Air Corps, die in 1935 stierf tijdens het testen van NX13372, het originele Model 299-prototype van de B-17 Flying Fortress-bommenwerper. In 2018 was Hill AFB de zesde grootste werkgever in de staat Utah. Hill AFB is de thuisbasis van het Ogden Air Logistics Complex (OO-ALC) van het Air Force Materiel Command (AFMC), de wereldwijde manager voor een breed scala aan vliegtuigen, motoren, raketten, software, avionica en accessoirecomponenten. Het Ogden Air Logistics Complex (OO-ALC) voert geprogrammeerd depotonderhoud uit op een aantal wapensystemen van de Amerikaanse luchtmacht. Het ondersteunt met name A-10 Thunderbolt II, B-2 Spirit, F-16 Fighting Falcon en LGM-30G Minuteman III-systemen. Daarnaast is het centrum verantwoordelijk voor landingsgestelsystemen, conventionele munitie, vaste drijfgassen en composietmaterialen. De OO-ALC is onderdeel van het Air Force Sustainment Center, dat eveneens vestigingen heeft in de Robins Air Force Base, Georgia en de Tinker Air Force Base, Oklahoma; Sinds 2012 houdt het OO-ALC toezicht op de 309th Aerospace Maintenance and Regeneration Group op Davis-Monthan Air Force Base. De gasteenheid op Hill AFB is de 75th Air Base Wing (75 ABW) van de AFMC, die diensten en ondersteuning biedt aan de OO-ALC en haar ondergeschikte organisaties. Extra huurderseenheden op Hill AFB zijn onder meer operationele gevechtsvleugels van Air Combat Command (ACC) en Air Force Reserve Command (AFRC), met name de 388th en 419th Fighter Wings met in totaal vier squadrons op F-35 Lightning II, naast het F-35A Lightning II Demonstration Team. De 388th Fighter Wing beheert ook vanuit de basis de Utah Test and Training Range. Bronnen Dit artikel of een eerdere versie ervan is een (gedeeltelijke) vertaling van het artikel Hill Air Force Base op de Engelstalige Wikipedia, dat onder de licentie Creative Commons Naamsvermelding/Gelijk delen valt. Zie de bewerkingsgeschiedenis aldaar.
Hill Air Force Base

Hill Air Force Base (förkortning: Hill AFB) är en militär flygplats (IATA: HIF, ICAO: KHIF, FAA LID: HIF) tillhörande USA:s flygvapen i delstaten Utah som är belägen i Davis County och Weber County omedelbart söder om Ogden och 48 kilometer norr om Salt Lake City. Bakgrund Basens ursprung leds tillbaka till 1934 och ett misslyckat experiment med flygpost och uppförandet av en flygdepå på platsen. 1939 beviljade USA:s kongress medel för en permanent flygdepå. Basen är namngiven efter major Ployer Peter Hill som dog i en olycka på Wright Field i prototypen för vad som senare skulle bli bombflygplanet B-17 Flying Fortress. Den togs i drift under 1940 och blev en viktig verkstad och underhållsanläggning för United States Army Air Forces (USAAF) under andra världskriget. Som mest under kriget arbetade det 22 000 personer där 1943. På 1950-talet byggdes anläggningar för livscykelhantering av jetflygplan och robotar, en uppgift som kvarstår än i dag. 388th Fighter Wing stationerades på Hill AFB 1975 och blev 1979 det första förbandet i USA:s flygvapen med F-16 Fighting Falcon i aktiv tjänst; flygplanstypen användes fram till 2017 och hade då deltagit i Gulfkriget, Afghanistankriget, Irakkriget samt bevakning av luftrummet under Olympiska vinterspelen 2002. 2015 blev de även de första med F-35 Lightning. Verksamhet Värdförbandet är 75th Air Base Wing (75 ABW) som sorterar under Air Force Sustainment Center (som i sin tur är en del av Air Force Materiel Command). 75 ABW ansvarar även för övningsområdet Utah Test and Training Range (UTTR) i delstatens västra del på gränsen till Nevada. Andra anknutna verksamheter inkluderar Ogden Air Logistics Complex samt detachement från Air Force Life Cycle Management Center och Air Force Nuclear Weapons Center. Där finns även 388th Fighter Wing (388 FW) som tillhör Twelfth Air Force/Air Combat Command (12 AF/ACC) med 78 stycken F-35 Lightning. Associerad med 388 FW är 419th Fighter Wing (419 FW) i Air Force Reserve Command. På Hill AFB finns även Hill Aerospace Museum med ett 70-tal utställda militärflygplan. Se även Nellis Air Force Base Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Hill Air Force Base, tidigare version. Noter Externa länkar www.hill.af.mil Wikimedia Commons har media som rör Hill Air Force Base.
Гілл (авіабаза)

Авіаба́за Гілл (англ. Hill Air Force Base, (IATA: HIF, ICAO: KHIF, FAA ідент. місц.: HIF) — діюча військово-повітряна база Повітряних сил США, розташована в окрузі Девіс, штат Юта, трохи південніше міста Огден, і межує з містами Лейтон, Клірфілд, Рівердейл, Рой та Сансет, а її найбільший кордон безпосередньо прилягає до Клірфілда та Лейтона. Вона розташована приблизно за 48 км на північ від Солт-Лейк-Сіті. База була названа на честь майора Плойєра Пітера Гілла з Повітряного корпусу армії США, який загинув у 1935 році під час випробувальних польотів прототипу моделі 299 бомбардувальника B-17 Flying Fortress. Станом на 2018 рік авіабаза Гілл є шостим за величиною роботодавцем у штаті Юта. Авіабаза Гілл є центром для Огденського авіаційного логістичного комплексу (OO-ALC) Командування матеріального забезпечення ВПС, який є світовим менеджером широкого спектра літаків, двигунів, ракет, програмного забезпечення, авіоніки та аксесуарів. Головним підрозділом на авіабазі Гілл є 75-те авіакрило, яке надає послуги та підтримку OO-ALC та його підпорядкованим організаціям. Додатково на базі розміщені пункти постійної дислокації оперативних винищувальних крил Повітряного бойового командування (ACC) та Командування резерву ПС (AFRC). Дислокація Військова база є пунктом постійної дислокації: 75-те крило авіабаз, Командування матеріального забезпечення ПС 388-ме винищувальне крило та 552-ге крило авіаційного контролю, 15-та повітряна армія, Бойове командування ПС (F-16CG/DJ) 419-те винищувальне крило, 15-та повітряна армія, Резерв ПС (F-16C/D) Галерея Див. також Макконнелл (авіабаза) Ельмендорф-Річардсон (військова база) Гудфеллоу (авіабаза) Канатове (авіабаза) Леуварден (авіабаза) Примітки Джерела Ravenstein, Charles A. (1984). Air Force Combat Wings Lineage and Honors Histories 1947—1977. Maxwell AFB, Alabama: Office of Air Force History. ISBN 0-912799-12-9 Посилання Hill AFB(англ.) FAA Airport Diagram(англ.)
Salt Lake Assembly Hall

Salt Lake Assembly Hall je jednou z budov Církve Ježíše Krista Svatých posledních dnů na jihozápadě Temple Square v Salt Lake City ve státě Utah. Jejím vlastníkem je Církev Ježíše Krista Svatých posledních dnů. Je postavena v viktoriánském gotickém stylu a pojme přibližně 1 400 diváků. Její výstavba byla zahájena v roce 1877. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Salt Lake Assembly Hall na Wikimedia Commons
Lagoon

Lagoon är en nöjespark i Farmington i delstaten Utah i USA. Parken ligger ungefär 27 kilometer norr om Salt Lake City. Parken öppnade första gången 1886, och är i dag en av få parker som är familjeägda. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lagoon.﻿ Officiell webbplats, Lagoon Park Lagoon History Lagoon Is Fun (fansite)
Temple mormon d'Ogden

Le temple mormon d’Ogden est un temple de l’Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours situé à Ogden, dans l’État d’Utah, aux États-Unis. Historique Il a été inauguré le 18 janvier 1972. Galerie Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Ogden Utah Temple » (voir la liste des auteurs). Liens externes (en) Site officiel (en) Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail du mormonisme Portail de l’Utah