NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Вілкінсон-Гайтс (Південна Кароліна)

Вілкінсон-Гайтс (англ. Wilkinson Heights) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Оранджберг штату Південна Кароліна. Населення — 1946 осіб (2020). Географія Вілкінсон-Гайтс розташований за координатами 33°29′31″ пн. ш. 80°49′43″ зх. д. (33.491864, -80.828571). За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 7,76 км², уся площа — суходіл. Демографія Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкали 2493 особи в 995 домогосподарствах у складі 580 родин. Густота населення становила 321 особа/км². Було 1218 помешкань (157/км²). Расовий склад населення: До двох чи більше рас належало 1,2 %. Частка іспаномовних становила 4,1 % від усіх жителів. За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,8 % — особи молодші 18 років, 60,3 % — особи у віці 18—64 років, 16,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 35,1 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 88,6 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 79,8 чоловіків також старших 18 років. Середній дохід на одне домашнє господарство становив 35 534 долари США (медіана — 28 144), а середній дохід на одну сім'ю — 47 581 долар (медіана — 46 591). Медіана доходів становила 21 682 долари для чоловіків та 26 732 долари для жінок. За межею бідності перебувало 17,5 % осіб, у тому числі 20,4 % дітей у віці до 18 років та 20,8 % осіб у віці 65 років та старших. Цивільне працевлаштоване населення становило 1169 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,5 %, роздрібна торгівля — 14,7 %, виробництво — 14,1 %. Примітки Джерела
Inman Mills

Inman Mills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.151 habitants. Demografia Segons el cens del 2000, Inman Mills tenia 1.151 habitants, 435 habitatges i 261 famílies. La densitat de població era de 352,7 habitants/km². Dels 435 habitatges en un 21,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 39,8% no eren unitats familiars. En el 37% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65. Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,9% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 39,9% 65 anys o més. L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 57,3 homes. La renda mediana per habitatge era de 26.776 $ i la renda mediana per família de 37.391 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.838 $ mentre que les dones 19.922 $. La renda per capita de la població era de 15.958 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 28,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa. Poblacions més properes El següent diagrama mostra les poblacions més properes. Referències
Inman Mills, South Carolina

Inman Mills is a census-designated place (CDP) in Spartanburg County, South Carolina, United States. The population was 1,050 at the 2010 census. Geography Inman Mills lies adjacent to the incorporated city of Inman. According to the United States Census Bureau, the CDP has a total area of 1.3 square miles (3.4 km2), all land. Demographics As of the census of 2000, there were 1,151 people, 435 households, and 261 families residing in the CDP. The population density was 911.5 inhabitants per square mile (351.9/km2). There were 464 housing units at an average density of 367.5 per square mile (141.9/km2). The racial makeup of the CDP was 90.88% White, 7.12% African American, 0.09% Asian, 1.13% from other races, and 0.78% from two or more races. Hispanic or Latino of any race were 2.95% of the population. There were 435 households, out of which 21.1% had children under the age of 18 living with them, 43.9% were married couples living together, 12.9% had a female householder with no husband present, and 39.8% were non-families. 37.0% of all households were made up of individuals, and 23.4% had someone living alone who was 65 years of age or older. The average household size was 2.07 and the average family size was 2.65. In the CDP, the population was spread out, with 13.9% under the age of 18, 6.2% from 18 to 24, 20.8% from 25 to 44, 19.3% from 45 to 64, and 39.9% who were 65 years of age or older. The median age was 54 years. For every 100 females, there were 60.8 males. For every 100 females age 18 and over, there were 57.3 males. The median income for a household in the CDP was $26,776, and the median income for a family was $37,391. Males had a median income of $26,838 versus $19,922 for females. The per capita income for the CDP was $15,958. About 4.2% of families and 28.1% of the population were below the poverty line, including 7.0% of those under age 18 and 54.3% of those age 65 or over. Education It is in the Spartanburg School District 1. References
Inman Mills

Inman Mills es un lugar designado por el censo ubicado en el condado de Spartanburg, en el estado estadounidense de Carolina del Sur. La localidad en el año 2000 tiene una población de 1.151 habitantes en una superficie de 3.3 km², con una densidad poblacional de 351.9 personas por km². ​ Geografía Inman Mills se encuentra ubicado en las coordenadas 35°2′28″N 82°5′58″O. Según la Oficina del Censo, el pueblo tiene un área total de 3,3 km² (1,3 mi²), de la cual 3,3 km² (1,3 mi²) es tierra y 0 km² (0 mi²) (0.0%) es agua. Localidades adyacentes El siguiente diagrama muestra a las localidades en un radio de 12 kilómetros (7,5 mi) de Inman Mills. Demografía En el 2000​ la renta per cápita promedia del hogar era de $26.776, y el ingreso promedio para una familia era de $37.391. El ingreso per cápita para la localidad era de $15.958. En 2000 los hombres tenían un ingreso per cápita de $26.838 contra $19.922 para las mujeres. Alrededor del 28.10% de la población estaba bajo el umbral de pobreza nacional. ​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Inman Mills.
Inman Mills

Inman Mills est une census-designated place située dans le comté de Spartanburg, dans l’État de Caroline du Sud, aux États-Unis. Lors du recensement de 2020, elle comptait 1 233 habitants. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Inman Mills, South Carolina » (voir la liste des auteurs). Liens externes Ressource relative à la géographie : Geographic Names Information System Portail de la Caroline du Sud
Inman Mills

Inman Mills is een plaats (census-designated place) in de Amerikaanse staat South Carolina, en valt bestuurlijk gezien onder Spartanburg County. Demografie Bij de volkstelling in 2000 werd het aantal inwoners vastgesteld op 1151. Geografie Volgens het United States Census Bureau beslaat de plaats een oppervlakte van 3,3 km², geheel bestaande uit land. Plaatsen in de nabije omgeving De onderstaande figuur toont nabijgelegen plaatsen in een straal van 12 km rond Inman Mills. Externe link (en) Statistieken, kaarten en andere informatie over Inman-Mills op city-data.com
Inman Mills

Inman Mills é uma Região censo-designada localizada no estado norte-americano de Carolina do Sul, no Condado de Spartanburg. Demografia Segundo o censo norte-americano de 2000, a sua população era de 1151 habitantes. Geografia De acordo com o United States Census Bureau tem uma área de 3,3 km², dos quais 3,3 km² cobertos por terra e 0,0 km² cobertos por água. Localidades na vizinhança O diagrama seguinte representa as localidades num raio de 12 km ao redor de Inman Mills. Referências Ligações externas Estatísticas, mapas e outras informações sobre Inman-Mills em city-data.com
Инман Милс (Јужна Каролина)

Инман Милс (енгл. Inman Mills) насељено је место без административног статуса у америчкој савезној држави Јужна Каролина. Демографија По попису из 2010. године број становника је 1.050, што је 101 (-8,8%) становника мање него 2000. године. Види још Списак градова у САД по броју становника Највећи градови у САД по деценијама Референце Литература Спољашње везе United States Census Bureau
Інман-Міллс (Південна Кароліна)

Інман-Міллс (англ. Inman Mills) — переписна місцевість (CDP) в США, в окрузі Спартанберг штату Південна Кароліна. Населення — 1233 особи (2020). Географія Інман-Міллс розташований за координатами 35°2′28″ пн. ш. 82°6′8″ зх. д. (35.041016, -82.102175). За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 2,95 км², уся площа — суходіл. Демографія Згідно з переписом 2010 року, у переписній місцевості мешкало 1050 осіб у 349 домогосподарствах у складі 212 родин. Густота населення становила 356 осіб/км². Було 404 помешкання (137/км²). Расовий склад населення: До двох чи більше рас належало 1,1 %. Частка іспаномовних становила 1,8 % від усіх жителів. За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 17,5 % — особи молодші 18 років, 47,7 % — особи у віці 18—64 років, 34,8 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 52,1 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 65,1 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 59,8 чоловіків також старших 18 років. Середній дохід на одне домашнє господарство становив 32 987 доларів США (медіана — 28 712), а середній дохід на одну сім'ю — 36 111 долар (медіана — 35 119). За межею бідності перебувало 30,8 % осіб, у тому числі 44,3 % дітей у віці до 18 років та 22,0 % осіб у віці 65 років та старших. Цивільне працевлаштоване населення становило 431 особа. Основні галузі зайнятості: виробництво — 25,5 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 23,2 %, роздрібна торгівля — 11,8 %, освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 10,0 %. Джерела
Fort Sumter and Fort Moultrie National Historical Park

Fort Sumter and Fort Moultrie National Historical Park is a United States National Historical Park located in Charleston County, in coastal South Carolina. It mainly protects Fort Sumter, Fort Moultrie, the Charleston Light and Liberty Square. It was known as Fort Sumter National Monument until it was renamed in the John D. Dingell Jr. Conservation, Management, and Recreation Act, signed March 12, 2019. Amenities Fort Sumter Visitor Education Center The Fort Sumter Visitor Education Center is located at 340 Concord Street, Liberty Square, Charleston, South Carolina, on the banks of the Cooper River. The center features museum exhibits about the disagreements between the North and South that led to the incidents at Fort Sumter, particularly in South Carolina and Charleston. Displays include slavery and the plantation culture, major figures, politics, and how the Confederate Army was formed. This site is also the main departure point for tour boats heading to Fort Sumter in Charleston Harbor. Park rangers and volunteers offer topical programs throughout the week for every boat. Museum The museum at Fort Sumter itself focuses on the activities at the fort, including its construction and role during the American Civil War. The fort is open to the public only via concession tour boat; access from private watercraft or via the low-tide sandbar is not permitted. Fort Moultrie Visitor Center The Fort Moultrie Visitor Center is located at 1214 Middle Street, Sullivan's Island across from the fort itself. There is a self-guiding brochure available and interpretive wayside exhibits posted throughout the fort. Guided tours are offered daily at 11:00 am and 2:30 pm, based on staff availability. The center offers an orientation film and museum exhibits about American seacoast defenses from 1809 to 1947, and the history of the first two forts. There is an information desk staffed by NPS Rangers, a book/souvenir store and bathrooms. Charleston Light Charleston Light is not open to the public but can be viewed from its surrounding grounds, which also allow beach access. References Further reading Black, Olivia Williams. "The 150-Year War: The Struggle to Create and Control Civil War Memory at Fort Sumter National Monument" Public Historian (2016) 38#4: 149–166. DOI: 10.1525/tph.2016.38.4.149. Silkenat, David. Raising the White Flag: How Surrender Defined the American Civil War. Chapel Hill: University of North Carolina Press, 2019. ISBN 978-1-4696-4972-6. External links Official website
Fort Sumter and Fort Moultrie National Historical Park

Le Fort Sumter and Fort Moultrie National Historical Park est parc historique national américain qui protège principalement le fort Sumter, le fort Moultrie, le phare de Charleston et Liberty Square, sur la côte atlantique de la Caroline du Sud. Inscrit au Registre national des lieux historiques depuis le 15 octobre 1966, il formait jusqu'en 2019 un monument national connu sous le nom de Fort Sumter National Monument. Liens externes Ressources relatives à l'architecture : Harpers Ferry Center National Park Foundation NPS Stats Registre national des lieux historiques Ressources relatives à la géographie : National Parks Conservation Association NPSpecies Planning, Environment and Public Comment (en) Fort Sumter and Fort Moultrie National Historical Park sur Natural Atlas (en) Site officiel Portail du Registre national des lieux historiques Portail des forces armées des États-Unis Portail de la guerre de Sécession Portail de l’océan Atlantique Portail de la Caroline du Sud
Fort Sumter National Monument

Il Fort Sumter National Monument è un monumento nazionale situato nella contea di Charleston, a Charleston Harbor. Protegge principalmente Fort Sumter, Fort Moultrie, Charleston Light e Liberty Square. Il Fort Sumter Visitor Education Center si trova in 340 Concord Street, Liberty Square, Charleston (Carolina del Sud), sulle rive del Cooper (fiume). Ospita mostre museali inerenti ai disaccordi tra il Nord e il Sud che hanno portato al bombardamento e alla battaglia di Fort Sumter, in particolare sulla Carolina del Sud nella guerra di secessione americana e su Charleston nella guerra di secessione americana. Le esposizioni includono la storia della schiavitù e la cultura delle piantagioni, le figure principali, la politica e il modo in cui il Confederate States Army è stato formato. Questo sito è anche il punto di partenza principale per le imbarcazioni da crociera che si dirigono verso Fort Sumter, che è accessibile solo in barca partendo dalla banchina portuale. I ranger del parco e i volontari offrono programmi di attualità per tutta la settimana per ogni imbarcazione. Il museo di Fort Sumter si concentra sulle attività della fortezza, compresa la sua costruzione e il ruolo avuto durante la guerra di secessione americana. Il Fort Moultrie Visitor Center si trova a 1214 Middle Street, Isola di Sullivan di fronte al forte stesso. È disponibile un opuscolo autoguidato e mostre interpretative. Le visite guidate sono offerte ogni giorno alle 11:00 e alle 14:30, in base alla disponibilità del personale. Il centro offre un film di orientamento e manufatti sulle difese costiere americane dal 1809 al 1947 e la storia dei primi due forti. C'è un banco informazioni gestito da NPS Rangers, un negozio di libri e souvenir e i bagni. Charleston Light non è aperta al pubblico ma può essere vista dai terreni circostanti, che consentono anche l'accesso alla spiaggia. Note Bibliografia Black, Olivia Williams. "The 150-Year War: The Struggle to Create and Control Civil War Memory at Fort Sumter National Monument" Public Historian (2016) 38#4: 149-166. DOI: 10.1525/tph.2016.38.4.149. Voci correlate Cronologia degli eventi principali che hanno portato alla guerra di secessione americana Schiavitù negli Stati Uniti d'America Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fort Sumter National Monument Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su nps.gov. (EN) Fort Sumter National Monument, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Osceola

Osceola (* 1804 in Alabama; † 20. Januar 1838 auf Sullivan’s Island) war ein bedeutender Anführer der Seminolen in den USA. Leben Er wurde 1804 im Creekindianerdorf Talisi im heutigen Tallassee, Alabama, geboren und zog vier Jahre darauf mit seiner Mutter nach Florida. Osceola führte zusammen mit Micanopy die Seminolen im zweiten der Seminolenkriege gegen die US-Armee. Der Krieg band zeitweise 200.000 US-Soldaten und war einer der kostspieligsten Indianerkriege der USA. 1837 wurde Osceola, als er auf die Armee zukam, um einen Waffenstillstand zu verhandeln, unter dem Kommando von Thomas Jesup gefangen genommen und nach Fort Moultrie in South Carolina gebracht, wo er am 20. Januar 1838 an einer Krankheit starb. Literatur Thom Hatch: Osceola and the Great Seminole War: A Struggle for Justice and Freedom. St. Martin’s Press, New York 2012, ISBN 978-0-312-35591-3 (Print), ISBN 978-1-4668-0454-8 (E-Book). Stefan Wogawa: Osceola. Das Leben des Häuptlings der Seminolen und der gleichnamige DEFA-Film von 1971. THK, Arnstadt 2020, ISBN 978-3-945068-31-1. Verfilmungen Seminole (deutscher Verleihtitel Seminola (1953)), Western von Budd Boetticher, Osceola wird von Anthony Quinn dargestellt Nackend in der Sonne (Naked in the Sun), US-amerikanischer Western von 1957 mit James Craig in der Rolle des Häuptlings Osceola, DEFA-Indianerfilm von 1971 mit Gojko Mitić als Osceola Einzelnachweise Weblinks Literatur von und über Osceola im Katalog der Deutschen Nationalbibliothek Michael Kleysteuber: Osceola. In: Encyclopedia of Alabama, 3. Januar 2019, zuletzt aktualisiert am 15. Juni 2023. Osceola in der Datenbank Find a GraveVorlage:Findagrave/Wartung/Gleiche Kenner im Quelltext und in Wikidata
Osceola

Osceola, deformación de Así Yahola (bebedor de bebida negra), (1804 - 1838), fue uno de los más destacados jefes de los semínolas. De joven, había sido trasladado desde Georgia a Florida. Se opuso al tratado de Payne's Landing (1832) por el que habían de vender las tierras de Florida y desplazarse a Oklahoma. En 1835 asesinó a Charley Emathla, jefe semínola que había vendido sus tierras, y al general Wiley Thompson, agente del gobierno de los Estados Unidos. Inició la Guerra Semínola en los Everglades de Florida. Cuando en octubre de 1837 se dirigió a San Agustín bajo bandera blanca, el general Thomas Sidney Jessup lo apresó y lo encerró en la prisión de Charleston en la que murió, tal vez asesinado, aunque su muerte se le atribuye a la malaria. Tras su muerte, el doctor del ejército Frederick Weedon embalsamó la cabeza de Osceola, persuadió a otros semínolas para que le permitieran realizar una máscara funeraria y se quedó con numerosos objetos del líder indio. El capitán Pitcairn Morrison envió la máscara y los objetos a las oficinas del ejército en Washington. En 1885 se enviaron a la colección de antropología de la Instituto Smithsonian, donde todavía permanecen. Más tarde, Weedon entregó la cabeza a su yerno, Daniel Whitehurst quien, en 1843, la envió a un médico de Nueva York, Valentine Mott. Mott la colocó en su museo de cirugía y patología. Se cree que se perdió en el incendio que destruyó el museo en 1866. Algunas de las pertenencias de Osceola aún están en posesión de la familia Weedon. La nación semínola adquirió algunos objetos del líder originario en una subasta de Sotheby's en 1979. Referencias Marcus, Martin L. Freedom Land. Fiction, Forge Books (Tom Doherty Associates), 2003. Milanich, Jerald T. "Osceola's Head", Archaeology, January/February 2004 Wickman, Patricia R. Osceola's Legacy. University of Alabama Press, 1991. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Osceola.
Osceola

Osceola, nato Billy Powell (Talisi, 1804 – Fort Moultrie, 30 gennaio 1838), è stato un condottiero nativo americano. Biografia Era figlio di un mercante di origine britannica e di una donna Creek con ascendenze scozzesi e irlandesi. Dopo la sconfitta dei Bastoni Rossi, nel 1814, la madre di Osceola, Polly Coppinger, lasciò l'Alabama, insieme con altri sopravvissuti Creek, portando con sé il figlio, e si rifugiò in Florida, al tempo ancora in parte sotto il controllo spagnolo, dove i rifugiati furono accolti dalla popolazione nativa dei Seminole e dove il giovane Billy assunse il nome di Osceola. Divenuto capo, si oppose al trasferimento della sua tribù dalla Florida - dal 1821 territorio autonomo, ma di fatto sotto il controllo degli Stati Uniti - a una riserva a ovest del Mississippi, così si ritrovò a far guerra ai coloni statunitensi. Comandò, utilizzando l'arte della guerriglia, i Seminole dal 1832 al 1837 (v. Seconda guerra seminole), spesso ottenendo successi rilevanti. Fu catturato con l'inganno nell'ottobre del 1837 a St. Augustine in Florida e imprigionato a Fort Moultrie, ove morì, tre mesi dopo, quasi certamente a causa di una tonsillite. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Osceola Collegamenti esterni Osceola, su Treccani.it – Enciclopedie on line, Istituto dell'Enciclopedia Italiana. Osceola, su sapere.it, De Agostini. (EN) Osceola, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Osceola, su Comic Vine, Fandom.
Patriot's Point

Patriot's Point Naval & Maritime Museum est situé à Mount Pleasant en Caroline du Sud, à l'embouchure de la Cooper près de Charleston. Patriot's Point est le lieu d'ancrage de quatre navires musée : le porte-avions USS Yorktown, le sous-marin USS Clamagore, le cotre des US Coast Guard USCGC Ingham et le destroyer USS Laffey. Jusqu'à 1994, Patriot's Point accueillait aussi le NS Savannah. Le Yorktown a plusieurs expositions à son bord comme un musée sur la Medal of Honor et de nombreux avions de chasse. Notes et références Voir aussi Liens externes (en) Patriot's Point Naval & Maritime Museum Portail des musées Portail du monde maritime Portail de la Caroline du Sud Portail de l’histoire militaire Portail des forces armées des États-Unis
Рудолф Андерсън

Рудолф Андерсън-младши (15 септември 1927 г. – 27 октомври 1962 г.) е пилот от на военновъздушните сили на САЩ. Той е първият човек, получил Кръста на военновъздушните сили (САЩ). Андерсън загива, когато неговият разузнавателен самолет Lockheed U-2 е бил свален по време на Карибската криза. Биография Андерсън е роден на 15 септември 1927 г. в Грийнвил, Южна Каролина, САЩ. В младежките си години е бил бойскаут с ранг на Scout Eagle брой отряд 19. През 1948 г. завършва университета „Клермон“. погребан в Грийнвил [6 ноември в Memorial Woodlawn парк. На 27 октомври 1962 г. майор Андерсън излита на U-2A (сериен номер 56 – 6676) от авиобазата „Маккой“, в Орландо, и е ударен от съветски SAM -75 в близост до град Банс в Куба. Андерсън загива, когато шрапнел от експлодиралата бойна глава пронизал компенсаторния му костюм, което причинило намаляване на налягането на голяма надморска височина. Смъртта на Андерсън е докладвана от генералния секретар на ООН У Тант след посещение на Куба на 31 октомври 1962 г. По заповед на президента Кенеди майор Андерсън бил посмъртно награден с първия кръст на Военновъздушните сили – медал за отлични услуги Purple Heart и наградата Cheney. Между 27 септември и 11 ноември 1962 г. при аварии са загинали още единадесет членове на екипажа на три разузнавателни самолета B-47 Stratojet на 55-о разузнавателно крило. Паметникът на майор Андерсън е разположен в парк „Кливланд“, в Грийнвил. Самолет F-86 Sabre е монтиран на паметника. На такъв самолет Андерсън лети по време на Корейската война. Името на Андерсън носи ескадрилата „Арнолд“. Развалини на самолета Няколко фрагмента от самолета на майор Андерсън могат да се видят в музеите на Куба. Двигателят и част от опашката U-2 се съхраняват в Музея на революцията в Хавана. Дясното крило, част от опашката и предната площадка се намират в Музея на авиацията в Хавана. В популярната култура Смъртта на Андерсън е показана във филма „Тринадесет дни“, с Чип Естен като майор Андерсън. Източници