NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Fort Sumter

Fort Sumter, ligger i Charleston, South Carolina. Det blev opkaldt efter general Thomas Sumter. Fortet er mest kendt for at være stedet, hvor de første skud i Den amerikanske borgerkrig blev affyret under slaget om Fort Sumter. Fortets konstruktion Fort Sumter blev bygget efter Den britisk-amerikanske krig (1812) som ét i en række befæstninger på den sydlige amerikanske kyst. Byggeriet begyndte i 1829 og var endnu ikke afsluttet, da konflikten startede i 1860. 70.000 tons granit blev hentet i New England for at opbygge en sandbanke i indløbet til Charleston havn, som fortet behersker. Fortet bestod af en 5-sidet murstenskonstruktion, som var 55-60 meter lang på hver side. Murene var 1,5 meter tykke, og konstruktionen ragede mere end 15 meter op over lavvandsmærket. Det var konstrueret til at rumme 650 mand og 135 kanoner på 3 niveauer, men blev aldrig fuldt bestykket. Slaget om Fort Sumter Den 26. december 1860, 5 dage efter at South Carolina var trådt ud af Unionen, flyttede Major Robert Anderson fra unionshæren sine 2 kompagnier af artillerister til det ufærdige fort fra Fort Moultrie, som ikke kunne forsvares. I de følgende måneder blev gentagne opfordringer til overgivelse ignoreret, men forsøg på undsætning nordfra blev også forhindret. Den 12. april 1861 kl. 4.30 åbnede sydstatsbatterierne ild og fortsatte med at skyde på fortet i 34 timer. Ilden blev besvaret fra fortet, om end uden store resultater. Den 13. april overgav fortet sig og blev evakueret. Ingen unionssoldater døde under angrebet, mens en enkelt rebel forblødte, efter at være blevet såret af en kanon, som gik af ved et uheld. Flaget fra Fort Sumter blev et populært, patriotisk symbol, efter at major Anderson vendte tilbage til Nordstaterne med det. Flaget findes stadig på fortets museum. Fort Sumter efter slaget Med Fort Sumter i oprørernes hænder blev Charleston et hul i den amerikanske flådes blokade af oprørernes havne. For at lukke havnen måtte fortet generobres, men trods mange forsøg lykkedes det først at generobre fortet den 17. februar 1865, hvor generalmajor William T. Shermans hær rykkede nordpå fra Savannah i Georgia. Ved borgerkrigens slutning var Fort Sumter en ruin. Den amerikanske hær forsøgte at genskabe den som en brugbar, militær installation. Den øverste etage blev revet ned, resten blev delvis genopbygget, og der blev installeret nye 100 punds riflede kanoner. Fra 1876 til 1897 blev fortet blot benyttet som et ubemandet fyr. Ved starten af den spansk-amerikanske krig fik fortet fornyet militær betydning, og det blev renoveret. Under 1. verdenskrig bemandede en lille garnison 2 riflede 12” kanoner. Efter at have været benyttet som turistattraktion i mellemkrigsårene blev der installeret to 90-mm luftværnskanoner under 2. verdenskrig. Fortet blev et national mindesmærke i 1948 og administreres i dag af U.S. National Park Service. Referencer National Park Service's Officiel Hjemmeside for Fort Sumter Arkiveret 10. oktober 2010 hos Wayback Machine Tidslinie og fortælling om slaget om Fort Sumter Arkiveret 16. juli 2011 hos Wayback Machine
Sumter-erőd

A Sumter-erőd (angolul: Fort Sumter) tengeri erőd a Dél-Karolinához tartozó Charlestoni-öbölben. 1861. április 12-i ostroma az amerikai polgárháború kezdetét jelöli. Az erőd építése A dél-karolinai Thomas Sumter tábornokról elnevezett erődöt az 1812-es brit-amerikai függetlenségi háborút követően kezdték el építeni a délnyugati partszakaszon húzódó erődrendszer részeként. Az építkezés 1829-ben kezdődött el és még az amerikai polgárháború kezdetére, 1861-re se fejeződött be teljesen. Az erőd alapozásához 70 000 tonna kőanyagot, elsősorban gránitot használtak fel, amit az északkeleti régióból (Új-Anglia környéke) szállítottak hajóval a charlestoni kikötőbe. Az ötoldalú, 52-58 méter hosszú, 15,2 méter magas, másfél méteres falvastagsággal rendelkező erődöt 650 személy és 135 ágyú befogadására tervezték, habár az 1861-es események idején csak 85 katona tartózkodott az erődben, 60 ágyúval. A Sumter-erőd ostroma 1860 novemberében Abraham Lincolnt elnökké választották. Dél-Karolina ugyanezen év decemberében bejelentette, hogy kiválik az Unióból. Az elnök a déli államok területén felállított hadi létesítményeket, így a Sumter-erődöt nem volt hajlandó kiüríttetni. 1861 áprilisában utánpótlást biztosított az erőd részére. Levélben tájékoztatta Dél-Karolina kormányzóját, hogy ez a szállítmány csak az élelmiszerre terjed ki; további katonát, lőszert és fegyvert nem fognak az erődbe juttatni. Pár órával az ellátóhajók érkezte előtt, 1861. április 12-e hajnalán a dél-karolinai parti ütegek tüzet nyitottak az erődre. Április 14-én Anderson őrnagy az erődöt szabad elvonulás fejében feladta. Az erőd április 12-én megindított ostromával elkezdődött az amerikai polgárháború. Az erőd ma Az erőd szerepel az amerikai National Register of Historic Places (történelmi helyek nemzeti nyilvántartása) nyilvántartásban. További információk Fort Sumter National Monument (angolul)
Fort Sumter

Fort Sumter è una struttura fortificata costruita durante la realizzazione del progetto Third system (iniziato dal 1816 quando in seguito alla guerra del 1812 il Congresso degli Stati Uniti approvò un budget di oltre 800 000 dollari per migliorare il sistema difensivo delle coste americane). È situato nello Stato della Carolina del Sud a Charleston. L'assedio da parte delle forze confederate alla guarnigione unionista presente al suo interno provocò l'inizio della guerra di secessione americana combattuta nella seconda metà dell'Ottocento tra gli Stati del nord e quelli del sud. Storia Chiamata in tal modo grazie a Thomas Sumter, la struttura è importante per due battaglie che si sono avute nei pressi: Prima battaglia di Fort Sumter (12–13 aprile 1861), bombardamento con perdita della costruzione che ha avviato la guerra di secessione americana. All'inizio della battaglia si videro in campo Robert Anderson che presiedeva la fortezza dell'Unione mentre per il governo confederato scese in campo Pierre Gustave Toutant de Beauregard. Seconda battaglia di Fort Sumter (9 settembre 1863). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fort Sumter Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su nps.gov. (EN) Fort Sumter / Fort Sumter National Monument / Fort Sumter (altra versione), su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Fort Sumter

Fort Sumter, in de haven van Charleston (South Carolina), is de plaats waar de Amerikaanse Burgeroorlog begon, tijdens de aanval op Fort Sumter van 12-13 april 1861. Tegenwoordig maakt Fort Sumter deel uit van het Fort Sumter National Monument. Fort Sumter is genoemd naar generaal Thomas Sumter, een held uit de Amerikaanse Revolutie. Het fort werd gebouwd na de Oorlog van 1812 als een in een serie fortificaties langs de zuidelijke kust van de Verenigde Staten. De bouw begon in 1829 en was nog niet voltooid toen de burgeroorlog begon. Voor het leggen van fundamenten op een zandbank in de toegang naar de haven van Charleston was 70.000 ton graniet aangevoerd vanuit New England. Het fort had vijf zijden met bakstenen muren van 1,5 meter dik en was ca. 60 meter breed en verhief zich 15 meter boven het laagwater-punt. Het was ontworpen om 650 man en 135 kanonnen op twee verdiepingen te huisvesten, maar het was nooit volledig bezet. 1861: Begin van de burgeroorlog Op 26 december 1860, vijf dagen nadat South Carolina zich had afgescheiden van de Verenigde Staten, verliet U.S. Army majoor Robert Anderson het onverdedigbare Fort Moultrie en verplaatste zijn twee compagnieën (85 manschappen) van de 1st U.S. Artillery naar Fort Sumter. In de daaropvolgende maanden werden herhaalde oproepen door de Zuidelijke brigadegeneraal P.G.T. Beauregard tot capitulatie genegeerd, terwijl Noordelijke pogingen om het garnizoen te bevoorraden faalden. Op 12 april 1861, om 04.30 uur 's ochtends openden Zuidelijke batterijen het vuur op het fort, en hielden dat 36 uur lang vol. Het garnizoen beantwoordde het vuur, maar zonder veel effect, omdat majoor Anderson niet toestond om kanonnen te gebruiken (omdat die te veel kans liepen door het Zuidelijke kanonvuur geraakt te worden). Op 13 april gaf de bezetting van het fort zich over en werd geëvacueerd. Volgens getuigenverslagen, zoals het bekende dagboek van Mary Chesnut, vierden de bewoners van Charleston groot feest ter gelegenheid van het begin van de gewapende strijd. Externe link website Fort Sumter
Forte Sumter

Fort Sumter é um forte marítimo em Charleston, Carolina do Sul, notável por ser o local em que ocorreu a primeira batalha entre União e Confederados, marcando o início da Guerra Civil Americana. Foi um dos vários fortes planejados após a Guerra de 1812, combinando muros altos e alvenaria pesada, e classificado como forte de defesa costal, como um grau de integridade estrutural extremamente elevado. O trabalho começou em 1829, mas estava incompleto em 1860, quando a Carolina do Sul se separou da União. A Primeira Batalha de Forte Sumter começou em 12 de abril de 1861, quando a artilharia confederada disparou contra a guarnição da União. Estes foram os primeiros tiros da guerra, e o bombardeio continuou durante o dia todo, sendo assistido por muitos civis em espírito de celebração. A linha de suprimentos do forte havia sido cortada, resultando na sua rendição no dia seguinte. A Segunda Batalha de Forte Sumter (8 de setembro de 1863) foi uma tentativa fracassada da União de retomar o forte, não tendo êxito graças à rivalidade entre os comandantes do Exército e da Marinha da união. Embora o forte tenha sido reduzido a escombros, ele permaneceu em mãos confederadas até ser evacuado quando o general Sherman marchou pela Carolina do Sul, em fevereiro de 1865. O Fort Sumter está aberto a passeios públicos como parte do Parque Histórico Nacional de Forte Sumter e Forte Moultrie, operado pelo Serviço Nacional de Parques dos Estados Unidos.==Referências==
Fort Sumter

Fort Sumter är en amerikansk militär installation från 1800-talet, som började byggas 1829. Fortet ligger på en ö i inloppet till staden Charleston vid South Carolinas kust. Det var här som det amerikanska inbördeskriget inleddes genom slaget vid Fort Sumter 12–14 april 1861. Fortet är uppkallat efter Thomas Sumter. 1861 erövrade sydstatstrupper fortet från nord och fyra år senare lyckades nordstatstrupper erövra det tillbaka. Källor Referenser Externa länkar National Park Service's Official Website for Fort Sumter Historic Charleston's Religious and Community Buildings, a National Park Service Discover Our Shared Heritage Travel Itinerary Extensive collection of photos and drawings from The Library of Congress
Форт-Самтер

Форт-Самтер (Fort Sumter) — форт в Сполучених Штатах Америки, розташований в штаті Південна Кароліна. Був побудований у першій половині XIX століття для захисту порту і міста Чарлстона. Битвою за Форт-Самтер, що сталася 12 квітня 1861 року, почалася Громадянська війна в США. Будівництво Форт був побудований після Англо-американської війни як одне з укріплень для захисту гавані одного з найважливіших в той час портів в Сполучених штатах. Форт Самтер ставився до фортів «Третьої системи» яка була розроблена після війни 1812 року і був названий на честь генерала Томаса Самтера героя війни за незалежність. Будівництво почалося 1827 року, але йшло повільними темпами і форт не був повністю завершений до 1861 року, коли опинився на території Конфедеративних Штатів Америки. Форт в роки Громадянської війни Вночі 26 грудня 1860 року федеральний гарнізон форту Мольтрі під командуванням Роберта Андерсона зайняв форт. Влада Конфедерації зажадала, щоб федеральний гарнізон форту покинув форт. Перший бій за форт Самтер 8 квітня 1861 року нещодавно обраний президентом Сполучених Штатів Авраам Лінкольн вирішив направити стоявшому зі своїми військами в форті майору Роберту Андерсону припаси, які в нього вже закінчувались. Експедиція під командуванням Густава Фокса, надіслана з цією метою, зустріла опір при підході до гавані Чарлстона, і в результаті атаки обоз був змушений відступити. 12 квітня 1861 року артилерія Конфедерації почала обстріл форту, в якому знаходилися солдати Союзу. Форт був зданий наступного дня, після 36 годин обстрілу. Незважаючи на напружений вогонь, по обидва боки ніхто не був убитий. Другий бій за форт Самтер Форт залишався в руках конфедератів майже до кінця війни, незважаючи на кілька спроб його захоплення з боку моря силами Союзу. З квітня 1863 року він перебував під частими атаками кораблів і гармат артилерійських батарей, влаштованих на оточуючих його островах. Конфедерати залишили форт 17 лютого 1865 року, коли армія Союзу під командуванням Вільяма Т. Шермана підійшла до Чарлстону з півдня, виступивши з Саванни, штат Джорджія. Форт в роки I Світової війни Форт в роки II Світової війни У 1948 році форт був оголошений національним пам'ятником США. Фотогалерея Примітки Див. також Англо-американська війна (1812—1815) Авраам Лінкольн
Ruff's Chapel

Ruff's Chapel is a historic Methodist chapel at U.S. 21 and SC 34 in Ridgeway, Fairfield County, South Carolina. It was built about 1870, and is a single-story, rectangular frame building, sheathed in weatherboard, with a front gabled roof. It has a square open belfry with a metal covered bellcast hip roof and a ball finial. It was added to the National Register of Historic Places in 1980. References
Russell C. King Field

Russell C. King Field is a baseball venue located in Spartanburg, South Carolina, United States. It is home to the Wofford Terriers college baseball team of the Division I Southern Conference. It has a capacity of 2,500 spectators. Of the 2,500 spectator capacity, 833 is made up of permanent, chair-backed seating. The remainder consists of berm-style seating down either foul line. The field also features stadium lighting. Naming The field is named for Russell C. King, Wofford Class of 1956. King played baseball during his time at the college. His donation played a major role in the park's being built. Prior to the construction of King Field, the Terriers had played at Duncan Park since beginning Division I play in 1996. See also List of NCAA Division I baseball venues References
St. Andrew's Catholic Church (Barnwell, South Carolina)

St. Andrew's Catholic Church in Barnwell is the oldest church in Barnwell County, South Carolina. Originally built in 1831, it is oldest Catholic church in the state to have continually occupied the same building. Monthly mass began in 1847, and during the 1860s the church was one of few to not be destroyed during the American Civil War. The church was made a memorial shrine in 1944, and in the early 1950s several extensions were added. Stained glass windows from an Ursuline convent were moved to St. Andrew's. Since then several further additions have been made, including a residence for the parish priest; further property has also been purchased. The rear of St. Andrew's is surrounded by a cemetery, which holds the graves of several prominent local figures. References "Historic Barnwell". City of Barnwell. Archived from the original on 21 August 2008. Retrieved 8 August 2012.
ГЕС Салуда

ГЕС Салуда — гідроелектростанція у штаті Південна Кароліна (Сполучені Штати Америки). Знаходячись після ГЕС Buzzards Roost (15 МВт), становить нижній ступінь каскаду на річці Салуда, яка дренує східний схил Аппалачів та є правою твірною Конгарі, котра в свою чергу становить правий витік річки Санті (впадає до Атлантичного океану за шість десятків кілометрів на північний схід від Чарлстона). У 1927—1930 роках річку перекрили земляною греблею Dreher Shoals висотою 65 метрів та довжиною 2377 метрів, яка потребувала 1 млн м3 породи. Вона утримує витягнуте по долині річки на 66 км водосховище Мюррей з площею поверхні 194 км2 та об'ємом 2 млрд м3, в якому припустиме коливання рівня в операційному режимі між позначками 105 та 110 метрів НРМ. В 2002—2005 роках з метою підвищення сейсмічної безпеки долину Салуди одразу після земляної перекрили греблею такої ж висоти 65 метрів з ущільненого котком бетону. У 1930-му станцію обладнали чотирма турбінами типу Френсіс потужністю по 32,5 МВт, розрахованими на використання напору 55 метрів. В 1966-му одну з них модернізували до показника у 42,3 МВт, а ще через п'ять років встановили додаткову турбіну того ж типу потужністю 67,5 МВт, котра використовує напір у 48 метрів. Примітки
Santee National Wildlife Refuge

Santee National Wildlife Refuge is a 15,000-acre (61 km2) refuge alongside Lake Marion, an impoundment of the Santee River of Clarendon County, South Carolina. Geology The refuge lies within the Atlantic Coastal Plain province of South Carolina. One of the features of the refuge is Dingle Pond, which is a Carolina Bay. Human history The refuge contains the Santee Native American mound, which is the furthest eastern known representation of the Mississippian culture. Later built on this same mound was the Revolutionary British Fort Watson, which was taken by Marion's Brigade in April 1781. It has been an important site of archeological investigations. The refuge was established in 1941. The refuge was formerly much larger, but was reduced greatly in size in 1976 when the Lake Moultrie section in Berkeley County was discontinued due to lease termination. Ecology The refuge is especially important because its many wetlands support migratory birds. Within the refuge, which consists of mixed hardwoods and pines, marsh, old croplands, impoundments and open water, is a large diversity of wildlife, including bald eagles, and even the peregrine falcon. More common are deer, raccoons, bobcats, alligators, wood ducks, Canada geese, mallards, pintails, red-tailed hawks, red-shouldered hawks, and wild turkeys. References This article incorporates public domain material from websites or documents of the United States Fish and Wildlife Service. External links Santee National Wildlife Refuge The refuge consists of four units, Bluff with the Visitor Center, Pine Island, Dingle Pond with a Carolina Bay, and Cuddo the largest unit. The visitor center is open Tuesday through Friday, 8am to 4pm, but may be closed due to volunteer availability. The Cuddo unit is closed on Mondays.
Santee State Park

Santee State Park is in the Sandhills of South Carolina on the western edge of the 110,000-acre (445 km2) Lake Marion. It is located off SC 6, three miles (5 km) northwest of the town of Santee and I-95. The park offers boating, hiking, camping, birding, canoeing and kayaking. Well known for fishing, this park offers a chance to catch record size Largemouth Bass. Other fish that abound are Striped bass, Channel catfish, Trout, White Perch, White bass, Crappie, Shellcrackers and Bream and Chain (Jack). Lake Marion can be accessed by two boat ramps that the park has. The 2,500-acre (10.1 km2) park was created in 1942 when Orangeburg County donated the land. It has 2 campgrounds. Cypress View Campground has 50 sites and Lakeshore Campground has 108 sites. Restroom facilities with hot showers are accessible by both campgrounds. Many sites can accommodate RVs up to 40 feet in length. There are also 30 rondette cabins, each with 2 bedrooms and 1 bath, 10 of which are on piers over the lake. The park has 3 hiking trails and 1 biking trail. The "Limestone Nature Trail" and the "Oak Pinolly Nature Trail" are 1 mile hiking trails. The "Sinkhole Pond Nature Trail" is a half mile hiking trail. The biking trail is 7 miles long. References External links Park Map Trail Map
Secession Hill

Secession Hill, just east of modern-day Secession Street in Abbeville, South Carolina, is the site where local citizens gathered on November 22, 1860 to adopt the ordinance of South Carolina's secession from the Union. It was here that delegates to the December 17, 1860 secession convention in Columbia, South Carolina were selected. Abbeville is nicknamed "the birthplace of the Confederacy", as the meeting on Secession Hill ultimately led to its formation. There is an unknown Confederate soldier from Alabama buried on Secession Hill. Today, Secession Hill is owned by the Columbia-based Southern Culture Centre, which plans to develop the site into a park. In 2018, another marker was added to the site. See also Declaration of the Immediate Causes Which Induce and Justify the Secession of South Carolina from the Federal Union References External links Secession Hill - Abbeville, South Carolina A Southern Culture Centre Web site detailing restoration efforts and plans for developing a park at the Secession Hill site.
Sesquicentennial State Park

Sesquicentennial State Park, commonly referred to as "Sesqui" (/sɛskwɪ/), is a state park located in the Sandhills region of South Carolina. The park covers 1,419 acres (5.74 km2) and is situated approximately 12 miles (19 km) from downtown Columbia, South Carolina. History The park was established due to Columbia's Sesquicentennial Celebration in 1936. The Sesquicentennial Commission used surplus funds to purchase 1,445 acres of land in 1937. This land was transferred to the Commission of Forestry, and the Civilian Conservation Corps (CCC) Company #4469 was assigned to develop the park. They would build many of the park's buildings, as well as the stone entrance. Amenities The park offers a variety of recreational opportunities, including three picnic shelters, four picnic pads, and 84 campsites. Visitors have access to rental services for fishing boats, paddle boats, standup paddle boards, kayaks, and canoes. The park grants fishing access to a 30-acre (12 ha) lake within the park. The park also includes 12 miles (19 km) of trails for hiking and mountain biking. Key trails within the park include the Sandhills hiking trail, a two-mile (3.2 km) ADA-accessible loop around the lake, and the Sesqui Mountain Bike Trail, which covers 6.5 miles (10.5 km) of terrain with varying elevation and sandy conditions. Additional facilities at the park consist of a splash pad, which is closed during the winter months, and a dog park. References External links Park Finder site SCIway site