NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Норт-Кінґстаун (Род-Айленд)

Норт-Кінґстаун (англ. North Kingstown) — місто (англ. town) в США, в окрузі Вашингтон штату Род-Айленд. Населення — 27 732 особи (2020). Географія За даними Бюро перепису населення США місто Норт-Кінгстаун має загальну площу в 151 квадратний кілометр, з яких 112,92 кв. кілометрів займає земля і 38,07 кв. кілометрів — вода. Площа водних ресурсів округу становить 25,21 % від усієї його площі. Місто Норт-Кінгстаун розташоване на висоті 25 метрів над рівнем моря. Демографія Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 26 486 осіб у 10 436 домогосподарствах у складі 7347 родин. Було 11327 помешкань Расовий склад населення: До двох чи більше рас належало 1,9 %. Частка іспаномовних становила 2,4 % від усіх жителів. За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,9 % — особи молодші 18 років, 62,0 % — особи у віці 18—64 років, 14,1 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 43,9 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 94,7 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 91,9 чоловіків також старших 18 років. Середній дохід на одне домашнє господарство становив 109 755 доларів США (медіана — 87 311), а середній дохід на одну сім'ю — 129 531 долар (медіана — 105 954). Медіана доходів становила 74 462 долари для чоловіків та 61 087 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 8,5 % осіб, у тому числі 11,6 % дітей у віці до 18 років та 6,3 % осіб у віці 65 років та старших. Цивільне працевлаштоване населення становило 13 454 особи. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 29,5 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 14,2 %, виробництво — 10,7 %, роздрібна торгівля — 9,6 %. Примітки Джерела Посилання Town of North Kingstown website [Архівовано 7 січня 2015 у Wayback Machine.] North Kingstown Chamber of Commerce [Архівовано 31 грудня 2014 у Wayback Machine.] North Kingstown School Department [Архівовано 28 червня 2006 у Wayback Machine.] Wickford Art Festival North East Independent Newspaper
Bristol Train of Artillery Museum

Bristol Train of Artillery Museum is an armory museum in Bristol, Rhode Island, which is the meeting place of the Bristol Train of Artillery, a militia artillery unit of the Rhode Island Island State Militia and a member of the Rhode Island Independent Military Organizations. The Bristol Train of Artillery was chartered on February 12, 1776 and has been in uninterrupted existence since then. The current building, which houses the museum collection, dates to 1843. The Museum "collection includes photographs, scrapbooks, drawings, paintings of events. Some records from the American Civil War, but much has been lost. Some exhibits of guns, uniforms, flags, hats, helmets, swords and other militaria." The museum is open by appointment only. References
Swamp Meadow Bridge

Swamp Meadow Bridge is a covered bridge crossing Hemlock Brook located on Central Pike in the town of Foster, Rhode Island. It is the second bridge to be built at this site. History The first bridge was proposed in 1986, when the Town of Foster decided to build a covered bridge in honor of Rhode Island's 350th birthday. The wood was donated by Providence Water Supply. It used Town lattice trusses and was built over an existing steel bridge. Approval from the Rhode Island Department of Transportation came in 1992, and construction began on 12 September 1992. Jed Dixon was the bridge's designer, and all work was performed by volunteers. The bridge was dedicated on 23 May 1993 but was burned by vandals on September 11 of that year. There was an immediate campaign to rebuild the bridge. Twelve days after the destruction, the town council approved construction of the current bridge, which was dedicated on 5 November 1994. Structure The bridge uses an Ithiel Town lattice truss design including authentic wooden trunnels. Lengthwise planks cover the roadway area with macadam filling the gaps. The entire deck area is supported by six I-beam stringers. The bridge rests on concrete abutments which extend to form road-level wing walls. Each side has one diamond-shaped opening. A heavy curb-high timber runs along each side of the bridge. See also List of covered bridges in Rhode Island References External links Visit Rhode Island
Camp Varnum

Camp Varnum is a Rhode Island Army National Guard training facility in the Boston Neck area of Narragansett, Rhode Island. During World War II it was Fort Varnum, a coastal defense fort. History Fort Varnum was built as part of a general modernization of US coast defenses begun in 1940 with the outbreak of war in Europe and the Fall of France. The fort is named for General James Mitchell Varnum of the Revolutionary War. It was built to relocate previously-emplaced weapons to a more useful location nearer the entrance to Narragansett Bay. The fort was sited to reinforce new 6-inch gun batteries at Fort Greene in Point Judith and Fort Burnside in Jamestown. The fort was intended to protect the West Passage of Narragansett Bay as part of the Harbor Defenses of Narragansett Bay. Fort Varnum's main armament was Battery House, two 6-inch M1900 guns on pedestal mounts, completed in 1942. The battery was a relocation of Battery House at Fort Getty in Jamestown. Two 3-inch M1903 guns on pedestal mounts were planned for Battery Armistead, relocated from Fort Kearny, now the University of Rhode Island Narragansett Bay Campus. However, these guns arrived in unusable condition, and Fort Varnum's commander asked that they be scrapped. They were stored instead and were never mounted. Better light weapons were provided in 1943 as Anti-Motor Torpedo Boat Battery (AMTB) 921, with four 90 mm guns, two on fixed mounts and two on towed mounts. Several fire control stations were built in Narragansett disguised as beach cottages; these may date from the start of the Endicott Program circa 1900. Most have been destroyed; some survive at Camp Varnum. In 1947, with the war over, Fort Varnum's guns were scrapped along with almost all other US coast artillery weapons. Present Camp Varnum is a Rhode Island Army National Guard training facility, the home of the 243rd Regiment (Regional Training Institute). See also Seacoast defense in the United States United States Army Coast Artillery Corps References Berhow, Mark A., ed. (2004). American Seacoast Defenses, A Reference Guide (Second ed.). CDSG Press. ISBN 0-9748167-0-1. Lewis, Emanuel Raymond (1979). Seacoast Fortifications of the United States. Annapolis: Leeward Publications. ISBN 978-0-929521-11-4. External links List of all US coastal forts and batteries at the Coast Defense Study Group, Inc. website FortWiki, lists all CONUS and Canadian forts
Mansión Carey

La mansión Carey es un palacio ubicado en Rhode Island, Estados Unidos.​​​ Historia En 1907 Edson Bradley construyó una mansión de estilo francés-gótico en el lado sur de Dupont Circle en Washington D. C. Cubría más de media manzana de la ciudad e incluía una capilla gótica con capacidad para 150 personas, un gran salón de baile, una galería de arte y un teatro de 500 asientos (de 27x36 metros y varios pisos de altura, terminado en 1911), conocido como el palacio de Aladino.​ En 1923, Bradley comenzó a desmantelar su mansión de Washington D. C., y a trasladarla a una propiedad en Newport, en las avenidas Ruggles y Wetmore. Sea View, la mansión de estilo neoisabelino de 1885 que ya se encontraba en el terreno, se incorporó al diseño y dio nombre al nuevo castillo.​ Referencias
Rosecliff

Rosecliff Mansion ist ein ehemaliges großbürgerliches Wohnhaus im Beaux-Arts-Stil in Newport, Rhode Island, das heute als Museum zugänglich ist. Es wurde von 1898 bis 1902 nach Entwurf des Architekten Stanford White als Sommersitz für die Silberminen-Erbin Theresa Fair Oelrichs und ihren Ehemann Hermann Oelrichs erbaut, die das Anwesen Rosecliff aus dem Nachlass des 1891 verstorbenen George Bancroft erworben hatten. Das Anwesen kam als Vermächtnis in den 1970er Jahren in das Eigentum der Newport County Preservation Society. Das vom Grand Trianon inspirierte, aber auch von palladianischen Stilelementen geprägte Gebäude verfügt über ein herzförmiges Treppenhaus und den größten Ballsaal Newports. 1974 diente es als glanzvolle Filmkulisse für die Romanverfilmung Der große Gatsby mit Robert Redford. Ferner diente der Ballsaal auch als Drehort im Film True Lies mit Arnold Schwarzenegger. Weblinks Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise
Rosecliff

Rosecliff es una mansión de la Edad Dorada ubicada en Newport, Rhode Island, Estados Unidos. Actualmente se encuentra abierta al público como casa museo histórica. La casa también se conoce como Hermann Oelrichs House o J. Edgar Monroe House. .​ Fue construida entre 1898 y 1902 por Theresa Fair Oelrichs, una heredera de plata de Nevada, cuyo padre James Graham Fair fue uno de los cuatro socios de la mina Comstock Lode. Era la esposa de Hermann Oelrichs, agente estadounidense de la línea de vapores Norddeutscher Lloyd. Ella y su marido, junto con su hermana, Virginia Fair, compraron el terreno en 1891 a la propiedad de George Bancroft y encargaron al estudio de arquitectura McKim, Mead, and White el diseño de una casa de verano adecuada para el entretenimiento a gran escala. Con pocas oportunidades de canalizar su considerable energía en otro lugar, "se lanzó a la escena social con tremendo entusiasmo, convirtiéndose, junto con la Sra. Stuyvesant Fish y la Sra. O.H.P. Belmont (del cercano Belcourt), en una de las tres grandes anfitrionas de Newport".​ El arquitecto principal, Stanford White, modeló la mansión siguiendo el modelo del Gran Trianón del Versalles, pero más pequeño y reducido a una forma básica de "H", manteniendo el esquema de Mansart de una arcada acristalada de ventanas arqueadas y pilastras jónicas emparejadas, que aumentan hasta convertirse en columnas a lo largo de la logia central. El Rosecliff de White añade al Gran Trianón un segundo piso con un tejado abalaustrado que oculta el tercer piso retranqueado, que contiene veinte pequeñas habitaciones de servicio y la sala de prensado de la lavandería. Referencias Bibliografía J. Walton Ferguson (1977). Rosecliff (en inglés estadounidense). Newport: Preservation Society of Newport County. Enlaces externos «The Preservation Society of Newport County» (en inglés estadounidense).
St. Thomas More Parish (Narragansett, Rhode Island)

St. Thomas More Parish includes both St. Thomas More Church and St. Veronica Chapel, both located in Narragansett, Rhode Island. History 19th century beginnings In the mid-1800s, as Narragansett's population and tourist industry grew, so did its Catholic population, which lacked its own Roman Catholic church. The nearby Our Lady of Mercy parish in East Greenwich, Rhode Island took in the growing village as a mission. In 1879, the village was incorporated into Wakefield's St. Francis Parish, and a Narragansett congregation was established. The first Catholic church building, a small wooden chapel in the Gothic architectural style, was built in 1884. The new church was dedicated to St. Philomena. A growing community and new church By the 20th century, the growing population had rendered the original chapel too small for the congregation. A larger space was needed. In 1908, a new church was completed designed by architects Murphy, Hindle & Wright. The new church, with its distinctive wood shingles, tall bell tower, and Romanesque features immediately became a neighborhood landmark. The old chapel, still standing one plot over from the new structure, became a multipurpose center used mostly for parish social activities. In 1917, St. Philomena's was recognized as a distinct parish after 38 years of sponsorship, first by Our Lady of Mercy and then by St. Francis. In 1961, after authenticity questions regarding St. Philomena, the church was rededicated to English martyr St. Thomas More. In 1977, the original chapel was demolished and a new rectory and much-needed parish center were constructed, connected to the new church and in the same architectural style. Today In recent years, a new chapel, St. Veronica, was built on Boston Neck Road to serve the quickly growing summer population. The facility was originally only open in the summer, but is now open year-round due to the growing Catholic population in the area. On 14 October 2011, Saint Thomas More Church was honored at the Third Annual Rhode Island Preservation Celebration with a 'Rhody' Preservation Project Award. The Rhody was awarded in honor of the efforts of the pastor, Fr. Marcel Taillon, who had just overseen an extensive renovation on the historic building. Their award stated: “Restoration of the century-old building was an ambitious project that demonstrated the parish’s commitment to their church and its place in historic Narragansett Pier.” References External links Official website
Capitole de l'État de Rhode Island

Le Capitole de l'État de Rhode Island est située à Providence. Ce bâtiment fut dessiné par le cabinet d'architectes McKim, Mead and White. Construit de 1895 à 1904, il devient le septième Capitole de l'État de Rhode Island et le deuxième situé à Providence. Architecture Le dôme central est le quatrième plus grand dôme de marbre autoportant (self supporting) du monde derrière ceux de la basilique Saint-Pierre à Rome, du Capitole de l'État du Minnesota à Saint Paul et du Taj Mahal en Inde. Locaux des instances politiques La chambre des représentants de l'État se trouve dans l'aile ouest du bâtiment tandis que celle du sénat de l'État est située dans l'aile est. Sculptures et peintures Elizabeth Buffum Chace a un buste dans le Capitole ; elle est l'une des deux premières femmes à en avoir un dans ce bâtiment, avec Christiana Carteaux Bannister. Un buste en bronze de l'entrepreneuse et abolitionniste Christiana Carteaux Bannister, basé sur un portrait peint par son époux Edward Mitchell Bannister, a été placé dans le Capitole en décembre 2002. Notes et références Liens externes Ressources relatives à l'architecture : Registre national des lieux historiques The Skyscraper Center Structurae Site officiel de la Rhode Island State House Portail du Registre national des lieux historiques Portail de la politique américaine Portail du Rhode Island
Campidoglio (Providence)

Il Campidoglio di Providence, o Rhode Island State House, è la sede esecutiva e legislativa dell'omonimo stato statunitense. Quello attuale è il settimo campidoglio utilizzato dallo Stato, il secondo nella sola Providence. Venne costruito tra il 1895 ed il 1904, ma negli anni novanta del Novecento ha subito importanti modifiche. La sua cupola è la quarta nel mondo per grandezza, preceduta soltanto da quella della Basilica di San Pietro in Vaticano, da quella del Campidoglio del Minnesota e da quella del Taj Mahal. Voci correlate Campidoglio (antica Roma) Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Campidoglio Collegamenti esterni Sito ufficiale, su sos.ri.gov. Campidoglio, su archINFORM. (EN) Campidoglio, su Structurae. (EN) Campidoglio, su Skyscraper Center.
Rhode Island State House

In het Rhode Island State House zetelen de beide kamers van het parlement van Rhode Island. Ook de gouverneur houdt er kantoor. Het gebouw staat in de hoofdstad Providence. Het gebouw is het zevende parlementsgebouw dat de staat kent en het tweede dat in de hoofdstad staat. Het werd gebouwd in neoclassicistische stijl, in de periode 1895 tot 1904. Trivia In de film Amistad uit 1997, werd de zuidelijke gevel van het gebouw als gevel van het Capitool in Washington D.C. gebruikt. Voor de bouw is 9200 m³ marmer gebruikt.
Капитолий штата Род-Айленд

Капито́лий шта́та Род-А́йленд (англ. Rhode Island State House) находится в городе Провиденс — столице штата Род-Айленд. В нём проводит свои заседания Генеральная Ассамблея Род-Айленда (англ. Rhode Island General Assembly), состоящая из Палаты Представителей и Сената штата Род-Айленд. В нём также находятся офисы губернатора, вице-губернатора, секретаря и министра финансов штата Род-Айленд. Современное здание Капитолия было построено в 1895—1904 годах по проекту архитектурной фирмы «McKim, Mead & White». История Проект нынешнего здания Капитолия штата Род-Айленд был выполнен архитектурной фирмой «McKim, Mead & White» в 1891—1892 годах, а строительство началось в 1895 году. С начала 1901 года в нём стали проводиться заседания Генеральной Ассамблеи Род-Айленда. Строительство было полностью завершено в 1904 году. Архитектура При строительстве Капитолия Род-Айленда в-основном использовался белый мрамор из Джорджии — 327 тысяч кубических метров мрамора. Мраморный купол Капитолия считается четвёртым по величине в мире (из тех, которые не имеют дополнительной поддержки), вслед за Собором Святого Петра в Ватикане, Капитолием штата Миннесота в Сент-Поле и Тадж-Махалом в Агре (Индия). На вершине купола находится статуя из позолоченной бронзы Independent Man («независимый человек», высота 3,3 м, вес более 225 кг), изготовленная по дизайну скульптора Джорджа Брюстера (George Brewster). Эта статуя была установлена 18 декабря 1899 года. В 1927 году она была повреждена молнией, и после этого зафиксирована 42 медными скобами. В дальнейшем она ремонтировалась в 1951 году, а 9 августа 1975 года была спущена с вершины Капитолия для капитального ремонта, включая замену позолоты. Статуя была возвращена на вершину купола 20 июля 1976 года. Высота Капитолия до основания статуи — 67,9 м, а до верха статуи — 71,6 м. C 1904 по 1927 год Капитолий был самым высоким зданием города Провиденс. Северный вход Капитолия, украшенный большим портиком, обращён к улице Смит (Smith Street). Это — главный вход Капитолия, который используется официальными лицами, сотрудниками и посетителями. Южный вход Капитолия обращён к даунтауну города Провиденс и заливу Наррагансетт. Ко входу ведёт широкая парадная лестница, сделанная из мрамора. По разным сторонам от лестницы находятся бронзовые статуи уроженцев Род-Айленда коммодора Оливера Хазарда Перри и генерала Натаниэля Грина. Интерьер На первом этаже Капитолия с 1874 года выставлено Орудие №4 батареи В 1-го Род-Айлендского артиллерийского полка, известное как «Геттисбергское орудие». Оно было использовано при отражении атаки Пикетта во время сражения при Геттисберге. При обстреле в него попал снаряд, деформировавший ствол, из-за чего при последующем заряжании ядро застряло прямо в стволе и осталось там до настоящего времени. Западное крыло отведено для Палаты представителей, другое крыло (восточное) — для Сената. Фотогалерея См. также Список капитолиев США Примечания
New Shoreham

New Shoreham és una població dels Estats Units a l'estat de Rhode Island. Segons el cens del 2000 tenia 1.010 habitants. Demografia Segons el cens del 2000, New Shoreham tenia 1.010 habitants, 472 habitatges, i 250 famílies. La densitat de població era de 40,1 habitants per km². Dels 472 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 47% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82. Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 28,6% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més. L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes. La renda mediana per habitatge era de 44.779 $ i la renda mediana per família de 59.844 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.432 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 29.188 $. Aproximadament el 8% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa. Referències
New Shoreham (Rhode Island)

New Shoreham es un pueblo ubicado en el condado de Washington en el estado estadounidense de Rhode Island. En el año 2000 tenía una población de 1.010 habitantes y una densidad poblacional de 40 personas por km². Geografía New Shoreham se encuentra ubicada en las coordenadas 41°10′20″N 71°33′28″O. Según la Oficina del Censo, la ciudad tiene un área total de 283,6 km² (109,5 mi²), de la cual 25,2 km² (9,7 mi²) es tierra y 258,4 km² (99,8 mi²) (91,11%) es agua. Demografía Según la Oficina del Censo en 2000 los ingresos medios por hogar en la localidad eran de $44.779, y los ingresos medios por familia eran $59.844. Los hombres tenían unos ingresos medios de $39.432 frente a los $28.125 para las mujeres. La renta per cápita para la localidad era de $29.188. Alrededor del 7,9% de la población estaban por debajo del umbral de pobreza.​ Referencias Enlaces externos Portal:Rhode Island. Contenido relacionado con Rhode Island. Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre New Shoreham.
New Shoreham

New Shoreham est une ville américaine (town) située dans le comté de Washington, dans l'État de Rhode Island. Elle correspond à l'île de Block Island. La municipalité s'étend sur 9,08 mille carré (23,52 km2) de terre. Si l'on inclut son territoire maritime, New Shoreham couvre 109,51 milles carrés (283,63 km2). D'après le recensement de 2010, elle compte 1 051 habitants, ce qui en fait la ville la moins peuplée de l'État. Notes et références Liens externes (en) Site officiel Ressource relative à la géographie : Geographic Names Information System Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail du Rhode Island
New Shoreham

New Shoreham è una città degli Stati Uniti d'America, nella Contea di Washington, nello Stato del Rhode Island. Il comune coincide con l'area della Block Island. La popolazione era di 1.010 abitanti nel censimento del 2000. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su New Shoreham Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su new-shoreham.com. (EN) New Shoreham, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) New Shoreham, su Geographic Names Information System, USGS.
New Shoreham

New Shoreham é uma vila localizada no estado americano de Rhode Island, no condado de Washington. Foi fundada em 1664 e incorporada em 1672. Geografia De acordo com o United States Census Bureau, a vila tem uma área de 283,6 km², onde 23,5 km² estão cobertos por terra e 260,1 km² por água. Demografia Segundo o censo nacional de 2010, a sua população é de 1 051 habitantes e sua densidade populacional é de 44,69 hab/km². É a localidade menos populosa do condado de Washington. Possui 1 808 residências, que resulta em uma densidade de 76,88 residências/km². Ligações externas «Página oficial» (em inglês) Estatísticas, mapas e outras informações sobre New-Shoreham em city-data.com (em inglês) Referências