Сходинки Рокі

Сходинки Рокі (англ. Rocky Steps) — 72 кам'яних ступені масивних сходів, що ведуть до головного входу до музею мистецтв Філадельфії (Пенсільванія). Свою назву отримали після фігурування в численних сценах у серії фільмів «Роккі» їх автора сценарію і виконавеця головної ролі Сильвестра Сталлоне. Є одним з найпопулярніших туристичних місць Філадельфії. Вперше сходи з'явилася в кадрах фільму 1976 року, коли головний персонаж фільмів Роккі Бальбоа готувався до бою з Аполло Крідом. В одній зі сцен його ранкова пробіжка починається по міських вулицях Філадельфії і закінчується на вершині сходів, де Роккі, стоячи обличчям до міста, підкидає обидві руки вгору — тріумфальний жест переможця боксерських поєдинків. Цей момент, у якому поряд із завзятостю головного героя на шляху вгору («бою зі ступенями» (англ. «Battle with the steps»)) показано один із найбільш виграшних видів міста, став одним зі знакових образів в історії кінематографу за кількістю своїх шанувальників. Ця сцена - одна з перших, знятих із застосуванням системи стабілізації Steadicam. Для самого Сталлоне сходження його героя на вершину сходів символізує Філадельфію як місто, в якому будь-який невдаха своєю працею може всього домогтися. 1982 року на останній сходинці встановлено бронзову статую героя фільмів Роккі Бальбоа, яку пізніше перенесено до підніжжя. Статуя Роккі Для свого третього фільму про Рокі Бальбоа «Роккі 3» 1980 року Сильвестр Сталлоне замовив у скульптора Томаса Шомберга (англ. A. Thomas Schomberg) бронзову статую героя його кінострічки, а по завершенні роботи над ним Сталлоне подарував її місту.. Під час зйомок і кілька місяців після них статуя Роккі перебувала на верхньому щаблі сходів, але пізніше виникли суперечки як з приводу прийнятності місця її установки, так і з приводу її художньої цінності взагалі. Так, зокрема, комерційний директор Філадельфійського художнього музею Дік Доран був в захваті від статуї. Він заявляв, що Сталлоне зробив для іміджу міста більше, «ніж хто-небудь з часів Бенджаміна Франкліна». Частина чиновників музею була стурбована тим, що статуя з сумнівною художньою цінністю може зіпсувати його міжнародну репутацію. Ряд членів Художньої комісії Філадельфії (Philadelphia Art Commission) вважали, що статуя не більше ніж реквізит для фільму, і що «їй немає місця навіть близько до музею». Були й думки, що завдяки популярності Роккі «люди, які ніколи не були в музеї, принаймні, хоча б наблизилися до його входу». Подібні дебати тривали протягом 20 років.. 1982 року статую Роккі встановили навпроти фронтальної сторони філадельфійського «Спектрума» — стадіону, головною спортивного майданчика міста. У 1987, 1990 і 1993-94 роках, проте, для чергових зйомок фільмів статуя епізодично «переїжджала» на місце початкової установки, але потім знову «відправлялася» на стадіон. 2002 року, в зв'язку зі знесенням стадіону, вона стала експонатом музейного сховища, і знову побачила світ лише в 2005 році — до зйомок шостої частини серії «Рокі Бальбоа».. У вересні 2006 року рішенням Художньої комісії Філадельфії для статуї Роккі було остаточно визначено місце установки — праворуч від нижньої частини сходів на рівні вулиці. На урочистій церемонії установки пам'ятника, в якій брав участь Сильвестр Сталлоне, він сказав, що «це втілення американської мрії … ця статуя не мені, але кожному з вас, бо в кожному з вас живе свій Роккі». У попкультурі Сцена зі сходами з фільмів «Рокі» стала культурною іконою. Через десятиліття після виходу першого фільму 1976 року тисячі туристів щороку підіймаються по її 72 східцях, щоб повторити зназнамените сходження головного героя фільмів С. Сталлоне і сфотографуватися з видом на місто з піднятими в переможному жесті руками. За версією телеканалу E! сцена посідає 13-е місце в сотні та одній найбільш дивовижних сцен в індустрії розваг (101 Most Awesome Moments in Entertainment).. 1996 року напередодні початку Ігор 1996 року в Атланті сходи Рокі стали одним з етапів естафети Олімпійського вогню в Філадельфії — 24 червня його пронесла філадельфійка Дон Стейлі. 2 липня 2005 року сходи стала концертним майданчиком Live 8. Майже через тридцять років після виходу першого фільму «Рокі» протягом року двоє журналістів «Філадельфія інкуайрер» Майкл Вітез і Том Греліш (англ. Michael Vitez, Tom Gralish) відвідували знамениті сходи, щоб поговорити з «бігунами» на її вершину. Результатом їх роботи стала вийшла 2006 року книга «Історії Рокі: повісті про любов, надію і щастя на найвідоміших сходах Америки» (англ. Rocky Stories: Tales of Love, Hope, and Happiness at America's Most Famous Steps). Книга була нагороджена Пулітцерівською премією.. 2017 року вперше в історії Національної футбольної ліги США драфт гравців проводився на відкритому майданчику, і їй стали Сходинки Рокі.. Знаменита сцена зі сходами також стала предметом численних триб'ютів і пародій. Схожі з оригіналом сцени фігурують в 12-му епізоді «Сімпсонів» «Ліза на орфоолімпіаді», фільмах «Подалі від тебе», «Принц із Беверлі-Гіллз», «Божевільний професор» та інших. Сцена зі сходами з фільмів «Рокі» стала культурною іконою. Через десятиліття після виходу першого фільму 1976 року тисячі туристів щороку підіймаються по її 72 східцях, щоб повторити знамените сходження головного героя фільмів С. Сталлоне і сфотографуватися з видом на місто з піднятими в переможному жесті руками. За версією телеканалу E! сцена посідає 13-е місце в сотні та одній найбільш дивовижних сцен в індустрії розваг (101 Most Awesome Moments in Entertainment). Див. також Сходи Джокера. Примітки