Klamath Falls

Klamath Falls (klamath nyelven ʔiWLaLLoonʔa, kiejtése: ˈklæməθ fɔlz) az Amerikai Egyesült Államok északnyugati részén, Oregon állam Klamath megyéjében, a Felső-Klamath-tó délkeleti partjainál, a kaliforniai határtól 40 km-re északra helyezkedik el. A 2010. évi népszámláláskor 20 840 lakosa volt. A város területe 53,51 km², melyből 2,2 km² vízi. A telepesek az Oregon-ösvény biztonságosabbá tételéért nyitott Applegate-ösvényen át érkeztek, és költöztek be a Klamath-medencébe, amit ekkor már 4000 éve lakott volt. A Link-folyó után eredetileg Linkville-nek nevezett közösséget George Nurse alapította 1867-ben. Történet Neve A települést 1867-ben Linkville néven alapították, majd 1892–1893 környékén változtatták Klamath Fallsra. A klamath szó a chinook nyelv emberekre megadott definíciója, amelyet a nyugati parti indiánok használtak az itt élőkre. A meghatározásból több locativus is kialakult: a modoc vagy achomawi nyelvű lutuami („tó menti lakók”) vagy a móatakni („Tule-tó menti lakók”); a különböző kifejezések keveredésének eredménye a mai klamath kifejezés, melynek klamath eredetére nincs bizonyíték. Az őslakosok a régiót ma „Yulalona” és „Iwauna” neveken emlegetik; melyek a Link-folyó felsőbb szakaszán kialakuló erős déli szelekre utalnak. A klamathok a Link folyami vadvízi vízeséseket Tiwishkeniként („ahol a vízesések összefutnak”) emlegetik, így került a szóba a „Falls” („vízesés”) tag; valójában az említett szakaszok inkább zuhatagok, mintsem vízesések. Ezeket a sellőket a helyi gátról lehet leginkább észlelni, ahol az átáramló vízmennyiség kevés ahhoz, hogy a sziklákat ellepje. Őslakosok A körzet első ismert lakói a klamath és modoc indiánok voltak; utóbbi törzs a mai várostól 32 km-re délre élt, de amikor ellenségeikkel, a klamathokkal közös rezervátumba telepítették őket, a közeli, vulkáni tevékenység által kialakított köveknél rejtőztek el. Ez a felkelés vezetett a modoc háború kitöréséhez, amely 1872–1873 között félmillió dolláros veszteséget okozott az USA lovasságának; ez az összeg mai árfolyamon 8 millió dollár (kb. 2,1 milliárd forint). Az ütközetekben 17 indián és 83 fehér halt meg. Az Oregoni-ösvény biztonságosabbá tétele érdekében 1846-ban jelölték ki az Applegate-ösvényt. Az első, nem őslakos telepes a 19 éves Wallace Baldwin, aki 1852-ben 50 lóval érkezett ide. 1867-ben George Nurse az Ewauna-tótól északra lévő Link-folyó után Linkville-nek nevezte el a települést. 20. század A mezőgazdaság lehetővé tételének érdekében 1906-ban csatornaépítésekbe kezdtek; az első, „A” jelű főcsatorna 1907. május 22-től szolgáltat vizet; ennek egyik célja az volt, hogy a földhöz jutott világháborús veteránok gazdálkodhassanak. A második világháború idején a szomszédos kaliforniai Newellben működött a Tule Lake War Relocation Camp, valamint a szomszédos Jackson megyében, Tulelake-hez közel egy fogolytábort is létesítettek. 1945 májusában a várostól 48 km-re keletre (Bly közelében) egy templomra dobott japán tűzballon egy nőt és öt gyereket megölt. A rendelkezésre álló források szerint ez volt a háború egyetlen, az USA szárazföldje ellen japánok által elkövetett támadása. A 20. század első felében a gazdaság a faiparra épített. Amikor a Southern Pacific Railroad vonala 1909-ben elérte a közösséget, a népesség pár száz főről több ezerre duzzadt. Számos, a kivágott ezüst- és tűnyalábos fenyőket feldolgozó üzem nyílt; az üzletág az 1980-as évek végéig virágzott, amikor az ipar miatt a nyugati erdeibagoly és több más faj is veszélybe került. 1993. szeptember 20-án több földrengés is volt a várostól nem messze, amik a belvárosban is éreztették hatásukat: több ház, köztük a megyei törvényszék, valamint a Szent Szív Akadémia és Kolostor épülete is megrongálódott. Az események miatt ketten életüket vesztették. Vízviták A város 2001-ben került az újságok címlapjára, miután egy bírósági döntés kimondta, a veszélyeztetett fajok védelméről szóló törvény értelmében le kell állítani a földek vízellátását megoldó projektet. Az említett állatokat listázó szövetségi jegyzékbe a Lost folyami- és a rövidorrú bojtorjánhal 1988-ban került be; később, a 2001-es aszály idején kutatók egy csoportja arra jutott, hogy a víz további csapolása a Felső-Klamath-tóban élő fajok, illetve a Klamath folyami coho lazac esetében végzetes következményekkel járhat. Az eredményre válaszul farmerek és polgárok egy csoportja 2001. május 7-én élőláncot alkotott a főutcán; az eseményen 18 000 farmer, gazdák, városlakók és politikusok is részt vettek. Az eset emlékére két szobrot is emeltek. Az ellenállás miatt elvetették a vízgazdálkodási változtatást, és 2002 elejétől folytatódott a korábbi gyakorlat. 2002-ben a Klamath- és Trinity-folyók alacsony vízállása és magas hőmérséklete miatt 33 000 lazac pusztult el;} ez lényegében megsemmisítette a helyi halipart, ezért a halászok több, mint 60 millió dollár segélyt kaptak. A Trinity vízének 90%-át Kaliforniába irányították át. A tudományos akadémia 2003. október 20-án közzétett vizsgálata szerint az öntözés korlátozása nem sokat segített, akár árthatott is a halpopulációnak; az eredményt később egy másik jelentés kritizálta. A bojtorjánhalak szaporodásának elősegítésére a Chiloquin-gátat lebontották. Geotermikus energia A város alatt jól kihasználható geotermikus források találhatók, amelyeket már az 1900-as évek eleje óta hasznosítanak. A belvárosban 1981-ben új fűtőrendszert telepítettek, amelyet 1982-ben bővítettek; a munkálatokat a saját kazánokat üzemeltető lakástulajdonosok ellenezték, mert féltek, hogy az új hálózat hatására változna a vízszint, és csökkenne saját eszközeik hatásfoka. A munkálatokat két évre felfüggesztették, majd 1984-ben a víztározó vizsgálata kimutatta, hogy a városi és privát rendszerek nem lennének hatással egymásra. 1986-ban csőtörések miatt leállították a rendszert; a hibákat 1991-re orvosolták, amikor a hálózat újraindult. Az azóta újra kibővített rendszer az Oregoni Technológiai Intézet szerint megtérült, illetve ahhoz közel áll. A geotermikus energiát lakások, iskolák, üvegházak, hivatalok és kereskedelmi egységek fűtésére használják, valamint innen nyeri a működéshez szükséges hőt a helyi hulladékfeldolgozó, és az utakon és járdákon üzembehelyezett hóleolvasztó berendezések is. Levegőminőség Az Oregoni Környezetügyi Hivatal szerint jelentős erőfeszítéseket tesznek a Klamath-medence levegőjének javítására; a várost vizsgáló 2012 szeptemberi jelentésükben a következőket írják: 2007-ben Klamath megye felülvizsgálta a tiszta levegő érdekében hozott rendeletét az alábbiak szerint: Az elégethető tűzifa mennyiségének korlátozása az időjárás függvényében Lakások eladásakor a nem minősített berendezéseket ki kell szerelni Hordókból való égetés megtiltása Fatüzelésű kályhák számának visszaszorítása A város és a környezetvédelmi hivatalok és ügynökségek közös akciójában 2008 és 2011 között számos kályhát cseréltek le, ezzel csökkent a légszennyezettség mértéke Éghajlat Klamath Falls mottóját („Oregon napsütötte városa”) az évi 300 napsütéses nap miatt kapta. A település magasan fekszik; telei hidegek és havasak, nyári délutánjai forróak, -éjszakái pedig hűvösek. A Köppen-skála szerint a város éghajlata meleg nyári mediterrán (Csb-vel jelölve), de egyesek szerint inkább kontinentális mediterrán (Dsb-vel jelölve). A régió többi részéhez hasonlóan a nyarak itt is szárazak, a legtöbb csapadék hó formájában télen hull. Ugyan éghajlata nem száraz vagy félszáraz, a nyugatra lévő Cascade-hegység árnyékolása miatt évente mindössze 340,6 mm csapadék esik. A legcsapadékosabb időszak 1957 júliusától 1958 júniusáig (517,1 mm), a legszárazabb pedig 1954 júliusától 1955 júniusáig (154,7 mm) volt. A melegrekord 1911. július 27-én, a hidegrekord pedig 1888. január 25-én dőlt meg. Évente átlagosan 120 nap esik fagypont alá a hőmérséklet, először szeptember 21-én, utoljára pedig június 1-jén. Évente két nap van 32,2 fok vagy melegebb, és két éjszaka megy a hőmérséklet -17,8 fokig vagy az alá. A legcsapadékosabb a december–január időszak, a legszárazabb pedig július hónap. A legmelegebb hónap július, a leghidegebb pedig január. Népesség 2010 A 2010-es népszámláláskor a városnak 20 840 lakója, 8542 háztartása és 4876 családja volt. A népsűrűség 406,2 fő/km2. A lakóegységek száma 9595, sűrűségük 187 db/km2. A lakosok 83,4%-a fehér, 1%-a afroamerikai, 4,3%-a indián, 1,6%-a ázsiai, 0,1%-a a Csendes-óceáni szigetekről származik, 4,5%-a egyéb, 5%-a pedig kettő vagy több etnikumú. A spanyol vagy latino származásúak aránya 11,8% (10% mexikói, 0,4% Puerto Ricó-i, 0,1% kubai, 1,3% egyéb spanyol vagy latino származású.) A háztartások 30,4%-ában élt 18 évnél fiatalabb. 38,5% házas, 13% egyedülálló nő, 5,6% egyedülálló férfi, 42,9% pedig nem család. 32,9% egyedül élt; 11,3%-uk 65 éves vagy idősebb. Egy háztartásban átlagosan 2,35 személy élt; a családok átlagmérete 2,98 fő. A medián életkor 33,6 év volt. A város lakóinak 23,6%-a 18 évesnél fiatalabb, 14,6% 18 és 24 év közötti, 25,2%-uk 25 és 44 év közötti, 24,1%-uk 45 és 64 év közötti, 12,3%-uk pedig 65 éves vagy idősebb. A lakosok 49,3%-a férfi, 50,7%-a pedig nő. 2000 A 2000-es népszámláláskor a városnak 19 462 lakója, 7916 háztartása és 4670 családja volt. A népsűrűség 379,3 fő/km2. A lakóegységek száma 8722, sűrűségük 170 db/km2. A lakosok 85,1%-a fehér, 1%-a afroamerikai, 4,4%-a indián, 1,3%-a ázsiai, 0,1%-a a Csendes-óceáni szigetekről származik, 4,1%-a egyéb-, 3,8%-a pedig kettő vagy több etnikumú. A spanyol vagy latino származásúak aránya 9,3% (7,5% mexikói, 0,2% Puerto Ricó-i, 0,1% kubai, 1,5% pedig egyéb spanyol/latino származású.) A háztartások 30%-ában élt 18 évnél fiatalabb. 42,2% házas, 11,7% egyedülálló nő; 41% pedig nem család. 32,4% egyedül élt; 11,9%-uk 65 éves vagy idősebb. Egy háztartásban átlagosan 2,36 személy élt; a családok átlagmérete 2,99 fő. A város lakóinak 25,5%-a 18 évesnél fiatalabb, 9,2% 18 és 24 év közötti, 27,2%-uk 25 és 44 év közötti, 21,5%-uk 45 és 64 év közötti, 12,8%-uk pedig 65 éves vagy idősebb. A medián életkor 33,4 év volt. Minden 100 nőre 102 férfi jut; a 18 évnél idősebb nőknél ez az arány 99,8. A háztartások medián bevétele 28 498 amerikai dollár, ez az érték családoknál $37 021. A férfiak medián keresete $31 567, míg a nőké $22 313. A város egy főre jutó bevétele (PCI) $16 710. A családok 16,2%-a, a teljes népesség 21,9%-a élt létminimum alatt; a 18 év alattiaknál ez a szám 26,8%, a 65 évnél idősebbeknél pedig 9,5%. Városvezetés Klamath Falls a városkezelési feladatok ellátására az 1972-ben megszavazott alapszabály-módosítás óta egy menedzsert alkalmaz. A független képviselőtestület öt tagból áll; mindegyiküket öt jelöltből választják ki. A megbízatás négy évre szól, a képviselők pedig visszahívhatók. A szintén független polgármestert is négy évre választják; ő elnököl a testületi üléseken és bármely, max. 3 tag által elfogadott rendeletet megvétózhatja. A város adminisztratív ügyeiért a menedzser felel, akit a képviselőtestület jelöl, megbízatása pedig korlátlan időre szól, valamint a képviselők választják a városi bírót és -ügyészt is. A település polgármestere 1992 óta a jelenleg ötödik ciklusát töltő Todd Kellstrom, a menedzser pedig Nathan Cherpeski. A helység állami szinten a 26. szenátusi körzetben (képviselője a republikánus Doug Whitsett) és az 56. képviselőházi körzetben (képviselője a szintén republikánus Bill Garrard) fekszik. Szövetségi szinten Klamath Falls az oregoni második kongresszusi kerületben (képviselője a republikánus Greg Walden). Az USA választási körzeteit a két nagy párt iránti elkötelezettségük alapján vizsgáló Cook Partisan Voting Indexen a 2. kerület R+10 értékkel szerepel. Gazdaság A város legnagyobb foglalkoztatói a Sky Lakes Medical Center, a Klamath Falls-i Városi Iskolakerület, a JELD-WEN nyílászáró-készítő, a szűrőgyártó Collins Products Company, a Columbia Forest Products fafeldolgozó, a NEW Corp ügynökség, a Klamath megyei Iskolakerület és az Oregoni Technológiai Intézet. Infrastruktúra Oktatás Közoktatás A település iskolái a Klamath Falls-i Városi Iskolakerület, az ennek területén kívül eső intézmények pedig a Klamath megyei Iskolakerület alá tartoznak; a belterületiek a következők: Általános iskolák: Conger-, Mills, Pelican- és Roosevelt Elementary School Középiskola: Ponderosa Middle School Gimnáziumok: Klamath Learning Center és Klamath Union High School Felsőoktatás Klamath Közösségi Főiskola Oregoni Technológiai Intézet Kozmetológiai Főiskola Közlekedés Az Amtrak Seattle és Los Angeles között közlekedő Coast Starlight vonata irányonként naponta egyszer megáll a városban. A helyi közlekedést a város által alapított Basin Transit Service biztosítja. A távolsági buszközlekedést Medford és Brookings irányába az Oregon POINT járat, a kaliforniai Alturas irányába heti egyszer pedig a Sage Stage biztosítja. A légibázis részét képező Klamath Falls-i repülőtér a belvárostól 10 km-re délre fekszik. Katonai légibázis A Kingsley Field bázison (másik nevén Klamath Falls-i repülőtér) állomásozik a légvédelem 173. had- és 270. légiirányító egysége. A gárda pilótái F-15-ös gépek C és D változataival repülnek. A légibázis rendelkezik Oregon második legnagyobb futópályájával (3140 méter hosszú és 46 méter széles), amely a Space Shuttle vész-leszállóhelye lett volna. A területet kiképzésekre is használják, ami a helység légterében nagy légiforgalmat eredményez. Pihenés Klamath Falls számos lehetőséget nyújt a kikapcsolódásra. A Sziklás-hegységtől nem messze fekvő Klamath-tónál található az Arnold Palmer által tervezett Running Y élménypark és hotel, ahol golfozni és jégkorcsolyázni is lehet, valamint a közeli Rocky Point település kenuzásra is alkalmat ad. A Moore Parkban közösségi segítséggel számos sétányt létesítettek, amelyek közkedveltek a túrázók, futók és kerékpárosok körében is. A Felső-Klamath-tó körül, a Klamath-medencében található területen tereprendezés és növényültetés is végbement, így a vállalkozó kedvűek különböző nehézségű szakaszokkal találkozhatnak. Az OC&E egykori vasútvonalát követő túraútvonal Oregon legnagyobb állami parkja. A Wiard Memorial Park and Recreation District által üzembentartott sétány és a Wiard Park május 1. és október 1. között reggeltől estig tart nyitva. A belvárosban, az Ewauna-tó partja mentén egy a veteránoknak emléket állító park is található. A város a madarak által használt nyugati parti vonulási útvonal alatt fekszik, így az év során számos lúdféle és hüllő figyelhető meg; ilyenek a 16 km-re nyugatra lévő Medve-völgyben, Keno mellett a telek során fészkelő fehérfejű rétisas, vagy a nyaranta megfigyelhető orrszarvú pelikán. A Kráter-tavi Nemzeti park 80 km-re északra található; a vizet körülölelő 50 km-es körgyűrű a biciklisek kedvelt helye, valamint télen síelők és hótaposók is megfordulnak itt. A körgyűrű mentén évente maratont rendeznek. A Lava Beds National Monument Klamath Fallstól 48 km-re délkeletre, a kaliforniai Tulelake közelében található. Itt találhatóak a világ legnagyobb, vulkáni tevékenység során keletkezett alagútjai, valamint az emlékmű bemutatja az első modoc háborút is. A Hegyi-tavi Tájvédelmi Körzet az USA egyik első ilyen kijelölt területe. A helységtől nyugatra található körzetben az ősi tavakban is lehet horgászni. Rádióadók Nevezetes személyek Allison Cook – Miss Oregon 2013 Brenda Bakke – színésznő Chad Gray – zenész Charles S. Moore – oregoni politikus Chris Eyre – a Sundance-i Filmfesztivál díjazottja Dan O’Brien – olimpikon futó Denniss Bennett – MLB-játékos Don Pedro Colley – színész Ernest C. Brace – pilóta Harry D. Boivin – a képviselőház- és kétszer a szenátus elnöke Helen J. Fyre – szövetségi kerületi bíró Ian Dobson – a Run Eugene edzője James Ivory – Oscar-díjra jelölt rendező Janice Romary – olimpikon vívó Jeff Bronkey – MLB-játékos Kim Walker-Smith – karizmatikus mozgalmi aktivista és előadóművész Laurenne Ross – világbajnok síelő Marty Ravallette – karnélküli hős Paul Zahniser – MLB-játékos Ralph Hill – olimpikon futó Rosie Hamlin – énekes–dalszerző Sharron Angle – nevadai politikus Testvérváros Rotorua, Új-Zéland Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Klamath Falls, Oregon című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Megjegyzések ↑ McArthur: Lewis A. McArthur (2003) [1928]. Lewis L. McArthur (ed.). Oregon Geographic Names (angol nyelven) (7. kiadás ed.). Portland (Oregon): Oregon Historical Society Press. ISBN 978-0875952772. ↑ OHS: "Klamath Falls Bibliography" (angol nyelven). Oregon Historical Society. Hozzáférés: 2018. január 10. Jegyzetek További információk (angolul) Oregon Blue Book Közösségi közlekedési térkép