NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Silcox Hut

The Silcox Hut is a small rustic mid-mountain lodge located at 6,950 feet (2,120 m) elevation on Mount Hood, Oregon, United States. It is approximately 1,000 feet (300 m) vertical above Timberline Lodge and roughly one mile distance directly up the mountain. Silcox Hut was built by the WPA and finished in 1939. It was named after Ferdinand Silcox, the fifth Chief of the Forest Service, 1933–1939. The hut was the upper terminal of the original Magic Mile chairlift and housed the lift's upper bullwheel in what is now the guest sleeping quarters. It was also intended as a warming hut and starting point for climbers. After the chairlift was relocated in 1962, it was abandoned and became derelict due to vandalism and fierce mountain weather. In 1966, the Portland State University Outdoor Program leased the Hut. The students of the Program made a few improvements to the hut including repairs to the fireplace hearth and new window shutters. Program Alumni consider this lease the first action taken to save Silcox Hut. There was discussion between the US Forest Service and Timberline Lodge to burn down the hut because of its condition. Even though the Program enjoyed access to the mountain provided by Silcox Hut, they could not counter the seemingly constant vandalism and had to relinquish the lease. Silcox Hut was added to the National Register of Historic Places in 1985. In the same year, the Friends of Silcox Hut was created as a non-profit organization. The initial restoration proposal was made by climbing enthusiasts and guides, and it was their intention to operate the facility. Over the course of the late 1980s and early 1990s, The Friends of Silcox Hut renovated and reopened Silcox to the public in 1993. Although they intended it partially as an overnight hostel and restaurant for climbers, it is now rented out to groups of up to 24 for overnight lodging and hearty meals by RLK, the operators of Timberline Lodge. It is available for group day use such as weddings and anniversaries. The Friends of Silcox received several awards for its restoration, including the People's Choice Award and the Craftsmanship Award from the Portland AIA Awards Program in 1993. The Friends of Silcox Hut carries on as a non-profit maintenance and special projects group to protect the integrity of the restoration. Its board is entirely made up of architects and craftsmen and others deeply involved in the original restoration. Lifetime and annual memberships are available with all proceeds supporting restoration efforts. Recent special projects included a snow tunnel for the south entrance engineered to withstand 25 feet of compacted snow. Climate References External links Official website
Siletz Bay State Airport

Siletz Bay State Airport (FAA LID: S45) is a public airport located one mile (1.6 km) southeast of Gleneden Beach in Lincoln County, Oregon, United States. The airfield is located to the south of its namesake Siletz Bay. External links Aerial photo of the airport by "drmargy" at Flickr Resources for this airport: FAA airport information for S45 AirNav airport information for S45 FlightAware airport information and live flight tracker SkyVector aeronautical chart for S45
Siletz Valley Early College Academy

Siletz Valley Early College Academy, also known as Siletz Valley School, is a public charter high school in Siletz, Oregon, United States. The school opened in 2006 with funding from the Chinook Winds Casino and from a grant provided by the Bill and Melinda Gates Foundation. The previous Siletz Valley High School was operated by the Lincoln County School District and closed in 1983. Jayson Jacoby of the Baker City Herald characterized the 2006 charter school opening as Siletz Valley High re-opening. Academics In 2008, 67% of the school's seniors received a high school diploma. Of 21 students, 14 graduated, five dropped out, and two were still in high school the following year. References
Legacy Silverton Medical Center

Legacy Silverton Medical Center, known as Silverton Hospital before its affiliation with Legacy Health System in 2016, is a nonprofit regional hospital located in Silverton, Oregon, United States. Founded in 1917, the 48-bed facility moved to its current location in 1938. The hospital includes a Level IV trauma center, a 24-hour emergency department, a family birth center, and diagnostic imaging. Services Legacy Silverton Medical Center offers a comprehensive mix of services, many of which are not typically available in a small rural hospital, including: Diagnostic imaging Family birth center Foot care clinic General surgery Lab services Nutrition services Orthopedic/sports medicine Primary care Women's health Wound care & infusion services Awards and recognition Since 2008, Legacy Silverton has earned recognition each year with the Press Ganey Summit Award, which is given to hospitals ranked in the top 5 percent for clinical performance and patient satisfaction. Controversies The hospital reported in January 2015 that ten patients had been burned during surgeries due to unfiltered halogen lights in the operating room. References External links Silverton Hospital homepage [1]
Simon Benson House

The Simon Benson House is a 19th-century house located in downtown Portland, Oregon. It was listed on the National Register of Historic Places in 1983. History The Queen Anne style house was built of wood-frame construction in 1900. Norwegian immigrant Simon Benson (1851-1942) was a leading businessman, innovator, and philanthropist. Benson helped build Benson Polytechnic High School and gave the iconic bronze Benson Bubbler drinking fountains to the City of Portland. He had the house built as a residence for his family. The Benson family moved from the house in 1913 when the Benson Hotel was completed. During the 1930s, the house was turned into a boarding house, and then later divided into apartments. The house was originally located at SW 11th and Clay Avenue. It was moved to its current location at SW Park and Montgomery Street at Portland State University (PSU) in 2000. It is currently owned by Portland State University and is the former site of the PSU Alumni Association. See also National Register of Historic Places listings in Southwest Portland, Oregon References Further reading Alice Benson Allen (1976) Simon Benson: Northwest Lumber King (Hillsboro, OR: Binford & Mort Publishing) External links Media related to Simon Benson House at Wikimedia Commons Floor plans John M. Tess (August 26, 2002). "National Register of Historic Places Inventory/Nomination: Simon Benson House" (pdf). National Park Service.
Simon Benzon-ház

A Simon Benson-ház (angolul: Simon Benson House) lakóház az Amerikai Egyesült Államok Oregon államának Portland városában. 1983-ban bekerült a történelmi helyek jegyzékébe. Története Az Anna királynő stílusú ház 1900-ban fakeretre épült. Simon Benson norvég filantróp, a Benson Műszaki Középiskola és a Benson Bubbler ivókutak finanszírozójának lakóhelyeként szolgált, aki 1913-ig, a Benson Hotel elkészültéig élt itt családjával. Az 1930-as években apartmanházként szolgált, majd 2000-ben a Portlandi Állami Egyetem campusára költöztették. Egykor itt volt az alumniszövetség székhelye. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Simon Benson House című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források Alice Benson Allen: Simon Benson: Northwest Lumber King. (angolul) Hillsboro (Oregon): Binford & Mort Publishing. 1976. Patricia Squire. "Simon Benson House" (angol nyelven). The Oregon Encyclopedia. Hozzáférés: 2024. augusztus 19. További információk Alaprajz
Mill Ends Park

Mill Ends Park v Portlandu v Oregonu je nejmenší park na světě, vznikl během dne sv. Patrika v roce 1948. Založen byl jako místo pro skřítky, různá drobná zvířata a závody hlemýžďů. Roku 1971 byl uznán v Guinnessově knize rekordů jako nejmenší na světě. Park má rozlohu celkem 29,16 cm² a nachází se na středovém pruhu ulice SW Front Avenue na místě, kde měla být původně umístěna lampa veřejného osvětlení. Protože sem však nebyl sloup umístěn, začala v tomto místě růst tráva. Místní novinář, Dick Fagan, z deníku Oregon Journal si toho všiml, a zasadil sem květiny; nový park pojmenoval po článku Mill Ends, který v novinách uveřejnil. Od roku 1976 má Mills End Park statut oficiálního městského parku. Kvůli stavebním pracím v jeho okolí roku 2006 musel být park dočasně přemístěn do centra města k Two World Trade Center Plaza. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mill Ends Park na Wikimedia Commons
Mill Ends Park

Mill Ends Park, beliggende i Portland, Oregon, USA, har siden 1971 været anerkendt af Guinness Rekordbog som den mindste park i verden. Den blev grundlagt på Skt. Patricks dag i 1948 i et trafikkryds. Oprindeligt var den et hul til en lygtepæl, men da lygtepælen aldrig dukkede op, og planter spirede frem, blev den lavet om til en park, der i dag har en diameter på 0,61 m og et areal på 0,292 m². Eksterne henvisninger Portland Parks on Mill Ends Park Arkiveret 12. juli 2006 hos Wayback Machine
Mill Ends Park

Der Mill Ends Park ist eine winzige Parkanlage in Portland (Oregon, Vereinigte Staaten) im Stadtteil Downtown an der Kreuzung von SW Taylor Street und SW Naito Parkway. Bis Anfang 2025 hielt er den Guinness-Weltrekord des kleinsten Parks der Welt. Diesen Rekord hält nun ein Park in Japan. Historie Der Park war vormals ein ungenutzter ovaler Sockel mit einem Loch von 60 Zentimetern Durchmesser auf dem Mittelstreifen einer Straße. In der Zeit vor 1948 war der Sockel als Standort für einen Laternenmast vorgesehen. Als dieser nicht errichtet wurde, pflanzte Dick Fagan († 1969), ein Journalist des Oregon Journal, dort Blumen. In seiner regelmäßig erscheinenden Kolumne Mill Ends begann er, über Ereignisse im Park und eine dort ansässige Gruppe Kobolde zu berichten. Am Saint Patrick’s Day im Jahr 1976 wurde Mill Ends Park ein offizieller Park der Stadt Portland. Während des Straßenumbaus im Jahr 2006 wurde der Park vorübergehend entfernt. Im März 2007 wurde er wiedererrichtet und das kleine Oval zugunsten des Fußgängerverkehrs nun quer zur Straßenachse ausgerichtet. Die Fläche des Parks beträgt 0,3 m². Er wird häufig neu bepflanzt oder umdekoriert. Attraktionen des Parks waren unter anderem schon ein Swimmingpool für Schmetterlinge oder ein Miniaturriesenrad, das mit einem normal großen Kran angeliefert wurde. Weblinks Parks & Recreation: Mill Ends Park auf Portlandoregon.gov Einzelnachweise
Mill Ends Park

Mill Ends Park (erróneamente llamado Mill's End Park)​ en Portland, Oregón, Estados Unidos, es un pequeño parque construido el día de San Patricio en 1948, destinado a ser una colonia de "Leprechauns", es un lugar en el cual se organizan carreras de caracoles. Fue el parque más pequeño del mundo, reconocido por el Libro Guinness World Records​ hasta febrero de 2025, cuando la distinción fue otorgada a la intersección de una callejuela residencial con la Calle Central de Nagaizumi en Japón.​​ El parque es un círculo de 61 cm de diámetro y tiene una superficie de 0,292 m². Es parque porque el ayuntamiento de la ciudad así lo dice, aunque realmente se trata de una jardinera. Historia En 1948, el sitio que se convertiría en Mill Ends Park estaba destinado a ser el lugar de colocación de un poste de luz. Cuando el poste no se presentó y las malas hierbas germinaron en el hueco, Fagan, un columnista del Oregon Journal, plantó flores en el agujero y la llamó "Mills Ends" como lo refirió en su columna periodística (una alusión a restos de piezas irregulares de madera en las fábricas de madera). Fagan contó la historia del origen del parque:[cita requerida] Miró por la ventana y vio a un duende excavando el hoyo. Él corrió y agarró al duende, lo que significaba que se había ganado un deseo. Fagan dijo que deseaba un parque propio, pero como no había especificado el tamaño del parque en su deseo, el duende le dio el agujero. Durante las próximas dos décadas, Fagan a menudo publica sobre el parque y su duende, llamado Patrick O'Toole, en su caprichosa columna. Fagan murió de cáncer en 1969, pero el parque siguió viviendo, al cuidado de otros. Fue nombrado parque oficial de la ciudad en 1976. El pequeño círculo ha ofrecido muchas partidas extraordinarias a través de las décadas, incluyendo una piscina para las mariposas-completa con trampolín, una herradura, un fragmento del Diario del edificio, y una mini rueda de la fortuna que estuvo a cargo de una grúa de tamaño completo. En febrero de 2006, el parque fue reubicado temporalmente durante la construcción de carreteras en el World Trade Center de Portland, a unos 80 pies (24 m) desde su ubicación permanente. Fue devuelto a su sitio-ahora llamado SW Naito Parkway-el 16 de marzo de 2007. Referencias Enlaces externos Mill Ends Park.
Mill Ends Park

Mill Ends Park (appelé parfois Mill's End Park par erreur), situé à Portland (États-Unis), est un pot de fleur créé le jour de la fête de la Saint-Patrick en 1948, destiné à être une colonie de Leprechauns et un parcours de choix pour des courses d'escargots. C'était le plus petit parc du monde, reconnu par le Livre Guinness des records. Le pot de fleur est un cercle de 61 cm de diamètre édifié à l'emplacement prévu pour un lampadaire au milieu d'un boulevard. Le pot de fleur recouvre une surface totale de 0,292 m2. Notes et références Lien externe Vue par Google maps avec Street View Portail des records Portail des espaces verts Portail de Portland
Mill Ends Park

A Mill Ends Park egy kis park az amerikai Oregon állambeli Portland belvárosában, amelyet 1948. Szent Patrik napján alapítottak. Ez a legkisebb park a világon a Guinness Rekordok Könyve szerint, mely először 1971-ben adta meg a parknak ezt az elismerést. A park egy két láb (61 centiméter) átmérőjű (összesen 0,2916 m² területű) kört foglal el útsávok közt egy olyan helyen ahova 1948-ban egy lámpaoszlopot terveztek állítani. A lámpa előkészített helyén gazok kezdtek megjelenni. Dick Fagan, az Oregon Journal rovatvezetője, akinek irodája a forgalmas főút sávelosztójára nézett, a lyukba virágokat ültetett és az újságbeli rovata után elnevezte „Mill Ends”-nek. (Mill ends rönkvéget jelent angolul). Fagan a park eredetének történetét a következőképp mesélte el: Épp kinézett az ablakon és meglátott egy koboldot ásni a lyukban. Lerohant és megragadta a koboldot, ami azt jelentette, hogy egy kívánság az övé. Fagan egy saját parkot kívánt; azonban a kívánságban nem adta meg a park méretét a kobold a lyukat adta neki. A következő két évtizedben Fagan gyakran szerepeltette szeszélyes rovatában a parkot és Patrick O'Toole nevű főkoboldját. Fagan 1969-ben rákban elhunyt, de a park tovább élt mások gondozásában. 1976-ban hivatalos városi parkká tették. Az évtizedek során a kis parkban sok különös tárgy fordult meg, köztük egy pillangóknak szánt uszoda (ugródeszkával együtt), egy patkó, a Journal épületének egy darabja és egy mini óriáskerék (melyet egy normál méretű daru tett a helyére). 2006 februárjában egy útépítés alatt a parkot ideiglenesen körülbelül 24 méterrel odébb helyezték, majd 2007. március 16-án visszahelyezték eredeti helyére. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Mill Ends Park című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Hivatkozások Források Oregon. USA: World Book, Inc. 1994. ISBN 0-7166-0094-3. : Unknown parameter |encyclopedia= ignored (súgó) További információk Mill Ends Park (angolul) World Record Holder Mill Ends Park is the Tiniest Park in the World(angolul) Interjú a park gondozójával a The Portland Mercury-ben (angolul) The Smalles Park In The World YouTube-videó (angolul)
Mill Ends Park

Mill Ends Park is een park in Portland, Oregon. Met een grondoppervlakte van 0,2916 vierkante meter en een diameter van 61 cm, was Mill Ends Park enige tijd het kleinste officiële park ter wereld. Het is oorspronkelijk door de gemeente Portland aangelegd als plaats voor een lantaarnpaal. Toen plaatsing van de lantaarnpaal op zich liet wachten besloot de columnist Dick Fagan in 1948 op St. Patrick's Day er een park van te maken, onder andere als kolonieplaats voor leprechauns en als locatie voor slakkenraces. Hij noemde het Mill Ends Park; een verwijzing naar zijn column in de Oregon Journal. In het park bevond zich ook enige tijd een zwembad voor vlinders. In 1971 werd Mill Ends Park opgenomen in het Guinness Book of Records, als kleinste park ter wereld. In 1976 besloot het stadsbestuur er een officieel park van te maken. Zie ook Het BijBinnenhofpark in Den Haag is iets kleiner
Mill Ends Park

Mill Ends Park – park na drodze SW Naito Parkway w Portland, w Stanach Zjednoczonych. Ma kształt koła o średnicy 61 cm i zajmuje powierzchnię około 0,29 m², co czyniło go najmniejszym parkiem na świecie według księgi rekordów Guinnessa do lutego 2025 roku, gdy utracił ten tytuł na rzecz parku w Nagaizumi w Japonii, którego powierzchnia wynosi 0,24 m². Został utworzony w 1948 roku przez dziennikarza Dicka Fagana, który z okazji dnia Świętego Patryka postanowił zagospodarować otwór pod latarnię. W 1976 roku, siedem lat po śmierci Fagana, Mill Ends Park został oficjalnie uznany za park miejski. Zobacz też park kieszonkowy Przypisy Linki zewnętrzne Rozszerzony opis o parku Mill Ends Park (pol.) Strona o Mill Ends Park (ang.)
Mill Ends Park

Mill Ends Park (erradamente chamado Mill's End Park) em Portland, Oregon, Estados Unidos, é um pequeno parque criado no dia de São Patrício em 1948, destinado a ser uma colônia de Leprechauns e um percurso para corridas de caracóis. É o menor parque do mundo, reconhecido pelo Guinness Book. O parque é um círculo de 60 cm de diâmetro e tem uma superfície de 0,292m². História Em 1948, o espaço que mais tarde seria conhecido como Mill Ends Park era inicialmente o local planejado para um poste de luz. Porém, quando a prefeitura atrasou a obra, ervas daninhas começaram a crescer no canteiro. Foi então que Dick Fagan, colunista do Oregon Journal, plantou flores no pequeno espaço e nomeou-o a partir da sua coluna no jornal, "Mill Ends" (uma referência a restos irregulares de madeira em serrarias). O parque foi homenageado no Dia de São Patrício em 1976 e descrito por Fagan como "a única colônia de Leprechauns fora da Irlanda". Lenda De acordo com Fagan, o parque teve sua origem quando um dia ele olhou pela janela do seu escritório e viu um leprechaun cavando um buraco. Ele desceu as escadas correndo e agarrou o leprechaun, o que significava que a criatura lhe devia um desejo. Fagan pediu que tivesse seu próprio parque, mas já que ele não especificou o tamanho, o leprechaun lhe deu o buraco que estava cavando. Ao passar de duas décadas, Fagan mencionou regularmente o parque e o leprechaun em sua coluna, e dizia ser o único que podia ver a criatura, a qual ele chamava de Patrick O'Toole. Fagan publicou uma vez uma reclamação feita por O'Toole a respeito de do toque de recolher em todos os parques da cidade. O leprechaun desafiou o prefeito a expulsar ele e seus seguidores de Mill Ends e ameaçou amaldiçoá-lo com um feitiço se ele tentasse. Ao final, nenhuma ação legal foi tomada e os leprechauns foram permitidos de permanecer no parque além do toque de recolher.==Referências== Ligações externas Oregon.com
Милл Эндс Парк

Милл Эндс Парк — миниатюрный городской парк в американском городе Портленд, штат Орегон. Представляет собой «круг» на пересечении двух улиц с растительностью внутри него, диаметром 0,61 м и площадью 0,292 м². Является самым маленьким парком в мире (официально признан таковым в 1971 году и внесён в Книгу рекордов Гиннесса). Парк был создан в 1948 году обозревателем местной газеты Oregon Journal Диком Фаганом. На этом месте планировалось поставить фонарный столб, но это сделано не было, а в вырытом отверстии начали расти сорняки. Тогда Фаган, окна офиса которого выходили на перекрёсток, где планировалось поставить столб, посадил в отверстии цветы. Он назвал парк в честь рубрики, которую вёл в газете (буквально mill ends — деревянные отходы на лесопилке). Парк был посвящён Дню Святого Патрика (был основан именно в этот день) и именовался «единственным местом жительства лепрекона к западу от Ирландии». Фаган рассказывал фантастическую историю основания парка. Будто бы он в окно увидел не просто отверстие, а лепрекона, который копался в нём. Он вышел на улицу и поймал его, что означало, что он заработал желание, которое тот должен исполнить. Фаган пожелал себе собственный парк, но не указал его размер, поэтому лепрекон отдал ему это отверстие. В течение двух следующих десятилетий Фаган часто описывал миниатюрный парк и якобы ставшего в нём жить лепрекона в своей колонке в газете. Имя лепрекона, по его словам, было Патрик О’Тул, а видеть его мог только сам Фаган. Фаган однажды опубликовал в газете даже угрозу со стороны лепрекона, когда мэр Портленда подписал указ о закрытии всех парков на час в 11 часов утра. О’Тул был категорически против того, что в это время он и «посетители» должны были бы покинуть Милл Эндс Парк, и угрожал наслать на мэра проклятье лепрекона, если в отношении его парка будет действовать такой указ. В итоге никаких юридических действий в отношении парка принято не было, а лепрекону «позволили» оставаться там когда угодно. Фаган умер в 1969 году, но с тех пор парк продолжает существовать, о нём заботятся другие люди. В 1976 году он официально признан городским парком. В течение десятилетий в маленьком круге в разное время находились самые разнообразные предметы: бассейн для бабочек, трамплин, подковы, маленький фрагмент здания Journal и даже миниатюрное колесо обозрения. В 2001 году на День Святого Патрика в парке появились маленькая фигурка лепрекона с горшком с золотом и детские рисунки гномиков и четырёхлистных клеверов. Парк является центром празднования этого дня в городе — около него проводятся праздничные фестивали и концерты. В феврале 2006 года парк был временно перенесён на 24 м от своего обычного места, ввиду ремонта дороги, но 16 марта 2007 года возвращён на прежнее место. В 2021 году в связи с реконструкцией Naito Parkway парк был временно демонтирован. Однако в январе 2022 года парк вернули на прежнее место, дополнительно благоустроив. Примечания Ссылки Фотографии парка
Mill Ends Park

Mill Ends Park, belägen i Portland, Oregon, USA, har sedan 1971 erkänts av Guinness Rekordbok som den minsta parken i världen. Den grundades på Saint Patrick’s Day 1948 i ett vägskäl. Från början var det ett hål för en lyktstolpe, men eftersom lyktstolpen aldrig dök upp, och växter började gro, förvandlades den till en park, som idag har en diameter på 0,61 m och en areal på 0,292 m². Externa länkar Portland Parks on Mill Ends Park