NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lake Yahola (Oklahoma)

Lake Yahola is a reservoir in Tulsa, Oklahoma. The reservoir was completed in 1924. Its primary purpose is to store raw water for treatment and distribution. This city-owned, 2-billion-US-gallon (7,600,000 m3), concrete-lined lake is an integral part of the Tulsa water supply, and receives water by pipeline from Lake Spavinaw. It is located in Mohawk Park, adjacent to the Mohawk Water Treatment Plant. Lake description The lake covers 437 acres (1,770,000 m2) and has an average depth of 18.5 feet (5.6 m). The lake is encompassed by 3.2 miles (5.1 km) of shoreline. The original water treatment plant, designed to process 90 million gallons per day (MGD), went into service in 1929. It was replaced in 1998 by a new plant designed to process 100 MGD. The Mohawk plant has been expanded to a design capacity of 200 MGD Recreation Lake Yahola also serves as a recreation site, with facilities for boating and fishing. However, the Oklahoma Department of Wildlife Conservation states that the docks are closed to the public and that boating is not allowed. Fishing from sites along the shore is allowed. The adjacent Oxley Nature Center is a popular place for bird watching. References
McAlester Regional Airport

McAlester Regional Airport (IATA: MLC, ICAO: KMLC, FAA LID: MLC) is in Pittsburg County, Oklahoma, three miles (5 km) southwest of McAlester, which owns it. The airport has no scheduled airline flights. Ground services are provided by Brenair Aviation Services. In 1938 McAlester had an airport, probably just north of the present one. After a 4000-ft paved runway opened in 1950-52 on the present site, McAlester Airport began receiving scheduled commercial airline service. Historical airline service Central Airlines started scheduling Douglas DC-3s to McAlester in 1952 as one of many stops along a route between Amarillo and Dallas/Fort Worth. By 1961 Central had changed the service at McAlester to become a stop along a route between Kansas City and Dallas/Fort Worth. In 1967 Central merged into the original Frontier Airlines which continued service to McAlester until 1968, also using DC-3 aircraft. SMB Stage Line of Fort Worth, TX replaced Frontier by operating a passenger service through McAlester to Tulsa via Muskogee and to Dallas via Paris, TX using Beechcraft 99 airliners from 1968 until early 1975. The service was not successful and SMB Stage Line reverted to all-cargo. Frontier then returned to McAlester operating Convair 580 aircraft until 1980. Metro Airlines operated commuter airline flights from McAlester to Oklahoma City and Dallas/Fort Worth using de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter aircraft from 1981 through 1984. Eagle Commuter Airlines then operated flights to DFW in 1985. Exec Express began flights from McAlester to Tulsa in 1985 then later switched to DFW using Piper Navajo and Beechcraft 99 aircraft. Service ended in 1989. The last scheduled airline at McAlester was Pacific Coast Airlines, which flew Piper Navajos to Oklahoma City in the early 1990s. The service lasted less than a year. Facilities The airport covers 257 acres (104 ha); its one runway, 2/20, is 5,602 x 100 ft (1,707 x 30 m) concrete. In the year ending September 12, 2005 the airport had 9,000 aircraft operations, average 24 per day: 73% general aviation, 17% air taxi and 10% military. 45 aircraft are based at the airport: 89% single-engine, 9% multi-engine and 2% helicopter. See also List of airports in Oklahoma References External links Resources for this airport: FAA airport information for MLC AirNav airport information for KMLC ASN accident history for MLC FlightAware airport information and live flight tracker NOAA/NWS weather observations: current, past three days SkyVector aeronautical chart, Terminal Procedures
Aeroportul Regional McAlester

Aeroportul Regional McAlester (IATA: MLC, ICAO: KMLC, FAA LID: MLC) este un aeroport din Oklahoma, Statele Unite ale Americii ce deservește zona McAlester⁠(d)[[McAlester (city in Oklahoma, United States)|​]]. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 235 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 2/20 are suprafața de beton și dimensiunile 5.602 picioare × 100 picioare. Terminale Note Vezi și
Taft Middle School

Taft Middle School is a historic Oklahoma City school. It is listed on the National Register of Historic Places as Taft Junior High School. At 2901 NW 23rd Street, the school's art deco-style building was designed by Layton, Hicks & Forsyth and built in 1930. The two-story building includes intricate brickwork, terra cotta, and cast stone adornments as well as friezes. It is constructed of yellow brick. Royals are the Taft mascot. The school has about 600 students. Athletics Women's sports Basketball Cheerleading Cross Country Soccer Softball Track & Field Volleyball Men's sports Baseball Basketball Cross Country Football Soccer Volleyball Track & Field Wrestling References External links Taft Middle School website, Oklahoma City Public Schools
ГЕС Eufalua

ГЕС Eufalua – гідроелектростанція у штаті Оклахома (Сполучені Штати Америки). Використовує ресурс із річки Канадіан, правої притоки Арканзасу, котрий в свою чергу є правою притокою Міссісіпі (басейн Мексиканської затоки). В межах проекту річку перекрили комбінованою греблею висотою від тальвегу 32 метри (від підошви фундаменту 35 метрів) та довжиною 975 метрів, яка включає центральну бетонну ділянку з водоскидами та машинним залом і бічні земляні секції. Ця споруда утримує водосховище з площею поверхні 579 км2 та об’ємом 4,7 млрд м3, в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі між позначками 172 та 178 метрів НРМ (у випадку повені до 182 метрів НРМ). Інтегрований у греблю машинний зал обладнали трьома турбінами типу Френсіс потужністю по 31 МВт, які працюють при напорі у 29 метрів. Примітки
ГЕС Rober S Kerr

ГЕС Rober S Kerr – гідроелектростанція у штаті Оклахома (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Webbers Falls (вище по течії) та ГЕС Clyde T. Ellis (32,4 МВт), входить до складу каскаду на річці Арканзас, правій притоці Міссісіпі (басейн Мексиканської затоки). В межах проекту річку перекрили комбінованою греблею висотою від тальвегу 18 метрів (від підошви фундаменту – 23 метри) та довжиною 2204 метри, яка складається з розташованої ліворуч земляної секції та правобережної бетонної ділянки. Остання потребувала 30 тис м3 матеріалу і включає водоскиди, машинний зал та судноплавний шлюз з розмірами камери 183х34 метри. Гребля утримує водосховище з площею поверхні 132,7 км² та об’ємом 648 млн млрд м3. Інтегрований у греблю машинний зал обладнано чотирма турбінами типу Каплан потужністю по 34,3 МВт (загальна номінальна потужність станції рахується на рівні 126 МВт), які працюють при напорі від 6 до 14 метрів (номінальний напір 12 метрів. Примітки
ГЕС Webbers Falls

ГЕС Webbers Falls – гідроелектростанція у штаті Оклахома (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Кейстоун (вище по течії) та ГЕС Rober S Kerr, входить до складу каскаду на річці Арканзас, правій притоці Міссісіпі (басейн Мексиканської затоки). В межах проекту річку перекрили комбінованою греблею висотою 26 метрів та довжиною 1332 метра, яка включає бетонну ділянку з водоскидами, машинним залом та судноплавним шлюзом (розміри камери 183х34 метри) і прилягаючу до неї ліворуч земляну секцію. Ця споруда утримує водосховище з площею поверхні 47 км2 та об’ємом 210 млн млрд м3. Інтегрований у греблю машинний зал обладнаний трьома пропелерними турбінами мало поширеного типу – з похилою віссю. Вони мають потужність по 25,2 МВт та працюють при напорі від 5,2 до 9,5 метра. Примітки
ГЕС Брокен-Боу

ГЕС Брокен-Боу — гідроелектростанція у штаті Оклахома (Сполучені Штати Америки). Використовує ресурс із річки Маунтін-Форк, лівої притоки Літтл-Рівер, котра в свою чергу є лівою притокою Ред-Ривер (впадає праворуч до Атчафалайа — західного рукава дельти Міссісіпі). У межах проекту річку перекрили земляною греблею висотою від тальвегу 67 метрів (від підошви фундаменту — 69 метрів) та довжиною 1227 метрів, яка потребувала 3,9 млн м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з площею поверхні 83 км2 та об'ємом 1972 млн м3, в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі між позначками 170 та 183 метра НРМ (у випадку повені — до 191 метра НРМ). Від греблі під лівобережним масивом прокладено дериваційний тунель до розташованого за 0,5 км вирівнювального резервуару баштового типу. Далі ресурс надходить до наземного машинного залу, обладнаного двома турбінами типу Френсіс потужністю по 51,5 МВт, які працюють при напорі від 170 до 195 метрів (номінальний напір 183 метри). Відпрацьована вода по відвідному каналу завдовжки 0,15 км повертається до Маунтін-Форк, при цьому, оскільки річка після греблі описує вигнуту на захід велику дугу, відстань між греблею та виходом каналу по руслу становить 5,5 км. Примітки
ГЕС Денісон

ГЕС Денісон — гідроелектростанція на межі штатів Оклахома і Техас (Сполучені Штати Америки). Використовує ресурс із Ред-Ривер, котра впадає праворуч до Атчафалайа — західного рукава дельти Міссісіпі. У межах проєкту долину річки перекрили земляною греблею висотою 50 метрів та довжиною 4633 метри, яка потребувала 14,4 млн м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з площею поверхні 356,1 км2 (у випадку повені до 582,7 км2) та об'ємом 3,26 млрд м3 (ще 3,29 млрд м3 зарезервовано на випадок повені). Корисний об'єм при цьому становить 1,99 млрд м3, що забезпечується коливанням рівня в операційному режимі між позначками 180 та 188 метрів НРМ (у випадку повені цей показник може зростати до 195 метрів НРМ). Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 41,8 МВт (загальна номінальна потужність станції рахується як 80 МВт), котрі працюють при напорі від 23 до 40 метра (номінальний напір 31 метр). Примітки
ГЕС Кейстоун

ГЕС Кейстоун – гідроелектростанція у штаті Оклахома (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між Kaw (25,6 МВт, вище по течії) та ГЕС Webbers Falls, входить до складу каскаду на річці Арканзас, правій притоці Міссісіпі (басейн Мексиканської затоки). В межах проекту річку перекрили комбінованою греблею висотою від тальвегу 35 метрів (висота від підошви фундаменту 37 метрів) та довжиною 1402 метри, яка включає центральну бетонну ділянку (потребувала 47 тис м3 матеріалу) та бічні земляні секції (вміщують 3,4 млн м3 ґрунту). Вона утримує водосховище з площею поверхні 90,7 км2 та об’ємом 2063 млн м3, в якому припускається коливання рівня у операційному режимі між позначками 215 та 220 метрів НРМ (у випадку повені до 230 метрів НРМ). Пригреблевий машинний зал обладнано двома пропелерними турбінами типу потужністю по 36,5 МВт, які працюють при напорі від 20 до 30 метрів (номінальний напір 23 метри). Примітки
Liberty Tower (Tulsa)

Liberty Tower, officially Liberty Tower Condominiums, is a commercial/residential high-rise building complex in Tulsa, Oklahoma. The building rises 254 feet (77 m). It contains 24 floors, and was completed in 1965. Liberty Tower currently stands as the 11th-tallest building in the city, and the 25th-tallest building in the state of Oklahoma. It also currently stands as the 2nd-tallest commercial-residential building in Tulsa, after the University Club Tower, and the 3rd-tallest in the state. Liberty Tower is the 5th-tallest international style skyscraper in the city, behind the Cityplex Tower, the First Place Tower, the University Club Tower and Cityplex West Tower. See also List of tallest buildings in Tulsa Buildings of Tulsa References External links Official site
Thomas P. Stafford Airport

Thomas P. Stafford Airport (ICAO: KOJA, FAA LID: OJA, formerly F91) is a city-owned, public-use airport located two nautical miles (4 km) northeast of the central business district of Weatherford, a city in Custer County, Oklahoma. Named after NASA astronaut and Weatherford native Thomas P. Stafford, it is included in the National Plan of Integrated Airport Systems for 2011–2015, which categorized it as a general aviation facility. Although many U.S. airports use the same three-letter location identifier for the FAA and IATA, this airport is assigned OJA by the FAA but has no designation from the IATA. The Stafford Air & Space Museum, which is also named for Thomas P. Stafford, is located at the airport, and exhibits the Gemini 6A space capsule flown by Stafford and Wally Schirra in 1965 and the spacesuit Stafford wore during his 1969 Apollo 10 Moon mission. Facilities and aircraft Thomas P. Stafford Airport covers an area of 167 acres (68 ha) at an elevation of 1,605 feet (489 m) above mean sea level. It has one runway designated 17/35 with a concrete surface measuring 5,100 by 75 feet (1,554 x 23 m). The runway previously had an asphalt surface measuring 4,400 by 75 feet (1,341 x 23 m). For the 12-month period ending June 13, 2018, the airport had 8,000 aircraft operations, 98% general aviation, and 2% military, an average of 22 per day. At that time there were 30 aircraft based at this airport: 19 single-engine, 6 multi-engine, 4 jet, and 1 helicopter. See also List of airports in Oklahoma References External links Thomas P. Stafford Airport Thomas P. Stafford Airport (OJA) Archived 2009-07-25 at the Wayback Machine at Oklahoma Aeronautics Commission Aerial image as of February 1995 from USGS The National Map FAA Terminal Procedures for OJA, effective July 9, 2026 Resources for this airport: FAA airport information for OJA AirNav airport information for KOJA FlightAware airport information and live flight tracker NOAA/NWS weather observations: current, past three days SkyVector aeronautical chart, Terminal Procedures
Aéroport Thomas P. Stafford

L'aéroport Thomas P. Stafford (en anglais : Thomas P. Stafford Airport) est un aéroport desservant la ville de Weatherford dans l'Oklahoma, aux États-Unis. Il est nommé d'après le militaire et astronaute Thomas Stafford. Liens externes (en) Site officiel Ressource relative à la géographie : Geographic Names Information System Portail de l’aéronautique Portail de l’Oklahoma
Aeroportul Thomas P. Stafford

Aeroportul Thomas P. Stafford (IATA: nicio valoare, ICAO: KOJA, FAA LID: OJA) este un aeroport din Oklahoma, Statele Unite ale Americii ce deservește zona Weatherford⁠(d)[[Weatherford (city in Custer County, Oklahoma, United States of America)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2019 de 4 pasageri. Situat la o altitudine de 489 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 17/35 are suprafața de beton și dimensiunile 5.100 picioare × 75 picioare. Terminale Note Vezi și
Chesapeake Energy Arena

El Chesapeake Energy Arena, conegut anteriorment com a Oklahoma City Arena i Ford Center, és un pavelló localitzat al centre d'Oklahoma City, Oklahoma. Després de tres anys de construcció, va obrir les portes el 8 de juny de 2002. És la seu dels Oklahoma City Thunder de l'NBA. Destaquen els seus 3.380 seients de club, set suites de partit i 49 suites privades. El Ford Center és propietat de la ciutat. Aquest pavelló és el primer projecte d'un programa de la ciutat per millorar les instal·lacions esportives, d'oci i culturals amb impost sobre la venda de l'1%. Arquitectònicament, comparteix semblança amb l'estadi Ford Field, situat al centre de Detroit, i que al febrer de 2006 va albergar la Super Bowl XL i a l'1 d'abril de 2007 la WrestleMania 23. El Ford Center va servir com a seu dels New Orleans Hornets en les temporades 2005-06 (mitjana de 18.716 espectadors en 36 partits) i 2006-07 (17.951 en 35 partits). De manera permanent ho és també dels Oklahoma City Blazers de la Central Hockey League i d'Oklahoma City Yard Dawgz de l'af2, encara que aquests ocasionalment juguen en el Convention Center quan el Ford Center no està disponible. Aquest pavelló és usat també per a concerts, espectacles de lluita lliure professional i gires. El 2007 el torneig masculí de bàsquet de la Big 12 Conference va ser disputat per primera vegada en el Ford Center. Ja que els New Orleans Hornets van exercir l'opció de jugar els seus partits a casa aquí en la temporada 2006-07, el Ford Center va rebre 200.000 dòlars com a part del contracte d'arrendament. Imatges Enllaços externs Web Oficial del Ford Center SMG
Paycom Center

El Paycom Center, conocido anteriormente como Ford Center, Oklahoma City Arena y Chesapeake Energy Arena desde 2011 a 2021, es un pabellón localizado en el centro de Oklahoma City, Oklahoma. Tras tres años de construcción, abrió sus puertas el 8 de junio de 2002. Es la sede de los Oklahoma City Thunder de la NBA. Destacan sus 3380 asientos de club, siete suites de partido y 49 suites privadas. El Ford Center es propiedad de la ciudad. Este pabellón es el primer proyecto del proyecto de un programa de la ciudad para mejorar las instalaciones deportivas, de ocio y culturales con impuesto sobre la venta del 1 %. Arquitectónicamente, el Ford Center comparte semejanza con su pabellón hermanado el Ford Field, situado en el centro de Detroit y que en febrero de 2006 albergó la Super Bowl XL y la WrestleMania 23 el 1 de abril de 2007. El Ford Center sirvió como hogar para New Orleans/Oklahoma City Hornets en las temporadas 2005-06 (promedio de 18 716 espectadores en 36 partidos) y 2006-07 (17 951 en 35 partidos). De manera permanente lo es también de Oklahoma City Blazers de la Central Hockey League y de Oklahoma City Yard Dawgz de la af2, aunque estos ocasionalmente juegan en el Cox Convention Center cuando el Ford Center no está disponible. Este pabellón es usado también para conciertos, espectáculos de lucha libre profesional y giras. En 2007, el torneo masculino de baloncesto de la Big 12 Conference fue disputado por primera vez en el Ford Center. Ya que los Hornets ejercieron la opción de jugar sus partidos en casa aquí en la temporada 2006-07, el Ford Center recibió 200 000 dólares como parte del contrato de arrendamiento. Capacidad Galería Enlaces externos Web Oficial del Ford Center SMG
Paycom Center

Il Paycom Center, precedentemente conosciuta come Oklahoma City Arena, Ford Center e Chesapeake Energy Arena, è un'arena coperta situata nel centro di Oklahoma City. Ospita le partite della squadra NBA Oklahoma City Thunder mentre in passato è stata sede degli Oklahoma City Blazers della Central Hockey League e degli Oklahoma City Yard Dawgz della af2. Il Ford Center ha ospitato temporaneamente i New Orleans Hornets di NBA durante le stagioni 2005-06 e 2006-07, quando gli Hornets si spostarono a Oklahoma City in seguito all'inagibilità della New Orleans Arena dopo l'uragano Katrina. Storia L'arena è di proprietà della città di Oklahoma City e venne inaugurata l'8 giugno 2002, tre anni dopo l'inizio della costruzione. Oltre alle squadre sportive della città, il Ford Center ha ospitato partite di basket universitario e diversi eventi di wrestling, tra cui WWE Unforgiven 2005. Posti a sedere Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Paycom Center Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale Oklahoma City Arena, su theokcarena.com. URL consultato il 7 marzo 2011 (archiviato dall'url originale il 1º febbraio 2011).
Chesapeake Energy Arena

Chesapeake Energy Arena – wielofunkcyjna hala sportowa znajdująca się w Oklahoma City w stanie Oklahoma w Stanach Zjednoczonych. Została otwarta 8 czerwca 2002 roku. Koszt budowy wyniósł około 89,2 milionów dolarów. Oryginalnie, w latach 2002–10 hala nosiła nazwę Ford Center. Następnie przez rok znana była jako Oklahoma City Arena, a od 2011 funkcjonuje obecna nazwa. Od 2008 roku swoje mecze na niej rozgrywa występująca w NBA drużyna Oklahoma City Thunder. W latach 2002–09 była domowym obiektem zespołu Oklahoma City Blazers występującego w CHL. W latach 2005–07 domowe mecze rozgrywali na niej zawodnicy New Orleans Hornets z NBA, po uszkodzeniu hali w Nowym Orleanie przez Huragan Katrina. Przypisy Linki zewnętrzne Strona internetowa hali
Paycom Center

Paycom Center é um ginásio localizado em Oklahoma City, Oklahoma (EUA). É a casa do time de basquetebol da NBA Oklahoma City Thunder desde 2008. Alguns anos antes, foi sede do time New Orleans/Oklahoma City Hornets durante as temporadas 2005-2006 e 2006-2007 enquanto Nova Orleans se recuperava dos danos de Furacão Katrina. Inaugurado em 8 de Junho de 2002 com o nome Ford Center, é considerado, do ponto de vista arquitetônico, o "irmão" do estádio Ford Field de Detroit. O nome, num contrato de naming rights, vem da companhia energética Chesapeake Energy Corporation. Tem capacidade para 19.675 torcedores, podendo receber também jogos de hóquei no gelo, lutas de Wrestling e concertos. O ginásio passou por algumas renovações em 2011. Ligações externas Site Oficial Foto por Satélite - Google Maps
Paycom Center

Paycom Center (cunoscut inițial ca Ford Center din 2002 până în 2010, Oklahoma City Arena din 2010 până în 2011 și Chesapeake Energy Arena din 2011 până în 2021) este o arenă situată în centrul orașului Oklahoma City, Oklahoma, Statele Unite. S-a deschis în 2002 și din 2008 a servit drept arena pentru Oklahoma City Thunder (NBA). Anterior, arena a fost gazda celor de la Oklahoma City Blazers (CHL) din 2002 până când echipa s-a retras în iulie 2009, iar Oklahoma City Yard Dawgz AF2 din 2004 până în 2009, când echipa s-a mutat la Cox Convention Center. Pe lângă utilizarea sa ca loc unde se desfășoară evenimente sportive, Paycom Arena găzduiește concerte, evenimente de familie și sociale, convenții, spectacole de gheață și evenimente civice. Arena este deținută de municipalitate și este operată de compania de administrare a proprietății SMG și are 18.203 locuri în configurația de baschet, 15.152 pentru hochei și poate găzdui până la 16.591 de persoane pentru concerte. Din 2005 până în 2007, arena a servit, de asemenea, drept arenă temporară pentru New Orleans Hornets din NBA, când Hornets au fost forțați să joace meciurile în altă parte, în urma pagubelor mari suferite de New Orleans Arena și de orașul New Orleans cauzate de uraganul Katrina. Pe parcursul celor două sezoane din Oklahoma City, echipa a fost cunoscută sub numele de New Orleans/Oklahoma City Hornets. Răspunsul fanilor în timp ce Hornets a jucat în Oklahoma City a fost un impuls pentru ca orașul să aibă echipă în NBA, fie prin mutare, fie prin extindere. Referințe
Пэйком-центр

«Пэйком-центр» (англ. Paycom Center) — многофункциональная крытая спортивная арена в Оклахома-Сити. Домашняя арена баскетбольного клуба «Оклахома-Сити Тандер» (ранее была домашней ареной для клуба «Нью-Орлеан/Оклахома-Сити Хорнетс»). На арене также проходят концерты, семейные и общественные мероприятия, конвенты, ледовые шоу и спортивные соревнования местных университетских и школьных команд. Арена принадлежит городу Оклахома-Сити. Открытие арены состоялось 8 июня 2002 года, спустя 3 года после начала строительства. Арена является одним из первых объектов городской программы улучшения 1993 года, известной как Metropolitan Area Projects (MAPS), которая финансировала строительство новых и улучшению существующих спортивных, развлекательных и культурных сооружений в городе. 22 июля 2011 года права на название арены были проданы компании Chesapeake Energy сроком на 12 лет. Нынешнее название арена носит с 2021 года. Мероприятия Арена приняла ппв шоу World Wrestling Entertainment Unforgiven 2005, а также множество выпусков Raw и SmackDown!. Концерты На арене Форд Центр выступали с концертами: Paul McCartney — 15 октября 2002 The Rolling Stones — 28 января 2003 Christina Aguilera & Justin Timberlake — 25 июня 2003 Jessica Simpson — 11 июля, 2004 Coldplay — 27 февраля и 16 ноября 2008 Def Leppard и Journey & Stoll Vaughan — 19 октября, 2006 Hannah Montana/Miley Cyrus и The Jonas Brothers — 2 декабря 2007 Matchbox Twenty — 9 марта 2008 Rihanna, Kanye West, N.E.R.D & Lupe Fiasco — 29 апреля 2008 (Lupe Fiasco did not perform, due to illness.) The Jonas Brothers — 8 июля 2008 и 29 сентября 2010 American Idols LIVE! Tour 2008 — 28 августа 2008 Taylor Swift — 31 марта 2010 Carrie Underwood — 18 ноября 2006, November 16, 2007 & scheduled to perform on October 20, 2010 Lady Gaga — 20 июля 2010 Justin Bieber — 3 ноября 2010 Примечания Ссылки Chesapeake Energy Arena official website (англ.)