Nikola Tesla

Nikola Tesla (srbsky Никола Тесла, 10. července 1856, Smiljan, Rakouské císařství – 7. ledna 1943, New York) byl vynálezce, fyzik a konstruktér elektrických strojů, zařízení a přístrojů srbské národnosti, dlouhodobě žijící v Americe. Mimo jiné vynalezl asynchronní motor a jeho práce formovaly základ moderních systémů na vícefázový střídavý proud. Po předvedení bezdrátové telekomunikace v roce 1893 a po vítězství v tzv. „válce proudů“ proti Thomasi A. Edisonovi byl všeobecně respektován jako nejvýznamnější americký elektrotechnický inženýr. Jeho práce daly základ moderní elektrotechnice a mnoho jeho objevů mělo zásadní význam pro budoucnost. Přestože byl Tesla velmi dobrý vynálezce, neměl výraznější podnikatelské schopnosti či ambice, a často se kvůli svým experimentům a projektům zadlužoval. Měl také potíže s uznáváním svých patentů, přičemž se dostával do konfliktů s jinými vynálezci a podnikateli, především s Edisonem a s Marconim. Později se zabýval vizionářskými a v důsledku potenciálně převratnými, ale podle jeho sponzorů, především J. P. Morgana, málo výdělečnými projekty. Kvůli všem těmto faktorům se dostal do finančních problémů, uchýlil se do ústraní a zemřel poměrně chudý a zapomenutý. Život Dětství a mládí Nikola Tesla se narodil 10. července 1856 rodičům srbské národnosti v chorvatské vesnici Smiljan blízko města Gospić v regionu s názvem Lika, tehdy Chorvatské království (autonomní korunní země v rámci rakousko-uherského Zalitavska). Jeho matkou byla Georgina Đuka Tesla, rozená Mandič (1822–1892) a otec Milutin Tesla (1819–1879) byl pravoslavný kněz. Po absolvování gymnázia v Karlovaci odešel studovat fyziku a matematiku na polytechniku ve Štýrském Hradci. V prvním ročníku složil deset zkoušek s vyznamenáním. Profesoři brzy poznali Teslův talent a umožnili mu, aby pomáhal při fyzikálních pokusech. Při studiu se Tesla setkal s Gramovým dynamem a po mnoha pokusech s ním se utvrdil v tom, že motory na stejnosměrný proud se nehodí pro praktické využití, a v létě 1883 zkonstruoval první motor na střídavý proud. Otec přesvědčil Nikolu aby studoval na Karlo-Ferdinandově univerzitě v Praze, kterou potom Nikola Tesla navštěvoval v letním semestru 1880. Zde byl ovlivněn Ernstem Machem. Po otcově smrti ale studia na univerzitě zanechal (měl dokončen jen jeden semestr). Činnost výzkumníka V roce 1880 se přestěhoval do Budapešti, kde pracoval v telegrafní společnosti a začal se intenzivně zabývat výzkumem elektřiny. Po dvou letech se přestěhoval do Paříže a v červnu 1884 se natrvalo usadil ve Spojených státech (občanství USA získal v roce 1891). Tesla začal v roce 1884 pracovat ve společnosti Edison Machine Works. Po neshodách s Edisonem v roce 1886 založil vlastní firmu Tesla Electric Light & Manufacturing. Firma především vyráběla a patentovala vylepšení pro obloukové lampy. Tesla se však chtěl věnovat strojům na střídavý proud, s čímž investoři nesouhlasili a propustili ho. Nenašel si práci v oboru a jistý čas jako dělník kopal příkopy. V roce 1887 podepsal smlouvu s Edisonovým velkým rivalem Westinghousem, pokračoval v jeho laboratořích ve výzkumu střídavého proudu a udělal i mnoho jiných objevů. V roce 1888 učinil objev, že lze vytvořit točivé magnetické pole, jestliže jsou dvě cívky, postavené do pravého úhlu, napájeny střídavým proudem s fázovým posunem 90 stupňů. Tento objev umožnil vynález střídavého indukčního motoru, jenž se dnes obvykle nazývá asynchronní motor. Hlavní výhodou asynchronního motoru (proti stejnosměrným a komutátorovým motorům) je to, že ke své činnosti nepotřebuje komutátor, proto je levnější, má vyšší životnost a hlavně účinnost. Tímto vynálezem odstranil poslední překážku pro rozvoj distribučních sítí střídavého proudu. Roku 1891 se začal zabývat technologií rádiového přenosu a v roce 1893 jako první na světě veřejně předvedl radiokomunikační přístroj. Teslovy objevy a vynálezy pokračovaly i v následujících letech: nechal si přihlásit kolem 300 patentů. Mnoho jeho objevů vzniklo jako vedlejší produkt základního výzkumu a někdy si ihned neuvědomil jejich budoucí potenciál, a tak je nepublikoval a později mu nebylo přisouzeno prvenství. Střet s Edisonem a stěhování do Colorado Springs V 90. letech narůstaly Teslovy konflikty s Edisonem v tzv. „válce proudů“, v níž se horlivě diskutovalo o vhodnosti užití stejnosměrného nebo střídavého elektrického proudu v rozvodné síti. Edison, který si chtěl udržet příjmy z patentů na stejnosměrné přístroje, vynaložil mnoho úsilí a prostředků, aby Teslův koncept znevěrohodnil, ale nakonec neuspěl a v roce 1896 firma Westinghouse Electric Corporation uvedla do provozu velkou elektrárnu na Niagarských vodopádech s využitím dvoufázových alternátorů. V roce 1899 se Tesla přestěhoval do městečka Colorado Springs, kde si vybudoval velkou specializovanou laboratoř, ve které se několik měsíců zabýval pokročilými a vizionářskými výzkumy souvisejícími hlavně s bezdrátovým přenosem elektrické energie. V roce 1900 Tesla Colorado Springs opustil, získal finance od miliardáře J. P. Morgana a s jejich pomocí se pustil do velkého projektu tzv. Wardenclyffské věže, která měla umožňovat bezdrátovou distribuci elektřiny na velké vzdálenosti. S výstavbou 57 metrů vysoké věže se začalo na Long Islandu následující rok, celý projekt si však vyžadoval další financování a když Morgan po několika letech neviděl návratnost svých investic, přestal Teslu podporovat. Přestože se Tesla snažil získat prostředky z jiných zdrojů, nebyl úspěšný, projekt nebyl dokončen a Wardenclyffská věž byla v roce 1917 zbořena. Tesla se navíc dostal do velkých právních tahanic s Guglielmem Marconim o vynález rádia. Teslu velmi znechutilo, když Marconi dostal v roce 1909 Nobelovu cenu za fyziku pro objev rádia, ačkoli on ho objevil už několik let před ním. Přestože jeho prvenství bylo jednoznačně prokazatelné, Marconi měl v té době velký vliv a tak tento spor nakonec vyřešil soud v Teslův prospěch až v roce 1943, tři měsíce po Teslově smrti. Stáří Teslovy finanční problémy narůstaly, nedařilo se mu získat finance na své projekty a po první světové válce se stáhl do ústraní. Dále pokračoval ve výzkumech, ale už více v teoretické rovině, přičemž se zabýval futuristickými projekty, jako např. tzv. paprsky smrti (teleforce), které v době 2. světové války nabídl vládě USA k případné obraně proti nacistickému Německu, nebo létajícími stroji poháněnými elektromagnetickým polem. V průběhu šestadvaceti let, které uplynuly od chvíle, kdy byl v roce 1916 Tesla vyznamenán Edisonovou medailí až do jeho smrti v roce 1943, se obecný názor na Teslu postupně zcela změnil. Přestal být považován za seriózního inženýra a v očích veřejnosti se stal stárnoucím podivínem, jenž chrlí fantastické články pro populární časopisy. Ve svých spisech se zmínil o jím předpokládaných dalekosáhlých důsledcích rozvoje elektrických zařízení, mezi které zařadil vznik celosvětové informační bezdrátové sítě pro přenos hlasu, textu a obrazu. Nikola Tesla, který byl sám prvním, kdo sestrojil a použil rádiové dálkové ovládání, předpokládal vývoj elektrotechniky směrem k umělé inteligenci. Tuto myšlenku rozvedl a předpokládal, že pokud lidstvo bude používat k válečným účelům převážně bojové stroje s umělou inteligencí, z jeho pohledu logicky časem přestane k válkám docházet úplně. Tesla se v pokročilém věku stal vegetariánem, žijícím pouze na mléku, chlebu, medu a zeleninových šťávách. Nikola Tesla zemřel 7. ledna 1943 v pokoji hotelu New Yorker. Všechny Teslovy zápisky a poznámky po jeho smrti zabavila FBI. Pocty a pomníky Po Teslovi byla v roce 1960 pojmenována tesla, jednotka magnetické indukce V roce 2003 se v soutěži Největší Chorvat umístil na druhém místě za prezidentem Josipem Brozem Titem. Muzeum Nikoly Tesly se nachází v Bělehradě. Jeho jméno nese např.: kráter na odvrácené straně Měsíce planetka 2244 Tesla, kterou objevil Milorad B. Protić mezinárodní letiště v Bělehradě automobilka Tesla československý podnik Tesla Pomník věnovaný Teslovi byl postaven mj.: na Niagarských vodopádech ve státě New York v Queen Victoria Parku u Niagarských vodopádů v kanadském Ontariu (představuje Teslu stojícího na části alternátoru) v areálu Teslova laboratoria Wardenclyffe v městě Shoreham ve státě New York před Katedrálou sv. Sávy ve městě New York u rodného domu v obci Smiljan v Chorvatsku v Záhřebu u Národní knihovny Srbska v Bělehradě před Fakultou elektrotechniky Bělehradské univerzity ve Višegradě v Bosně a Hercegovině v Praze v Dejvicích. Nikola Tesla je rovněž vyobrazen na bankovce v hodnotě 100 srbských dinárů a dále na chorvatských euromincích. Tesla a Československo V roce 1880 studoval Nikola Tesla na Karlo-Ferdinandově univerzitě. 28. listopadu 1936 byl Teslovi udělen čestný titul doktora technických věd (dr. h. c.) Českého vysokého učení technického v Praze a v pražských Dejvicích byla po Teslovi pojmenována ulice. Čestný doktorát obdržel také 10. dubna 1937 na Vysokém učení technickém v Brně. 10. července 1937 na oslavě Teslových 81. narozenin v New Yorku mu předal československý velvyslanec Řád Bílého lva I. třídy. 7. října 1959 byla vydána poštovní známka s vyobrazením Nikoly Tesly v hodnotě 25 haléřů, navržená Cyrilem Boudou a vyrytá Jaroslavem Goldschmiedem v nákladu 470 000 kusů. V červenci 2003 byla odhalena busta Tesly v budově Českého rozhlasu. 4. září 2014 byl v Praze 6 v ulici Nikoly Tesly odhalen pomník v podobě stylizovaného výboje. S rozměry 270×495×225 cm byl v té době největším pomníkem Nikoly Tesly na světě. Pomník je dílem akademického sochaře Stefana Milkova a architekta Jiřího Trojana. Základní kámen pomníku byl položen v listopadu 2006 při příležitosti 150. výročí narození Tesly a za přítomnosti chorvatského prezidenta Stjepana Mesiće. Významné vynálezy Asynchronní motor Teslův transformátor Teslův ventil Teslova turbína Bezdrátová komunikace Fotografie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Nikola Tesla na slovenské Wikipedii. Související články Wardenclyffská věž Literatura LOMAS, Robert. The Man who Invented the Twentieth Century: Nikola Tesla, Forgotten Genius of Electricity. [s.l.]: Headline, 1999. Dostupné online. ISBN 9780747275886. (anglicky) CHANEY, Margaret. Tesla. Člověk mimo čas. Překlad Vladislav Malát. Praha: Citadela, 2012. ISBN 978-80-970875-7-9. KENT, David J. Tesla – génius, který zkrotil elektřinu (původním názvem: Tesla: The Wizard of Electricity). Překlad Radek Beneš. 1. vyd. Brno: Jota, 2017. 248 s. ISBN 978-80-7565-238-6. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nikola Tesla na Wikimedia Commons Osoba Nikola Tesla ve Wikicitátech Autor Nikola Tesla ve Wikizdrojích Encyklopedické heslo Tesla v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Nikola Tesla Fyzik, který změnil svět Životopis[nedostupný zdroj] Údajný vlastní Teslův životopis Disidenti vědy a techniky (vědecky nepodložené, nicméně v bulvární rovině oblíbené spekulace o Teslově díle) (srbsky) (anglicky) Nikola Tesla Museum (anglicky) Vybrané články od Tesly a o Teslovi (anglicky) Co se stalo s Teslovou pozůstalostí Rozkol Tesly s Edisonem začal na penězích. Souboj proudů rozhodla Světová výstava, vypráví profesorka. Rozhovor Lucie Výborné s Marcelou Efmertovou, 3. dubna 2025