NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Buffalo City Hall

Die Buffalo City Hall ist das Rathaus der amerikanischen Stadt Buffalo im Bundesstaat New York. Das 115 Meter hohe Gebäude mit 32 Stockwerken wurde 1931 von Dietel, Wade & Jones im Art-Déco-Stil errichtet. Die Baukosten betrugen 8 Millionen US-Dollar. Es ist eines der höchsten öffentlichen Gebäude in den Vereinigten Staaten und wird seit dem 15. Januar 1999 auf der Liste der National Register of Historic Places geführt. Neben dem Hauptturm gibt es zwei je 14 Stockwerke hohe Seitenflügel. In dem Gebäude ist sowohl das Büro des Bürgermeisters als auch das Stadtparlament beheimatet. Im obersten Stockwerk gibt es eine öffentlich zugängliche Aussichtsplattform. Weblinks ci.buffalo.ny.us: City Hall History (Memento vom 23. Oktober 2015 im Internet Archive) (englisch) Einzelnachweise
Hôtel de ville de Buffalo

L'hôtel de ville de Buffalo (anglais : Buffalo City Hall) est un gratte-ciel de bureaux de 115 mètres de hauteur construit à Buffalo dans l'État de New York construit de 1929 à 1931 dans le style Art déco dont il s'agit d'un des plus brillants représentant[réf. nécessaire]. Ce fut le plus haut immeuble de Buffalo jusqu'en 1970. L'immeuble est décoré par des peintures et des représentations faisant référence à l'histoire et l'économie locale. L'immeuble a été classé monument historique en 1999. C'est l'un des plus grands et des plus hauts Hôtel de ville des États-Unis. Voir aussi Articles connexes Styles de gratte-ciel Liens externes Ressources relatives à l'architecture : Registre national des lieux historiques The Skyscraper Center Structurae Portail des gratte-ciel Portail du Registre national des lieux historiques Portail de l’État de New York
Municipio di Buffalo

Il Municipio di Buffalo (in inglese: Buffalo City Hall) è il grattacielo sede del governo municipale della città di Buffalo nello Stato di New York negli Stati Uniti. L'edificio di stile Art déco, completato nel 1931, è alto 115 metri ed è uno dei palazzi municipali più grandi e alti degli Stati Uniti; dal 1999 figura nel Registro nazionale dei luoghi storici. Storia Il Municipio venne costruito dalla John W. Cowper Company, la stessa azienda che realizzò l'Hotel Statler e il Buffalo Athletic Club, anch'essi affacciati su Niagara Square. I lavori costarono 6.851.546,85 dollari, l'equivalente di circa 100 milioni di dollari nel 2018, rendendolo così uno dei più cari municipi di tutto il Paese. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Municipio di Buffalo Collegamenti esterni Municipio di Buffalo, su archINFORM. (EN) Municipio di Buffalo, su Structurae. (EN) Municipio di Buffalo, su Skyscraper Center.
Ратуша Буффало

Ратуша Буффало — здание муниципалитета (сити-холл) города Буффало, США. Является одним из крупнейших и самых высоких муниципальных зданий в США, а также одно из самых высоких зданий в Западном Нью-Йорке. В 1999 году Сити-холл Буффало был включен в Национальный реестр исторических мест США. Строительство Здание было построено John W. Cowper Company, той же самой фирмой, которая строила отель Стэтлер и городской спортивный клуб, также на Ниагара-Сквер. Стоимость строительства составляла 6,851,546.85$, включая взносы архитектора, делая его одним из самых дорогостоящих зданий муниципалитета в США. 16 сентября 1929 года земля под постройку была подготовлена, а краеугольный камень был заложен 14 мая 1930. Строительство было окончено 10 ноября 1931, хотя въезд администрации города начался ещё в сентябре того же года. Ранее администрация располагалась старом здании муниципалитета, как его сейчас называют, которое было построено в 1875 году. Летом 2009 южное крыло здания было реконструировано. Сити-холл являлся самым высоким (115.2 м) зданием Буффало до 1970 года. Общая площадь его составляет 52,612.2 m2. m2). Интересная особенность - все окна открываются внутрь, что облегчает процедуру их мытья. Для того, чтобы вымыть их все, требуется около десяти дней. В здании 12 лифтов: восемь на 13-й этаж, и четыре на 25-й. Это одно из нескольких зданий в США, в которых все еще работают лифтёры. В здании 5,000 электрических розеток, 5,400 электрических выключателей и 21 вентиляционная машина, 177 км медного провода, весящего 43 тонны, и 75.5 км или 180 тонн трубопровода. Первоначально Сити-холл был оборудован 375 телефонами и основным распределительным щитом. Внешнее освещение работало круглосуточно посредством 369 прожекторов. Здание муниципалитета было разработано и построено с системой кондиционирования, которая использует сильные ветры со стороны озера Эри. Большие вентили, размещённые на западной стороне здания, направляют поступающий воздух для охлаждения под землю, откуда он поступает через систему кондиционирования на все этажи. Ветер с озера обычно достаточно силён, чтобы привести в действие эту систему. Галерея Примечания Ссылки Фото (англ.) Фото и информация (англ.)
1270 Avenue of the Americas

1270 Avinguda of the Americas és el nom i l'adreça d'un gratacel de New York, situat a la Sisena Avinguda, al barri de Midtown. Acabat el 1932 en estil Art déco, mesura 125 metres d'alçada i té 31 pisos. Va ser abans anomenat RKO Building i Americas Building. L'entrada de la cèlebre sala del Radio City Music Hall es troba a la planta baixa d'aquest edifici. Forma part del Rockefeller Center. Enllaços externs (anglès) Fitxa a emporis building
1270 Avenue of the Americas

1270 Avenue of the Americas, går även under namnen 1270 6th Avenue, RKO Building, Amax Building och Americas Building, är en skyskrapa som ligger utmed gatan Avenue of the Americas/Sixth Avenue på Manhattan i New York, New York i USA. Byggnaden uppfördes 1931 som en fastighet för kontorsverksamhet. Den är 124,67 meter hög och har 31 våningar. Referenser
Brooklyn Municipal Building

The Justice Ruth Bader Ginsburg Municipal Building, also known as the Brooklyn Municipal Building, is a civic building at 210 Joralemon Street in the Downtown Brooklyn neighborhood of New York City, built in 1924. Designed by McKenzie, Voorhees & Gmelin, it cost $5,800,000. It contains a branch of the New York City Clerk's office (including a detail of the New York City Marriage Bureau) and branch offices for the Departments of Buildings, Probation, Finance, and Environmental Protection. In July 2012, the Landmark Preservation Commission approved an upgrade to the first few stories and add much commercial signage. In 2016, renovation was done on two cellar levels and two floors. Renaming In 2020, it was announced that the building would be renamed for the late Ruth Bader Ginsburg, who was born and raised in Brooklyn. New York City Mayor Bill de Blasio attributed this honor to the “great things on the world stage” this Brooklynite had done. On Monday March 15, 2021, the Brooklyn Municipal Building was renamed after United States Supreme Court Justice Ruth Bader Ginsburg in a ceremony attended by Mayor Bill de Blasio, First Lady Chirlane McCray, Brooklyn Borough President Eric Adams, and the family of Ruth Bader Ginsburg. Borough President Adams first pitched the name change to the mayor in September 20, 2018, through a letter which cited Ginsburg's many connections to the borough. The building was officially renamed on March 15, 2021, in a ceremony that included the mayor, the Brooklyn borough president, and relatives of the late justice. References
Brooklyn Municipal Building

El Justice Ruth Bader Ginsburg Municipal Building (anteriormente Brooklyn Municipal Building) se construyó en 1924 en Brooklyn, Nueva York (Estados Unidos).​ Diseñado por McKenzie, Voorhees & Gmelin,​ la construcción costó 5 800 000 dólares.​ Está ubicado en 210 Joralemon Street, en Downtown Brooklyn. Contiene una sucursal de la oficina del secretario de la ciudad de Nueva York (incluido un detalle de la Oficina de Matrimonios de la ciudad de Nueva York)​ y sucursales de los Departamentos de Edificios, Libertad Condicional, Finanzas y Protección Ambiental.​ En julio de 2012, la Comisión de Preservación de Monumentos aprobó una actualización de los primeros pisos y agregó mucha señalización comercial.​ En 2016 se ha realizado la reforma en dos niveles de sótano y dos plantas.​ El edificio cambió de nombre oficialmente el lunes 15 de marzo de 2021 en una ceremonia que incluyó al alcalde, al presidente del condado de Brooklyn y a los familiares de la juez de la Corte Suprema Ruth Bader Ginsburg.​ Cambio de nombre En 2020, se anunció que el edificio pasaría a llamarse Ruth Bader Ginsburg, quien nació y se crio en Brooklyn.​ El alcalde de la ciudad de Nueva York, Bill de Blasio, atribuyó este honor a las "grandes cosas en el escenario mundial" que había hecho este habitante de Brooklyn.​ El lunes 15 de marzo de 2021, el edificio municipal de Brooklyn recibió el nombre de la jueza de la Corte Suprema de los Estados Unidos, Ruth Bader Ginsburg, en una ceremonia a la que asistieron el alcalde Bill de Blasio, la primera dama Chirlane McCray, el presidente del condado de Brooklyn, Eric Adams, y la familia de Bader Ginsburg.​ Adams presentó por primera vez el cambio de nombre al alcalde en una carta del 20 de septiembre de 2018 que citaba las muchas conexiones de Ginsburg con el condado.​ Véase también Palacio de Justicia de los Estados Unidos Theodore Roosevelt Federal Building and Post Office (Brooklyn) Brooklyn Borough Hall Referencias
Vanderbilt Mansion National Historic Site

Le Vanderbilt Mansion National Historic Site est un site historique national américain à Hyde Park, dans le comté de Dutchess, dans l'État de New York. Créé le 18 décembre 1940, il est inscrit au Registre national des lieux historiques depuis le 15 octobre 1966. Liens externes Ressources relatives à la géographie : Geographic Names Information System National Parks Conservation Association NPSpecies Planning, Environment and Public Comment Ressources relatives à l'architecture : Harpers Ferry Center National Park Foundation NPS Stats Registre national des lieux historiques (en) Vanderbilt Mansion National Historic Site sur Natural Atlas (en) Site officiel Portail du Registre national des lieux historiques Portail de l’État de New York
500 West 25th Street

500 West 25th Street, also known as The Emerson, is a mixed-use development consisting of a ten-story building located in the Chelsea neighborhood of Manhattan, at the corner of 25th Street and Tenth Avenue. The ground floor contains retail spaces, while residential units occupy the remaining floors. It is adjacent to the High Line elevated park and provides a view of the park and the Hudson River from each residence. The building was named after American poet and philosopher Ralph Waldo Emerson. It was designed and developed by Michael David Kirchmann of GDSNY with GF55 Partners as the architect of record; construction started in 2016 and was completed in 2020. The building is situated on two lots that were formerly occupied by a single story car stereo store and a four-story apartment building, both of which were demolished to make way for the new development. The design of the building uses a grid of windows, columns, and beams and is clad in Alabama limestone. A distinctive feature of the structure is a cantilever on the upper three levels, which makes it one of only two structures with a cantilever along the High Line. The building is also one of only 24 properties in Manhattan to receive the New York City Green Property Certification (as 239 Tenth Avenue), which recognizes properties listed as among the safest in the city to live and work. References
Fulton Street Transit Center

Fulton Street Transit Center es un proyecto de 1400 millones de dólares por la Autoridad Metropolitana del Transporte (MTA), agencia pública del estado de Nueva York. El plan incluye la rehabilitación de estaciones, nuevos pasadizos subterráneos, y nuevas entradas construidas en la intersección de la Calle Fulton y Broadway en Nueva York, encima de varias estaciones existentes. Construcción El proyecto tiene por objeto mejorar el acceso y las conexiones entre las 12 servicios del metro con paradas en la Calle Fulton de Manhattan, el servicio del PATH y la estación World Trade Center en el Bajo Manhattan. El financiamiento para la construcción del proyecto, que comenzó en 2005, se congeló hace varios años, ya que no se tenía un plan aprobado final y ningún calendario para que se ejecutase.​​​ Sin embargo, los planes para el proyecto, fueron reavivados por la Ley de Reinversión y Recuperación de Estados Unidos de 2009, y se esperó que el proyecto fue obtenida el 10 de noviembre de 2014.​ Estaciones Fulton Street Transit Center se conectará con un total de seis estaciones de metro, proveyendo un total de trece servicios: Calle Fulton en la línea de la Séptima Avenida–Broadway Calle Fulton en la línea de la Avenida Lexington Broadway–Calle Nassau en la línea de la Octava Avenida World Trade Center en la línea de la Octava Avenida Calle Fulton en la línea de la Calle Nassau Calle Cortlandt en la línea Broadway Véase también Anexo:Edificios y estructuras de Broadway Referencias Bibliografía Over Budget, Fulton Street Transit Hub Faces a Redesign (New York Times, May 23, 2006) Shops Near Planned Transit Hub Face Eviction (New York Times, 2 de junio de 2006) Fulton Street Transit Center Plan Stands (New York Times, 27 de junio de 2006) Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Fulton Street Transit Center. MTA Fulton Street Transit Center page New York Times animated graphic of layout nycsubway.org — IRT East Side Line: Fulton Street nycsubway.org — IRT West Side Line: Fulton Street nycsubway.org — BMT Nassau St./Jamaica Line: Fulton Street nycsubway.org — IND 8th Avenue: Broadway/Nassau Street Station Reporter — Broadway Nassau/Fulton Street Complex
Fulton Center (métro de New York)

Le Fulton Center (initialement Fulton Street Transit Center) est une station principale du métro de New York construite sous l'autorité de la Metropolitan Transportation Authority (MTA). Dotée d'un budget de 1,4 milliard de dollars, elle a constitué l'un des principaux projets récents du réseau de transports de New York. Elle a été ouverte au public en novembre 2014. Le projet du complexe comprenait une réhabilitation de stations existantes, la construction de nouveaux passages souterrains, et d'un bâtiment en surface faisant office d'entrée. Il abrite également des commerces et des bureaux. Après avoir fait face à plusieurs problèmes de financement, le projet a finalement été relancé dans le cadre du Plan de relance économique des États-Unis de 2009. Situé au carrefour de Fulton Street et de Broadway dans le sud de l'arrondissement de Manhattan, il permet un transfert direct entre onze dessertes (services) du réseau, situées sur cinq lignes (au sens de tronçons du réseau) distinctes, l'IRT Broadway-Seventh Avenue Line et l'IRT Lexington Avenue Line, issues de l'ancienne Interborough Rapid Transit Company, l'IND Eighth Avenue Line issue de l'ancien Independent Subway System et la BMT Nassau Street Line et la BMT Broadway Line, issues du réseau de l'ancienne Brooklyn-Manhattan Transit Corporation. En outre, le complexe constitue la deuxième station du réseau offrant le plus de correspondances derrière celle de Times Square – 42nd Street (qui en compte douze). Les travaux de rénovation de la station ont débuté en 2005, et le projet a permis d'améliorer l'accessibilité du métro, notamment aux personnes à mobilité réduite. Il est ainsi prévu de construire un accès à la station sur Broadway et Fulton Street, le Dey Street Passageway. À l'heure actuelle, les lignes A et C de l'IND Eighth Avenue Line, les lignes 4 et 5 de l'IRT Lexington Avenue Line, les lignes 2 et 3 de l'IRT Broadway-Seventh Avenue Line et les lignes J, M et Z de la BMT Nassau Street Line passent par la station de Fulton Street. Références Portail du métro Portail du chemin de fer en Amérique du Nord Portail de New York
CUNY Graduate Center

La Graduate School and University Center of the City University of New York (CUNY Graduate Center) és un centre de recerca de titularitat pública i una universitat de postgrau de Nova York. És la principal institució que concedeix doctorats del sistema de la Universitat de la Ciutat de Nova York (CUNY). L'escola es troba al número 365 de la Cinquena Avinguda a Midtown. El CUNY Graduate Center té 4.600 estudiants, 31 programes de doctorat, 14 programes de màster i 30 centres i instituts de recerca. Diversos programes de doctorat del CUNY Graduate Center, com Criminal Justice, English, History, Philosophy and Sociology, han estat classificats entre els 30 millors dels Estats Units d'Amèrica. El professorat del CUNY Graduate Center inclou els guanyadors del Premi Nobel, el Premi Abel, el Premi Pulitzer, la Medalla Nacional d'Humanitats, la Medalla Nacional de la Ciència, la National Endowment for the Humanities, la Beca Rockefeller, el premi Rolf Schock, el premi Bancroft i el premi Wolf, els premis Grammy, i membres de l'Acadèmia Americana d'Arts i Ciències i l'Acadèmia Nacional de Ciències. Referències
CUNY Graduate Center

Am Graduate Center of the City University of New York (CUNY) finden sowohl die Ausbildung Studierender in Master- und Promotionsstudiengängen als auch Forschung und öffentliche Veranstaltungen statt. An seinem Sitz in Midtown Manhattan sind 4600 Studierende sowie 33 Promotionsstudiengänge, 7 Masterstudiengänge und 30 separate Forschungsinstitute angesiedelt. Die Forschungsinstitute befassen sich mit sozialen, öffentlichen, kulturellen und naturwissenschaftlichen Themen. Der Lehrkörper am Graduate Center (core faculty) besteht aus ca. 150 Professuren, wozu noch weitere 1800 Lehrende hinzukommen, die von den elf senior colleges der City University entsandt werden. Seit 1965 haben mehr als zehntausend Studierende am Graduate Center ihre Promotion abgeschlossen. Seit 1999 befindet sich das Graduate Center in einem neunstöckigen Bau mit der Adresse 365 Fifth Avenue, ehemals Sitz des Kaufhauses B. Altman. Weblinks Doctoral Students’ Council (Studierendenvertretung) The Advocate (studentische Zeitung) Music in Art: International Journal for Music Iconography
CUNY Graduate Center

L'École doctorale de l'université de la ville de New York (CUNY - Graduate Center), fondée en 1961, est la branche de l'université de la ville de New York regroupant l'ensemble des programmes doctoraux. Historique La CUNY a commencé à proposer une formation doctorale par le biais de sa division des études supérieures en 1961 et a décerné ses deux premiers doctorats en 1965. En 1969, la division des études supérieures devient officiellement la Graduate School and University Center. La mathématicienne Mina Rees est la première présidente de l'institution, de 1969 à 1972, date à laquelle elle prend sa retraite. Le CUNY Graduate Center a acquis la réputation d'attirer des chercheurs confirmés au sein de sa faculté . Depuis 1999, l'École est logée dans un immeuble de neuf étages au 365 Fifth Avenue dans Midtown Manhattan. Enseignants Eugenia Paulicelli, Étudiants notables En 2016, le CUNY Graduate Center comptait cinq boursiers de la Fondation MacArthur parmi ses anciens étudiants, dont l'écrivaine Maggie Nelson qui y a soutenu une thèse en littérature anglaise. Le Prix Pulitzer de la poésie de 2015, Gregory Pardlo (en) y a également été étudiant. Parmi les autres anciens étudiants du CUNY Graduate Center figurent d'éminents chercheurs et universitaires, comme l'historien de l'art et activiste d'Act-Up Douglas Crimp, l'historien Maurice Berger ou la philosophe Nancy Fraser. Notes et références Liens externes Ressources relatives à la recherche : Classement académique des universités mondiales CrossRef Portail de New York Portail des universités américaines
General Grant National Memorial

El General Grant National Memorial o simplement la Grant's Tomb és un mausoleu on es troba el cos del general Grant que va ser un dels principals actors de la Guerra de Secessió, i el 18è President dels Estats Units. Es troba al barri de Morningside Heights al nord de Manhattan, a Nova York. El memorial està construït prop del Riverside Park, que domina el Hudson River. És la ciutat de Nova York que va ser escollida per acollir el monument, ja que Grant hi anava sovint, i volia retre homenatge als habitants de la Big Apple que l'havien sostingut durant els darrers anys de la seva vida. L'edifici principal del memorial és obra de l'arquitecte americà John H. Duncan que va imaginar una estructura en granit i marbre. Els treballs es van acabar el 1897. La gestió de l'indret, que representa el mausoleu més gran dels Estats Units, és garantida per la National Park Service, que s'ocupa igualment de l'Estàtua de la Llibertat. Per concebre l'edifici, Duncan s'hauria inspirat en un dels primers mausoleus coneguts, que era també una de les Set meravelles del món antic, el Mausoleu d'Halicarnàs, però en ser poc precisos els plànols existents, va prendre també de model altres edificis funeraris. L'edifici va ser pagat per una gran contribució pública. Més d'un milió de persones van assistir a l'exhibició funerària de Grant el 1885. D'una longitud total d'11 km, va ser marcada per la presència de diversos generals de la Unió (estats del nord durant la guerra) i dels estats del Sud reunits, així com del president Grover Cleveland. La tomba va ser inaugurada el 27 d'abril de 1897, en ocasió dels 75 anys del naixement de Grant, i l'esdeveniment va reunir gairebé tanta gent com l'exhibició funerària, però aquesta vegada en presència del president William McKinley. A l'entorn del memorial s'hi troben uns bancs recoberts amb mosaics, clarament inspirats en el trencadís gaudinià i els bancs del Park Güell. Van ser realitzats per Pedro P. Silva entre 1972 i 1974. Enllaços externs Fitxa del monument a la web del National Park Service (anglès) Grant Monument Association (anglès) La marxa fúnebre feta per a Grant Arxivat 2007-01-28 a Wayback Machine. (anglès)
Tumba del General Grant

La tumba del general Grant (en inglés General Grant National Memorial, o simplemente Grant's Tomb) es un mausoleo donde se encuentra enterrado el cuerpo del general Ulysses S. Grant, uno de los principales protagonistas de la Guerra de Secesión y el 18.º presidente de los Estados Unidos. Se encuentra en el barrio de Morningside Heights al norte de Manhattan, en Nueva York. El monumento conmemorativo está construido cerca del Riverside Park, que domina el río Hudson. Nueva York fue la ciudad escogida para acoger el monumento, ya que Grant iba a menudo y quería rendir homenaje a los habitantes de la "Gran Manzana" que le habían sostenido los últimos años de su vida. El edificio principal del monumento es obra del arquitecto John Duncan, que imaginó una estructura en granito y mármol. Los trabajos se terminaron en 1897. La gestión del lugar, el mausoleo más grande de los Estados Unidos, está garantizada por el National Park Service, que se ocupa igualmente de la Estatua de la Libertad. Para concebir el edificio, Duncan se habría inspirado en uno de los primeros mausoleos conocidos, que era también una de las Siete maravillas del mundo, el Mausoleo de Halicarnaso, pero al haber pocos planos precisos existentes, escogió también como modelos otros edificios funerarios. El edificio fue sufragado con una gran contribución pública. Más de un millón de personas asistieron al desfile fúnebre de Grant en 1885. De una longitud total de 11 km, estuvo marcado por la presencia reunida de diversos generales de la Unión (estados del norte durante la guerra) y de los estados del Sur, así como del presidente Grover Cleveland. La tumba fue inaugurada el 27 de abril de 1897, con ocasión de los 75 años del nacimiento de Grant, y el acontecimiento reunió casi a tanta gente como la exhibición funeraria, pero esta vez en presencia del presidente William McKinley. Enlaces externos Página del monumento en el sitio web del National Park Service (en inglés) Grant Monument Association (en inglés) La macha fúnebre hecha para Grant Archivado el 28 de enero de 2007 en Wayback Machine. (en inglés) Visitar la tumba del General Grant