NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stewart International Airport

Stewart International Airport (IATA: SWF, ICAO: KSWF) är en internationell flygplats och militärbas i Orange County, New York, USA. Flygplatsen ligger vid städerna Newburgh och New Windsor i Hudson Valley, cirka 9,7 mil norr om Manhattan. Flygplatsen utvecklades på 1930-talet som en militärbas för att tillåta kadetter vid den närliggande United States Military Academy i West Point att lära sig flyga. Sedan dess har flygplatsen vuxit till att även utgöra en betydande passagerarflygplats för Hudson Valleyregionen. Militärbasen inrymmer Flygnationalgardet och USA:s marinkår. Stewart fungerade som reservflygplats för Rymdfärjeprogrammet vid händelse av en nödsituation. Flygbolag och destinationer Passagerare Frakt Militärflygplats På Stewart Air National Guard Base finns 105th Airlift Wing (105 AW) baserad, som ingår i New Yorks flygnationalgarde. Sedan 2011 flyger de med transportflygplanet C-17 Globemaster III som ersatte de tidigare C-5 Galaxy som flottlijen haft sedan 1984. Vidare fanns på Stewart även ett reservförband i USA:s marinkår, Marine Aerial Refueler Transport Squadron 452 (VMGR-452) som flög med KC-130, en modifierad lufttankningsversion av C-130 Hercules. VMGR-452 lades ned 2 december 2022. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Stewart International Airport. Officiell webbplats
Cooper Union

Cooper Union (en inglés: The Cooper Union for the Advancement of Science and Art) es una universidad privada ubicada en Cooper Square en el distrito de East Village (Manhattan), en la ciudad de Nueva York (Estados Unidos). Es una de las más prestigiosas universidades en los Estados Unidos, con sus tres escuelas siempre situadas en los puestos más altos de los rankings del país. Se divide en tres escuelas: Escuela de Arquitectura Irwin S. Chanin Escuela de Arte Escuela de Ingeniería Albert Nerken Historia Cooper Union tiene un campus urbano en el East Village (Manhattan), entre Cooper Square y Astor Place (Tercera Avenida entre la 6ª y 9ª Calle). La universidad, fundada en 1859, estableció un modelo de educación superior estadounidense radicalmente opuesto al anterior, basado en el convencimiento expresado por su fundador, Peter Cooper, de que la educación superior de calidad debe ser “gratuita como el aire y el agua” y disponible para todo aquel que demuestre estar cualificado, independientemente de su raza, religión, sexo o estatus social. Durante toda su historia la universidad ha admitido estudiantes basándose únicamente en sus méritos académicos, proporcionándoles enseñanza gratuita a base de becas. Titulaciones Ofrece grados acreditados internacionalmente así como distintos programas de postgrado. Está acreditada por la Accreditation Board for Engineering and Technology (ABET) y la Association of Independent Colleges of Art and Design (AICAD). Becas Cooper Union es una de las pocas instituciones estadounidenses de educación superior que ofrece enseñanza gratuita, valorada en 140.000$ en 2010, a todos los alumnos. Como resultado de esta oferta, Cooper Union es una de las universidades más selectivas de los Estados Unidos, con un porcentaje de aceptación de alumnos generalmente por debajo del 10% de las solicitudes recibidas. En el curso 2010 al 2011, Cooper Union alcanzó el primer puesto en el ranking de pequeñas universidades más deseadas elaborada por la revista Newsweek Magazine, localizándose en el séptimo puesto del ranking global de universidades deseadas por los estudiantes de todos los Estados Unidos. Véase también Anexo:Registro Nacional de Lugares Históricos en Manhattan (antes de la calle 14) Enlaces externos Web oficial Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Cooper Union.
Купер-Юнион

Ку́пер-Ю́нион (англ. Cooper Union; полностью — англ. The Cooper Union for the Advancement of Science and Art) — частное учебное заведение (колледж), расположенное в Купер-сквере района Ист-Виллидж на Манхэттене, Нью-Йорк. Колледж делится на три учебных заведения: Школа архитектуры Ирвина Чейнина (англ. Irwin S. Chanin School of Architecture, Школа искусств (англ. School of Art) и Инженерная школа Альберта Неркена (англ. Albert Nerken School of Engineering). История Купер-Юнион был основан в 1859 году американским промышленником Питером Купером, который был изобретателем, успешным предпринимателем и одним из богатейших бизнесменов в США. Одним из его желаний было дать возможность талантливым молодым людям получить хорошее образование в заведении, которое было бы доступным и бесплатным для всех. Первоначально называвшееся просто Юнион (англ. The Union), учебное заведение занималось бесплатным образованием взрослых в вечерних классах по прикладным наукам и архитектурной графики, в том числе и для женщин — по фотографии, телеграфии, машинописи и стенографии. В начале деятельности читальный зал колледжа был открыт круглосуточно. В 1902 году благодаря финансированию, предоставленному предпринимателем Эндрю Карнеги было начато дневное инженерное образование. Членами Совета директоров Купер-Юнион являлись Daniel Fawcett Tiemann, John Edward Parsons, Хорас Грили и Уильям Брайанта, позже в него были включены Огастес Сент-Годенс, Томас Эдисон и Уильям Фрэнсис Диган (англ. William Francis Deegan). Бесплатные классы Купер-Юнион были важной вехой в американской истории и прообразом того, что сейчас называется методом непрерывного образования, преобразовавшись в три школы — Irwin S. Chanin School of Architecture, School of Art и Albert Nerken School of Engineering. Мечта Питера Купера об образовании «на уровне лучших» стала реальностью. С 1859 года в колледже было воспитано тысячи художников, архитекторов и инженеров, ставших лидерами в своих областях деятельности. Начиная с 1864 года было несколько попыток объединить Купер-Юнион и Колумбийский университет, но они так и не реализовались. В 1897 году как часть Купер-Юнион был основан музей Cooper Hewitt, Smithsonian Design Museum, в образовании которого участвовали правнучки Питера Купера — Сара, Элинор и Эми Хьюитт. Примечания Ссылки cooper.edu (англ.) — официальный сайт Купер-Юнион Original 1861 Harper’s Weekly Story on the Купер-Юнион (англ.)
The Cooper Union for the Advancement of Science and Art

The Cooper Union for the Advancement of Science and Art är en privat högskola för arkitektur, konst och teknologi i East Village i New York i USA. Cooper Union grundades 1859 av industrimannen och uppfinnaren Peter Cooper med École Polytechnique i Paris som inspirationskälla. Cooper, som själv inte genomgått högre utbildning, hade uppfattningen att alla begåvade elever skulle få tillgång till utbildning oberoende av ras, religion, kön, ekonomi och social status. Cooper Union bildades för att vara öppen och fri för alla och är så fortfarande: alla elever får ett stipendium som täcker kostnader för utbildning och uppehälle. Den 27 februari 1860 blev aulan skådeplats för ett historiskt tal av Abraham Lincoln, då en förhållandevis okänd kongressman från Illinois. I talet lade Lincoln ut sina åsikter om att hindra att slaveriet skulle införas till USA:s västra delstater. Talet anses ha bidragit till att Lincoln senare nominerades till presidentkandidat för det republikanska partiet. Fakulteter The School of Art The Albert Nerken School of Engineering The Irwin S. Chanin School of Architecture Fakulteten för humaniora och samhällsvetenskap Källor Noter Externa länkar Cooper Unions webbplats
Cooper Union

Куперський союз сприяння розвитку науки та мистецтва (Cooper Union) — приватний коледж на Купер-сквер у Нью-Йорку. Американський промисловець і філантроп Пітер Купер заснував установу в 1859 році після того, як дізнався про державну підтримку École Polytechnique у Франції. Школа була побудована на принципово новій моделі американської вищої освіти, заснованої на вірі Купера в те, що освіта, «рівна найкращим технологічним школам», повинна бути доступною для тих, хто має відповідну кваліфікацію, незалежно від їх раси, релігії, статі, багатства або соціального статусу, і має бути «відкритим і вільним для всіх». Купер вважається одним із найпрестижніших коледжів у Сполучених Штатах, причому всі три школи, що входять до нього, незмінно займають одне з найвищих місць у країні. Cooper Union спочатку пропонував безкоштовні курси для своїх прийнятих студентів, а коли в 1902 році була заснована чотирирічна програма бакалаврату, школа надала кожному прийнятому студенту стипендію на повну вартість навчання. Після власної фінансової кризи школа вирішила відмовитися від цієї політики, починаючи з осені 2014 року, і кожен студент, який вступив, отримував принаймні половину стипендії за навчання з додатковою фінансовою підтримкою школи. Коледж планує поступово відновити стипендії на повну вартість навчання для студентів до 2028–2029 навчального року. Коледж поділяється на три школи: Архітектурна школа Ірвіна С. Чаніна, Мистецька школа та Інженерна школа Альберта Неркена. Він пропонує бакалаврські та магістерські програми виключно в галузі архітектури, образотворчого мистецтва (тільки для бакалаврату) та інженерії. Він є членом Ради з акредитації інженерії та технологій (ABET) та Асоціації незалежних коледжів мистецтва та дизайну (AICAD). Cooper Union був одним із небагатьох американських вищих навчальних закладів, який пропонував стипендію на повну вартість навчання – станом на 2012 рік оцінювану приблизно в 150 000 доларів США – кожному прийнятому студенту. Купер Юніон історично був одним із найкращих коледжів у Сполучених Штатах, рівень прийому якого зазвичай становив менше 10 відсотків. Як у школах мистецтва, так і в школах архітектури рівень прийняття був нижче 5 відсотків. Cooper Union відчув 20-відсоткове збільшення заявок на 2008–2009 навчальний рік, що ще більше знизило рівень прийняття. У 2009–2010 навчальному році в школі також спостерігалося 70-відсоткове збільшення заявок на раннє прийняття рішень. Через рекордно низький коефіцієнт прийому для восени 2010 року Cooper Union був названий Newsweek «Найбажанішою малою школою №1». Примітки
Tompkins Square Park

El Tompkins Square Park és un gran parc de 4 hectàrees de l'East Side de Manhattan a New York, situat a l'est de l'East Village al cor d'Alphabet City del qual és el veritable pulmó i símbol identitari. Història Dissenyat cap a 1850, i esdevingut parc públic cap a 1870, deu el seu nom a l'antic governador de New York, Daniel D. Tompkins, vicepresident dels Estats Units sota la presidència de James Monroe. Ha estat el cèlebre lloc d'aixecaments socials el 13 de gener de 1874 degut a l'atur i la pobresa. És considerat igualment com la guarderia de la discussió contra la Guerra del Vietnam als anys 1960, degut a la població jove i hippy de l'East Village. Als anys 1980, Tompkins Square Park ha esdevingut per als novaiorquesos sinònim de misèria social i d'inseguretat, amb una població important de rodamons, toxicòmans i l'existència de tràfics de tota mena. L'agost de 1988, en resposta a una decisió de la policia d'evacuar el parc la població de sense-sostres, i d'instaurar un toc de queda, van esclatar nous aldarulls violents la nit del 6 al 7 d'agost. Van ser difícilment reprimits per la policia. Amb el canvi de població als anys 1990, el barri en el seu conjunt s'ha modificat profundament. Una nova població jove, artistes, o de famílies de les classes mitjanes s'han instal·lat a l'East Village. El parc ha tornat des d'aleshores a ser un indret del tot tranquil i completament segur a tota hora, on es barregen diferents classes socials i ètniques en tota harmonia. Activitats El parc és cèlebre a New York pels seus faigs majestuosos, i els seus espais reservats als gossos. Tots els cap de setmana s'hi desenvolupen nombroses activitats de barris (petits concerts improvisats, espectacles, démo de skate i roller...) El parc, al llarg de l'Avinguda A és l'emplaçament d'un petit mercat biològic tots els dissabtes. Tots els anys a l'estiu té lloc al parc el Charlie Parker Jazz Festival. El parc és un lloc important per a una comunitat Hare Krishna.
Tompkins Square Park

Tompkins Square Park es un parque de cuatro hectáreas del East Side de Manhattan en Nueva York, situado al este del East Village en el corazón de Alphabet City del cual es el verdadero pulmón y símbolo identificador. Historia Diseñado hacia el año 1850, se convirtió en parque público en 1870. Debe su nombre al antiguo gobernador de Nueva York, Daniel D. Tompkins, vicepresidente de los Estados Unidos bajo la presidencia de James Monroe. Fue célebre lugar de levantamientos sociales, como el del 13 de enero de 1874 debido al paro y la pobreza. Se considera igualmente como la «guardería» de la discusión contra la Guerra de Vietnam en los años sesenta, propiciada por la población joven y hippy del East Village. En los años ochenta, el parque Tompkins Square fue para los neoyorquinos sinónimo de miseria social y de inseguridad, con una importante población de vagabundos, drogadictos y traficantes de drogas. En agosto de 1988, como respuesta a una decisión de la policía de evacuar el parque de personas sin-techo, y de instaurar un toque de queda, explotaron nuevos disturbios violentos la noche del 6 al 7 de agosto, que fueron reprimidos por la policía. Con el cambio de población en los años 1990, el barrio en su conjunto se modificó profundamente. Una nueva población joven, de artistas o de familias de clase media, se instaló en East Village. El parque volvió entonces a ser un lugar tranquilo y seguro, donde coexisten en armonía diferentes clases sociales y grupos étnicos. Actividades El parque es célebre en Nueva York por sus majestuosas hayas, y sus espacios reservados a los perros. Todos los fines de semana se desarrollan numerosas actividades (pequeños conciertos improvisados, espectáculos, demos de skate y roller...) Todos los sábados, a lo largo de la Avenida A, el parque es el emplazamiento de un pequeño mercado biológico. Todos los años, en verano, se celebra en el parque el Charlie Parker Jazz Festival. El parque es un lugar importante para la comunidad Hare Krishna, porque aquí su gurú Bhaktivedanta Prabhupada comenzó a predicar (en 1966). Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Tompkins Square Park.
Gouverneur Hospital

El Gouverneur Hospital es un edificio de la ciudad de Nueva York inscripto en el Registro Nacional de Lugares Históricos desde el 01982-10-29 29 de octubre de 1982. Fue diseñado por John Rochester Thomas. Construido entre 1897 y 1901 para albergar el hospital homónimo, desde 1994 es una residencia para pacientes con discapacidades psiquiátricas o con HIV/SIDA y para personas de bajos ingresos.​ Ubicación El edificio está ubicado en el distrito histórico de Lower East Side, en Manhattan. Véase también Registro Nacional de Lugares Históricos en Manhattan Referencias
Buffalo Central Terminal

Le Buffalo Central Terminal est une gare ferroviaire, fermée, des États-Unis. Il est situé à Buffalo dans l'État de New York. C'était une gare de transit du New York Central Railroad de 1929 à 1979. Il est inscrit au Registre national des lieux historiques depuis 1984. Situation ferroviaire Histoire Le Terminal Central, dû aux architectes Fellheimer & Wagner, est construit dans le district Broadway/Fillmore (ou District de Pologne) de la ville de Buffalo, à 4 km du centre-ville de Buffalo. Il est composé de plusieurs structures reliées entre elles. Sa conception prévoit une fréquentation de 3 200 voyageurs par heure. Il est mis en service le 22 juin 1929 par la New York Central Railroad. Il est fermé le 28 octobre 1979. Patrimoine ferroviaire Description Le complexe est marqué par une tour octogonale qui s'élève à 88 mètres au-dessus du niveau de la voie. Son extérieur est en brique brute de couleur chamois avec une garniture en calcaire et en béton. Le terminal central est une structure de six étages, long de 91 m avec une largeur de 68 m et une hauteur de 30 m. La décoration est du style XVIIe siècle. Le hall principal fait 69 m de long, 21 m de large et 17,8 m de hauteur (19,4 m aux extrémités en forme de dôme). Le bâtiment comprenait différents espaces à louer, un restaurant, un café, un bureau de télégraphe de la Western Union et une fontaine à soda, soit toutes les commodités d'une gare standard. Curtiss Street est directement en dessous du hall, mais a été fermée depuis la fin des années 1980 pour des raisons de sécurité. Protection Après des années d'abandon, le bâtiment était dans un piteux état, mais il est maintenant la propriété d'un groupe de préservation sans profit, le Central Terminal Restoration Corporation. La gare est ajoutée au Registre national des lieux historiques en 1984 . Notes et références Voir aussi Articles connexes New York Central Railroad Liens externes Ressources relatives à l'architecture : Registre national des lieux historiques The Skyscraper Center Portail du Registre national des lieux historiques Portail du chemin de fer en Amérique du Nord Portail de l’Art déco Portail de l’État de New York
San Remo Apartments

El San Remo Apartments (o de vegades The San Remo) és un luxós immoble de pisos en copropietat situat al 145 i 146 Central Park a l'Upper West Side de Manhattan, a New York. Va ser construït el 1929, diverses setmanes abans de la crisi, i el començament de la Gran Depressió. L'edifici està situat immediatament a la vora de Central Park, al nord del no menys cèlebre Dakota Building. La periodista del New York Times, Glen Justice el descrivia com "un immoble enlluernant, amb vistes impressionants sobre Central Park." L'arquitecte de l'edifici, Emery Roth va treure profit de les noves reglamentacions de l'època de la construcció per construir el primer edifici de New York proveït de torres bessones. Cadascuna de les dues torres de deu pisos s'acaba amb un luxós pis d'inspiració barroca, en un estil proper al de l'arquitecte britànic John Vanbrugh. Les teulades de les dues torres s'inspiren per la seva part en el monument del Lisícrates de l'Acròpoli d'Atenes. Roth havia descobert aquesta arquitectura en ocasió de la World Columbian Exposition de Chicago el 1893. Ha estat igualment l'arquitecte d'un altre edifici molt cèlebre de l'Upper West Side, el Beresford L'immoble compta i ha comptat entre els seus ocupants diverses personalitats, entre les quals Steven Spielberg, Donna Karan, Steve Jobs, Demi Moore, Dustin Hoffman, Bono, Steve Martin, Bruce Willis, Eddie Cantor, Robert Stigwood, Don Hewitt, Rita Hayworth (qui hi va passar el darrer any de la seva vida) o també els homes de negocis reconeguts tals com Dodi Al Fayed, Luke Knightly, Jack Sherwall, Pete Jihan, Hedy Lamarr, Aaron Spelling o Liz McCowell. Els San Remo Apartments tenen així la reputació, Bruce Willis a banda, d'acollir simpatitzants del partit demòcrata: segons un article del New York Times, en el moment de l'elecció presidencial de 2004, l'edifici és aquell del que els ocupants han fet més donacions al candidat demòcrata John Kerry. Vegeu també Central Park Dakota Building Enllaços externs Els San Remo Apartments a nyc-architecture (anglès) Dossier de The City Reviewer (anglès)
The San Remo

Il San Remo (The San Remo) è un noto edificio residenziale di New York, situato nell'esclusivo contesto dell'Upper West Side di Manhattan, al 145 e 146 di Central Park West. Il suo nome è legato alle innumerevoli celebrità dello spettacolo che ivi hanno abitato o abitano tuttora, come Rita Hayworth, Dustin Hoffman e Bono. Storia L'edificio fu progettato dall'architetto Emery Roth nel 1929, poco prima della grande crisi economica e fu completato in circa due anni. È stato il primo edificio residenziale di Manhattan ad essere caratterizzato da una coppia di torri, ottemperando al piano regolatore dell'epoca che non permetteva di realizzare edifici dalle forme troppo uniformi e squadrate tali da oscurare la vista del cielo e trasformare le vie della città in veri e propri canyon privi di luce. Questo provvedimento stimolò dunque gli architetti a realizzare edifici rastremati o con due o più torri, caratteristica comune ad altri edifici della zona circostante. Descrizione L'edificio, uno dei quattro palazzi dell'Upper West Side affacciati sul parco a presentare due torri gemelle (gli altri sono il Century, il Majestic e l'Eldorado), si eleva per 27 piani su Central Park West, godendo di un privilegiato affaccio sull'omonimo parco ed è caratterizzato da una coppia di torri speculari e identiche che si innalzano per 10 piani ciascuna, al di sopra di un basamento comune di 17 piani. La sommità delle torri è caratterizzata da una struttura cilindrica in stile corinzio che rappresenta una sontuosa riproduzione del Monumento coregico di Lisicrate di Atene. Il San Remo è uno dei più ambiti e prestigiosi edifici residenziali di Manhattan e prevede complessivamente 136 unità abitative concentrate in gran parte dal dodicesimo piano in su; i piani più bassi sono prevalentemente occupati da studi professionali. Residenti illustri Dodi Al-Fayed Glenn Close Rita Hayworth Dustin Hoffman Donna Karan James Levine Steve Martin Demi Moore Tony Randall Stephen Sondheim Steven Spielberg Bono Bruce Willis Tiger Woods Note Bibliografia Jorg Brockmann e Bill Harris, One Thousand New York Buildings, New York, Black Dog & Leventhal, 2002, ISBN 978-1-57912-237-9, OCLC 48619292. (EN) Carol Willis, Form follows finance, New York, Princeton Architectural Press, 1995, ISBN 9781568980447. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su The San Remo Collegamenti esterni (EN) The San Remo, su Skyscraper Center. (EN) The San Remo, su thecityreview.com. (EN) San Remo:145 Central Park West Detailed building information, building ratings and area maps
Woodhull Raceway

Woodhull Raceway is a third-mile high-banked dirt oval raceway located in the Southern Tier Region of New York State. Overview Woodhull Raceway was opened in 1965 by George Williams who with his two sons, Jim and Bob designed and constructed the track. The family maintained it for its first 33 years. For much of its first decade, the track featured factory stock race cars in classes based on the year of the car and the size of the engines. In 2020 Terry and Nikki Brewer purchased the Woodhull Raceway from Ted and Brandi White who had taken ownership in 2010. The Brewers had previously campaigned a motorsports program with driver Steve Hartman Jr. at the track. Events Since 1976, modified racing has headlined the weekly show, where standout driver Billy Van Pelt claimed 23 track titles. Joining the modifieds are Late Models, Crate Sportsman, Street Stocks, Hobby Stocks, 4 Cylinder Mini Stocks, Front Wheel Drives and a youth 4-Cylinder division called the Woodhull Warriors. Touring groups and special events have included the Short Track Super Series Modifieds, the Empire Super Sprints, and the Patriot Sprint Tour 360 Sprints. References