NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Poshuouinge

Poshuouinge (Tewa: Pʼoshúˀ Ówîngeh Kayyee, pronounced [pʼòʃúʔ ʔówîŋɡè kèːjìː], lit. 'water point village ruin') is a large ancestral Pueblo ruin located on U.S. Route 84, about 2.5 miles (4.0 km) south of Abiquiu, New Mexico. Its builders were the ancestors of the Tewa Pueblos who now (2011) reside in Santa Clara Pueblo and San Juan Pueblo. It has also been referred to informally as Turquoise Ruin, although there is no evidence that turquoise has ever been found in the area. Poshuouinge is situated 3 miles (4.8 km) upstream and due west of another Tewa Pueblo ancestral site, Tsama. Geography Poshuouinge was built on a high mesa, some 150 feet (46 m) above the Chama River, around 1400. There are two springs located about 500 feet (150 m) to the south of the ruins which are believed to have been the main water sources for the habitation. It is accessible by a United States Department of Agriculture Forest Service trail. This pueblo, at its largest, consisted of about 700 ground floor rooms, most being two or even three stories tall. The pueblo was laid out with two main plazas, and a large kiva near the center of the eastern courtyard. The barrow pits of Poshuouinge were planted with small stone grids in the basement. History The pueblo is believed to have been occupied between 1375 and 1475. The site was abandoned around 1500, well before Coronado and the first Europeans arrived. It is believed that its inhabitants left the banks of the Chama River and relocated nearby around the Rio Grande, where their descendants live today. Archaeology Adolph Bandelier excavated the area in 1885. Jean Allard Jeancon and his Tewa workmen unearthed tzii-wi war axes whilst excavating the site in 1919. Jeançon was said "to have interpreted the Poshuouinge shrines in light of ethnographic evidence, arguing that they represented a "world quarter system" similar to that of San Juan Pueblo." Coordinates: 36°12′44″N 106°16′26″W Gallery References
Presley Askew Field

Presley Askew Field is a baseball venue located on the campus of New Mexico State University in Las Cruces, New Mexico. It is home to the New Mexico State Aggies baseball team, a member of the Division I Western Athletic Conference. The field is named after former Aggies baseball coach Presley Askew and has a capacity of 1,000 fans. Features of the field include a press box, public address system, bullpens and batting cages. Going into the 2015 season, the New Mexico State Aggies have a 619–366–1 record in 31 years of play for a .628 winning percentage. Renovations Numerous improvements have been made over the life of the stadium. In 1996, new grandstands, clubhouse and dugouts were added. Lights were added the next year and the stadium's first night game was held on February 21, 1997. A new fence was added prior to the 1998 season. Improvements continued in 1999 with a new press box, new restrooms, a sound system and a new scoreboard. In 2003, the dugouts were renovated and improvements to the playing field were made. Improvements in 2005 enhanced spectator viewing with backstop changes from chain to mesh. The scoreboard was replaced in 2007. A major improvement starting in May 2014 was made with the addition of chairback seating and an expansion of the south stands. Additional 2014 improvements included dugout renovation and expansion, upgrades to clubhouse lighting, sprinkler system repair, fencing upgrades, pressbox upgrades and upgrades to the scoreboard. See also List of NCAA Division I baseball venues References
Pueblo Alto

Pueblo Alto ("High Village" in Spanish) is an Ancestral Puebloan great house and archaeological site located in Chaco Culture National Historical Park in northwestern New Mexico in the United States. Location Pueblo Alto is located at the top of a mesa near the middle of Chaco Canyon, 0.6 miles (0.97 km) from Pueblo Bonito. Its location made the community visible to most of the inhabitants of the San Juan Basin; indeed, it was only 2.3 miles (3.7 km) north of Tsin Kletsin, on the opposite side of the canyon. Description Begun between AD 1020 and 1050, the complex comprises 89 rooms in a single-story layout. Storerooms at Pueblo Alto opened to the outside rather than into the interior rooms. Pueblo Alto shares its mesa with another great house, Nuevo Alto, both of which are now protected within the borders of Chaco Culture National Historical Park. Usage Research suggests that as few as five to twenty families lived in the complex; this may imply that Pueblo Alto served a primarily non-residential role. The community was the center of a bead- and turquoise-processing industry that influenced the development of all villages in the canyon. Chert tool production was also common. There was a huge midden containing pottery and chert, most of which came from the Chuska area 70 km (43 mi) to the west. Coordinates: 36.0698°N 107.9574°W﻿ / 36.0698; -107.9574 Notes References Fagan, B (2005), Chaco Canyon: Archaeologists Explore the Lives of an Ancient Society, Oxford University Press, ISBN 0-19-517043-1 External links Pueblo Alto, a Photo Gallery
Пуйе

Скальные жилища Пуйе — руины заброшенного пуэбло. Находятся в каньоне Санта-Клара, на территории современного Санта-Клара-Пуэбло близ Санта-Фе в штате Нью-Мексико (США). Памятник причислен к Национальным историческим памятникам в 1966 году. На языке тева слово Puye означает «руины (в местах обитания) кроликов». История Жилища существовали в период с XII века по 1577 год, когда засуха вынудила 1500 поселенцев переселиться в регион Рио-Гранде. Согласно устной традиции, потомками жителей Пуйе являются современные жители Санта-Клара-Пуэбло, расположенного в 16 км к востоку. В скале на высоте 60 метров вырублено около 740 помещений. Скала состоит из относительно мягкой породы (вулканический туф), который можно было рубить даже деревянными орудиями. Помимо вырубленных помещений, судя по остаткам фундаментов, в основании скалы имелись другие дома, сооружённые из отвала скалистого камня. Предполагается, что эти дома росли постепенно и со временем стали многоэтажными, а пещеры в скалах служили всего лишь запасными помещениями данных домов. На поверхности скалы, наряду с пещерными жилищами, были вырублены ряды отверстий для свай. Эти сваи служили опорой для балок крыш, а также, возможно, местами креплений деревянных лестниц, ведущих в скальные жилища. Также обнаружено около десятка тропинок с выбитыми «ступенями», или скорее отверстиями для пальцев рук и ног (так называемые «следы Моки»), ведущих на вершину скалы. Многие из тропинок ведут в крупный «общинный дом» на вершине скалы, частично реконструированный к настоящему времени. Современная история Скальные жилища Пуйе причислены к Национальным историческим памятникам в 1966 году под названием «Руины Пуйе» (англ. Puye Ruins). В 2000 году плановое выжигание деревьев на территории национального памятника Бандельер вышло из-под контроля, в результате чего разгорелся пожар, известный как пожар Серро-Гранде, охвативший территорию 190 км2, уничтоживший около 250 домов в городе Лос-Аламос и опустошивший каньон Санта-Клара. В 2009 году руины вновь открыты для посещения. Галерея Примечания Ссылки Map and short guide showing how to find Puye Puye Ruins National Historic Landmarks Program Pictures of the cliff dwellings
Raton Municipal Airport

Raton Municipal Airport (IATA: RTN, ICAO: KRTN, FAA LID: RTN) (Crews Field) is 12 miles southwest of Raton, in Colfax County, New Mexico, United States. The National Plan of Integrated Airport Systems for 2011–2015 called it a general aviation facility. Continental Airlines served Raton with Douglas DC-3s for about four years starting in 1949-50. Raton was one of several stops on its flights between Denver, Albuquerque, and El Paso. Commuter carriers have also served Raton; Trans Central Airlines in 1969/1970 had a similar route to Continental's, S.I. Airways operated commuter flights to Denver and Amarillo in 1973 and 1974, and Territorial Airlines flew to Albuquerque via Las Vegas, NM, in 1990. Facilities Raton Municipal Airport covers 1,280 acres (518 ha) at an elevation of 6,352 feet (1,936 m). It has two asphalt runways: 2/20 is 7,615 by 75 feet (2,321 x 23 m) and 7/25 is 4,425 by 75 feet (1,349 x 23 m). In the year ending April 22, 2022, the airport had about 7,000 aircraft operations, average 134 per week: 83% general aviation, 11% military, and 6% air taxi; 16 aircraft were then based at this airport: all single-engined. Accidents and incidents On January 17, 2018, a Bell UH-1H Iroquois helicopter crashed shortly after take-off from Raton while on a flight to Folsom, New Mexico. Five of the six people on board were killed. The survivor was seriously injured. References External links Aerial image as of October 1997 from USGS The National Map FAA Terminal Procedures for RTN, effective July 9, 2026 Resources for this airport: FAA airport information for RTN AirNav airport information for KRTN ASN accident history for RTN FlightAware airport information and live flight tracker NOAA/NWS weather observations: current, past three days SkyVector aeronautical chart, Terminal Procedures
Aeropuerto Municipal de Ratón

El Aeropuerto Municipal de Ratón​ (en inglés: Raton Municipal Airport) (IATA: RTN, ICAO: KRTN, FAA LID: RTN) está a 12 millas al suroeste de la localidad de Ratón, en el condado de Colfax, Nuevo México al suroeste de Estados Unidos.​ El Plan Nacional de Sistemas Integrados de Aeropuertos para 2011-2015 lo define como una instalación de aviación general.​ Continental Airlines una vez sirvió el aeropuerto de Ratón a principios de 1950 como una de varias paradas en su ruta entre Denver y Albuquerque y continuando a El Paso. El Aeropuerto Municipal de Ratón cubre 518 hectáreas (1.280 acres) a una altitud de 1936 m (6352 pies). Cuenta con dos pistas de asfalto : 02/20 con 2 323x23 m (7620x75 pies) y 07/25 con 1342x23 m (4404x75 pies).​ Véase también Aeropuerto Transporte de Estados Unidos Referencias Enlaces externos Web del aeropuerto (en inglés) El aeropuerto en SkyVector (en inglés) El aeropuerto en AirNav.com (en inglés) Historial de accidentes en Ratón (en inglés) Consultado el 14 de mayo de 2016
Aeroportul Municipal Raton

Aeroportul Municipal Raton (IATA: RTN, ICAO: KRTN, FAA LID: RTN) este un aeroport din New Mexico, Statele Unite ale Americii ce deservește zona Raton. Aeroportul a fost tranzitat în 2019 de 18 pasageri. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 1.936 m, aeroportul dispune de 2 piste. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de 2 piste. Pista 02/20 are suprafața de asfalt și dimensiunile 7.620 picioare × 75 picioare. Pista 07/25 are suprafața de asfalt și dimensiunile 4.404 picioare × 75 picioare. Terminale Note Vezi și
Чако (национален исторически парк)

Националният исторически парк Чако (на английски: Chaco Culture National Historical Park), е национален парк на САЩ в щата Ню Мексико, заемащ площ от 137 км². Между 850 und 1250 г. е център на развитието на културата пуебло и е считан за един от най-важните региони в Северна Америка от археологична гледна точка. През 1987 г. става част от световното културно и природно наследство. История Хората, населявали тези земи са създали най-масивните структури, създадени от човешка ръка l в региона до 1800 г. Чако е представлявал център на културата анасази или древните пуебло. Въпреки че местността е пустинна в каньона е кипял живот. Местните жители изграждат огромни кули (пуеблос), с просторни помещения вътре и около които възникват неголеми селища. Местните постройки са изпълнени с каменни стени, основи от заоблени камъни и външна облицовка от заострени камъни. Създадените здания са с височина от четири етажа. Изследването на каньона Чако, включващ аероснимки, инфрачервена термография и анализ на почвата, показва че пътищата, които са широки на места до 6 метра представляват изключително прави линии, независимо от релефа на местността. Това води до предположението, че тези пътища имат повече религиозно значение, отколкото транспортно. Астрономическо значение Изградените съоръжения показват, че древните обитатели са имали добри астрономически познания. На 19 август 2013 г. областта на парка е обявена от Международната асоциация за тъмно небе (на английски: International Dark-Sky Association (IDA)) за област, защитена от светлинно замърсяване. Целта е за посетителите да бъде запазена възможността да се запознават с астрономическото значение и функции на мястото. Оттогава паркът се нарича още Чако културен международен парк Тъмно небе на английски: Chaco Culture International Dark Sky Park, (DSAG-Klasse 3 Dark Sky Heritage Site). Флора и фауна Флората в Чако е типична за североамериканските високопланински пустини: пелин и няколко вида кактуси. Каньонът е много по-сух от другите места в Ню Мексико. Сред животните в Чако се срещат койоти (Canis latrans), има елени или специално елен-муле (Odocoileus hemionus), лосове (Cervus canadensis) и Вилорога антилопа (Antilocapra americana). Срещат се Червен рис (Lynx rufus), лисици и два вида скунс. Галерия Източници
Národní historický park Chaco Culture

Národní historický park kultury Chaco (v anglickém originále Chaco Culture National Historical Park) je národní historický park Spojených států amerických na americkém jihozápadě, kde se zachovalo mnoho pozůstatků předkolumbovských domorodých obydlí zvaných pueblo. Park obsahuje nejrozsáhlejší sbírku starověkých ruin severně od Mexika. Nachází se v severozápadním Novém Mexiku, mezi Albuquerque a Farmingtonem, v odlehlém kaňonu vyhloubeném řekou Chaco Wash. Mezi lety 900 a 1150 byl kaňon hlavním centrem indiánského kmene Anasaziů. Těžil pískovcové bloky a vozil dřevo z velkých vzdáleností, díky čemuž postavil patnáct velkých komplexů, které zůstaly největšími budovami, jež byly v Severní Americe postaveny až do 19. století. Řada z nich (např. Fajada Butte) má astronomické souvislosti. Předpokládá se, že oblast byla opuštěna kvůli změně klimatu, jež se projevila padesátiletým suchem, které začalo v roce 1130. Jako na svou pravlast vzpomínají na oblast Hopiové a Pueblané. V roce 1987 byly památky parku zapsány na seznam Světového dědictví UNESCO. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Národní historický park Chaco Culture na Wikimedia Commons
Chaco Culture National Historical Park

i3i6 Der Chaco Canyon im US-Bundesstaat New Mexico war zwischen 850 und 1250 ein Zentrum der Pueblo-Kultur. Seit 1980 ist er unter dem Namen Chaco Culture National Historical Park ein National Historical Park der USA, der 1987 als Weltkulturerbe in die Liste des UNESCO-Welterbes aufgenommen wurde. Der abgelegene und unwirtliche Canyon im Nordwesten New Mexicos, zwischen Albuquerque und Farmington, repräsentiert einen wichtigen Teil des Kulturerbes Amerikas. Er ist ein Teil des heiligen Landes der Pueblo-Indianer New Mexicos, der Hopi Arizonas und der (allerdings erst Jahrhunderte später eingewanderten) Diné. Mit großen Pueblos und verschiedenen weiteren Bauten war er mehrere Jahrhunderte lang Mittelpunkt einer besonderen Ausprägung der Anasazi-Kultur, die man als Chaco-Canyon-Kultur bezeichnen kann. Der Chaco Canyon war Zentrum des zeremoniellen Geschehens, des Handels und der Verwaltung. Die Konstruktion der Pueblos, Rampen, Dämme, Bewässerungsgräben und Erdwälle sowie die sie verbindenden Straßen erforderte eine sehr gute Organisation und geschickte Planung im Heranschaffen des Baumaterials und des Bauens selbst. Die Menschen vereinten in den Bauten Geometrie mit ihrem Wissen über Astronomie. Pueblo Bonito beispielsweise war nach den vier Himmelsrichtungen angelegt und die Achse der großen Kiva verlief genau in Nord-Süd-Richtung. Ausführliche Beschreibung unter Chaco-Canyon-Kultur. Am 11. März 1907 wurde der Chaco Canyon als Chaco Canyon National Monument zum National Monument der Vereinigten Staaten, am 19. Dezember 1980 wurde das vom National Park Service verwaltete Schutzgebiet ausgeweitet und als Chaco Culture National Historical Park zum National Historical Park. Am 8. Dezember 1987 wurde er in die Liste des UNESCO-Welterbes aufgenommen. 19. August 2013 wurde das Gebiet von der International Dark-Sky Association als Lichtschutzgebiet ausgewiesen, das die astronomische Bedeutung und Funktion der Stätte dem Besucher erfahrbar erhalten soll, und nennt sich seither auch Chaco Culture International Dark Sky Park. Damit ist er nach dem ungarischen IDSP Hortobágyi das zweite Welterbe mit Lichtschutzmaßnahmen, und die weltweit erste UNESCO-Welterbestätte der Baudenkmalklasse, die auch Lichtschutzgebiet wurde (DSAG-Klasse 3 Dark Sky Heritage Site). Siehe auch Aztec Ruins National Monument (im Nordwesten New Mexicos) Liste der National Historical Parks Weblinks National Park Service: Chaco Culture National Historical Park (offizielle Seite; englisch) chacoarchive.org Digitales Archiv der Chaco-Kultur (englisch) Chaco Culture National Historical Park in der World Database on Protected Areas (englisch) Eintrag auf der Website des Welterbezentrums der UNESCO (englisch und französisch). Einzelnachweise
Chaco Culture National Historical Park

Le Chaco Culture National Historical Park est un parc historique national américain dans les comtés de McKinley et San Juan, au Nouveau-Mexique. Créé le 19 décembre 1980, il protège 137,5 km2 centrés sur le Chaco Canyon. Il est géré par le National Park Service et forme avec l'Aztec Ruins National Monument ainsi que d'autres sites archéologiques épars un bien du Patrimoine mondial appelé « Culture chaco » et reconnu en 1987. Voir aussi Great house (pueblo) Liens externes (en) Site officiel Ressources relatives à la géographie : Geographic Names Information System International Dark-Sky Association National Parks Conservation Association NPSpecies Planning, Environment and Public Comment World Database on Protected Areas Ressources relatives à l'architecture : Harpers Ferry Center National Park Foundation NPS Stats Registre national des lieux historiques Ressource relative aux beaux-arts : Google Arts & Culture (en) Chaco Culture National Historical Park sur Natural Atlas Portail de la conservation de la nature Portail du Nouveau-Mexique Portail du Registre national des lieux historiques Portail du patrimoine mondial
Nationaal Historisch Park van de Chacocultuur

het Nationaal Historisch Park van de Chacocultuur is een Nationaal historisch park in de Amerikaanse staat New Mexico. Al meer dan 200 jaar bewonen Pueblo-volkeren een groot gebied in het zuidwesten van de Verenigde Staten. De hier gelegen Chaco Canyon werd tussen 850 en 1250 een belangrijk centrum van de Pueblocultuur, gericht op ceremonies, handel en politieke activiteiten in het Four Corners gebied. De zo ontstane Chacocultuur wordt gekenmerkt door monumentale publieke en ceremoniële gebouwen met een karakteristiek architectuur. De Chacocultuur staat sinds 1987 op de Werelderfgoedlijst van UNESCO en omvat naast het Nationaal Historisch Park van de Chacocultuur ook nog een aantal kleinere Chacolocaties.
Historyczny Park Narodowy Kultury Chaco

Historyczny Park Narodowy kultury Chaco (ang. Chaco Culture National Historical Park) – obszar chroniony znajdujący się w amerykańskim stanie Nowy Meksyk. Prezydent Stanów Zjednoczonych Theodore Roosevelt utworzył 11 marca 1907 roku na obecnych terenach parku pomnik narodowy o nazwie Chaco Canyon National Monument. Wiele lat później, 19 grudnia 1980 roku powiększono powierzchnię terenów objętych ochroną i utworzono historyczny park narodowy pod obecną nazwą. Z kolei 8 grudnia 1987 roku wpisano go na listę światowego dziedzictwa UNESCO. Park zajmuje powierzchnię 137,49 km². Na jego terenie znajduje się największe skupisko starożytnych ruin w Stanach Zjednoczonych. Na obszarze parku istnieją ślady obecności człowieka sprzed 7 tysięcy lat. Indianie z plemiona Pueblo zamieszkiwali te regiony przez przeszło 2 tysiące lat. W okresie 850-1250 na obecnych terenach parku zlokalizowany był wielki ośrodek ceremonialny, handlowy i polityczny, po którym pozostały ruiny budowli o charakterze publicznym i ceremonialnym. Na terenie Kanionu Chaco zidentyfikowano 13 wiosek, zwanych Wielkimi Domami ponieważ składały się z wielu połączonych ze sobą pomieszczeń mieszkalnych i magazynowych oraz kolistych budowli o charakterze religijnym rozmieszczonych wokół centralnego placu. Na obszarze parku znajduje się około 4 tysiące stanowisk archeologicznych. Park odwiedzany jest przez około 60-70 tysięcy turystów rocznie. Przypisy Bibliografia Historia Archeologii. red. Paul Bahn. Wyd. I. Warszawa: Wydawnictwo "Arkady" Sp. z o.o., 2019. ISBN 978-83-213-5058-5. Linki zewnętrzne Chaco Culture National Historical Park National Park Service (ang.)
Parque Histórico Nacional da Cultura Chaco

O Parque Histórico Nacional da Cultura Chaco é um parque histórico nacional localizado no noroeste do Novo México, nos Estados Unidos. Contém os restos mais importantes da cultura Chaco, que atingiu seu apogeu entre aproximadamente 1020 e 1110. Foi caracterizado como um sistema muito elaborado de habitações urbanas cercado por aldeias unidos por uma rede de estradas. O parque está localizado no noroeste do Novo México, entre Albuquerque e Farmington , em um remoto cânion cortado pelo Chaco Wash (um riacho seco). Contém uma abrangente coleção de ruínas antigas, o parque preserva uma das mais importantes áreas culturais e históricas pré-colombianas nos Estados Unidos. Referências
Чако (національний історичний парк)

Національний історичний парк Чако (англ. Chaco Culture National Historical Park) займає територію в 137,5 км² і вважається одним із найважливіших районів Північній Америці з точки зору археології. Розташований у північно-західній частині штату Нью-Мексико, між містами Альбукерке та Фармінгтон, у каньйоні Чако. Історія Люди, які населяли цю землю, створили наймасивніші рукотворні споруди за всю історію регіону до 1800 року. Чако являв собою центр розквіту культури анасазі, чи древніх пуебло (мовою навахо слово «анасазі» означає «пращури»). Хоча місцевість була в цілому пустельна, у районі каньйону життя вирувало. Місцеві жителі зводили величезні вежі (пуеблос) з просторими приміщеннями всередині, навколо яких виникали невеликі поселення. Така система забудови стала відміною рисою всього регіону. Основними елементами архітектури місцевих будівель були кам'яні стіни, булижні підмурки і зовнішнє облицювання із загострених каменів. Це дозволяло створювати будівлі висотою в більш ніж чотири поверхи, що було нехарактерно для того часу. На початку 1980-х років Центр по вивченню каньйону Чако провів багато досліджень, у тому числі аерофотозйомку місцевості, аналіз складу ґрунту та інфрачервону термографію. Отримані дані показали, що дороги, ширина яких досягає 6 метрів, являють собою виключно прямі лінії незалежно від рельєфу місцевості. Конфігурація таких доріг багато в чому нагадує загадкові лінії, виявлені в Англії й в пустелі Наска в Перу. Можливо, релігійна значущість таких споруд була набагато вища, ніж транспортна. Одна з найспірніших гіпотез, яку висувають деякі дослідники[хто?], стверджує, що такими лініями відзначені маршрути «астральних подорожей» або «подорожей поза фізичною оболонкою», які здійснювали шамани. Основним аргументом на підтвердження цієї ідеї вважають той факт, що в Наска деякі лінії ведуть до невеликих храмів, де, можливо, проводилися шаманські ритуали. Каньйон Чако вважається національною пам'яткою з 1907 року, а з 1980 року він набув статусу історичного парку. Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Національний парк Чако Офіційний сайт [Архівовано 30 липня 2009 у Wayback Machine.] (англ.) Національний парк Чако [Архівовано 25 червня 2016 у Wayback Machine.] Шаблон:Стародавні пуебло