Лас Вегас Стрип

Лас Вегас Стрип (енгл. Las Vegas Strip део је Булевара Лас Вегас у округу Кларк у Невади, који је познат по концентрацији одмаралишта и казина. Стрип, као што је познато, дугачак је око 6,8 км и налази се одмах јужно од градских граница Лас Вегаса у неинкорпорираним градовима Парадајс и Винчестер, али се све то једним именон у пракси назива једноставно Лас Вегас. Многи од највећих хотела, казина и одмаралишта на свету налазе се на Стрипу, познатом по својој савременој архитектури, светлима и широком спектру атракција. Његови хотели, казина, ресторани, стамбене вишеспратнице, понуда за забаву и хоризонт су поставили Стрип као једну од најпопуларнијих и најпознатијих туристичких дестинација на свету и једну од покретачких снага за економију Лас Вегаса. Већина Стрипа је означена као Ол-Американ роуд, а руте за северни и јужни Лас Вегас Стрип су класификоване као места за видети у Невади, атракције, и Национална атрактивна места за посетити . Границе Стрипа Историјски гледано, казина која нису била у центру Лас Вегаса дуж улице Фремонт налазила су се изван граница града на Булевару Лас Вегаса. Године 1959. постављен је знак добродошлице Добродошли у фантастични Лас Вегас тачно 7,2 km (4,5 mi) изван граница града. Знак се тренутно налази у средини јужно од Расел роуда, преко пута локације сада срушеног хотела и казина Клондајка и око 0,64 km (0,40 mi) јужно од најјужнијег улаза у залив Мандалаи, који је најјужнији казино Стрипа. У најстрожем смислу, Стрип се односи само на део Булевара у Лас Вегасу који се налази отприлике између Авеније Сахара и Расел роуда, на удаљености од 6,8 km (4,2 mi). Округ Кларк користи фразу Коридор одмаралишта да опише област укључујући Лас Вегас Булевар између 215 Белтввеја и авеније Сахара и околних подручја. Казино Сахара се нашироко сматра северним терминалом Стрипа, иако је туристички водичи обично проширују до Страта 0,64 km (0,40 mi) северно. Касини и хотел Мандалај беј, северно од Расел роуда, је најјужније одмаралиште за које се сматра да се налази на Стрипу (Клондајк је био најјужнији до 2006. године, када је затворен, иако није био укључен у Стрип у неким дефиницијама и туристичким водичима). Стрип укључује знак „Добродошли у фантастични Лас Вегас“. Историја Први казино који је изграђен на аутопуту 91 био је клуб Њу Фронтијер 1931. године, али прво казино одмаралиште са пуном услугом на ономе што се тренутно зове Стрип био је Ел Ранчо Вегас, који је отворен са 63 хотелске собе и бунгалова 3. априла 1941. године (Салон и казино Ел Ранчо Вегас уништени су у пожару 1960. Бунгалови Ел Ранчо Вегас нису оштећени, а издавани су до раних 1980-их).] Његов успех је изнедрио други оближњи хотел, Хотел Ласт Фронтиер 1942. године. Особе организованог криминала као што је Бенџамин Багзи Сигел, пореклом из Њујорка, који је касније живео у Калифорнији, су се интензивно заинтересовали за растући центар за игре у Лас Вегасу и финансирали су још једно одмаралиште. Финансирали су завршетак изградње казино Фламинго новцем мафије. Изградњу Фламинга започео је познати холивудски издавач Били Вилкерсон. Казино Фламинго је отворен у децембру 1946. године, а хотел је отворен у марту 1947. Одмаралиште Вилбура Кларка Десерт ин је отворен 1950. године. Финансирање многих пројеката у Лас Вегасу је обезбеђено преко америчке Националне осигуравајуће компаније, која је била смештена у тада озлоглашеном царству коцкања Галвестон, Тексас. Лас Вегас Булевар, јужни део, се раније звао Аутопут 91, или аутопут Еровхеад, или аутопут Лос Анђелеса. Улицу је Стрипом назвао полицајац из Лос Анђелеса и бизнисмен Гај Мекафи, по Сансет Стрипу у његовом родном граду у Холивуду. Године 1950. градоначелник Ерни Крејгин из града Лас Вегаса је покушао да припоји Лас Вегас Стрип, који је пролазио кроз неинкорпорисану територију округа Кларк, како би проширио пореску основу града како би финансирао своју амбициозну агенду изградње и отплатио све већи градски дуг. Уместо тога, мафијаш и гангстер Гас Гринбаум из Фламинга предводио је групу руководилаца казина да лобирају код комесара округа Кларк за статус града. На крају су створена два неинкорпорирана града, Парадис и Винчестер. Више од две деценије касније, Врховни суд Неваде поништио је државни закон Неваде из 1975. године који би претворио Стрип и остале урбане области округа Кларк у град Лас Вегас. Сизар палас је отворен 1966. Године 1968. Кирк Керкориан је купио Фламинго и ангажовао потпредседника хотела Сахара Алекса Шуфија за председника. Алекс Шуфи је довео 33 највиша руководиоца Сахаре. Фламинго је коришћен за обуку будућих запослених у хотелу Интернационал, који је био у изградњи. Отварањем 1969. године, хотела Интернационал са 1.512 соба, почео је са радом 1969. године ера мега-одмаралишта. Интернационал је данас познат као Вестгејт Лас Вегас. Први МГМ Гранд Хотел и казино, такође власништво Керкоријана, отворен је 1973. са 2.084 собе. У то време, ово је био један од највећих хотела на свету по броју соба. Хотел „Росија“ изграђен 1967. године у Москви, на пример, имао је 3.200 соба, међутим, већина соба у хотелу Росија биле су једнокреветне собе од 118 квадратних стопа (11,0 m²), што је отприлике четвртина величине стандардне собе у МГМ Гранд Ресорту. Дана 21. новембра 1980. МГМ Гранд је претрпео најгори пожар у одмаралишту у историји Лас Вегаса као резултат електричних проблема, убивши 87 људи. Поново је отворен осам месеци касније. Године 1986. Керкориан је продао МГМ Гранд компанији Бали Мануфакчуринг и преименован је у Бали'с. Отварање касина Мираж 1989. године поставило је нови ниво доживљају Лас Вегаса, пошто су мањи хотели и казина уступили место већим мега одмаралиштима. Неке од кључних карактеристика Миража укључивале су тропске пејзаже са водопадима, вулкан у ерупцији, ресторане са врхунским куварима и шоу са илузионистима Зигфридом и Ројем. Током 1990-их, отворено је више од 12 нових хотела, укључујући тематске хотеле као што су Луксор, Екскалибер и Мандалај Беј. Са 1,7 милијарди долара, најскупљи хотел на свету у то време, Белажио, изграђен је 1990-их. Ови огромни објекти нуде могућности за забаву и ручавање, као и коцкање и смештај. Ова промена је утицала на мање, добро познате и сада историјске хотеле и казина, као што су Дунс, Сендс и Стардаст. Године 1993, лансирање емисије Мистере у новом хотелу Трежр Ајланд од стране Сирк де Солеј је покренуто 1993. године, означило је кључну тачку у трансформацији забаве на Лас Вегас Стрип-у. У настојању да привуку породице, одмаралишта су нудила више атракција намењених младима, али су имала ограничен успех. Водени парк Вет 'н Вајлд отворен је 1985. године и налазио се на јужној страни хотела Сахара. Затворен је на крају сезоне 2004. и касније је срушен. Садашњи МГМ Гранд отворен је 1993. године са МГМ Гранд Адвенчерс тематским парком, али је парк затворен 2000. године због недостатка интересовања. Слично, 2003. Трежр Ајленд је затворио сопствену видео аркаду и напустио претходну пиратску тему, усвајајући нови назив. Поред великих хотела, казина и одмаралишта, Стрип је дом многих атракција, као што су М&М'с Ворлд, Адвенчрдоме и Фашон шоу мал. Почевши од средине 1990-их, Стрип је постао популарна дестинација за прославу Нове године. Казина Референцце Спољашње везе Званична веб страница Лас Вегаса Управа за конвенције и посетиоце Лас Вегаса Schmid, H. (2009), , Economy of Fascination: Dubai and Las Vegas as Themed Urban Landscapes, Stuttgart; Berlin: E. Schweizerbart Science Publishers, ISBN 978-3443370145