NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Minneapolis Institute of Art

Het Minneapolis Institute of Art of Mia is een kunstmuseum in het Amerikaanse Minneapolis, adres: 2400 3rd Avenue South. Het museum werd opgericht in 1883. De collectie omvat Afrikaanse, Aziatische, Europese en Amerikaanse kunst en moderne kunst. Sinds de oprichting is het museum gratis. Jaarlijks telt het museum meer dan een half miljoen bezoekers. Geschiedenis Het museum werd opgericht door de Minneapolis Society of Fine Arts, gesticht in 1883. Deze vereniging wilde lokale kunst promoten en stelde aanvankelijk tentoon in de lokale bibliotheek. Tussen 1912 en 1915 werd het neoklassieke museumgebouw opgetrokken naar een ontwerp van McKim, Mead, and White. In 1926 werd een auditorium bijgebouwd. In 1974 kwamen er zijvleugels naar een ontwerp van Kenzo Tange en in 2006 kwam er een bijkomende vleugel ontworpen door Michael Graves en RSP Architects. Collectie De collectie van het museum bevat meer dan 90.000 stukken en is opgedeeld in zeven deelgebieden, deels op basis van herkomst, deels op basis van gebruikte technieken of materialen. Topstukken zijn schilderijen van Vincent van Gogh, Claude Monet, Wassily Kandinsky en Bob Thompson, maar ook traditionele Yoruba- en Tibetaanse kunst. Externe link (en) Website van het museum
Minneapolis Institute of Art

Minneapolis Institute of Art (w skrócie: MIA) – muzeum sztuk pięknych zlokalizowane w Minneapolis w stanie Minnesota w USA na terenie pokrywającym 32,000 m². Utrzymuje się głównie ze środków publicznych, nie pobiera opłaty za wstęp. Muzeum otrzymuje także dotacje od prywatnych sponsorów. Regularnie odbywają się gościnne wystawy prezentujące zbiory z kolekcji innych instytucji kultury. Historia Ze względu na brak zorganizowanych instytucji zajmujących się promocją sztuki i wystawiennictwem w 1883 roku została założona organizacja, która wkrótce przyjęła nazwę Minneapolis Society of Fine Arts (Towarzystwo Sztuk Pięknych w Minneapolis). Grupa ta, złożona głównie z możnych przedstawicieli biznesu, zajmowała się organizacją wystaw. W 1889 roku Towarzystwo przekształciło się w Minneapolis Institute of Arts (Instytut Sztuk w Minneapolis) i wprowadziło do nowo wybudowanego gmachu biblioteki Minneapolis Public Library. Nowy budynek, przeznaczony specjalnie dla potrzeb muzeum został zaprojektowany przez firmę McKim, Mead and White. Otwarcie nastąpiło w 1915 roku na ziemi przekazanej instytucji przez rodzinę Morrisonów, którą wcześniej zajmowała ich rezydencja Villa Rosa. Od tego czasu budynek przechodził kilka modernizacji i rozbudów, z których ostatnia miała miejsce w 2006 roku. Budynek jest zlokalizowany w okolicy zabudowanej rezydencjami możnych przedsiębiorców pochodzącymi z lat 1880-1920. Zbiory MIA posiada kolekcję złożoną z ok. 80 000 obiektów, z których najstarsze pochodzą sprzed 5000 lat. Oprócz zbiorów reprezentujących zachodni krąg kulturowy, istnieje kolekcja sztuki afrykańskiej, kolekcja sztuki Oceanii i Ameryk oraz kolekcja sztuki azjatyckiej. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona muzeum (ang.)
Minneapolis Institute of Art

Minneapolis Institute of Art, Mia, är ett amerikanskt konstmuseum i Minneapolis i Minnesota i USA som invigdes 7 januari 1915. Det hade sitt ursprung i föreningen Minneapolis Society of Fine Arts som grundats 1883. Lejonparten av medlen som krävdes för att bygga museet och de första samlingarna samlades in under en välgörenhetsmiddag där 73 av Minneapolis rikaste personer skänkte 350 000 dollar, motsvarande drygt 7 miljoner dollar i 2015 års värde. Redan från början ville grundarna att museet skulle vara tillgängligt för alla och därför bestämdes att minst tre dagar i veckan och alla helgdagar skulle ha gratis inträde. Vid invigningen ägde museet 327 föremål, resten lånades in. Hundra år senare ägde museet närmare 100 000 föremål, främst teckningar och tryck men även målningar, skulpturer och föremål från Afrika, Asien och Nordamerikas indianer. Namnet Museet grundades och döptes till Minneapolis Institute of Arts i en tid när amerikanska städer tävlade om det finaste konstmuseet och inspirerades av Art Institute of Chicago. Samtidigt ansågs museum vara en död utställningsform, snarast att jämföra med att förvara och bevara. Därför valde grundarna att inte ha med ordet museum utan istället "institute", ungefär institut. Ett institut ansågs mer levande och skulle visa att det även fanns utbildning och plats för skapande, forskning och utveckling. De valde också att sätta pluraländelse på "arts", det vill säga "konsterna". Detta för att markera att museet inte bara erbjöd skulpturer och målningar utan även till exempel musik och teater. Museet blev med tiden känt under akronymen MIA, vilket även användes av museet självt i marknadsföring. Det är även en akrononym för "Missing in Action", ungefär "saknad i strid". Under hundraårsjubileet 2015 valde museet att förändra de båda namnen, genom att avversalisera förkortningen till Mia, och ta bort pluraländelsen. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Minneapolis Institute of Art. Officiell webbplats
Міннеаполіський інститут мистецтва

Міннеаполіський інститут мистецтва (англ. Minneapolis Institute of Art) — музей мистецтва в Міннеаполісі, штат Міннесота, США. Один з найбільших музеїв мистецтва в Сполучених Штатах. В музеї представлено понад 100 тисяч мистецьких робіт, що представляють 5 тисяч років історії людства. Історія 1883 року було засновано Міннеаполіське товариство образотворчого мистецтва, що складалося здебільшого з заможних власників бізнесів. Метою товариства було донесення мистецтва до суспільства. Протягом шести років товариство не мало постійної штаб-квартири, але в 1889 році організація зайняла приміщення громадської бібліотеки Міннеаполіса. Інститут збирав багато пожертв, а 1911 року Клінтон Моріссон подарував музею свою сімейну ділянку. Нову будівлю інституту спроєктувала фірма McKim, Mead & White, а побудована вона була в 1915 році. Будівля була визнана однією з найкрасивіших в стилі боз-ар у Міннесоті. З цього часу відбулося чотири розширення: 1926, 1974, 1998 та 2006 років. Кейвін Фельдман стала директором і президентом інституту у 2008 році. Під час її перебування на посаді відвідуваність музею подвоїлася, був зроблений акцент на цифровому доступі, а також були прийняті програми соціальної справедливості та рівності. У грудні 2018 року вона була призначена наступним директором Національної галереї мистецтв і обійняла цю посаду в березні 2019 року. Колекція В Міннеаполіському інституті мистецтва міститься понад 100 000 мистецьких творів з усього світу. В колекції знаходяться твори таких митців як Пікассо, Рембрандта, Ван Гога, Пуссена. Музей поділений на сім тематичних зон: мистецтво Африки та Америк, сучасне мистецтво, декоративне мистецтво, текстиль і скульптура, азійське мистецтво, картини фарбою, фотографія та нові медіа, гравюри і малюнки олівцем. У 2015 році Інститут поповнив свою колекцію двома роботами, отриманими від приватного дарувальника: картиною «Годинникар», приписуваною Івану Клюну, та абстрактною композицією «Італійське місто біля моря», приписуваною Олександрі Екстер. Обидві роботи, як з’ясувалося пізніше, походили з так званої «колекції Леоніда Закса» — приватного зібрання, яке опинилося в центрі міжнародного скандалу після журналістського розслідування BBC. Після оприлюднення розслідування обидві картини, що перебували в Інституті, стали предметом дискусії щодо їхньої автентичності. Попри відсутність офіційної заяви вони були вилучені з експозиції. Примітки
United States Post Office (Minneapolis, Minnesota)

The United States Post Office building in Minneapolis, Minnesota, also known as the "Old" Federal Building, is a structure listed on the National Register of Historic Places. It was built from 1912 through 1915 and served as the main post office for Minneapolis until the present-day Minneapolis Post Office building was completed in 1936. Since then, it has housed a variety of federal offices. It became a focus for Vietnam War protests during the 1960s and 1970s, when the Armed Forces Examining and Entrance Station was located there. On April 3, 1968, demonstrators marched from Johnston Hall on the University of Minnesota campus to the Old Federal Building to participate in the Day of Resistance, a protest organized across the country. More protests ensued over the following years. On August 17, 1970, at 3 AM, a bomb was set off by the steps of the Second Street entrance. The explosion caused an estimated $500,000 of damage to the building, injured a security guard, and shattered windows up to several blocks away. The building was listed on the National Register of Historic Places in 2010. In 2022, Minnesota U.S. Senators Amy Klobuchar and Tina Smith introduced legislation to rename the building after Paul Wellstone. The building was renamed to the Paul D. Wellstone Federal Building in 2024. The Trump administration initially listed the building as surplus to federal requirements but the building was removed from that list later in 2025. References See also Martin Olav Sabo Post Office, current Minneapolis post office External links Media related to Federal Building (Minneapolis) at Wikimedia Commons United States General Services Administration description of the building Paul D. Wellstone Federal Building, Minneapolis, MN - Current GSA description of building.
Lake Abita

Lake Abita (auch Abita Lake) ist ein See in West Cook, Minnesota, der mit einer Seespiegelhöhe von 625 m der höchstgelegene See dieses Bundesstaates ist. Name Abita entstammt der Ojibwe-Sprache und bedeutet „halb“. Topographie Lake Abita liegt im nördlichen Bereich des Duluth Complex in den Misquah Hills. Der Gabbro dieser Region bildet mehrere von Osten nach Westen streichende Hügelketten, die von vereinzelten so genannten red rocks durchbrochen werden, von denen einige zu den höchsten Erhebungen des Bundesstaates gehören. Lake Abita sitzt an der südlichen Flanke eines dieser Berge, dem Brule Mountain, dessen Gipfel sich nach Norden hin 154 m über das umliegende Terrain erhebt. Nach Süden hin liegt das Hochland nur wenige Meter unterhalb des Gipfels und der Wasserspiegel des Sees liegt nur neun Meter tiefer. Der See ist somit der höchstgelegene See Minnesotas. Der Höhenunterschied zum tiefstgelegenen Sees dieses Bundesstaates, dem Oberen See, beträgt somit 440 m. Dessen Uferlinie liegt in einer Höhe von 183 m und bildet so den niedrigsten Punkt Minnesotas. Der höchstgelegene und tiefstgelegene See des Bundesstaates liegen somit nur 19 km entfernt voneinander. Lake Abita gehört zum Einzugsgebiet des Brule River, in dessen südlichen Arm der See zwischen Lake Brule und der Einmündung des nördlichen Armes entwässert. Ökologie Lake Abita ist ein flacher See, der eine maximale Wassertiefe von 4,3 m erreicht. Dies macht den See vor allem für kleinere Fische geeignet. Bei einer Untersuchung im Jahr 1990 entfiel der größte Anteil von gefangenen Fischen auf Catostomus commersonii, durchschnittlich wurden pro untersuchtem Netz 58,3 Fische dieser Art gefangen, durchschnittlich ein Flussbarsch wurde pro Netz gezählt. Glasaugenbarsche wurden nicht aufgefunden, obwohl die Fischfangbehörde des Bundesstaates zuvor drei Jahre lang Laiche dieser Fischart im See einsetzte. Das Ministerium für Natur und Erholung Minnesotas schloss daraus, dass der See für Sportfischer nur einen geringen Wert habe. Geologie Ende des 19. Jahrhunderts wurde bei geologischen Untersuchungen, die in Minnesota durchgeführt wurden, herausgefunden, dass die Umgebung des Lake Abita überwiegend aus rotem und grauen Feldspat besteht, teilweise als Diopsid, Magnetit und Hornblende. Quarz, Apatit und Pyrit wurden ebenfalls in der Umgebung des Sees festgestellt. Einzelnachweise
Lake Abita

Abita Lake is a lake in West Cook, Minnesota, which, at an elevation of 2,040.19 feet (621.85 m) above sea level, is Minnesota's ninth highest named lake. Prior to modern surveys, the lake was once believed to be Minnesota's highest elevation lake. Name Abita is Ojibwe for "half." Topography Lake Abita is situated in the northern region of the Duluth Complex, in the Misquah Hills. The Duluth gabbro of this region forms several ridges running east to west, which are punctuated by outcroppings of so-called "red rock," several of which is the highest points of land in Minnesota. Lake Abita sits on the southern face of one of these, Brule Mountain. Brule Mountain rises 506 feet (154 m) on its northern approach, and the highland to its south, where Lake Abita sits, is only 30 feet (9.1 m) below its summit, which gives the lake the distinction of being Minnesota's highest. It sits about 1,450 feet (440 m) above Lake Superior, which at 602 feet (183 m), is Minnesota's lowest point, and is only about 12 miles (19 km) away from it. Lake Abita is part of the Brule River watershed. Its water enters the Brule's south branch between Lake Brule and the junction with the north branch. It is located just within the border of the Boundary Waters Canoe Area, which can only be legally entered by water through certain points. The nearest canoe entry point is located on Bower Trout Lake. The south shore can be reached by foot on a trail from Mit Lake Road. Ecology Lake Abita is a shallow lake, with a maximum depth of 14 feet (4.3 m). This makes the lake suitable for smaller fish. In a 1990 survey, the overwhelming majority of fish caught in survey nets were white suckers, an average of 58.3 per net. An average of one yellow perch was caught per net, but surveys failed to find any presence of the walleye population which state fisheries had been trying to establish in the lake through three years of fry stocking. The state DNR thus concluded that lake Abita has minimal sport fishing value. Lake Abita's water clarity was measured at seven feet with a secchi disk reading. Geology Late 19th century geological surveys of Minnesota found that the rock surrounding Lake Abita was predominately red and grey feldspar, specifically plagioclase, partially changed to diallage, magnetite, and hornblende. This survey found the color changed to brown as one moved south from the lake, due to the presence of Limonite. Eozoon quartz, apatite, and pyrite were also noted in the vicinity of the lake. References
Wild Thing (Valleyfair)

Wild Thing in Valleyfair! (Shakopee, Minnesota, USA) ist eine Stahlachterbahn, die am 11. Mai 1996 als erste Achterbahn des Herstellers D. H. Morgan Manufacturing eröffnet wurde. Die 10 Mio. US-Dollar teure, 1664,2 m lange Bahn erreicht eine Höhe von 63,1 m und besitzt eine 59,7 m hohe Abfahrt, auf der die Züge eine Höchstgeschwindigkeit von 119,1 km/h erreichen. Die drei weiteren Hügel erreichen eine Höhe von 31,4 m, 39,6 m und 31,4 m. An einer Stelle führt die Strecke auch durch einen Tunnel. Züge Wild Thing besitzt drei Züge mit jeweils sechs Wagen. In jedem Wagen können sechs Personen (drei Reihen à zwei Personen) Platz nehmen. Weblinks Wild Thing auf der Parkwebsite (englisch) Wild Thing in der Roller Coaster DataBase Einzelnachweise
Wild Thing (Valleyfair)

Wild Thing is a hypercoaster located at Valleyfair. It is an out and back roller coaster with more than one mile (1.6 km) of track. Its first hill is 207 feet (63 m) with a 60 degree drop, and the roller coaster reaches speeds of up to 74 mph (119 km/h). Wild Thing's height was set by the Federal Aviation Administration due to the nearby presence of Flying Cloud Airport. Designed and manufactured by D. H. Morgan Manufacturing, it was the first hypercoaster to be built by the company, opening in 1996. It was the 5th tallest coaster in the world when it opened. The ride's success led to the construction of Steel Force at Dorney Park in Allentown, Pennsylvania in 1997 and Mamba at Worlds of Fun in Kansas City, Missouri the next year. History After the success of Magnum XL-200 at Cedar Point, Valleyfair's parent company Cedar Fair planned a new roller coaster for Valleyfair's sister park Dorney Park & Wildwater Kingdom. However, Dorney Park could not secure the necessary permits for the ride, so Cedar Fair switched the recipient of the new coaster to Valleyfair. The move to Valleyfair was officially announced on August 25, 1995, revealing that it would be named Wild Thing. D. H. Morgan Manufacturing was hired to build the new hypercoaster, a roller coaster that exceeds 200 feet (61 m) in drop height or overall height. Wild Thing officially opened on May 11, 1996. Ride experience After the ascent to the top of the 207 ft (63.1 m) lift hill, the train plunges down the 196 ft (59.7 m) drop, reaching the maximum speed of 74 mph (119.1 km/h). The train then enters a 103 ft (31.4 m) parabolic hill, resulting in one of the longest low gravity sections of any coaster in the world. After the hill, the train climbs a larger 130 ft (39.6m) hill and turns left followed by a large figure-eight turnaround. The train then makes a s-turn into a mid-course brake run. followed by several airtime hills, two of which are inside a tunnel where riders are photographed via on-ride camera. The train is led into a final brake run followed by a right turn back into the station. Accidents Several minor injuries occurred following a derailment on the Wild Thing on May 21, 2006, when a brake mount came loose. The accident happened in the mid brake, where a train waits to enter the station following a run. The failed brake mount struck the rear axle of the train's fifth car, causing the sixth car to detach from the train and de-rail on one side. 14 people were taken to St. Francis Regional Medical Center, but all were released the same day with minor or no injuries. Contrary to widespread rumors, neither the train, the cars, or any of the riders fell from the track. All riders were wearing their required seat belts and lap bars, preventing them from being ejected from their car. The sixth car did not completely derail from the track, rather settling in a leaning position on its right side. Wild Thing reopened on June 1, 2006, after being judged safe by inspectors. References External links Official page Press Release
Wild Thing (Valleyfair)

Wild thing sont des méga montagnes russes et des hyper montagnes russes (car elles n'ont pas d'inversion) du parc Valleyfair, situé à Shakopee, dans le Minnesota, aux États-Unis. Parcours Après avoir monté le lift hill haut de 63,1 mètres, le train fait la première descente de 59,7 mètres, et atteint sa vitesse maximale de 119,1 km/h. Le train fait ensuite une bosse en forme de parabole haute de 31,4 mètres, sur laquelle il y a le plus long airtime du monde sur des montagnes russes. Ensuite, il y a une bosse de 39,6 mètres et une forme de huit. Après des freins de mi-parcours, le train fait plusieurs petites bosses avant d'entrer dans un tunnel dans lequel il y a plusieurs bosse plus petites et la photo on-ride. Ensuite, le train arrive dans les freins finaux et retourne à la gare. Trains Wild Thing a trois trains de six wagons. Les passagers sont placés à deux sur trois rangs pour un total de trente-six passagers par train. Notes et références Voir aussi Liens internes Hyper montagnes russes Méga montagnes russes Valleyfair Liens externes (en) Wild Thing sur le site de Valleyfair (fr) Fiche de Wild Thing (RollerCoaster DataBase) Portail des parcs de loisirs Portail du Minnesota Portail des records
Warroad High School

Warroad High School is a public high school in Warroad, Minnesota, United States. Despite the small size of the community, the school has produced several successful hockey players. Academics 21% of Warroad students participate in the school's Advanced Placement (AP) program and have a 63% pass rate. The school has a 63% AP exam pass rate. Athletics The Warroad Warriors are a part of the Northwest Conference of the Minnesota State High School League for most sports. For football they are a member of the Heart O'Lakes - Classic Conference. The following varsity sports teams are sanction by Warroad High School:" Hockey In 1956, Warroad High School wanted to increase its hockey profile and hired Ken Johannson and Bob Johnson as teachers and coaches of the boys' hockey team. They had previously been roommates for two years at the University of North Dakota, and neither knew the other was hired to run the team. Warroad hockey teams are part of the hockey only Mariucci Conference. The Warriors boys hockey team has won the Class A state hockey tournaments in 1994, 1996, 2003, and 2005. They have also made 10 appearances at the state finals as well as 21 overall tournament appearances. The Warriors girls hockey team won back-to-back state titles in 2010 and 2011. They have participated and placed in the Minnesota state tournament seven times since 2006. Activities Knowledge Bowl Robotics National Honor Society One-Act Play Speech Student Council Band Choir Demographics As of the 2011–2012 school year, Warroad was 82% white, 9% American Indian, 8% Asian, 1% Hispanic, 0% Black, 0% Hawaiian/Pacific Islanders, and .2% two or more races. 21% of students were eligible for the Free Lunch Program and 8% were eligible for the Reduced-Price Lunch Program. Notable alumni Robert Baril — stand-up comedian Roger Christian — 1960 U.S. Olympic hockey team gold medalist, 1964 U.S. Olympic hockey team Bill Christian (Class of 1956) — 1960 U.S. Olympic hockey team gold medalist Henry Boucha (Class of 1969) — 1972 U.S. Olympic hockey team silver medalist, NHL player Alan Hangsleben (Class of 1971) — US National hockey team, NHL player Dave Christian (Class of 1977) — 1980 U.S. Olympic hockey team gold medalist, NHL player Gigi Marvin (Class of 2005) — U.S. Olympic hockey team 2010 silver medalist, 2014 silver medalist, 2018 gold medalist T. J. Oshie (Class of 2005) (transferred sophomore year) — 2014 U.S. Olympic hockey team, NHL player Brock Nelson (Class of 2009) — 2026 U.S. Olympic hockey team gold medalist, NHL player Hampton Slukynsky (Class of 2023), college ice hockey goaltender for Western Michigan University References
Minnesota Correctional Facility – Stillwater

Die Minnesota Correction Facility – Stillwater (MCF-STW) ist ein Staatsgefängnis im US-amerikanischen Bundesstaat Minnesota. Geschichte 1848 fanden in Stillwater die Verhandlungen über die Gründung des Staates Minnesota statt. Nachdem ein Jahr später das Minnesota-Territorium gegründet worden war, wurde 1853 in Stillwater das Territorialgefängnis von Minnesota eröffnet. Das heutige Gefängnis wurde im Jahre 1914 erbaut und steht in Bayport im Washington County, 5 Kilometer südlich des ursprünglichen Standorts. Es beherbergt 1.600 Gefangene in sieben verschiedenen Bereichen. In einem Bereich gibt es Gefängniswirtschaftsbetriebe, Ausbildungsprogramme und Kunsterziehung für Strafgefangene. Das Gefängnis ist während seiner Geschichte mehrmals renoviert und erneuert worden. 2008 versuchten drei Gefangene durch einen Tunnel zu fliehen, was vereitelt werden konnte. Das ehemalige Staatsgefängnis in Stillwater wurde im Juli 1986 als Historic District („historischer Bezirk“) in das National Register of Historic Places („Nationales Verzeichnis historischer Orte“; NRHP) eingetragen. Im Spielfilm Fargo wird das Gefängnis erwähnt. Frank Elli, Autor des Buches The Riot, war ein berühmter Insasse. Weblinks Minnesota Correctional Facility - Stillwater Anna Stitt: Minnesota State Prison, Stillwater. Eintrag bei MNopedia, 24. November 2020, zuletzt aktualisiert am 21. Oktober 2025. Anmerkungen