Universitat de Michigan

La Universitat de Michigan (UM, U-M, UMich o bé U of M) és una universitat pública dels Estats Units que està situada a l'estat de Michigan. El campus principal es troba a Ann Arbor i té altres campus menors a Flint i Dearborn. És una de les universitats públiques de major prestigi als Estats Units, en el Rànquing de Xangai de 2021 estava classificada la 26a del mon i 18a del país. La Universitat de Michigan va ser fundada el 1817 com una universitat pública—prop de 20 anys abans que Míchigan es convertís oficialment en estat—a la zona dels Grans Llacs propera a Detroit amb una expropiació de terreny a diverses comunitats natives d'Amèrica del Nord. El 1837, coincidint amb la creació de l'estat de Michigan, la universitat es va traslladar a Ann Arbor. Té un total de 28 facultats i escoles universitàries, amb més de 55.000 alumnes matriculats. En la seva edició del 2007, U.S. News & World Report va col·locar a la recepció dels estudiants com a número 24 en els Estats Units, i en el seu més recent investigació el 1995 el Consell d'Investigació Nacional va llistar a la Universitat de Michigan com a tercera en els Estats Units. Aquesta universitat té un dels pressupostos més grans per investigació entre les universitats dels Estats Units i una de les més grans plantilles d'exalumnes amb 420.000. La Universitat de Michigan té a més un dels centres mèdics acadèmics més importants als Estats Units, la Universitat de Michigan Health System. La universitat és reconeguda per la seva història en l'activisme estudiantil, seus equips esportius, més notablement en futbol americà, básquetbol col·legial i hoquei sobre gel. Tot i ser una institució pública, la Universitat de Míchigan és coneguda per les altes quotes, matricules, pagades pels estudiants, les beques a estudiants estrangers resulten les més costoses al país. També, tot i que la universitat va afirmar davant la Cort Suprema dels Estats Units, que la competència com un factor dels nous ingressos a les universitats eren constitucionals, el 2003, els votants en Míchigan van aprovar certes restriccions amb una acció afirmativa en universitats públiques i contractació governamental al novembre de 2006. Això va forçar a la Universitat de Michigan a cessar l'ús de la competència d'ingrés i de gènere i el criteri per acceptacions. Història La Universitat de Michigan es va fundar el 1817 per la legislació de l'territori de Michigan a Detroit en una àrea de 7.76 quilòmetres cedits pel tractat de Fort Meigs per les poblacions de Chippewa, Ottawa i Potawatomi. Ann Arbor va separar 16 hectàrees que esperava que es convertís en el lloc per a una nova capital de l'estat, però va oferir aquesta propietat per a la universitat quan Lansing va ser escollida com a nova capital estatal. La terra en Detroit va ser venuda, i la universitat es va mudar cap Ann Arbor a 1837. Les 16 hectàrees originals es van tornar part de l'actual campus central. Les primeres classes a Ann Arbor es van tenir en 1841, amb sis alumnes de primer any i un de segon, amb dos mestres impartint classes. Onze estudiants van prendre part en la primera cerimònia de graduació en 1845. Per 1866, la plantilla va créixer a 1,205 estudiants, molts dels quals eren veterans de la Guerra Civil Nord-americana. En 1870 es va permetre l'accés a estudiants femenines, fent a aquesta universitat la primera gran universitat a fer-ho i la tercera a nivell nacional després del Col·legi Oberlin a 1883 i la Universitat Lawrence a 1847. El 1958 va obrir un nou campus a Dearborn i posteriorment a Flint. Des dels anys 1920 la biblioteca encabeix la Col·lecció Labadie, un dels arxius més grans del món sobre moviments anarquistes, radicals i emancipadors des del 1870 fins avui. Facultats Actualment, la Universitat de Michigan té les següents facultats, escoles i col·legis universitaris: Col·legi d'Enginyeria de la Universitat de Michigan Col·legi de Literatura, Ciència i les Arts Gerald R. Ford School of Public Policy Michigan Law School Universitat de Michigan Health System Ross School of Business Escola d'Educació de la Universitat de Michigan Escola d'Informàtica de la Universitat de Michigan School of Music, Theater & Dance, Universitat de Michigan School of Natural Resources & Environment, Universitat de Michigan Col·legi de Farmàcia de la Universitat de Michigan Escola de Salut Pública de la Universitat de Michigan Taubman College of Architecture and Urban Planning La facultat més antiga és la de Literatura, Ciències i les Arts, i la més recent és l'Escola de Política Pública, finançada per la Fundació Gerald Ford, que data de 1995. Campus El campus de la Universitat de Michigan a Ann Arbor està dividit en quatre zones principals: la zona del campus central, la zona del campus nord, la zona del campus mèdic nord i la zona del campus atlètic de Ross. Les zones del campus inclouen més de 500 edificis importants, amb una superfície combinada de més de 3.472 m2. Les zones del campus central i atlètic són contigües, mentre que la zona del campus nord està separada d'elles, principalment pel riu Huron. La zona del Campus Mèdic Nord es va desenvolupar a Plymouth Road, amb diversos edificis propietat de la universitat per a atenció ambulatòria, diagnòstic i cirurgia ambulatòria. Hi ha espai arrendat en edificis repartits per tota la ciutat, molts ocupats per organitzacions afiliades al Sistema de Salut de la Universitat de Michigan. A més del camp de golf de la Universitat de Michigan al campus atlètic de Ross, la universitat opera un segon camp de golf a Geddes Road anomenat Radrick Farms Golf Course. La universitat també opera un gran edifici d'oficines anomenat Wolverine Tower al sud d'Ann Arbor. L'Inglis House és una instal·lació fora del campus, que la universitat és propietat des de la dècada de 1950. L'Inglis House és una mansió de 930 m2 que s'utilitza per celebrar diversos esdeveniments socials, incloses reunions de la Junta de Regents, i per acollir dignataris visitants. Una altra instal·lació important fora del campus és el Jardí Botànic Matthaei, que es troba als afores orientals de la ciutat d'Ann Arbor. El Campus Central original s'estenia per 16 ha, delimitat per North University Avenue, South University Avenue, East University Avenue i State Street. El pla director va ser desenvolupat per Alexander Jackson Davis. Les primeres estructures construïdes van incloure quatre residències de professors d'estil neogrec el 1840, així com Mason Hall (1841–1950) i South College (1849–1950), que funcionaven com a espais acadèmics i dormitoris. Avui només en queda una de les residències de professors originals; ha estat renovada en estil italià per servir com a President's House, convertint-la en l'edifici més antic del campus. El Laboratori Químic, construït per Albert Jordan el 1856 i operatiu fins al 1980, va ser notable per albergar el primer laboratori de química docent del país. Després de la finalització de l'Antic edifici mèdic (1850–1914) i l'edifici de dret (1863–1950), va començar a prendre forma un espai obert conegut com a The Diag. Entre les estructures notables del Campus Central original hi havia l'University Hall (1872–1950), dissenyat per l'exalumne E. S. Jennison i l'Antiga Biblioteca (1881–1918), dissenyada per Henry Van Brunt, que també va ser l'arquitecte darrere del Memorial Hall (1870) a Cambridge, Massachusetts. El Campus Central actual, però, s'assembla poc al seu aspecte del segle XIX, ja que la majoria de les seves estructures originals van ser enderrocades i reconstruïdes el principis del segle XX. Les estructures reconstruïdes són principalment obra d'Albert Kahn, que va exercir com a arquitecte supervisor de la universitat durant aquell període. El 1909, el regent William L. Clements es va convertir en president del Comitè d'Edificació i Terrenys, cosa que va conduir a la creixent influència d'Albert Kahn en el desenvolupament arquitectònic de la universitat. Clements, impressionat pel treball de Kahn en els seus projectes industrials i la seva residència a Bay City, li va atorgar múltiples encàrrecs universitaris i el va nomenar arquitecte supervisor de la universitat. El West Engineering Hall (1910), l'Edifici de Ciències Naturals (1915) i la Biblioteca General (1920) van ser dissenyats per Kahn. Durant un període de finançament limitat per a la construcció, aquestes estructures van exhibir un disseny senzill amb una ornamentació mínima. Tanmateix, el Hill Auditorium (1913) de Kahn, finançat adequadament pel regent Arthur Hill, presenta una extensa ornamentació d'estil sullivaniana i un excel·lent disseny acústic, cosa poc freqüent en aquell període. Rànquings Internacionals Al Rànquing Mundial d'Universitats QS de 2022, la Universitat de Michigan va ocupar el lloc 23 al món. Per la seva banda, la classificació mundial de Times Higher Education de 2022 va col·locar la UM en el lloc 24 a nivell global basant-se en la qualitat de l'ensenyament, la investigació, la transferència de coneixement i la perspectiva internacional. Altres Rànquings com U.S. News & World Report posiciona la UM al lloc 19 entre 1.750 institucions educatives a nivell mundial. Es destaca particularment pel seu nivell acadèmic i a nivell d'investigació a les àrees de ciències socials, salut pública i arts i humanitats. Finalment, la Universitat de Michigan ocupa el lloc 26 d'acord amb el Rànquing Acadèmic d'Universitats del Món, el qual avalua el rendiment acadèmic i de recerca de més de mil institucions a 68 països. Nacionals A l'edició 2022 del U.S. News & World Report, la Universitat de Michigan va ocupar el tercer lloc entre les millors universitats públiques del país i el lloc 23 a nivell nacional. Aquest rànquing també va posicionar la UM com la novena universitat amb més nivell d'innovació als Estats Units. Altres èxits i reconeixements de la Universitat de Michigan refereixen que és la quarta institució amb major nombre de voluntaris del Cos de Pau, a saber, 2.458 des que l'organització va ser fundada el 1961. UM també va classificar com la sisena institució amb més presència d'estudiants internacionals, cosa que es reflecteix en l'ensenyament de 65 llengües, inclòs el català. Personalitats vinculades a la universitat Professors Pierre Dansereau, un ecòleg reconegut per la seva recerca sobre els ecosistemes Robert Hayden, poeta i acadèmic Khaled Mattawa, poeta i traductor Estudiants Suzan Rose Benedict, primera dona per obtenir un Ph D. en matemàtiques de la universitat. Tom Brady jugador de futbol americà, quarterback dels Buccaneers de Tampa Bay. Thomas S. Burns, historiador. Robert Cailliau, enginyer belga co-creador del World Wide Web. Julie Chang, periodista americana. Darren Criss, chantant i actor. Joe Dassin, cantant francòfon i compositor americà i francès. Nancy Dorian, lingüista i antropòleg. Gerald Ford, 38è president dels Estats Units. Henry Ford, industrial i fundador del constructor d'automòbils Ford. Alain Giraud-Ruby, científic i escriptor americà i francès. Adele Goldstine, informàtica americana. John Grew, organista concertista i professor. Mary Hancock McLean, cirurgià i missionera americana. Robert Hayden, poeta i universitari. Lucinda Hinsdale Stone, escriptora, educadora, filantrop. Avery Hopwood, dramaturg. Laura Kasischke, escriptor i poeta estatunidenc. Mark Kinzer, teòleg jueu messiànic estatunidenc.. Diane Larsen-Freeman, lingüista. Lucy Liu, actriu, productora Madonna, cantant i actriu Priscilla Kolibea Mante, científica de Ghana. Bruce Bueno de Mesquita, expert en política. Charles Munger, investidor i vicepresident de Berkshire Hathaway. Bryan G. Norton, filòsof americà. Michelle Noteboom, poetessa i traductora Frank O'Hara, poeta, assagista, crític d'art. Larry Page, fundador de Google. Bob Perelman, poeta, assagista, crític d'art, acadèmic. Dudley Randall, poeta, bibliotecari, editor. Evie Shockley, poeta americana i universitària. Ren Xinmin, científic xinès, membre de l'Acadèmia Xinesa de les Ciències. Ralph Rose, campió olímpic del llançament de pes. Jerome Rothenberg, poeta, assagista, traductor, editor de sèries, acadèmic. Annah May Soule (1859-1905) professora americana d'economia política i d'història dels Estats Units del Mount Holyoke College. Keith Waldrop, poeta, traductor, acadèmic. Raoul Wallenberg, Justos entre les nacions, que va salvar la vida de desenes de milers de jueus (entre 20.000 i 100.000) durant l'Holocaust. Katie Bouman, científica americana. Referències Vegeu també Making of America Bibliografia MacInnes, Margo. A Guide to the Campus of the University of Michigan. University of Michigan Press, 2 de desembre de 1979. ISBN 978-0-472-61300-7. Truettner, Julia M. Aspirations for Excellence: Alexander Jackson Davis and the First Campus Plan for the University of Michigan, 1838 (en anglès). Ann Arbor, Michigan: University of Michigan Press, 2003. DOI 10.3998/mpub.17028. ISBN 978-0-472-11277-7. OCLC 1062054245. LCCN 2001008276. Chapman, Chas. C.. History of Washtenaw County, Michigan : together with sketches of its cities, villages and townships...and biographies of representative citizens : history of Michigan, 1881. OCLC 858236389. Dann, John C. A modest exhibit documenting the growth and evolution of the Clements Library at the University of Michigan, 1903-2007. OCLC 609326371. Enllaços externs Umich.edu. web oficial. (anglès)