NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hynes Convention Center (MBTA-Station)

Hynes Convention Center ist der Name einer unterirdischen Light-rail-Station der Massachusetts Bay Transportation Authority (MBTA) im Bostoner Stadtteil Back Bay im Bundesstaat Massachusetts der Vereinigten Staaten. Sie bietet am namensgebenden Hynes Convention Center Zugang zu den Zweigen B, C und D der U-Straßenbahn Green Line. Geschichte Die Station wurde am 3. Oktober 1914 unter der Bezeichnung Massachusetts als Teil des Boylston Street Subway, einer Erweiterung des Tremont Street Subway, eröffnet. 1965 wurde die Station in Auditorium und 1990 schließlich in Hynes Convention Center/ICA umbenannt. Nachdem das Institute of Contemporary Art (ICA) im November 2006 von der nahegelegenen Boylston Street in neue Räumlichkeiten umgezogen war, wurde die Ergänzung „ICA“ von allen Schildern der Station entfernt. Bahnanlagen Gleis-, Signal- und Sicherungsanlagen Der U-Bahnhof verfügt über zwei Gleise, die über zwei Seitenbahnsteige zugänglich sind. Gebäude Der U-Bahnhof befindet sich an der Adresse 100 Massachusetts Avenue at 360 Newbury Street und ist nicht barrierefrei zugänglich, da sie eine der letzten noch nicht renovierten Stationen des MBTA-Netzes ist. Der östliche Ausgang an der Boylston Street ist üblicherweise geschlossen. Eine Ausnahme bildet der Patriots’ Day, an dem der Ausgang geöffnet wird, um zusätzliche Kapazitäten für Teilnehmer und Besucher des Boston Marathon bereitzustellen. Umfeld An der Station besteht eine Anbindung an drei Buslinien der MBTA. In der unmittelbaren Umgebung befinden sich das – ebenfalls über die Stationen Prudential der Green Line E bzw. Back Bay der Orange Line erreichbare – Prudential Center, das Hynes Convention Center, das Berklee College of Music, das Boston Conservatory und das Boston Architectural College. In der benachbarten Newbury Street bieten sich zudem viele Einkaufsmöglichkeiten an. Einzelnachweise Weblinks Offizielle Website
Centro de Convenciones Hynes (Metro de Boston)

Centro de Convenciones Hynes es una estación en el Ramal B, el Ramal D y el Ramal C de la línea verde del Metro de Boston. La estación se encuentra localizada en 100 Massachusetts Avenue y 360 Newbury Street en Boston, Massachusetts.​ La estación Centro de Convenciones Hynes fue inaugurada el 3 de octubre de 1914. La Autoridad de Transporte de la Bahía de Massachusetts es la encargada por el mantenimiento y administración de la estación. Descripción La estación Centro de Convenciones Hynes cuenta con 2 plataformas laterales y 2 vías. Conexiones La estación es abastecida por las siguientes conexiones: Rutas de autobuses: 1, 55, CT1 Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Centro de Convenciones Hynes. Estación Centro de Convenciones Hynes Líneas y estaciones del Metro de Boston
Copp’s Hill Burying Ground

Der Copp's Hill Burying Ground ist ein historischer Friedhof in Boston im Bundesstaat Massachusetts der Vereinigten Staaten. Sein ursprünglicher Name lautete North Burying Ground. Geschichte Der Friedhof wurde am 20. Februar 1659 als zweiter Friedhof der Stadt Boston nach dem King’s Chapel Burying Ground gegründet. Die Stadt kaufte das entsprechende Grundstück auf dem Copp's Hill von John Baker und Daniel Turell, um den damaligen North Burying Ground eröffnen zu können. Der heutige Copp's Hill Burying Ground, der häufig auch als Copp's Hill Burial Ground bezeichnet wird, beinhaltet Gräber vieler bekannter Bostoner Bürger aus der Kolonialzeit. Die erste Erweiterung des Geländes erfolgte am 7. Januar 1708, indem die Stadt weiteres Land von Samuel Sewall und seiner Ehefrau Hannah kaufte. Das Grundstück war Teil einer größeren Weide, die Mrs. Sewall von ihrem Vater John Hull geerbt hatte, der Meister in der Münzprägeanstalt gewesen war. Benjamin Weld und seine Frau verkauften der Stadt die zweite Erweiterung am 18. Dezember 1809 für einen Preis von 10.000 US-Dollar, kurz nachdem sie es von Jonathan Merry gekauft hatten, der das Land als Weide genutzt hatte. Zehn Jahre später kaufte Charles Wells, später Bürgermeister von Boston, eine kleine Parzelle Land von John Bishop aus Medford und benutzte diese als Friedhof. Dieser wurde später mit dem angrenzenden North Burying Ground vereinigt. Aufgrund dieser komplizierten Vergangenheit ist es nicht mehr möglich, die ursprünglichen Grenzen des Friedhofs korrekt zu bestimmen. Auf der Seite der Snow Hill Street gibt es viele unmarkierte Gräber von Afroamerikanern, die in der Neu Guinea-Gemeinschaft am Fuß des Hügels lebten. Neben diesen gibt es 272 weitere Gräber, von denen die meisten Inschriften bis heute noch lesbar sind. Ab etwa 1840 wurde der Friedhof nur noch wenig genutzt, aber die Stadt unterhielt das Gelände weiterhin, wenngleich mit Unterbrechungen. Um 1878 jedoch war das Gelände so gut wie vergessen. Heute ist der Friedhof Bestandteil des Freedom Trail und wird von vielen Touristen und Fotografen besucht. Der Copp's Hill Burying Ground ist seit 1974 in das National Register of Historic Places eingetragen. Grabstätten bekannter Persönlichkeiten Die Mather-Familie (Gemeinschaftsgrab): Increase Mather – Puritanischer Pfarrer Cotton Mather – Puritanischer Pfarrer Salem Mother Robert Newman – Patriot, der die Signal-Laternen auf dem Turm der Old North Church für den Mitternachtsritt von Paul Revere nach Lexington und Concord anzündete Prince Hall – Vater der Schwarzen Freimaurerei George Worthylake – Erster Wärter des Boston Light Edmund Hartt – Schiffbauer der Constitution, dem ältesten noch fahrenden Kriegsschiff der Welt Weblinks Informationen zum Friedhof als Teil des Freedom Trail Weitere Informationen bei Celebrate Boston Einzelnachweise
Museu de la Ciència de Boston

El Museu de la Ciència de Boston (MoS) és un museu de ciència i zoològic interior ubicat a Boston, Massachusetts, localitzat al Parc de Ciència, una parcel·la sobre el riu Charles. El museu realitza cada dia presentacions vives per tot l'edifici, juntament amb espectacles al Planetarium Charles Hayden i el Teatre Mugar Omni, l'única pantalla domed d'IMAX en Nova Anglaterra. El museu és també un membre acreditat de l'Associació de Zoològics i Aquàriums (AZA) i és la casa de mes de 100 animals, molts dels quals han estat rescatats i rehabilitats de diverses situacions perilloses. El museu va començar el 1830 com la Societat de Boston d'Història Natural, per compartir interessos científics. La seva primera reunió va ser el 9 de febrer de 1830 amb la assistència de set membres originals: Walter Channing, Benjamin E. Verd, George Hayward, John Ware, Edward Brooks, Amos Binney i George B. Emerson. En el segle xix, va ser conegut com el Museu d'Història Natural de Boston. El 1862, després de passar per diverses instal·lacions provisionals, va ocupar un edifici construït en l'àrea de Back Bay de la ciutat que va ser batejat amb el nom de «Museu d'Història Natural de Nova Anglaterra». El museu va ser ubicat a prop de l'Edifici original Rogers de l'Institut de Tecnologia de Massachusetts (MIT), sent ambdós estructures neoclassiques dissenyades per William G. Preston. L'edifici original del MIT va ser derrocat el 1939, però l'edifici de Museu d'Història Natural sobreviu avui, com a casa aparador de mobles. Va ser rebatejat Museu de la Ciència el 1939, sota la direcció de Henry Bradford Washburn, Jr., un alpinista americà. Referències Enllaços externs Museu de la Ciència de Boston - Lloc web oficial (anglès) The museum's current Science & Technology Center Current Exhibits & Reviews A science podcast from the Current Science & Technology Center
Musée de la Science (Boston)

Le musée de la Science (Museum of Science en anglais) se trouve dans la ville de Boston (Massachusetts), dans le Nord-Est des États-Unis. Il propose différentes expositions en relation avec la physique, la chimie ou la biologie. Les visiteurs peuvent accéder à un planétarium. Histoire Le musée de la Science de Boston trouve ses origines dans la fondation en 1830 de la société d'histoire naturelle de Boston (Boston Society of Natural History) qui rassemblait des spécimens d'animaux naturalisés. Elle acheta un bâtiment en 1864 dans le quartier de Back Bay et diversifia ses collections. Après 1945, le musée de la Science fut officiellement fondé et s'installa dans le parc de la science (Science Park), où il allait demeurer jusqu'à nos jours. Le musée ouvrit ses portes au public en 1951. Notes et références Liens externes (en) Site officiel Portail des musées Portail des sciences Portail de Boston
Музей науки (Бостон)

Музей науки (англ. The Museum of Science, сокр. MoS) — достопримечательность Бостона, расположенная в Парке науки на берегу реки Чарльз, в США. Наряду с 500 интерактивными выставками, в музее функционируют и традиционные экспозиции, а также работают планетарий Чарльза Хайдена и кинотеатр Mugar Omni IMAX (единственный куполообразный экран IMAX в Новой Англии). Музей ведёт отсчёт своей истории с 1830 года. В тот год несколько любителей образовали Бостонское общество изучения естественной истории, как такового музея ещё не было. Общество коллекционировало естественнонаучные экспонаты и устраивало выставки. После войны историческое здание музея было продано; он был возрождён уже под именем «Бостонский музей науки» (англ. Boston Museum of Science). В музее очень много внимания уделено животному миру. В нём представлены копии различных животных, описаны их особенности и условия обитания. Экспонаты постоянно обновляются. Музей является аккредитованным членом Ассоциации зоопарков и аквариумов (англ. Association of Zoos and Aquariums, AZA). Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Музей науки (Бостон) Официальный сайт музея . Дата обращения: 2 ноября 2011. Архивировано 18 марта 2012 года.
Музей науки (Бостон)

Музей науки (Бостон) (англ. The Museum of Science, MoS) — визначна пам'ятка Бостона, розташована в Парку науки, неподалік річки Чарльз. Поряд з 500 інтерактивними виставками, в музеї проходить безліч живих демонстрацій, а також працюють планетарій Чарльза Хайдена і кінотеатр Mugar Omni IMAX єдиний куполоподібний екран IMAX у Новій Англії. Музей є акредитованим членом Асоціації зоопарків і акваріумів (Association of Zoos and Aquariums, AZA) і в ньому знайшли собі притулок сотні тварин. Історія заснування Музей був заснований в 1830 році, як такого музей не було, а замість нього існувала група осіб, які утворювали Бостонське товариство вивчення природної історії. Товариство колекціонувало природничо-наукові експонати і влаштовувало виставки. Після війни будинок музею було продано і музей був відновлений вже під ім'ям «Бостонський музей науки» (Boston Museum of Science). Історичні події музею Перша лінза Френеля, яка використовується в маяках США, була представлена відвідувачам на початку 1950-х і аж до 1979 року; Від серпня до жовтня 2004 року в музеї була представлена американська прем'єра трилогії Володар Перснів, також тут були представлені костюми акторів, які виготовлялись в Новій Зеландії; Від 25 жовтня 2009 року до 21 лютого 2010 року в музеї перебувала виставка "Harry Potter: The Exhibition". Посилання Офіційний сайт Музею науки (Бостон)
Park Street Church

La Park Street Church à Boston (Massachusetts) est une église congrégationaliste, située au coin de Tremont Street et de Park Street. Elle se trouve sur le Freedom Trail, un parcours touristique permettant de découvrir les principaux édifices historiques de la ville. Elle fut fondée en 1809 par des membres de la Old South Meeting House et dessinée par l'architecte Peter Banner. La paroisse est membre de la Conservative Congregational Christian Conference. Lien externe (en) ParkStreet.org Portail de l’architecture chrétienne Portail de Boston
Церковь Парк-Стрит

Це́рковь Парк-Стрит (англ. Park Street Church) — консервативно-конгрегациональная церковь в центральной части Бостона, рядом с парком Бостон-Коммон. Её строительство было начато в 1809 году, и она была построена в очень короткий срок — от начала строительства до освящения церкви прошло меньше года. Является третьей из шестнадцати точек на исторической Тропе Свободы. История и архитектура Документ об основании церкви был подписан 27 февраля 1809 года — именно от этой даты принято отсчитывать историю церкви Парк-Стрит, которая в 2009 году отметила своё 200-летие. Место для строительства новой церкви было выбрано в марте 1809 года — у пересечения улиц Парк (Park Street) и Тремонт (Tremont Street), где ранее находилось бостонское зернохранилище. Церковь Парк-Стрит строилась по проекту английского архитектора Питера Баннера. Считается, что этот проект был выполнен в стиле, навеянном работами известного английского архитектора Кристофера Рена (1632—1723). В частности, шпиль церкви Парк-Стрит был спроектирован по образу шпиля лондонской церкви Святой Бригитты (англ. St Bride's Church). Во время войны 1812 года в подвале церкви хранили порох. С тех пор за местом, где находится церковь, закрепилось название «серный угол» (англ. Brimstone Corner). Высота церкви со шпилем составляет 217 футов (66 м). После окончания строительства в 1810 году, она стала самым высоким зданием Бостона, превысив Старую Северную церковь. Церковь Парк-Стрит оставалась самым высоким зданием города до 1867 года, когда была построена Ковенантская церковь (англ. Church of the Covenant). См. также Список самых высоких зданий Бостона Примечания
Церква Парк-Стріт

Церква Парк-Стріт (англ. Park Street Church) — консервативно-конгрегаціональна церква в центральній частині Бостона, поряд з парком Бостон-Коммон. Її будівництво розпочалось в 1809 році, і вона була побудована в дуже короткий термін — від початку будівництва і до освячення церкви прошло менш ніж рік. Є третьою з шістнадцяти точок на історичній Стежці Свободи. Історія і архітектура Документ про заснування церкви був подписаний 27 лютого 1809 року — саме від цієї дати починається історія церкви Парк-Стріт, яка в 2009 році відзначала своє 200-річчя. Місце для будівництва нової церкви було вибрано в березні 1809 року — на перетині вулиць Парк ( Park Street ) і Тремонт ( Tremont Street ), де раніше знаходилося бостонське зерносховище. Церква Парк-Стріт будувалась за проектом архітектора Пітера Баннера (Peter Banner). Вважається, що цей проект був виконаний в стилі, навіяний роботами відомого англійського архітектора Крістофера Рена (1632—1723). Зокрема, шпиль церкви Парк-Стріт був спроектований за зразком шпиля лондонської церкви Святої Бригіти (англ. St Bride's Church). Під час війни 1812 року в підвалі церкви зберігали порох. З тих пір за місцем, де знаходиться церква, закріпилась назва «сірий кут» (англ. Brimstone Corner). Висота церкви зі шпилем — 217 футів (66 м). Після закінчення будівництва в 1810 році, вона стала найвищою будівлею Бостона, перевищивши Стару Північну церкву. Церква Парк-Стріт залишалась найвищою будівлею міста до 1867 року, коли було побудовано Ковенантську церкву (Church of the Covenant). Див. також Список найвищих будівель Бостона Примітки
King's Chapel (Boston)

La King's Capel es una iglesia de Boston, Massachusetts, que data de 1749. Está afiliada a la Asociación Unitaria Universalista y se define a sí misma como "unitaria en su teología, anglicana en su culto, y congregacional en su gobernancia". La congregación de la Capilla Real fue fundada por el Gobernador Real Sir Edmund Andros en 1636 como la primera comunidad anglicana en la colonia de Nueva Inglaterra durante el reinado del rey Jacobo II de Inglaterra. El edificio original fue construido en madera en 1688 en la esquina de las calles School y Tremont, donde permanece hoy en día. Fue edificada en un terreno destinado a enterramientos, ya que ningún bostoniano quería vender su tierra a una iglesia no calvinista. En 1749, comenzó la construcción de la estructura actual de piedra, que fue diseñada por Peter Harrison y completada en 1754. El edificio de piedra fue construido alrededor del edificio de madera. Cuando su construcción fue completada, la estructura de madera fue desmontada y extraída a través de las ventanas de la nueva iglesia. La madera fue enviada a Nueva Escocia, donde se utilizó para construir otra iglesia anglicana. Durante la revolución americana, la capilla estuvo abandonada y fue renombrada como la "Capilla de Piedra", evitando aludir a la monarquía. En 1782, los pocos lealistas que permanecían en Estados Unidos, reabrieron la iglesia. En 1785, el reverendo James Freeman convirtió a sus feligreses de la King's Chapel al movimiento unitario, pero seguía considerándose un episcopaliano. En su liturgia actual sigue manteniendo un estilo híbrido entre las doctrinas episcopaliana y unitaria. La campana de la capilla, producida en Inglaterra, fue instalada en 1772. En 1814 ésta se rompió, y fue arreglada por Paul Revere. Es la campana más grande hecha por su fundición y la última que hizo Revere antes de morir. Referencias
King's Chapel

La King's Chapel (chapelle du roi) est une église unitarienne de Boston, dans l'État du Massachusetts. Le premier édifice fut construit en 1688 et était en bois. Elle fut construite sur un cimetière car les puritains de Boston ne voulaient pas vendre un terrain pour ériger une église anglicane. L'église actuelle fut construite en pierre entre 1749 et 1754. La cloche actuelle a été fondue en Angleterre et montée en 1772. Aujourd'hui, elle fait partie du parcours touristique du Freedom Trail. En 1785, la King's Chapel a quitté l'église anglicane et est devenue la première église unitarienne aux États-Unis. Aujourd'hui elle est affilliée au Unitarian Univeralist Association of Congregations. Le cimetière adjacent homonyme contient les tombes de John Winthrop et William Dawes. Annexes Articles connexes Granary Burying Ground Liens externes (en) Site officiel Ressource relative à l'architecture : Registre national des lieux historiques Portail de Boston Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail du Registre national des lieux historiques
King's Chapel

La King's Chapel è una congregazione cristiana unitariana indipendente americana affiliata alla Unitarian Universalist Association, che si definisce "unitaria nella teologia, anglicana nel culto e congregazionalista nella governance". Si trova in quella che per un periodo dopo la Rivoluzione americana fu chiamata la "Stone Chapel", una struttura del XVIII secolo situata all'angolo tra Tremont Street e School Street a Boston, nel Massachusetts ed è una tappa del Freedom Trail.. L'edificio della cappella, completato nel 1754, è uno dei progetti più raffinati del famoso architetto coloniale Peter Harrison ed è stato designato National Historic Landmark nel 1960 per il suo valore architettonico. Dal 1785 la congregazione celebra i propri riti seguendo una versione unitariana del Libro della Preghiera Comune, attualmente alla sua nona edizione. Nonostante il nome, l'adiacente King's Chapel Burying Ground non è affiliato alla cappella né ad alcuna altra chiesa; è infatti antecedente alla chiesa attuale di oltre un secolo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su King's Chapel Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su kings-chapel.org. King's Chapel, su archINFORM.
Королевская часовня (Бостон)

Короле́вская часо́вня (англ. King's Chapel) — унитарианская церковь в центральной части Бостона, построенная в 1749—1754 годах. Она находится на пересечении улиц Скул (School Street) и Тремонт (Tremont Street), недалеко от парка Бостон-Коммон. Является пятой из шестнадцати точек на исторической Тропе Свободы. История и архитектура Первая Королевская часовня, построенная на этом месте в 1686 году, была деревянной. Она была первой англиканской церковью в Бостоне, при этом второй англиканской церковью была Старая Северная церковь (1723), сохранившаяся до сих пор. Строительство нынешней Королевской часовни, которую спроектировал архитектор Питер Харрисон (Peter Harrison), началось в 1749 году и продолжалось до 1754 года. Сначала вокруг старой деревянной часовни были построены каменные стены, образующие прямоугольник размером примерно 65×100 футов (19,8×30,5 м), а после этого старое деревянное здание было демонтировано и по частям вынесено через арочные окна нового каменного здания. Передняя часть здания украшена ионическими колоннами, а внутри часовни находятся парные колонны, выполненные в коринфском стиле. После ухода британцев из Бостона в 1776 году Королевская часовня была отделена от английской церкви, и в течение некоторого времени её называли просто «каменной часовней» (англ. Stone Chapel). Рядом с Королевской часовней находится небольшое кладбище Кингс-Чапел (King's Chapel Burying Ground) — самое старое из существующих кладбищ Бостона. 9 октября 1960 года Королевской часовне был присвоен статус национального исторического памятника США, а 2 мая 1974 года она была внесена в Национальный реестр исторических мест США под номером 74002045. Примечания
Королівська каплиця (Бостон)

Королівська каплиця (англ. King's Chapel) — унітаріанська церква в центральній частині Бостона, штат Массачусетс. Побудована у 1749—1754 роках. Історія Перша дерев'яна Королівська каплиця була побудована на цьому місці 1686 року королівським губернатором домініону Нової Англії Едмундом Андросом. Вона була першим храмом англіканської церкви в Бостоні (другим англіканським храмом була Стара Північна церква, яка діє донині). Будівництво нової Королівської каплиці розпочалось 1749 року за проєктом архітектора Пітера Гаррісона і тривало до 1754 року. Спочатку навколо старої дерев'яної каплиці було побудовано кам'яні стіни, які утворювали прямокутник приблизно 19,8×30,5 метра, після чого конструкції з дерева було демонтовано. Передня частина нової церкви була прикрашена іонічними колонами, у той час як всередині каплиці побудували парні колони у коринфському стилі. Після того, як британці залишили Бостон 1776 року, Королівська каплиця вийшла з підпорядкування англійської церкви і деякий час називалась просто Кам'яною каплицею (англ. Stone Chapel), доки 1782 року нею не заволоділа унітаріанська община. Дзвін Королівської каплиці відлитий в Англії, було встановлено 1772 року. У 1814 році він тріснув, був відремонтований Пол Ревіром з синами і повернутий на місце. Поруч із Королівською каплицею розташований невеликий цвинтар Кінгс-Чапел (King's Chapel Burying Ground) — найстаріший з наявних некрополів Бостона. 9 жовтня 1960 року Королівській каплиці було надано статус національної історичної пам'ятки США, а 2 травня 1972 року її було внесено до Національного реєстру історичних місць США під номером 74002045. Примітки Посилання Офіційний сайт
Granary Kirkegaard

Granary Kirkegaard (engelsk: Granary Burying Ground) er en historisk kirkegård i Boston i Massachusetts i USA. Kirkegården er grundlagt i 1660. Kirkegården er den tredjeældste i Boston-området. Kirkegården er begravelsesplads for mange notabiliteter, som døde under den amerikanske uafhængighedskrig, blandt andet Paul Revere, tre underskrivere af USA's uafhængighedserklæring, fem ofre fra Bostonmassakren etc. Antallet af grave er opgivet til 2.345. Eksterne henvisninger Granary Burying Ground, hjemmeside
Granary Burying Ground

Créé en 1660, le Granary Burying Ground est le troisième plus vieux cimetière de la ville de Boston dans le Massachusetts. Il est situé dans la Tremon Street. Plusieurs personnalités de la guerre d'indépendance des États-Unis y reposent : Samuel Adams (1722-1803), John Hancock (1737-1793), Paul Revere (1735-1818), ainsi que trois signataires de la Déclaration d'indépendance des États-Unis et les cinq victimes du « massacre de Boston ». Ce cimetière fait partie du Freedom Trail, un parcours historique dans Boston pour les touristes. Il contient environ 2 345 tombes, bien que l'on estime que 5 000 personnes soient enterrées dans ce cimetière. Chaque tombe contient à peu près 20 corps ; la Infant Tomb contient à elle-seule 400 bébés. En effet, à l'époque les pierres tombales étaient chères et il était commun de mettre plusieurs membres d'une même famille en dessous d'une même pierre. Liens externes (en) le site du Boston National Historic Park Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la mort Portail de Boston