NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pineville (Louisiana)

Pineville is een plaats (city) in de Amerikaanse staat Louisiana, en valt bestuurlijk gezien onder Rapides Parish. Demografie Bij de volkstelling in 2000 werd het aantal inwoners vastgesteld op 13.829. In 2006 is het aantal inwoners door het United States Census Bureau geschat op 14.500, een stijging van 671 (4.9%). Geografie Volgens het United States Census Bureau beslaat de plaats een oppervlakte van 31,2 km², waarvan 29,7 km² land en 1,5 km² water. Plaatsen in de nabije omgeving De onderstaande figuur toont nabijgelegen plaatsen in een straal van 28 km rond Pineville. Externe link (en) Statistieken, kaarten en andere informatie over Pineville op city-data.com
Pineville (Luisiana)

Pineville é uma cidade localizada no estado americano de Luisiana, na Paróquia de Rapides. Demografia Segundo o censo americano de 2000, a sua população era de 13.829 habitantes. Em 2006, foi estimada uma população de 14.500, um aumento de 671 (4.9%). Geografia De acordo com o United States Census Bureau tem uma área de 31,2 km², dos quais 29,7 km² cobertos por terra e 1,5 km² cobertos por água. Localidades na vizinhança O diagrama seguinte representa as localidades num raio de 28 km ao redor de Pineville. Referências Ligações externas Estatísticas, mapas e outras informações sobre Pineville em city-data.com
Пайнвилл (Луизиана)

Пайнвилл (англ. Pineville) — город прихода Рапидс в штате Луизиана в Соединённых Штатах Америки. Согласно проведённой в 2020 году переписи населения США, население города составляло 14 384 человека; это 22-й город штата по числу жителей. История В 1860 году в шаговой доступности от Пайнвилла открылась Военная академия и образовательная семинария штата Луизиана, которая со временем была преобразована в Университет штата Луизиана. Исторически Пайнвилл был «сухим» городом, в котором не было в продаже легально доступных Алкогольных напитков. На референдуме, проведенном в 1980-х годах, избиратели продолжили поддерживать запрет на алкоголь. Мэр Кларенс Филдс, вступивший в должность в 1999 году, поддержал проведение еще одного референдума, чтобы разрешить продажу спиртных напитков в ресторанах. На дополнительных выборах в 2013 году избиратели одобрили продажу спиртных напитков в ресторанах. География Пайнвилл расположен через реку Ред-Ривер от более крупного города Алегзандрия, который является административным центром округа, и является частью Алегзандрийской столичной статистической зоны. По данным Бюро переписи населения США, общая площадь города составляет 12,1 квадратных миль (31,3 км2), из которых 11,5 квадратных миль (29,7 км2) — это суша, а 0,6 квадратных миль (1,6 км2) (4,97%) — водная поверхность. Климат Для этого климатического региона характерны большие сезонные перепады температур, с тёплым или жарким и влажным летом и мягкой зимой. Согласно системе классификации климатов Кёппена, в Пайнвилле влажный субтропический климат, на климатических картах обозначаемый как «Cfa». См. также Список городов Луизианы по численности населения Примечания Ссылки pineville.net — официальный сайт Пайнвилл (англ.).
Пајнвил (Луизијана)

Пајнвил (енгл. Pineville) град је у америчкој савезној држави Луизијана. Демографија По попису из 2010. године број становника је 14.555, што је 726 (5,2%) становника више него 2000. године. Види још Списак градова у САД по броју становника Највећи градови у САД по деценијама Референце Литература Спољашње везе United States Census Bureau
Pineville, Louisiana

Pineville är en stad (city) i Rapides Parish i delstaten Louisiana i USA. Staden hade 14 384 invånare, på en yta av 33,99 km² (2020). Den ligger vid floden Red River och på andra sidan floden ligger den lite större staden Alexandria. Pineville är säte för Louisiana College. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Pineville. Officiell webbplats
Пайнвілл (Луїзіана)

Пайнвілл (англ. Pineville) — місто в США, в окрузі Рапід штату Луїзіана. Населення — 14 384 особи (2020). Географія Пайнвілл розташований за координатами 31°20′32″ пн. ш. 92°24′31″ зх. д. (31.342195, -92.408747). За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 34,15 км², з яких 32,72 км² — суходіл та 1,43 км² — водойми. Клімат Демографія Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 14 555 осіб у 5621 домогосподарстві у складі 3395 родин. Густота населення становила 426 осіб/км². Було 6105 помешкань (179/км²). Расовий склад населення: До двох чи більше рас належало 1,9 %. Частка іспаномовних становила 2,6 % від усіх жителів. За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,9 % — особи молодші 18 років, 64,1 % — особи у віці 18—64 років, 13,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 33,6 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 95,4 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 94,4 чоловіків також старших 18 років. Середній дохід на одне домашнє господарство становив 49 639 доларів США (медіана — 38 049), а середній дохід на одну сім'ю — 59 784 долари (медіана — 46 493). Медіана доходів становила 40 506 доларів для чоловіків та 32 589 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 21,3 % осіб, у тому числі 30,4 % дітей у віці до 18 років та 14,5 % осіб у віці 65 років та старших. Цивільне працевлаштоване населення становило 5438 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 29,9 %, роздрібна торгівля — 13,4 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 8,5 %, будівництво — 8,5 %. Примітки Джерела
New Orleans Morial Convention Center

El Ernest Morial Convention Center, se encuentra en el centro de Nueva Orleans, Luisiana, Estados Unidos. El extremo inferior del edificio uno se encuentra a 500 m (1640 pies) río arriba de Canal Street, a orillas del Río Misisipi. Lleva el nombre del exalcalde de Nueva Orleans Ernest Nathan Morial. Tiene alrededor de 102 000 m² (1,1 millones de pies cuadrados) de espacio de exhibición, que cubre casi 11 bloques, y más de 280 000 m² (3 millones de pies cuadrados) de espacio total. El frente del edificio principal tiene 1 kilómetro de largo. Historia El centro se planificó a partir del año 1978. Es la quinta instalación más grande de su tipo en los Estados Unidos y, a principios del 2005, era la segunda más concurrida. La primera parte del edificio se construyó como parte de la Exposición Mundial de Luisiana de 1984; una serie de adiciones en décadas posteriores expandieron el centro río arriba. El complejo recibió su nombre en honor a Ernest N. Morial, el primer alcalde afroamericano de la ciudad, en 1992. En 2008, el centro pasó a llamarse Centro de convenciones New Orleans Morial para enfatizar su ubicación en Nueva Orleans.​ Del 26 al 27 de agosto del 2005, Wheel of Fortune vino a grabar tres semanas de espectáculos en el centro de convenciones. Pero como el huracán Katrina amenazaba la zona, cancelaron la última semana para poder evacuar.[cita requerida] Después de Katrina, el Centro de Convenciones fue el segundo refugio más importante para los sobrevivientes, después del Superdomo de Luisiana.[cita requerida] Después de servir como clínica médica temporal durante algún tiempo, la estructura nuevamente comenzó a recibir convenciones a principios del 2006, incluida la Asociación Estadounidense de Bibliotecas.[cita requerida] Renovación del Complejo El Centro de Convenciones terminó una renovación completa de las instalaciones en noviembre del 2006. Un proyecto de expansión previamente programado, que agregaría 524 000 pies cuadrados (48 700 m²) de espacio de exhibición en un nuevo edificio, se retrasó temporalmente. Las renovaciones de 2006 incluyeron la creación del New Orleans Theatre de 4032 asientos, una sala de conciertos utilizada principalmente para conciertos, espectáculos teatrales de Broadway y otros eventos especiales.​ Eventos NBA All-Star Celebrity Game. All-Star Game de la NBA 2014.​ PFL 8, evento de artes marciales mixtas Miss Universo 2022 14 de enero del 2023.​ Referencias
Palais des Congrès Ernest N. Morial

Le New Orleans Morial Convention Center (anciennement dénommé Ernest N. Morial Convention Center) est un Palais des congrès à La Nouvelle-Orléans, États-Unis. La partie basse du Bâtiment 1 est située 500 m en amont de Canal Street sur les berges du Mississippi. Il est dénommé d'après l'ancien Maire de La Nouvelle-Orléans Ernest N. Morial. Vers l'année 2006, il y avait 0,102 km2 d'espace d'exposition, couvrant presque 11 blocks, et plus de 0,280 km2 d'espace total. La façade du bâtiment principal fait 1 kilomètre de long. Notes Portail de La Nouvelle-Orléans
Parc historique national et réserve Jean Lafitte

Le parc historique national et réserve Jean Lafitte ((en) Jean Lafitte National Historical Park and Preserve) est un parc national américain qui protège des exemples significatifs des riches ressources naturelles et culturelles du delta du Mississippi en Louisiane. Le parc, du nom du flibustier Jean Lafitte, cherche à illustrer l'influence de l'environnement et de l'histoire sur le développement d'une culture régionale unique. Il est constitué de six sites physiquement séparés et d'un centre de visite situé dans le Quartier Français (ou vieux carré) de La Nouvelle-Orléans. Acadie Trois sites aident à interpréter la culture acadienne dans cette zone : L’Acadian Cultural Center, à Lafayette ; Le Prairie Acadian Cultural Center, à Eunice Le Wetlands Acadian Cultural Center, à Thibodaux Réserve Barataria La réserve Barataria, située à Marrero, est basée sur l'histoire culturelle et naturelle de la région. La réserve propose des sentiers de randonnée et des parcours de canoë dans les forêts et les marécages. Chalmette À Chalmette, à environ 10 kilomètres au sud-ouest de La Nouvelle-Orléans, se trouvent la Chalmette Unit of Jean Lafitte National Historical Park, qui protège le champ de bataille de Chalmette (voir l'article bataille de La Nouvelle-Orléans) et le cimetière national de Chalmette, lieu de repos des combattants de la guerre de Sécession, de la guerre hispano-américaine, des Première et Seconde Guerre mondiale et de la guerre du Viêt Nam. Quartier Français Au 419 Decatur Street, à La Nouvelle-Orléans, dans le Quartier Français, se tient le centre de visite du parc, axé sur l'histoire de la ville et les diverses cultures de la région du delta du Mississippi. La ville abrite également le centre administratif du parc. Histoire administrative Le Chalmette Monument and Grounds est créé le 4 mars 1907 puis transféré du département de la Guerre au National Park Service le 10 août 1933. Il prend le nom de Chalmette national historical park le 10 août 1939. Il figure au Registre national des lieux historiques depuis le 11 juillet 1974. Chalmette est incorporé au nouveau parc Jean Lafitte le 10 novembre 1978. Notes et références Annexes Liens externes Ressources relatives à la géographie : Geographic Names Information System National Parks Conservation Association NPSpecies Planning, Environment and Public Comment World Database on Protected Areas Ressources relatives à l'architecture : Harpers Ferry Center National Park Foundation NPS Stats (en) Parc historique national et réserve Jean Lafitte sur Natural Atlas (en) Site officiel (en) Sous-pages détaillées concernant les divers sites : Acadian Cultural Center Prairie Acadian Cultural Center Wetlands Acadian Cultural Center Barataria Preserve Champ de bataille de Chalmette et Cimetière National Centre de visite du quartier Français Bibliographie (en) The National Parks: Index 2001-2003. Washington : United States Department of the Interior. Portail de la conservation de la nature Portail de la Louisiane Portail de l’histoire
Plantation Destrehan

La plantation Destrehan est l'une des plus anciennes plantations du Sud des États-Unis. Elle se situe à Destréhan, en Louisiane. D'une architecture néo-classique, elle se caractérise par son toit à double pente. Histoire La maison des maîtres est construite en 1787 pour Robert Antoine Robin de Logny, sur sa plantation d'indigo. Elle est ensuite achetée par Marie Claude Céleste Eléonore Robin de Logny (1770-1824), la femme de Jean-Noel Destrehan (1759-1823). En 1811, la plantation a servi de tribunal lors du procès et de l'exécution de 18 esclaves capturés après la révolte de La Nouvelle-Orléans. Galerie Notes et références Voir aussi Bibliographie Eugene D Cizek, Destrehan manor house, St. Charles Parish, Louisiana: Historic structures report for the River Road Historical Society, 1982 Dana Rasmussen, Plantations and Great Homes across the Country, Vol. 2: Plantations in West Virginia, Louisiana, North Carolina, and South Carolina, Webster's Digital Services, 2011 (ISBN 978-1240961191) Herman De Bachelle Seebold, Old Louisiana Plantation Homes And Family Trees, Pelican Publishing, 1971 (ISBN 978-1565547988) Articles connexes Registre national des lieux historiques Architecture aux États-Unis Architecture coloniale Créoles de Louisiane Jean-Noël d’Estrehan Esclavage aux États-Unis Plantations du Sud des États-Unis Révolte de La Nouvelle-Orléans Liens externes Ressource relative à l'architecture : Registre national des lieux historiques (en) site officiel de la Plantation Destrehan (en) Louisiana State Museum, Plantation Destrehan (en) National Register Historic Place, Plantation Destrehan Portail du Registre national des lieux historiques Portail du néo-classicisme Portail de l'agriculture et de l'agronomie Portail de l’esclavage Portail de la Louisiane
Shirley Field (Tallulah, Louisiana)

Shirley Field, also known as Scott Airfield, located off US 80 just east of Tallulah, Louisiana, dates from 1922. It was listed on the National Register of Historic Places on February 14, 1985. The listing included two contributing buildings and a contributing site. It is notable in the area of agriculture for its role in the development of cotton crop dusting, to control boll weevils. The field includes a Mission Revival-style terminal with round arch windows and a metal tile roof. It also includes a frame hangar from the 1920s, as well as two hangars from the 1950s. See also National Register of Historic Places listings in Madison Parish, Louisiana References
Vicksburg–Tallulah Regional Airport

Vicksburg–Tallulah Regional Airport is a public-use general aviation airport in Madison Parish, Louisiana, United States since 1992. It lies just north of the village of Mound, about 9 miles (14 km) east of Tallulah and roughly 7 nautical miles (13 km) west of Vicksburg, Mississippi. The facility is owned by the Vicksburg–Tallulah District and serves the Vicksburg–Tallulah area for business and recreational flying. Facilities Vicksburg–Tallulah Regional has one asphalt runway, 18/36, measuring 5,002 by 100 ft (1,525 by 30 m) with medium-intensity edge lighting. Runway 36 is equipped with a simplified short approach lighting system and Precision Approach Path Indicators. The field has published instrument procedures, including an ILS/LOC to Runway 36 and RNAV approaches to both runway ends. An on‑field ASOS provides weather on 118.525 MHz. The airport offers 100LL and Jet A fuel and standard FBO services through the airport administration. Ownership and governance The airport is owned by the Vicksburg–Tallulah District and managed by the Vicksburg–Tallulah District Airport Board. In state filings, the Board is reported as a quasi‑governmental component unit of the Madison Parish Police Jury. The Louisiana Department of Transportation and Development lists the facility under site code TVR with its administrative address at 175 VTR Airport Road, Tallulah, LA 71282. Tenants and attractions The Southern Heritage Air Foundation and its Southern Heritage Air Museum are located on the airfield, hosting an aviation museum and events such as formation clinics and air shows. Codes The airport uses FAA location identifier TVR and ICAO code KTVR. It does not have an assigned IATA code; the open-data dataset at OurAirports reports the IATA field blank for KTVR, with TVR shown as the local/FAA code. See also List of airports in Louisiana References External links Official website "AirNav: KTVR". AirNav. "Louisiana Airport Directory – TVR". Louisiana DOTD.
Natchitoches Regional Airport

Natchitoches Regional Airport (ICAO: KIER, FAA LID: IER) is a city-owned public-use airport located two nautical miles (4 km) south of the central business district of Natchitoches, a parish seat of Natchitoches Parish, Louisiana, United States. Although most U.S. airports use the same three-letter location identifier for the FAA and IATA, Natchitoches Regional Airport is assigned IER by the FAA but has no designation from the IATA. The airport is the location of the plane crash which claimed the lives of Jim Croce and several others at 9:45 PM CDT on September 20, 1973, less than an hour after the end of Croce's last concert. Facilities and aircraft Natchitoches Regional Airport covers an area of 205 acres (83 ha) at an elevation of 121 feet (37 m) above mean sea level. It has two asphalt paved runways: 17/35 is 5,003 by 150 feet (1,525 x 46 m) and 7/25 is 4,000 by 100 feet (1,219 x 30 m). For the 12-month period ending July 10, 2008, the airport had 15,715 aircraft operations, an average of 43 per day: 98% general aviation, 1% air taxi and 1% military. At that time there were 45 aircraft based at this airport: 82% single-engine, 9% multi-engine, 2% jet, 4% helicopter and 2% ultralight. See also List of airports in Louisiana References External links Northwestern State University: Flight training facility at Natchitoches Archived 2007-03-10 at the Wayback Machine FAA Terminal Procedures for IER, effective July 9, 2026 Resources for this airport: FAA airport information for IER AirNav airport information for KIER FlightAware airport information and live flight tracker NOAA/NWS weather observations: current, past three days SkyVector aeronautical chart, Terminal Procedures
Gold Mine on Airline

La Gold Mine on Airline (nommé Zephyr Field de 1997 à 2016 puis Shrine on Airline jusqu'en 2020) est un stade de baseball situé à Metairie dans la banlieue de La Nouvelle-Orléans en Louisiane. Depuis 1997, c'est le domicile des Baby Cakes de La Nouvelle-Orléans (appelés Zephyrs de La Nouvelle-Orléans jusqu'en 2016), qui sont une équipe de baseball mineur de niveau Triple-A en Ligue de la côte du Pacifique et affiliés avec les Mets de New York de la Ligue majeure de baseball. Depuis 2020, l'enceinte accueille l'équipe de rugby à XV des Gold de la Nouvelle-Orléans qui évolue en Major League Rugby. Le Shrine on Airline a une capacité de 11 000 places. Histoire Événements Triple-A All-Star Game, 14 juillet 1999 Conference USA Tournament, 1998 et 2001 Sun Belt Conference Tournament, 1999 Super Regional (LSU/Tulane), 2001 Class 5A Louisiana High School Athletic Association Baseball Tournament, 2004 et 2005 Dimensions Champ gauche : 333 pieds (101,5 mètres) Champ centre : 407 pieds (124,1 mètres) Champ droit : 332 pieds (101,2 mètres) Notes et références Voir aussi Articles connexes Baby Cakes de La Nouvelle-Orléans Liens externes (en) Le Shrine on Airline sur le site officiel des Baby Cakes de La Nouvelle-Orléans Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du baseball Portail du rugby à XV Portail de La Nouvelle-Orléans
Shreveport Downtown Airport

Shreveport Downtown Airport (IATA: DTN, ICAO: KDTN, FAA LID: DTN) is a public use airport located in the Caddo Parish portion of Shreveport, Louisiana, United States. It is closer to downtown Shreveport than the larger Shreveport Regional Airport. It is owned by the Shreveport Airport Authority. Facilities and aircraft Shreveport Downtown Airport covers an area of 600 acres (240 ha) at an elevation of 179 feet (55 m) above mean sea level. It has two asphalt paved runways: 14/32 is 5,016 by 150 feet (1,529 x 46 m) and 5/23 is 4,198 by 75 feet (1,280 x 23 m). For the 12-month period ending November 15, 2023, the airport had 37,590 aircraft operations, an average of 103 per day: 98% general aviation, 1% air taxi and <1% military. At that time there were 175 aircraft based at this airport: 143 single-engine, 24 multi-engine, 6 jet and 2 glider. See also List of airports in Louisiana References External links Official website at City of Shreveport web site FAA Airport Diagram (PDF), effective July 9, 2026 FAA Terminal Procedures for DTN, effective July 9, 2026 Resources for this airport: FAA airport information for DTN AirNav airport information for KDTN ASN accident history for DTN FlightAware airport information and live flight tracker NOAA/NWS weather observations: current, past three days SkyVector aeronautical chart, Terminal Procedures
Aeroportul Shreveport Downtown

Aeroportul Shreveport Downtown (IATA: DTN, ICAO: KDTN, FAA LID: DTN) este un aeroport din Louisiana, Statele Unite ale Americii ce deservește zona Shreveport. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 55 m, aeroportul dispune de 2 piste. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de 2 piste. Pista 14/32 are suprafața de asfalt și dimensiunile 5.018 picioare × 150 picioare. Pista 05/23 are suprafața de asfalt și dimensiunile 3.200 picioare × 75 picioare. Terminale Note Vezi și
Pete Maravich Assembly Center

La Pete Maravich Assembly Center (PMAC) est une salle de basket-ball située à Baton Rouge, Louisiane. Les locataires sont les LSU Tigers. Histoire Événements Voir aussi Articles connexes LSU Tigers Liens externes (en) Site officiel Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du basket-ball Portail du volley-ball Portail du sport universitaire Portail des universités américaines Portail de la Louisiane
Pete Maravich Assembly Center

Il Pete Maravich Assembly Center è un palazzetto polifunzionale della capienza di 13,472 spettatori a Baton Rouge (Louisiana). Fu aperto nel 1972 ed è la casa delle squadre di pallacanestro della Louisiana State University: i Tigers e le Lady Tigers. Inizialmente era noto come LSU Assembly Center, ma fu rinominato in memoria di Pete Maravich, una leggenda dei Tigers, poco dopo la sua morte nel 1988. In quell'anno ha anche ospitato il torneo di pallacanestro maschile della Southeastern Conference. In città è nota con diversi soprannomi: "The PMAC" e "The House that Pete Built," o il più noto "The Deaf Dome," coniato da Dick Vitale. L'edificio è situato direttamente a nord del Tiger Stadium, e il suo tetto luminoso bianco può essere visto da molti punti di questo stadio. La costruzione include il Pete Maravich Pass, un'area dedicata alla vita e alle gesta di alunni della LSU e altre memorabilia della pallacanestro LSU. Prima che nell'Assembly Center, LSU giocava le sue partite casalinghe al John M. Parker Agricultural Coliseum (aka "Cow Palace"). Nel 1998 l'arena ha ospitato i Louisiana Bayou Beast della Professional Indoor Football League in due partite di preseason e otto di regular season oltre che la finale PIFL il 15 agosto 1998. Ha ospitato anche il torneo NCAA di basket nelle finali 1976 e 1986. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Pete Maravich Assembly Center
Baton Rouge City Club

The Baton Rouge City Club, also known as the Old Post Office, is a historic three-story building at 355 North Blvd in Baton Rouge, Louisiana. It was built in 1895 as a U.S. post office building. Its NRHP nomination asserts:The Old Post Office is one of the finest and most pretentious examples of turn-of-the-[20th]-century Renaissance Revival architecture in the state. Few other comparable buildings in Louisiana can boast such a high degree of stylistic sophistication and close adherence to Italian prototypes and such extensive use of terra cotta ornamentation, In its day, its design stood at the forefront of architectural development in the state. The building was listed on the National Register of Historic Places on June 9, 1980. It was also included in the Downtown Baton Rouge Historic District at the time of its creation on November 10, 2009. See also National Register of Historic Places listings in East Baton Rouge Parish, Louisiana References External links Media related to City Club of Baton Rouge at Wikimedia Commons