NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Alton (Illinois)

Alton è una città (city) degli Stati Uniti d'America, situata nella contea di Madison, nello Stato dell'Illinois, lungo le sponde del Mississippi. Monumenti e luoghi d'interesse Villa McPike, storica villa costruita nel 1869. È sepolto nell'Upper Alton Cemetery, il cimitero cittadino, Robert Wadlow. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Alton Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Alton Collegamenti esterni Alton, in OpenStreetMap. URL consultato il 4 luglio 2011.
Alton (Illinois)

Alton is een plaats (city) in de Amerikaanse staat Illinois, en valt bestuurlijk gezien onder Madison County. Demografie Bij de volkstelling in 2000 werd het aantal inwoners vastgesteld op 30.496. In 2006 is het aantal inwoners door het United States Census Bureau geschat op 29.269, een daling van 1227 (-4,0%). Geografie Volgens het United States Census Bureau beslaat de plaats een oppervlakte van 43,0 km², waarvan 40,5 km² land en 2,5 km² water. Alton ligt op ongeveer 186 m boven zeeniveau. Plaatsen in de nabije omgeving De onderstaande figuur toont nabijgelegen plaatsen in een straal van 12 km rond Alton. Geboren Robert Wadlow (1918-1940), langste mens Miles Davis (1926-1991), jazzmuzikant James Earl Ray (1928-1998), crimineel Externe link (en) Statistieken, kaarten en andere informatie over Alton op city-data.com
Alton (Illinois)

Alton – miasto w Stanach Zjednoczonych, w stanie Illinois, nad rzeką Missisipi. Demografia W 2006 roku populacja wynosiła 34 511. W 2023 liczba mieszkańców spadła do 25 006 osób, a gęstość zaludnienia poniżej 570 osób/km². Przemysł Ośrodek rafinacji ropy naftowej. Ciekawostki 22 lutego 1918 roku urodził się tam Robert Pershing Wadlow, najwyższy znany człowiek świata. 26 maja 1926 roku urodził się tam Miles Davis, amerykański trębacz, wirtuoz trąbki, lider grup jazzowych i kompozytor. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona miasta
Alton (Illinois)

Alton é uma cidade localizada no estado americano de Illinois, no Condado de Madison. A cidade foi fundada em 1818. É a cidade natal de Robert Wadlow, a pessoa mais alta da história, com 2,72 m de altura. Demografia Segundo o censo americano de 2000, a sua população era de 30.496 habitantes. Em 2006, foi estimada uma população de 29.269, um decréscimo de 1227 (-4.0%). Geografia De acordo com o United States Census Bureau tem uma área de 43,0 km², dos quais 40,5 km² cobertos por terra e 2,5 km² cobertos por água. Alton localiza-se a aproximadamente 186 m acima do nível do mar. Localidades na vizinhança O diagrama seguinte representa as localidades num raio de 12 km ao redor de Alton. Referências Ligações externas Estatísticas, mapas e outras informações sobre Alton em city-data.com
Олтон (Иллинойс)

О́лтон (англ. Alton) — город в штате Иллинойс (США). Он расположен на реке Миссисипи в округе Мадисон. В 2010 году в городе проживало 27 865 человек. Олтон является центром переработки сырой нефти. История Олтон был основан в 1837 году. Он стал местом дебатов между Авраамом Линкольном и Стивеном Дугласом. В 1959 году город был награждён премией «All-America City Award» (с англ. — «Всеамериканский город») присуждаемой Национальной гражданской лигой, которую неофициально называют «Нобелевской премией за конструктивное гражданство» и которая выдается за активную гражданскую позицию жителей некорпоративных сообществ Соединённых Штатов в жизни местного самоуправления. В городе находится центр искусств Джейкоби, три исторических района, Олтоновский музей истории и искусства, монумент Илайю Лавджою, амфитеатр Олтона. География Олтон расположен на юго-западе штата Иллинойс в округе Мадисон в 25 милях от Сент-Луиса. По данным Бюро переписи населения США город имеет общую площадь в 43,35 квадратных километров из которых 7,56 % составляет вода. Население По данным переписи 2010 года население Олтона составляло 27 865 человек (из них 47,8 % мужчин и 52,2 % женщин), в городе было 11 734 домашних хозяйства и 6854 семей. Расовый состав: белые — 68,5 %, афроамериканцы — 26,6 %, коренные американцы — 0,2 %, азиаты — 0,5 % и представители двух и более рас — 3,7 %. Из 11 734 домашних хозяйств 33,7 % представляли собой совместно проживающие супружеские пары (11,9 % с детьми младше 18 лет), в 19,2 % домохозяйств женщины проживали без мужей, в 5,6 % домохозяйств мужчины проживали без жён, 41,6 % не являлись семьёй. В среднем домашнее хозяйство ведут 2,33 человек, а средний размер семьи — 3,00 человек. Население города по возрастному диапазону по данным переписи 2010 года распределилось следующим образом: 24,1 % — жители младше 18 лет, 3,9 % — между 18 и 21 годами, 58,1 % — от 21 до 65 лет и 13,9 % — в возрасте 65 лет и старше. Средний возраст населения — 36,0 года. На каждые 100 женщин в Олтоне приходилось 91,6 мужчин, при этом на 100 совершеннолетних женщин приходилось 87,1 мужчин сопоставимого возраста. В 2014 году из 21 650 трудоспособных жителей старше 16 лет имели работу 10 995 человека. При этом мужчины имели медианный доход в 42 212 долларов США в год против 33 483 долларов среднегодового дохода у женщин. В 2014 году медианный доход на семью оценивался в 43 874 $, на домашнее хозяйство — в 36 076 $. Доход на душу населения — 20 515 $. 19,5 % от всего числа семей в Олтоне и 24,5 % от всей численности населения находилось на момент переписи за чертой бедности. Динамика численности населения: Примечания Ссылки cityofaltonil.gov (англ.) — официальный сайт Олтон (англ.).
Олтон (Илиноис)

Олтон (енгл. Alton) град је у америчкој савезној држави Илиноис. По попису становништва из 2010. у њему је живело 27.865 становника. Демографија Према попису становништва из 2010. у граду је живело 27.865 становника, што је 2.631 (8,6%) становника мање него 2000. године. Види још Списак градова у САД по броју становника Највећи градови у САД по деценијама Референце Литература Спољашње везе United States Census Bureau
Alton, Illinois

Alton är en stad i Madison County i Illinois i USA, ungefär 30 kilometer norr om Saint Louis i Missouri. Staden har en yta på 43,0 km² och en befolkning på 34 511 (enligt folkräkningen 2006). Den är belägen på Mississippifloden ovanför Missouriflodens mynning i den förra. Större delen av staden är belägen på branterna med utsikt över floddalen. Alton grundades 1818. Kända personer från Alton Miles Davis, jazzmusiker Ezekiel Elliott, utövare av amerikansk fotboll Mary Beth Hughes, skådespelare Carlyle August Luer, botaniker Dakota Mermis, ishockeyspelare Christina Romer, nationalekonom Charles Whittlesey, arkitekt Robert Wadlow, världens längsta man Källor
Олтон (Іллінойс)

Олтон (англ. Alton) — місто (англ. city) в США, в окрузі Медісон штату Іллінойс. Населення — 25 676 осіб (2020). Географія Олтон розташований за координатами 38°54′8″ пн. ш. 90°9′15″ зх. д. (38.902125, -90.154083). За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 43,35 км², з яких 40,07 км² — суходіл та 3,28 км² — водойми. Демографія Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 27 865 осіб у 11 734 домогосподарствах у складі 6854 родин. Густота населення становила 643 особи/км². Було 13266 помешкань (306/км²). Расовий склад населення: До двох чи більше рас належало 3,7 %. Частка іспаномовних становила 1,9 % від усіх жителів. За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24,1 % — особи молодші 18 років, 62,0 % — особи у віці 18—64 років, 13,9 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 36,0 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 91,6 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 87,1 чоловіків також старших 18 років. Середній дохід на одне домашнє господарство становив 46 721 долар США (медіана — 36 250), а середній дохід на одну сім'ю — 55 393 долари (медіана — 44 744). Медіана доходів становила 45 071 долар для чоловіків та 33 667 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 24,4 % осіб, у тому числі 33,1 % дітей у віці до 18 років та 12,8 % осіб у віці 65 років та старших. Цивільне працевлаштоване населення становило 10 995 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 28,8 %, роздрібна торгівля — 15,2 %, виробництво — 11,4 %, мистецтво, розваги та відпочинок — 9,0 %. Примітки Джерела
Illinois Holocaust Museum and Education Center

Das Illinois Holocaust Museum and Education Center in Skokie, Illinois, ist die wichtigste Holocaust-Gedenk- und Bildungsstätte im Mittleren Westen der USA. Der Architekt war Stanley Tigerman. Die initialen Kosten beliefen sich auf 45 Millionen US-Dollar. Auf der Museumsfläche, welche sich über 20.000 Quadratmeter ausdehnt, befinden sich einige hundert Ausstellungsstücke über den Holocaust. Das Museum verfügt über etwa 2000 Filmzeugnisse von Überlebenden des Holocaust und von anderen Völkermorden. Geschichte Im Jahr 1981 begann die Holocaust Memorial Foundation of Illinois, der Träger, mit der Tätigkeit in einem kleinen Geschäftslokal. Die Gründung der Stiftung und die Eröffnung dieses ersten bescheidenen Museums geschahen als Reaktion auf die Ankündigung von Neonazigruppen, durch Skokie – den Wohnort vieler Holocaustüberlebender – zu marschieren. Am 19. April 2009 wurde das neue, wesentlich größere Museum in Anwesenheit des ehemaligen US-Präsidenten Bill Clinton und mit dem Ehrengast Elie Wiesel feierlich eröffnet. Barack Obama, US-Präsident, und Shimon Peres, israelischer Präsident, beteiligten sich mittels Videobotschaften an den Feierlichkeiten. Freiwillige der Organisation Aktion Sühnezeichen Friedensdienste und österreichische Gedenkdiener (seit 2009) arbeiten in der Einrichtung mit. Weblinks Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise
Musée de l'Holocauste d'Illinois

Le musée de l'Holocauste et centre d'éducation d'Illinois est le principal mémorial et musée de la Shoah dans le Midwest des États-Unis. Son coût de création a été 45 millions de dollars, sa superficie est d'environ 20 000 mètres carrés et il présente une centaine d'articles autour de l'Holocauste et environ 2 000 vidéos enregistrées de témoignages de la Shoah et d'autres génocides. Le musée est situé à Skokie, une banlieue de Chicago qui a une grande communauté juive. Dans cette banlieue, un groupe néo-nazi a tenté de faire une marche en 1977 et 1978. Notes et références Annexes Articles connexes United States Holocaust Memorial Museum à Washington DC Florida Holocaust Museum à St. Petersburg, Floride Holocaust Memorial Center à Farmington Hills, Minnesota Mémorial de la Shoah à Paris, France Liens externes (en) Site officiel (en) Skokie is Going to Open a New Holocaust Museum - Forward, 8 avril 2009 (en) Illinois Holocaust Museum Opens In Skokie: Bill Clinton, Elie Wiesel Address Crowd Of Thousands - The Huffington Post, 19 avril 2009 Portail de la Shoah Portail des musées Portail de l’Illinois
Illinois Holocaust Museum and Education Center

Illinois Holocaust Museum and Education Center – muzeum znajdujące się we wchodzącej w skład metropolii chicagowskiej miejscowości Skokie, w stanie Illinois. Poświęcone jest pamięci ofiar holocaustu i walce z nienawiścią, uprzedzeniami i obojętnością. Misję swą realizuje poprzez wystawy, a także programy edukacyjne i akcje pomagające walczyć o prawa człowieka i potępienie ludobójstwa. Historia Organizacja o nazwie Holocaust Memorial Foundation of Illinois, która opiekuje się założeniem, założyła pierwsze małe muzeum w roku 1981, w odpowiedzi na zamiar zorganizowania przez ugrupowanie neo-nazistowskie przemarszu przez Skokie, gdzie mieszkało wiele osób, które przeżyły holocaust. Muzeum w nowym kształcie i lokalizacji zostało otwarte dla publiczności 19 kwietnia 2009 roku, a głównymi mówcami podczas uroczystości byli Bill Clinton i gość specjalny Elie Wiesel. Prezydent Barack Obama pojawił się na nagraniu wideo, podobnie jak Szimon Peres, prezydent Izraela. Po strzelaninie, do jakiej doszło 10 czerwca 2009 roku w United States Holocaust Memorial Museum w Waszyngtonie, także w muzeum w Skokie zaostrzono wymogi bezpieczeństwa. Budowla Budynek zaprojektował architekt Stanley Tigerman. Przy projektowaniu wnętrz i wystawy stałej współpracował z nim Yitzchak Mais, były dyrektor instytutu Jad Waszem. Wystawa stała holocaustu zajmuje przyziemie, ale znajdują się tu również audytorium, hall głównego wejścia z recepcją i stanowiskiem informacyjnym, szatnia, sklepik z pamiątkami i biblioteka. Na wyższej kondygnacji znajduje się Sala pamięci, galeria sztuki, górna część audytorium i biura zaś w podziemiach sale wykładowe, wystawa dla dzieci, wystawa poświęcona historii muzeum oraz sala konferencyjna. Fronton budynku dzieli się na dwie części. W czarnej części znajdują się drzwi wejściowe, w białej zaś wyjściowe. Przed budynkiem ustawiono dwie konstrukcje przestrzenne przypominające kształtem ażurowe pochodnie. Do muzeum prowadzi wąska aleja z niewielkim parkingiem po jej północno-wschodniej stronie. Od autostrady międzystanowej 94 budynek oddziela obsadzony drzewami stok. Przypisy
Charles Deering Memorial Library

Charles Deering Memorial Library is an academic library of Northwestern University, a private research university in Evanston, Illinois. Deering served as the university's main library on the Evanston campus from 1933, when it was established, until the construction of the Northwestern University Main Library in 1970. Deering Library houses the Northwestern University Archives on the first floor, the Music Library on the second floor, and both the Art Collection and the Special Collections Department on the third floor. The library is named for Charles Deering, a Northwestern benefactor and chairman of International Harvester, who provided the initial financing for the building. Construction and the building Deering Library succeeded Lunt Library (now Lunt Hall) as Northwestern's principal library. Built in 1894, Lunt Library was the university's first library, but it became severely overcrowded by the 1920s. Deering Library, which was planned by Theodore Wesley Koch, the University Librarian from 1919 to 1941, served as Northwestern's main library until the completion of University Library in 1970. After the opening of the University Library, the only way to enter Deering Library was through a basement corridor that connected the new Library to the old. The site chosen for Deering Library had previously been occupied by Heck Hall, a dormitory which burned down in 1914. The library was designed by the architect James Gamble Rogers in Collegiate Gothic style. Building began in 1931, the cornerstone was laid in 1932, and the building opened in 1933. The structure is composed of Lannon stone and was modeled after King's College Chapel at Cambridge University. It contains 68 stained glass windows by G. Owen Bonawit; many of the glass windows picture shields of other universities. The wood and stone carvings were made by the sculptor Rene Paul Chambellan. The Bulletin of the American Library Association said of the wood carvings: "Captivating pelicans, pompous owls, and mischievous monkeys peer at one from decorous perches, refreshingly reminding one that the environment of scholarship need not necessarily be solemn." The initial funding for the building was provided by the family of Charles Deering, who donated $1 million for the building. Before his death, Deering had endowed a professorship in botany, and his father, William Deering, had donated Fisk Hall, another building on the Evanston campus. Library renovation In 2013, the library underwent a $2.5 million renovation that began with restoring the West Entry where the main doors were located, the lobby, and the outside place, as well as adding accessible-entry routes. The library renovation received an award for "Devine Detail" from the Chicago chapter of the American Institute of Architects in 2013 and a Palladio Award for "Restoration and Renovation" in 2016. References External links Deering Library Site
Biblioteca Deering

La biblioteca Deering se encuentra en el campus de la Universidad Northwestern en Evanston, Illinois, Estados Unidos. Las publicaciones del gobierno y los Archivos de la Universidad Northwestern se encuentran en el primer piso, la biblioteca de música en el segundo piso, y la Colección de Mapas, la colección de arte de referencia y el Departamento de Colecciones Especiales en el tercer piso.​​ La biblioteca lleva el nombre de Charles Deering, un benefactor del Noroeste y presidente de International Harvester, que proporcionó la financiación inicial para el edificio.​ Construcción La Biblioteca Deering fue construida en 1894, aunque la Biblioteca Lunt fue la primera biblioteca de la universidad, pero se había convertido en un hacinamiento en la década de 1920. La Biblioteca Deering, que fue planeada por Wesley Theodore Koch, sirvió como biblioteca principal de Northwestern hasta la finalización de la Biblioteca de la Universidad en 1970.​ El lugar elegido para la biblioteca había sido ocupado previamente por el Hall Heck, un dormitorio que se quemó en 1914. La biblioteca fue construida entre 1931 y 1933, habiendo sido diseñada por el arquitecto James Gamble Rogers, en estilo gótico colegial. La estructura se compone de una piedra Lannon.​​ El edificio también contiene 68 vidrieras de G. Owen Bonawit y madera y grabados en piedra por el escultor René Paul Chambellan.​ Referencias
103rd Street/Rosemoor station

103rd Street/Rosemoor is a commuter rail station along Metra Electric's main line in the Rosemoor neighborhood of Chicago. It is located at 103rd Street and Cottage Grove Avenue, and is 13.1 miles (21.1 km) away from the northern terminus at Millennium Station. In Metra's zone-based fare system, 103rd Street (Rosemoor) is in zone 2. As of 2018, the station is the 217th busiest of Metra's 236 non-downtown stations, with an average of 36 weekday boardings. The station shares part of its name with two other stations on the Rock Island District line to the west. The first is on the main line in Washington Heights, and the other is on the Beverly Branch (or "Suburban Line") in the Beverly neighborhood of Chicago to the west. This 103rd Station is the nearest Metra Electric station to Gately Stadium, which is used both by high school and Chicago State University athletic teams. Although Metra gives the address as 103rd Street & Cottage Grove Avenue, parking areas are located on 103rd Street and Dauphin Avenue. History The station was temporarily closed on November 20, 2023, for reconstruction. During this time, the station had an elevator installed for ADA compliance. The closure was initially expected to last for 7–12 months; however, the station's reopening date was delayed by several months to March 3, 2025. Bus connections CTA 4 Cottage Grove 106 East 103rd 115 Pullman/115th References External links Metra – Stations – 103rd Street (Rosemoor) 103rd Street entrance from Google Maps Street View
107th Street/Beverly Hills station

107th Street/Beverly Hills is one of five Metra stations within the Beverly neighborhood of Chicago, Illinois, along the Beverly Branch of the Rock Island District Line. The station is located at 1901 West 107th Street opposite the intersection of South Walden Parkway, 13.3 miles (21.4 km) from LaSalle Street Station, the northern terminus of the line. In Metra's zone-based fare system, 107th Street is in zone 2. As of 2018, 107th Street/Beverly Hills is the 121st busiest of Metra's 236 non-downtown stations, with an average of 395 weekday boardings. As of 2022, 107th Street/Beverly Hills is served by 40 trains (20 in each direction) on weekdays, by 21 trains (10 inbound, 11 outbound) on Saturdays, and by 16 trains (eight in each direction) on Sundays and holidays. 107th Street Station contains its original station house, but is unstaffed. Parking is available along both side of the tracks between 105th Street and 108th Street. South Walden Parkway runs along the west side of the tracks and contains parking lots between the street and the tracks. Although this street terminates at 107th Street, the parking lot continues to 108th Street. On the east side of the tracks, a parking lot runs north from 108th Street behind the west side of Hale Avenue. Between 107th and 105th Streets, another parking lot runs directly between Hale Avenue and the tracks. No bus connections are available. Notes References External links Metra – Stations – 107th Street/Beverly Hills station Station from 107th Street from Google Maps Street View
111th Street/Morgan Park station

111th Street/Morgan Park is one of two Metra railroad stations in the Morgan Park neighborhood of Chicago, Illinois, along the Beverly Branch of the Rock Island District Line, 13.8 miles (22.2 km) from LaSalle Street Station, the northern terminus of the line. The station is named after 111th Street, although its address is 11046 South Hale Avenue between Monterey and Prospect Avenues; 111th Street runs in line with Monterey Avenue east of Morgan Park. In Metra's zone-based fare system, 111th Street is in zone 2. As of 2018, 111th Street/Morgan Park is the 92nd busiest of Metra's 236 non-downtown stations, with an average of 548 weekday boardings. As of 2022, 111th Street/Morgan Park is served by 40 trains (20 in each direction) on weekdays, by 21 trains (10 inbound, 11 outbound) on Saturdays, and by 16 trains (eight in each direction) on Sundays and holidays. Parking is available on both sides of the tracks along South Hale Avenue between 108th Place and Edmaire Street. It is also available on Homewood and Monterery Avenues behind South Hale Avenue, and at Prospect Park on Prospect Avenue and the northwest corner of Pryor and Homewood Avenues. Bus connections CTA 112 Vincennes/111th References External links Metra – Stations – 111th Street/Morgan Park station Station from Prospect Avenue from Google Maps Street View Station from 111th Street from Google Maps Street View
119th Street station

119th Street is one of four Metra railroad stations in Blue Island, Illinois along the Beverly Branch of the Rock Island District Line, and five within Blue Island generally. It is 14.8 miles (23.8 km) from LaSalle Street Station, the northern terminus of the line, and is named after 119th Street and located between 119th Street and 119th Place. In Metra's zone-based fare system, 119th Street is in zone 2. As of 2018, 119th Street is the 150th busiest of Metra's 236 non-downtown stations, with an average of 269 weekday boardings. As of 2022, 119th Street is served by 40 trains (20 in each direction) on weekdays, by 21 trains (10 inbound, 11 outbound) on Saturdays, and by 16 trains (eight in each direction) on Sundays and holidays. Parking is available on the west side of the tracks south of 119th Street in front of the station house, and on both sides of the tracks north of 119th Street. On the northwest side, parking is available off South Hale Avenue, and on the northeast side along Vincennes Avenue. South of the station, the tracks cross Vincennes Avenue. Bus connections CTA 119 Michigan/119th Notes References External links Metra – Stations – 119th Street station Station from 119th Street from Google Maps Street View Station from Vincennes Avenue from Google Maps Street View
155 North Wacker

155 North Wacker je mrakodrap v Chicagu. Má 45 podlaží a s výšku 194,5 metrů. Výstavba probíhala v letech 2007–2009 podle projektu, který vypracovala společnost Goettsch Partners, Inc. Stojí v ulici Wacker Drive v městské čtvrti Chicago Loop. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu 155 North Wacker na Wikimedia Commons Reference
155 North Wacker

155 North Wacker is a 48-story skyscraper located in Chicago, Illinois designed by Goettsch Partners and was developed by the John Buck Company. It stands 638 feet (195 m). It has received LEED silver pre-certification. The construction started in 2007 and was completed in 2010. The building is featured in Transformers Dark of The Moon as the building the Driller destroys. See also List of tallest buildings in Chicago References