NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Крест-Гілл (Іллінойс)

Крест-Гілл (англ. Crest Hill) — місто (англ. city) в США, в окрузі Вілл штату Іллінойс. Населення — 20 459 осіб (2020). Географія Крест-Гілл розташований за координатами 41°34′26″ пн. ш. 88°6′40″ зх. д. (41.573771, -88.111025). За даними Бюро перепису населення США в 2010 році місто мало площу 23,75 км², з яких 23,40 км² — суходіл та 0,35 км² — водойми. Демографія Згідно з переписом 2010 року, у місті мешкало 20 837 осіб у 7269 домогосподарствах у складі 4599 родин. Густота населення становила 877 осіб/км². Було 7704 помешкання (324/км²). Расовий склад населення: До двох чи більше рас належало 2,2 %. Частка іспаномовних становила 17,9 % від усіх жителів. За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 20,2 % — особи молодші 18 років, 65,8 % — особи у віці 18—64 років, 14,0 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 35,9 року. На 100 осіб жіночої статі у місті припадало 126,3 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 131,3 чоловіків також старших 18 років. Середній дохід на одне домашнє господарство становив 60 465 доларів США (медіана — 50 629), а середній дохід на одну сім'ю — 70 460 доларів (медіана — 63 609). Медіана доходів становила 46 357 доларів для чоловіків та 36 929 доларів для жінок. За межею бідності перебувало 12,4 % осіб, у тому числі 20,4 % дітей у віці до 18 років та 8,4 % осіб у віці 65 років та старших. Цивільне працевлаштоване населення становило 8047 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,8 %, виробництво — 14,0 %, роздрібна торгівля — 13,8 %. Примітки Джерела
Kickapoo State Recreation Area

Kickapoo State Recreation Area ist ein State Park in Vermilion County im US-Bundesstaat Illinois und liegt nordwestlich, in unmittelbarer Nähe zu Danville am Interstate 74. Die Fläche des Naherholungsgebietes beträgt 11,50 km². Das Gebiet umfasst die letzten Kilometer des Middle Fork Vermilion River vor dessen Vereinigung mit dem Salt Fork Vermilion River zum Vermilion River. Der Name entstammt wahrscheinlich einer Kickapoo-Siedlung die einst zwischen den Flusszweigen des Salt Fork Vermilion River und des Middle Fork Vermilion River lag. Dort soll der Indianerhäuptling Kennekuk gelebt haben, nach dem auch der Kennekuk Cove County Park benannt worden ist. Es heißt, dass es der Initiative von Clint C. Tilton, ein lokaler Zeitungsverleger und Historiker, zu verdanken ist, dass der Kickapoo State Park in Vermilion County zustande kam. In unmittelbar Nähe befindet sich der Heron County Park. Weblinks Fotos vom Kickapoo State Park Kickapoo bei Stateparks.com Kickapoo State Recreation Area beim Department of Natural Resources Quellen
Devils Island Wildlife Management Area

Devils Island Wildlife Management Area is a 2,741-acre (11.1 km2) parcel of semi-protected Mississippi River bottomland habitat within Alexander County and Union County in the U.S. state of Illinois. Description Devils Island Wildlife Management Area is managed as public access for hunting. It is managed, coterminously with the Union County State Fish and Wildlife Area, by the Illinois Department of Natural Resources from a full-time office in nearby Jonesboro. The park is made up of bottomland, hardwood forest lands, and agricultural fields. IDNR reports the practice of continuous habitat management on the site. References
Cape Bend State Fish and Wildlife Area

Cape Bend State Fish and Wildlife Area is a 1,380-acre (5.6 km2) parcel of semi-protected Mississippi River bottomland habitat within Alexander County in the U.S. state of Illinois. Description Cape Bend State Fish and Wildlife Area is managed as public access for hunting. It is managed, coterminously with the Union County State Fish and Wildlife Area, by the Illinois Department of Natural Resources from a full-time office in nearby Jonesboro. The park is made up of bottomland hardwood forest lands and wetlands. Much of the hardwood woodland is made up of former crop fields that are reverting to woodland, and much of the wetlands are shallow sloughs. IDNR reports the practice of continuous habitat management on the site. References
List of City of Rockford Landmarks and Historic-Districts

Historic Landmarks and Districts is a designation of the City of Rockford Historic Preservation Commission (RHPC). Many of these landmarks are also listed on the National Register of Historic Places. Historic Preservation Commission The City of Rockford's Historic Preservation Commission (RHPC) approves new historic districts and landmarks. Criteria To submit a landmark or district for historic designation, applicants must describe how the proposed landmark meets the criteria. List of landmarks Individual landmarks Historic Districts National Historic Districts East Rockford Haight Village 7th Street Commercial Barber-Colman Company West Downtown Rockford Garrison-Coronado-Haskell Local Historic Districts Haight Village. Area bounded by South Madison, Walnut and Kishwaukee Streets and the Union Pacific Railroad to the south. Garfield Avenue. 600 through 900 blocks of Garfield Avenue. Indian Terrace. Indian Terrace south of the Armory, and including Beattie Park. Brown's Hills/Knightsville. This is most of the area lying between North Second Street on the west, Sinnissippi Park/Golf Course on the north, the Scandinavian Cemetery (Prospect Street) on the east and Rural Street on the south plus the four houses just north of the YMCA on the west side of North Second Street Northeast State & Main. 201, 203 and 211 West State Street, plus 107 and 109 North Main Street. Peacock Brewery. 200 Prairie Street plus Brewmaster's House (stone house) at Northwest corner of Prairie and Madison Streets. Further reading Rockford Public Library's Local History See also National Register of Historic Places listings in Winnebago County, Illinois References External links Official site
The Salt Shed

The Salt Shed is an indoor and outdoor music venue/entertainment hub located in West Town, Chicago. The area was previously owned by Morton Salt before they relocated their facility. The outdoor section adjacent to the Chicago River and Goose Island, named "The Fairgrounds", holds a capacity of 5,500 people. The indoor section, named "The Shed", holds a capacity of 3,600 people. History In 2015, Morton Salt relocated their packaging and warehousing facility, leaving the building that they previously used vacant. Chicago-based hospitality collective 16" on Center, Blue Star Properties, R2, and Sky Deck came together to repurpose the vacant building as a "multi-purpose creative hub, with music as its beating heart." The property was sold in 2017 for $15 million. After being designated as an official City of Chicago Landmark, the building went under a $50 million renovation designed by Aric Lasher of HBRA Architects. The Fairgrounds opened to the public on August 3, 2022, with a performance by Fleet Foxes. After renovations were completed, The Shed opened to the public on February 18, 2023, with a performance by Big Gigantic. In January 2025, Green Thumb Industries and The Salt Shed announced a two-year partnership to sell THC products on-site, including marijuana, gummies and chocolates, and THC Margaritas. Events Since opening, The Salt Shed has hosted musical acts including Big Gigantic, Bishop Briggs, Brent Faiyaz, Cigarettes After Sex, Death Cab for Cutie, Fleet Foxes, Galantis, Japanese Breakfast, Run the Jewels, The Postal Service, The Roots, Thundercat, Tove Lo, Tycho, Ween, King Gizzard & the Lizard Wizard, Bladee, Godspeed You! Black Emperor, Panda Bear, and Toro y Moi. The venue has also held other types of events since opening such as EEEEEATSCON (food festival) and The Eric Andre Explosion (standup comedy show presented by Eric Andre). Australian band King Gizzard and the Lizard Wizard recorded their live album Live in Chicago '23 during their performances at The Salt Shed on June 11–13, 2023. Swedish post-punk band Viagra Boys also recorded a concert film at the venue at their show on February 23, 2023, which was later streamed and released on YouTube. References
Mrs. Thomas H. Gale House

Das Mrs. Thomas H. Gale House, auch als Laura Gale House bekannt, ist ein Wohnhaus im Chicagoer Vorort Oak Park, Illinois. Das Haus war durch den bekannten Architekten Frank Lloyd Wright im Jahre 1909 entworfen und gebaut worden. Es wurde am 5. März 1970 als Baudenkmal in das National Register of Historic Places eingetragen. Seit dem 4. Dezember 1973 ist das Mrs. Thomas H. Gale House Contributing Property des Frank Lloyd Wright-Prairie School of Architecture Historic Districts. Geschichte Laura R. Gale, die Witwe des Immobilienmaklers Thomas Gale, beauftragte Frank Lloyd Wright 1909, das Haus am Elizabeth Court zu entwerfen. Es war nicht das erste Mal, dass die Familie Gale Wright in Anspruch genommen hatte. Der Architekt entwarf bereits zwei Häuser an der Chicago Avenue in Oak Park, zwei der sogenannten „Bootleg“-Häuser, für die Gales. Das Laura-Gale-Haus entstand während Wrights schaffensfreudigster Prairie-Style-Phase und wird von Architekturexperten als ein Meilenstein in der Entwicklung der frühen modernen Architektur gesehen. Das Haus wurde bis 1962 von seinen ursprünglichen Besitzern bewohnt. Damals kaufte es der Architekt Howard Rosenwinkel, der eine sorgfältige Erneuerung durchführen ließ. Architektur Das Haus wurde von Frank Lloyd Wright in seinem eigenen Prairie Style entworfen und gebaut. Trotzdem hat die Verwendung seiner abstrakten geometrischen Formen in Einzelheiten und im ganzen des Hauses durch Wright die modernen europäischen Architekten der 1920er Jahre vorweggenommen und wohl auch inspiriert. Das Haus gilt als einer der ungewöhnlichsten Entwürfe Wrights aus seiner Zeit in Oak Park, Illinois. Es ist kompakt und besteht aus ineinanderlaufenden rechtwinkligen Formen, die um einen Kamin im Zentrum angesiedelt sind. Diese gehäuften extremen rechtwinkligen Formen des Exterieurs des Hauses findet sich in keinem von Wrights anderen Werken wieder, weder vor, noch nach der Fertigstellung des Laura-Gale-Hauses. Die Innenausstattung des Hauses entspricht dem Walser House in Chicago und dem George Barton House in Buffalo, New York. Bedeutung Das Mrs. Thomas H. Gale House gilt als einer der erfolgreichsten kleinen Hausentwürfe Wrights und als Vorreiter für mehrere andere wichtige von Wright im Prairie Style entworfene Bauwerke, deren Höhepunkt 1936 die Fertigstellung von Fallingwater in Mill Run, Pennsylvania darstellte. Weblinks Quellen Thomas A. Heinz: The Vision of Frank Lloyd Wright. Chartwell Books, Inc., Edison, New Jersey: 2006, S. 142–143, 145, 153, ISBN 0-7858-2145-7. Anmerkungen
Laura Gale House

The Laura Gale House, also known as the Mrs. Thomas H. Gale House, is a home in Oak Park, a suburb of Chicago, Illinois, United States. The house was designed by master architect Frank Lloyd Wright and built in 1909. It is located within the boundaries of the Frank Lloyd Wright-Prairie School of Architecture Historic District and has been listed on the U.S. National Register of Historic Places since March 5, 1970. History Laura R. Gale, widow of realtor Thomas Gale, commissioned Frank Lloyd Wright to design the house on Elizabeth Court in 1909. This was not the first time that the Gale family utilized Wright. The architect had designed two houses on Chicago Avenue in Oak Park, two of Wright's "bootleg" houses, for the Gales. The Gale House was designed during Wright's most productive Prairie style period and has been cited by architectural "authorities" as a milestone in the development of early modern architecture. The house was occupied by its original owner until 1962 when architect Howard Rosenwinkel purchased it and undertook a meticulous restoration. The current owners of the house are Andrea Kayne and Andrew C. Mead. Architecture The house was designed by the American architect Frank Lloyd Wright in his own Prairie style. Through his use of abstract geometrical shapes in the detail and mass of the house Wright may have anticipated and inspired the modern European architects of the 1920s. The house is considered one of Wright's most unusual designs from his years in Oak Park, Illinois. It is compact and made up of interlocking rectilinear forms which surround a fireplace at its center. The extreme rectilinear shapes and masses on the home's exterior are represented in none of Wright's other works either before or after the completion of the Gale House. However, the home's interior was similar to that of the Walser House in Chicago and the Barton House in Buffalo, New York. Significance The Mrs. Thomas H. Gale House is listed on the National Register of Historic Places as well as being listed a contributing property to the Frank Lloyd Wright-Prairie School of Architecture Historic District. The home is considered one of Wright's most successful small house designs and the forerunner to several other important Prairie style, Wright-designed homes which culminated with the completion of Fallingwater in Mill Run, Pennsylvania, in 1936. See also List of Frank Lloyd Wright works References Further reading Heinz, Thomas A. (2006). The Vision of Frank Lloyd Wright. Edison, New Jersey: Chartwell Books. pp. 142–143, 145, 153. ISBN 0785821457. Storrer, William Allin (1993). The Frank Lloyd Wright Companion. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-77624-8.
Eadsův most

Eadsův most (anglicky Eads Bridge) je obloukový most spojující břehy řeky Mississippi v St. Louis. Byl postaven v roce 1874 a stal se klíčovým prostředkem železničního spojení mezi východem a západem Spojených států amerických. Most nese jméno architekta a stavitele Jamese B. Eadse. Když byl v roce 1874 dokončen, byl s celkovou délkou 1964 m nejdelším obloukovým mostem na světě. Při jeho konstrukci byla poprvé použita ocel jako základní konstrukční materiál. Ocel dodaly ocelárny Andrewa Carnegieho. Eadsův most také jako první užíval metodu konzolových nosníků a byl jedním z prvních, při jejichž stavbě se použily kesony. Jelikož byly umístěny ve velké hloubce (dosud jedné z největších na podobných stavbách), projevily se tam rovněž poprvé příznaky kesonové nemoci. Zemřelo patnáct dělníků, další dva zůstali doživotními invalidy a 77 bylo vážně zraněno. 14. června 1874 provedl John Robinson „sloní test“, aby prokázal, že je nový Eadsův most bezpečný. Davy lidí nadšeně pozdravovaly cirkusového slona, který přešel most ve směru do Illinois. Tehdy se věřilo, že sloni mají vyvinutý instinkt, který jim brání vstoupit na nejisté konstrukce. O dva týdny později Eads poslal 14 parních lokomotiv naráz na zpáteční cestu přes most. Slavnostní otevření proběhlo 4. července 1874 a jeho součástí byla přehlídka, jejíž průvod byl 15 mil (24 km) dlouhý. Eadsův most se stal ikonou St. Louis a zůstal jí až do vztyčení Gateway Arch v areálu památníku Jefferson National Expansion Memorial v roce 1965. Most zůstává v provozu, po rekonstrukci mostovky se užívá pro pěší i automobilovou dopravu. Od roku 1993 přes něj vede také linka lehkého metra metropolitní dopravní společnosti St. Louis MetroLink. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Eads Bridge na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Eadsův most na Wikimedia Commons
Klein Park

Het Klein Park is een landgoed in de tot de Vlaams-Brabantse gemeente Bierbeek behorende plaats Lovenjoel. Geschiedenis In 1580-1590 werd al melding gemaakt van het Hof ten Poele. In 1752 werd deze boerderij openbaar verkocht. Het werd aangekocht door Karel van Spoelbergh. De familie De Spoelberch, heren van Lovenjoel vanaf 1630, hadden aldus het Klein Park en het Groot Park in hun bezit, beide gelegen langs de Molenbeek, met het Klein Park ten oosten en het Groot Park ten westen van de dorpskerk. Het Klein Park werd als landschapstuin aangelegd van 1807-1810. In 1907 kwam het goed, evenals het Groot Park, aan mevrouw Gilbert-Ernst die het in 1915 aan de Katholieke Universiteit Leuven schonk. Het gebruiksrecht kwam in handen van de Zusters van Liefde. Vlak voor de Tweede Wereldoorlog werd hier het Medisch Pedagogisch Instituut Ave Regina gebouwd. Vlak voor de uitbraak van de oorlog waren de gebouwen ongeveer half voltooid, om pas eind jaren '40 van de 20e eeuw te worden voltooid. Tot de gebouwen behoorde een kapel in neobarokke stijl waarvan de westgevel het jaartal 1942 draagt. De kapel is niet meer als zodanig in gebruik en werd vervolgens als feest- en turnzaal gebruikt.
St. Michael Ukrainian Greek Catholic Church (Chicago)

St. Michael the Archangel Ukrainian Catholic Church is a historic Ukrainian Greek Catholic Church church located in West Pullman on the far South Side of Chicago. The parish belongs to the Ukrainian Eparchy of Chicago. History On May 17, 1917, the Church was solemnly blessed by Bishop Soter Ortynsky, who was assisted by Frs Walter Korytowsky and Nicholas Strutynsky. From 1917 to 1920, this Church was served by Frs Korytowsky and Anton Ulanycky. During these years, a branch of the men's Ukrainian National Association under patronage of St. Michael the Archangel and a ladies branch under the patronage of Blessed Virgin Mary were organized. In 1920 Fr Nicholas Simynowych became pastor of St. Michael Parish. Simynowych, co-established an athletic association called "Sitch", and also a Ukrainian National League for women. Their most important accomplishment was organizing a Ukrainian school. Simynowych created a local chapter of the Providence Association of Ukrainian Catholics in 1929. His son, Dr. Myroslaw Simynowych, organized a branch of the Ukrainian Red Cross Society, where first head was Mrs. Mary Boros. From 1936 to 1939, Frs Sylvester Zurawecky and Ambrose Senyshyn OSBM, who would later become Archeparch of Philadelphia, performed the pastoral duties at the parish. In 1939 the Basilians Fathers took control of St. Michael's Parish. The Basilian Fathers purchased a rectory for $6000 at 12211 South Parnell Avenue. In 1957, Fr. Ivan Kohut launched a campaign to build a new church. Bishop Joseph Michael Schmondiuk of Stamford dedicated the new Church on 20 November 1960. The church building features stained glass windows and bells imported from Italy. A fresco of the Last Supper by Ukrainian-American painter Mychajlo Dmytrenko adorns the apse. After Chicago received its own eparchy, the new local bishop, Jaroslav Gabro requested the parish return to diocesan control from the Basilian order. In 1980, after the closure of the nearby Ukrainian Catholic parish of St. Basil the Great, St. Michael's received its parishioners and adopted the Julian calendar for liturgical services. See also Ukrainian Catholic Eparchy of Chicago St. Joseph the Betrothed Ukrainian Greek Catholic Church St. Nicholas Cathedral (Chicago) References External links Byzantine Catholic Forum Facebook Page[self-published]
Церква Святого Архистратига Михаїла (Чикаго)

Церква святого Архистратига Михаїла — діюча церква УГКЦ у Чикаго. Належить до єпархії св. Миколая. Парафія була канонічно встановлена першим єпископом УГКЦ у США, Сотером Ортинським 17 травня 1917 року, і храм збудований у 1960 році. Перші Роки Через національне поневолення і соціальний визиск на землях Галичини в останній чверті 19-го і на початку 20-го століття під володінням Австрії, господарська проблема країни була у важких умовах. Через економічну політику, яка мала на увазі корисність великого землеволодіння, українське селянство зубожіло. Велика частина української землі опинилася в руках чужинців. Решта землі, яка була в посіданні селян була поступово ділена селянами поміж своїх дітей. Невелика частина українських поселенців опинилася на південній частині великого Шикаґа — Вест Пулман. Це був 1917 рік. Згуртувавшися в невеличку громаду, забажали створити свою рідну церкву, в якій вони і їхні діти плекали б віру в Бога та засліплювали любов до свого рідного обряду. Бажання цієї громади стали дійсністю. Куплено старий будинок за 3,000 дол. В цей час на терені південної частими Чикаго, Вест Пулман, жило 50 родин і кожна з них вклала 25 дол. до купівлі цього дому. Прийшов день 17-го травня 1917. В цьому дні урочисто посвячено набуту церкву. Акту посвячення довершив Преосвященний Владика Сотер Ортинський, ЧСВВ, в асисті о. Володимира Коритовського і о. Миколая Струтинського. З 1917 по 1920 рік церкву обслуговували отець Володимир Коритовський та отець Антін Уляшницький. У ці роки було організовано чоловічий відділ Українського Народного Союзу під покровом Св. Архистратига Михаїла та Сестринство Пресвятої Богородиці У 1920 році парохом парафії св. Михайла став отець Микола Сіминович. Отець Сіминович, д-р Гриновецький і д-р Іван Смук створили відділи атлетичного товариства «Січ» та Союз українок Америки. Але найголовнішим їхнім досягненням була організація української рідної школи. Отець Сіминович у 1929 році створив місцевий відділ Товариства Провидіння українців-католиків. Його син д-р Мирослав Симінович організував відділ Товариства Червоного Хреста, першою головою якого була пані Марія Борос. З 1936 по 1939 рік на парафії виконували душпастирські обов'язки отці Василіяни Сильвестр Журавецький та отець Амвросій Сениши, пізніший митрополит Філадельфійський. У 1939 році отці Василіяни взяли під свій контроль парафію. Отці Василіани придбали за 6000 доларів чернечий будинок за адресою 12211 South Parnell Avenue. У 1957 році о. Ізидор Когут почав акцію побудови нової церкви. Єпископ Стемфордський Йосиф Шмондюк освятив нову церкву 20 листопада 1960 року. Будівля церкви має вітражі та дзвони, імпортовані з Італії. Апсиду прикрашає фреска Тайна вечеря роботи українсько-американського художника Михайла Дмитренка. У 1980 році, після закриття сусідньої української католицької парафії св. Василія Великого, Церква св. Михаїла прийняло нових парафіян і почав дотримуватися юліанського календаря. Наприкінці 2024 року церкву закрили. Примітки Посилання Візантійський Форум