NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
National Safety Council

Le National Safety Council est une organisation américaine promouvant la santé et la sécurité fondée en 1913. Le groupe se concentre sur les domaines où se produisent le plus grand nombre de blessures et de décès évitables, notamment la sécurité au travail, l'abus de médicaments sur ordonnance, la conduite chez les adolescents, l'utilisation du téléphone portable au volant et la sécurité dans les foyers et les collectivités. Notes et références Liens externes Site officiel Portail des États-Unis
Église de la Nativité de Chicago

L'église de la Nativité-de-Notre-Seigneur (Nativity of Our Lord Church) est une église catholique de la ville de Chicago (Illinois). Elle compte parmi les édifices les plus anciens de la ville, puisqu'elle a été construite avant le grand incendie de Chicago de 1871. Elle est placée sous le vocable de la Nativité de Notre Seigneur Jésus-Christ. Elle dépend de l'archidiocèse de Chicago. Historique La paroisse de la Nativité-de-Notre-Seigneur a été fondée en 1868 pour accueillir les immigrés irlandais demeurant près des abattoirs de New City (Union Stock Yards). L'évêque coadjuteur, Mgr Thomas Foley, nomme l'abbé Michael Lyons pour diriger cette nouvelle paroisse. Il acquiert les étables J. McPherson à l'angle nord-est de Halsted et d'Egan (39e rue) qui à l'époque marquait la limite de la ville de Chicago. La paroisse prend le nom de la Nativité, car Jésus est né dans une étable. L'église est consacrée le dimanche des Rameaux (15 avril) 1868. La paroisse s'agrandit rapidement. L'abbé Jeremiah S. O'Neill qui succède à l'abbé Lyons acquiert quinze parcelles de terrain à l'angle de la 37e rue et de Dashiel (aujourd'hui Union Avenue) pour construire une nouvelle église. En 1874, l'abbé Joseph M. Cartan est nommé nouveau curé de la paroisse et s'efforce d'améliorer le sort de ses paroissiens de Bridgeport. Il projette aussi de faire une église plus grande. La première pierre est bénite en 1876 et l'église est prête pour abriter les offices trois ans plus tard. Mais il faut attendre le 15 décembre 1885 pour qu'elle soit consacrée par Mgr Patrick Feehan. La décoration intérieure et les derniers détails ne sont prêts qu'à l'été suivant. L'architecte en est Patrick Keely (en), auteur des plans de nombreuses églises. Les cent quatre-vingt-cinq vitraux de l'église sont particulièrement remarquables. Ils datent pour la plupart de 1907, alors que la paroisse était sous la responsabilité du curé James Flaherty. Ils ont été restaurés en 2010-2011. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Nativity of Our Lord Catholic Church, Chicago » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Article connexe Liste des églises de Chicago Liens externes (en) Site officiel de la paroisse Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail de Chicago
Nauvoo State Park

Nauvoo State Park is an Illinois state park on 148 acres (60 ha) in Hancock County, Illinois, United States near the banks of the Mississippi River. It contains 13-acre manmade lake named Lake Horton, the Rheinberger House Museum, and Illinois’ oldest vineyard. Flora and fauna Lake Horton is stocked with largemouth bass, channel catfish, and bluegill. Deer, skunks, opossum, and raccoon are among the native animals. Birds include cardinals, goldfinches, geese, ducks, and wood ducks. Recreation Fishing and boating are available on Lake Horton. Hiking and cross-country skiing are allowed on two of the park's trails. Museum The Nauvoo State Park Museum is a house built by Mormons in the 1840s, remodeled by Icarians, and later owned by the Rheinberger family from 1850 to 1948. It has been staffed as a museum by the Nauvoo Historical Society since 1954. The restored home features a stone-arched wine cellar and a press room, and is the only Nauvoo wine cellar open to the public. This also is the location of Nauvoo's first vineyard, a 3-acre concord grape vineyard planted in 1851 which has been producing grapes since the mid-1800s. The museum itself exhibits artifacts from all periods of Nauvoo's history, including Native American, German, Mormon, Icarian, Civil War, and other artifacts. References "Nauvoo State Park". Illinois Department of Natural Resources. Archived from the original on April 2, 2007. Retrieved July 18, 2018. USGS. "Nauvoo State Park, USGS Nauvoo (IL, IA) Quad". TopoQuest. Retrieved July 5, 2008.
Nazareth Academy (La Grange Park, Illinois)

Nazareth Academy is a Roman Catholic college-preparatory high school located in LaGrange Park, Illinois, United States, in the Roman Catholic Archdiocese of Chicago. It was founded in 1900 by the Sisters of St. Joseph. Academics Students take courses at any of three levels: college prep, honors, or Advanced Placement (AP). Nazareth's average ACT score is 25.6. The top quarter of the class of 2016 averaged a score of 31. Athletics Nazareth Academy offers 23 interscholastic sports. Nazareth competes in the East Suburban Catholic Conference (ESCC) and is a member of the Illinois High School Association. In support of IHSA policies, Nazareth Academy may not promise or offer athletic scholarships of any kind. Violations may result in loss of eligibility for the student, coach and/or school. The school's teams have finished in the top four of the following IHSA sponsored state championship tournaments or meets. Baseball: State Champions (2021–22, 2022–23), 2nd place (2014–15), 3rd place (2011–12, 2017–18), 4th place (2010–11) Football: State Champions (2014–15, 2015–16, 2018–19, 2022–23, 2023–24, 2024–25), 2nd place (2017–18, 2019–20) Softball: 4th place (2016–17) Basketball (Girls): State Champions (2022–23, 2025–26), 2nd place (2017–18, 2021–22, 2023–24), 3rd place (2018–19) Golf (Boys): 4th place (2018–19) Volleyball (Girls): State Champions (2021–22), 2nd place (2022–23, 2025–26), 3rd place (2019–20) Soccer (Girls): 4th place (2024–25) Jim Thome, former MLB player and a member of the Baseball Hall of Fame was an assistant coach for the Nazareth Academy baseball team during the high school career of his son, Landon. Alumni Virginia C. Bulat (class of 1956), author and historian, history of Illinois and Cook County, Illinois Jeannie Klisiewicz (class of 2004), The Ellen DeGeneres Show television producer Julian Love (class of 2016), NFL player for the New York Giants, Seattle Seahawks, Super Bowl LX Champion J. J. McCarthy (2017-2020), college football quarterback for the University of Michigan. He finished top 10 in the 2023 Heisman Trophy voting. He won the 2023-2024 FBS National Championship. Minnesota Vikings First Round draft pick, 10th overall in the 2024 NFL draft Tyler Morris (2018-2021), wide receiver for the University of Michigan He won the 2023-2024 FBS National Championship. CJ West (class of 2020), defensive lineman for Indiana University. San Francisco 49ers Fourth Round draft pick, 113th overall in the 2025 NFL draft References External links Nazareth Athletics website Nazareth Alumni website
Ned Brown Forest Preserve

The Ned Brown Forest Preserve, popularly known as Busse Woods, adjoining Rolling Meadows, Elk Grove Village and Schaumburg in Illinois, is a 3,700-acre (1,500 ha) unit of the Cook County Forest Preserve system. It is named after Edward "Ned" Eagle Brown. A section of the northeast quadrant of the forest preserve is the Busse Forest Nature Preserve, which was registered as a National Natural Landmark in February 1980, as a well preserved example of the lake-flatwoods habitat. Busse Forest Preserve (Busse Woods) was named for Cook County Commissioner William Busse in 1949. Biology Busse Woods, the heart of the forest preserve, is a mature Great Lakes hardwood forest. A 440-acre (180 ha) segment of the woods, the Busse Forest Nature Preserve, is listed as a national natural landmark as a surviving fragment of flatwoods, a type of damp-ground forest formerly typical of extremely level patches of ground in the Great Lakes region. Parcels of land with slow rates of precipitation runoff into adjacent wetlands and streams were likely to develop into flatwoods. A flatwoods forest is characterized by red maple, swamp white oak, and black ash trees. The black ash trees of Busse Woods are threatened by the emerald ash borer, which was reported in Illinois for the first time in 2006. Other parts of Busse Woods are better-drained and include species more typical of the forests of northern Illinois, such as the basswood, hickory, sugar maple, and white oak, the latter species being the state tree of Illinois. Recreation There are 10.4 miles (17 km) of paved bicycle trail, the Busse Woods Trail, through the forest preserve: a 7.3-mile (12 km) loop and two spurs providing pedestrian and bicycle access to the preserve. In contrast to the natural area, the northwest and southwest quadrants of the preserve are dominated by Busse Lake, a 590-acre (240 ha) artificial reservoir that serves as a flood-control catchment for Salt Creek that flows in from Rolling Meadows and by the tall skyscrapers of eastern Schaumburg. Stewardship The Friends of Busse Woods, a non-governmental organization, began operations in 2008. It cooperates with the Forest Preserve District of Cook County to oversee stewardship partnering operations at Busse Woods. Partnership operations include invasive species management, trash removal, and native plant reseeding and restocking. The operations are carried out by volunteer stewards. In popular culture The stoner metal band Acid King named their 1999 record Busse Woods after the forest preserve, as it was a location that frontwoman Lori S. would frequent as a teenager for recreation. The cover art includes a sign demarcating the entrance to the preserve. See also Cook County Forest Preserves Sauk Trail Woods North Creek Woods References External links Forest Preserve page Friends of Busse Woods Maps of park Trail map, showing whole park
New Trier High School

New Trier High School (também conhecida por New Trier Township High School ou pela sigla NTHS) é uma instituição de ensino colegial pública estadunidense, cujo maior campus situa-se em Winnetka, estado de Illinois. Fundada em 1901. Parte do campus situa-se em Northfield (famosa por ter sido a locação do filme adolescente da década de 1980, Curtindo a Vida Adoidado) onde está sediada a administração, e também com unidades em Kenilworth, Wilmette, Glencoe, Glenview e em Northbrook, todas nos subúrbios de Chicago, a cuja região norte a instituição também atende. O nome homenageia a cidade alemã de Trier, e seu logotipo traz a Porta Nigra, símbolo daquela cidade. Referências Ligações externas New Trier High School (em inglês)
New York Life Insurance Building (Chicago)

The New York Life Insurance Building is a 14-story building at 39 South LaSalle Street in the Loop neighborhood in Chicago, Illinois. Designed by William Le Baron Jenney, it was completed as a 12-story structure in 1894 at a cost of $800,000, equivalent to $29,769,231 in 2025. In 1898, Jenney designed a 92 ft (28 m) addition to the east of the original structure. This expanded the Monroe Street facade to 233 ft (71 m). The addition contained 13 floors and an additional floor was added to the first structure. The expansion also added an entrance on Monroe Street and enlarged the lobby. In 1903, a fourteenth floor was added bring the building to its current height. The building is faced with brick and terra cotta trim in the classical style. Prior to the additions, a cornice and parapet encircled the top, however these were removed to accommodate the expansion. The lobby retains its Georgia gray marble cladding and mosaic tile floor. Light fixtures are deco and appear to be from the 1920s. The building received preliminary landmark status in 2002, but in 2006, Preservation Chicago considered the building one of Chicago's most threatened. In June of that year a company submitted an application to the Chicago Plan Commission including plans to renovate the structure and build 29 South LaSalle, an adjacent 51 story office building. Later that month, the building was declared an official Chicago landmark, amended in 2009. In August 2014, KHP Capital Partners announced it purchased the structure and would convert it to a 293-room Kimpton hotel that will include a rooftop restaurant, meeting rooms, and retail space. The hotel, officially named The Kimpton Gray Hotel, opened in 2016. Gallery See also List of Chicago Landmarks List of early skyscrapers References External links Media related to New York Life Insurance Building, Chicago at Wikimedia Commons
New York Life Insurance Building (Chicago)

El New York Life Insurance Building es un edificio de 14 pisos en 39 South LaSalle Street en el vecindario Loop en Chicago, Illinois (Estados Unidos). Diseñado por William Le Baron Jenney, se completó como una estructura de 12 pisos en 1894 y costó 800 000 dólares. Hiostoria En 1898, Jenney diseñó un 28 m adición al este de la estructura original. Esto amplió la fachada de Monroe Street a 71 m. La adición tenía 13 pisos y se agregó un piso adicional a la primera estructura. La expansión también agregó una entrada en Monroe Street y amplió el vestíbulo. En 1903, se añadió un decimocuarto piso para llevar el edificio a su altura actual.​ El edificio está revestido con molduras de ladrillo y terracota de estilo clásico. Antes de las adiciones, una cornisa y un parapeto rodeaban la parte superior; sin embargo, se quitaron para acomodar la expansión. El vestíbulo conserva su revestimiento de mármol gris de Georgia y su piso de mosaico. Las lámparas son decorativas y parecen ser de la década de 1920.​ El edificio recibió el estatus de hito preliminar en 2002,​ pero en 2006, Preservation Chicago consideró que el edificio era uno de los más amenazados de Chicago.​ En junio de ese año, una empresa presentó una solicitud a la Comisión del Plan de Chicago que incluía planes para renovar la estructura y construir 29 South LaSalle, un edificio de oficinas adyacente de 51 pisos.​​ Más tarde ese mes, el edificio fue declarado monumento oficial de Chicago,​ modificado en 2009.​ En agosto de 2014, KHP Capital Partners anunció que compró la estructura y la convertiría en un hotel Kimpton de 293 habitaciones que incluirá un restaurante en la azotea, salas de reuniones y espacio comercial. El hotel, oficialmente llamado The Kimpton Gray Hotel, abrió sus puertas en 2016.​ Galería Véase también Primeros rascacielos Arquitectura de Chicago Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre New York Life Insurance Building.
Newton Lake State Fish and Wildlife Area

Newton Lake State Fish and Wildlife Area is an Illinois state park on 1,775 acres (718 ha) in Jasper County, Illinois, United States. The park's grasslands are home to the largest of the three remaining greater prairie chicken flocks in Illinois. The park centers on Newton Lake, an artificial reservoir constructed to provide cooling water for the Newton Power Station, a coal-fired electricity-generating power plant operated by Ameren, a public utility holding company. References "Newton Lake State Fish and Wildlife Area". Illinois Department of Natural Resources. Archived from the original on June 15, 2007. Retrieved July 18, 2018. USGS. "Newton Lake State Fish and Wildlife Area, USGS Latona (IL) Quad". TopoQuest. Retrieved July 5, 2008.
Batalha de Bataan

A Batalha de Bataan foi uma das primeiras e mais duras batalhas acontecidas entre norte-americanos e japoneses durante a II Guerra Mundial, no início da Guerra do Pacífico, durante a invasão das Filipinas pelo Japão entre fevereiro e abril de 1942, poucos dias após o ataque japonês a Pearl Harbor. A batalha teve lugar na Península de Bataan, na ilha de Luzon, principal ilha das Filipinas, de janeiro a abril de 1942, entre as forças invasoras japonesas comandadas pelo General Masaharu Homma e os defensores norte-americanos e filipinos comandados pelo General Douglas MacArthur. Determinados a se defender em Bataan e na ilha de Corregidor, uma fortaleza naval situada no meio da Baía de Manila, após a tomada da capital e da quase totalidade do país pelo exército japonês, MacArthur e seus soldados se entrincheiraram na península, onde durante mais de três meses lutaram atacados por terra, mar e ar, aguardando reforços (tropas, munições e provisões) a serem trazidos pela Marinha dos Estados Unidos. Entretanto, a falta de recursos dos americanos no começo da guerra, que tiveram quase toda a sua frota no Pacífico destruída em Pearl Harbor, impediu essa ajuda e em 9 de abril de 1942, após a partida de MacArthur para a Austrália, quando proferiu sua famosa frase: "Eu voltarei!", mais de 70 000 soldados americanos e filipinos renderam-se aos japoneses. Logo depois, filipinos e americanos prisioneiros de guerra foram forçados a Marcha da Morte de Bataan. A queda de Bataan acarretou na tomada de Corregidor um mês depois e na rendição total dos norte-americanos nas Filipinas. Porém, o tempo que as tropas de MacArthur conseguiram resistir a um inimigo superior em armas e munição e provisões, permitiu aos americanos ganharem tempo para se prepararem melhor contra os japoneses nas batalhas vindouras no Pacífico, em que começariam a virar a sorte da guerra. A península de Bataan voltaria a ser retomada por tropas americanas e filipinos em 8 de fevereiro de 1945, com a reocupação aliada das Filipinas e da rendição japonesa. Referências Fontes Mayer, Sydney L. - MacArthur História Ilustrada da 2ª Guerra Mundial, Renes 1975 Bibliografia Coleção 70º Aniversário da Segunda Guerra Mundial, Abril 2009- Fascículo 13
Bătălia din Bataan

Bătălia din Bataan (în tagalog Labanan sa Bataan; 7 ianuarie – 9 aprilie 1942) a fost o luptă dată de Statele Unite și Commonwealthul Filipinelor împotriva Japoniei în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial. Bătălia a reprezentat cea mai intensă fază a invaziei japoneze din Filipine în timpul celui de-al Doilea Război Mondial. În ianuarie 1942, forțele Armatei și Marinei Imperiale Japoneze au invadat Luzon împreună cu mai multe insule din Arhipelagul Filipine, după bombardarea bazei navale americane de la Pearl Harbor. Bătălia a durat 3 luni și 2 zile și s-a încheiat cu victoria Japoniei și marșul morții din Bataan a celor cca. 76 de mii de prizonieri. Note
Битва за Батаан (1942)

Битва за Батаан (7 января — 9 апреля 1942) — одно из решающих сражений Филиппинской операции в ходе Второй мировой войны. Проводилась японской армией с целью подавления сопротивления американо-филиппинской группировки на полуострове Батаан и острове Коррехидор, успех позволил Японии установить контроль над островом Лусон и всем Филиппинским архипелагом. Предшествующие события 9 декабря 1941 — японская авиация атаковала американскую базу Кларк-Филд на острове Лусон и уничтожила более 100 американских самолётов, в том числе 17 бомбардировщиков B-17, предназначавшихся для налётов на Тайвань. 10 декабря — высадка первых японских десантов на Лусон. В их задачу входили захват аэродромов и подготовка вторжения основных сил японской армии. 22-24 декабря — высадка главных сил 14-й армии в заливе Лингаен и в районе Ламона. Наступление японской армии на Манилу. 23 декабря — генерал Макартур отдал приказ об отходе на полуостров Батаан. 2 января 1942 — японские войска вступили в Манилу. Ход сражения 9 января японская армия под командованием генерал-лейтенанта Масахару Хоммы атаковала восточный фланг линии Абукай-Маубан. Союзники оставили линию Абукай-Маубан 22 января и заняли оборону на линии Орион-Багак. Японцы несколько раз пытались прорвать эту линию и высадить десант на юге полуострова, но эти атаки были отбиты. 8 февраля генерал-лейтенант Хомма приказал приостановить боевые действия для перегруппировки войск. Японские войска страдали от тропических болезней и не предпринимали попыток прорвать оборону союзников до начала апреля. 12 марта генерал Макартур покинул зону боевых действий. 3 апреля, после артиллерийской подготовки и бомбардировки, японцы прорвали линию Орион-Багак. 8 апреля генерал-майор Эдвард Кинг послал предложение о капитуляции, а на следующий день армия союзников сдалась. Батаанский марш смерти Японцы конвоировали военнопленных в лагеря. Военнопленные должны были идти пешком. Многие не выдерживали долгого перехода и умирали от жары и истощения. Марш сопровождался немотивированным применением силы и убийствами со стороны конвоиров и привёл к большим потерям среди военнопленных и гражданских лиц. Мемориал на горе Самат На горе Самат, месте самых ожесточённых боёв, были возведены мемориальный комплекс и музей. Самым примечательным объектом комплекса является гигантский крест. Основание креста украшено изображениями героев Филиппин, а в горизонтальной части креста находится смотровая площадка. Примечания Литература Дэвид Джордан, Эндрю Вист. Атлас операций второй мировой войны / Пер. с англ. О. Строгановой. — Москва: Эксмо, 2008. История второй мировой войны. Том 4. — Москва: Военное издательство министерства обороны СССР, 1975.
Битва за Батаан (1942)

Битва за Батаан (7 січня — 9 квітня 1942) — одна з вирішальних битв Філіппінської операції в ході Другої світової війни. Проводилась японською армією з метою придушення опору американо-філіппінського угруповання на півострові Батаан і острові Коррехідор, успіх дозволив Японії встановити контроль над островом Лусон і всім Філіппінським архіпелагом. Попередні події 9 грудня 1941 — японська авіація атакувала американську базу Кларк-Філд на острові Лусон і знищила понад 100 американських літаків, у тому числі 17 бомбардувальників B-17, що призначалися для нальотів на Тайвань. 10 грудня — висадка перших японських десантів на Лусон. У їх завдання входили захоплення аеродромів та підготовка вторгнення основних сил японської армії. 22—24 грудня — висадка головних сил 14-ї армії в затоці Лингаєн і в районі Ламона. Наступ японської армії на Манілу. 23 грудня — генерал Макартур віддав наказ про відхід на півострів Батаан. 2 січня 1942 — японські війська вступили в Манілу. Хід битви 9 січня японська армія під командуванням генерал-лейтенанта Масахару Хомму атакувала східний фланг лінії Абукай-Маубан. Союзники залишили лінію Абукай-Маубан 22 січня і зайняли оборону на лінії Оріон-Багак. Японці кілька разів намагалися прорвати цю лінію і висадити десант на півдні півострова, але ці атаки були відбиті. 8 лютого генерал-лейтенант Хомма наказав призупинити бойові дії для перегрупування військ. Японські війська страждали від тропічних хвороб і не робили спроб прорвати оборону союзників до початку квітня. 12 березня генерал Макартур покинув зону бойових дій. 3 квітня, після артилерійської підготовки та бомбардування, японці прорвали лінію Оріон-Багак. 8 квітня генерал-майор Едвард Кінг послав пропозицію про капітуляцію, а на наступний день армія союзників здалася. Батаанський марш смерті Японці конвоювали військовополонених у табори. Військовополонені повинні були йти пішки. Багато людей не витримували довгого переходу і вмирали від спеки та виснаження. Марш супроводжувався невмотивованим застосуванням сили і вбивствами з боку конвоїрів і привів до великих втрат серед військовополонених та цивільних осіб. Меморіал на горі Самат На горі Самат, місці найзапекліших боїв, були зведені меморіальний комплекс і музей. Найбільш примітним об'єктом комплексу є гігантський хрест. Підставу хреста прикрашено зображеннями героїв Філіппін, а в горизонтальній частині хреста знаходиться оглядовий майданчик. Примітки Література Девід Джордан, Ендрю Віст. Атлас операций второй мировой / Пер. з англ. О. Строгановой. — Москва : Ексмо, 2008. Історія другої світової війни. Том 4. — Москва : Військове видавництво міністерства оборони СРСР, 1975.