АЕС Дрезден

Атомна електростанція Дрезден (також відома як Дрезденська електростанція або Дрезденська атомна електростанція) — перша атомна електростанція, побудована в США за приватним фінансуванням. Дрезден 1 був запущений у 1960 році та виведений із експлуатації у 1978 році. З 1970 року в Дрездені працюють блоки 2 і 3, два BWR-3 киплячих ядерних реактори General Electric. Дрезденська електростанція розташована на ділянці в 386 га., в окрузі Гранді, штат Іллінойс, у витоку річки Іллінойс, поблизу міста Морріс. Це безпосередньо на північний схід від Morris Operation — єдиного де-факто сховища високоактивних радіоактивних відходів у Сполучених Штатах. Він обслуговує Чикаго та північну частину штату Іллінойс, здатний виробляти 867 мегават електроенергії з кожного з його двох реакторів, достатньо для живлення понад мільйона середніх американських будинків. У 2004 році Комісія ядерного регулювання (NRC) продовжила експлуатаційні ліцензії для обох реакторів, продовживши термін їх дії з сорока до шістдесяти років. Блок 1 Після того, як Закон про атомну енергію 1954 року дозволив приватним компаніям володіти та експлуатувати ядерні установки, Commonwealth Edison уклала контракт з General Electric на проектування, будівництво та введення в експлуатацію Дрезденського блоку 1 потужністю 192 МВт за 45 мільйонів доларів у 1955 році. Третину ціни контракту розділив консорціум із восьми компаній, що включає Nuclear Power Group Inc. BWR у ядерному центрі Vallecitos GE та експерименти BORAX AEC надали дослідницькі дані та підготовку операторів для Дрездена. Активна зона містила 488 паливних стрижнів, 80 тяг керування та 8 приладових форсунок. Кожен вузол містив 36 паливних стрижнів у каналі з цирконію-2. Паливом був двоокис урану, одягнений у цирконієву трубку. Теплова потужність активної зони становила 626 МВт. Корпус реактора був розрахований на 1015 psia і вимірюваний 12 футів 2 дюйми в діаметрі та 42 футів у висоту. Реактор мав подвійний цикл, коли пара надходила як з потокового барабана, так і з парогенераторів. Це дозволило швидко реагувати на зміни попиту на електроенергію. Потужність реактора регулювалася приведенням в дію клапана вторинного впуску регулятором турбіни. Зменшення швидкості вторинної пари зменшує потужність реактора, і навпаки. Таким чином, вторинний тиск змінюється залежно від зовнішнього навантаження. Охолодження Установка має три режими охолодження: Режим прямого відкритого циклу: Забір із каналу, що веде до річки Канкакі, скидає безпосередньо до річки Іллінойс. Система охолоджуючих каналів, озеро-охолоджувач і додаткові градирні повністю обходяться в цьому режимі роботи. Непрямий режим відкритого циклу: Забір із каналу, що веде до річки Канкакі, скидання в канал охолодження, що веде до Дрезденського охолоджуючого озера, скидається з озера через зворотний охолоджуючий канал, який зрештою впадає в річку Іллінойс. Використання градирень для додаткового охолодження води системи каналів зазвичай необхідне при цьому режимі роботи. Режим замкнутого циклу: Забір із зворотного охолоджувального каналу, що веде назад від Дрезденського охолоджувального озера, випуск до охолоджувального каналу, що веде до Дрезденського охолоджувального озера. Використання градирень для додаткового охолодження води системи каналів зазвичай не є необхідним під час цього режиму роботи. Вона також має градирні Інциденти У період з 1970-х по 1996 рік Дрезден був оштрафований на 1,6 мільйона доларів за 25 інцидентів. 5 червня 1970: хибний сигнал високого тиску через збій приладу в системі контролю тиску реактора Дрезден II спричинив скидання пари з клапанів турбіни («відключення турбіни»), що, у свою чергу, автоматично ініціювало SCRAM. Колапс пустот у воді реактора спричинив падіння рівня води в реакторі, що призвело до автоматичного збільшення потоку живильної води. Тоді насоси живильної води спрацювали через низький тиск всмоктування. Один насос увімкнувся автоматично, коли сигнал низького тиску всмоктування скинувся, швидко подаючи воду в корпус реактора з нижчим тиском. Рівень води в реакторі швидко піднявся, поки вода не потрапила в головні паропроводи. У цей момент помилковий сигнал високого тиску зник. Зливні клапани турбіни закрилися, збільшуючи протитиск у корпусі реактора та сповільнюючи потік живильної води на вході. Температура охолоджувальної води в реакторі викликала подальший колапс порожнечі. Рівень води в реакторі знову почав швидко знижуватися. Це знову призвело до того, що система живильної води збільшила швидкість потоку в резервуар і почала підвищувати рівень води в реакторі. Оскільки охолоджену живильну воду знову швидко закачували в реактор, колапс пустоти спричинив зниження рівня води. Система живильної води відреагувала збільшенням потоку живильної води. Однак стрілка індикатора на самописці рівня води застрягла, що змусило оператора припустити, що рівень у реакторі припинився. Оператор почав збільшувати потік живильної води, щоб підняти рівень води в реакторі, вручну перекриваючи автоматичну систему керування. Оператор ніколи не перевіряв другий індикатор, який показував підвищення рівня. Рівень води в реакторі продовжував зростати і затопив магістральні паропроводи. Через дві хвилини оператор постукав по реєстратору рівня води, і стрілка рівня води відклеїлася, після чого оператор почав реагувати на високий рівень води, зменшивши вручну потік живильної води. У цей момент оператор вручну відкрив запобіжний клапан паропроводу, щоб зменшити зростання тиску в реакторі. Однак через раннє введення води в основні паропроводи в паропроводах стався гідростатичний удар, який спричинив відкриття запобіжного клапана, впускаючи пару та воду в свердловину, викликаючи підвищення тиску в свердловині. Це спричинило запуск систем безпечного впорскування, і протягом наступних 30 хвилин рівень води в реакторі та тиск гойдалися, оскільки оператори намагалися стабілізувати реактор. Лише через дві години рівень у реакторі, тиск у реакторі та тиск у сухому колодязі знизилися до норми. Початковий сюжет фільму «Китайський синдром» заснований на цій події: голка відклеюється, коли оператор стукає по диктофону. 8 грудня 1971: Події, подібні до тих, що минули рік на Дрездені II, відбуваються на Дрездені III. 15 травня 1996: Зниження рівня води навколо ядерного палива в активній зоні реактора блоку 3 призвело до зупинки Дрезденської генерувальної станції та включення до «контрольного списку» NRC, що заслуговує на пильнішу перевірку з боку регулюючих органів. Дрезден був у списку спостереження NRC шість із дев’яти років між 1987-1996 роками, довше, ніж будь-який із 70 інших діючих заводів у країні. 15 липня 2011: Завод оголосив тривогу о 10:16 ранку після того, як хімічний витік гіпохлориту натрію обмежив доступ до життєво важливої зони, де розміщені насоси охолоджувальної води. Виробництво електроенергії Навколишнє населення Комісія з ядерного регулювання визначає дві зони планування на випадок надзвичайних ситуацій навколо атомних електростанцій: зону впливу шлейфу радіусом 16 км, пов’язаних насамперед з впливом та вдиханням радіоактивного забруднення, що передається повітрям, і зоною шляхів ковтання близько 80 км, пов’язаних насамперед із прийомом їжі та рідини, забрудненої радіоактивністю. Населення США в радіусі 16 км., згідно з аналізом даних перепису населення США для msnbc.com, площа Дрездена склала 83 049 , збільшившись на 47,6% за десятиліття. У 2010 році населення США в радіусі 80 км., склав 7 305 482, збільшившись на 3,5 відсотка з 2000 року. Міста в межах 50 миль включають Чикаго (43 милі до центру міста). Сейсмічний ризик Відповідно до дослідження NRC, опублікованого в серпні 2010 року, оцінка Комісії з ядерного регулювання щорічного ризику землетрусу, достатнього для того, щоб спричинити пошкодження активної зони реактора в Дрездені, становила 1 з 52 632. Відвернене закриття У серпні 2020 року Exelon оголосила, що закриє завод у листопаді 2021 року з економічних причин, незважаючи на те, що завод має ліцензії на роботу ще приблизно на 10 років і можливість продовжити ліцензії на додаткові 20 років після цього. 13 вересня 2021 року сенат штату Іллінойс ухвалив законопроект про субсидування атомних станцій у Байроні та Дрездені, який губернатор Дж. Б. Прітцкер підписав як закон 15 вересня, а Exelon оголосив, що заправлятиме паливом електростанції. Інформація про енергоблоки Примітки