NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hawaii Volcanoes nationalpark

Hawaii Volcanoes nationalpark ligger på ön Hawaii i USA och grundades 1916. Den är resultatet av 70 miljoner års vulkanism och evolutionsprocesser som täckt området med ett komplext och unikt ekosystem. Parken omfattar skilda miljöer som går från havsnivån till toppen av jordens största vulkan, Mauna Loa, 4169 meter hög. Kilauea, världens mest aktiva vulkan, ger forskarna insyn i hur nya öar föds i Hawaii och besökare vyer över ett dramatiskt vulkaniskt landskap. Parken omfattar 1 309 km² land. Mer än halva parken är förklarat vildmarksområde och erbjuder ovanliga vandrings- och campingsmöjligheter. Nationalparken har för sina enastående naturvärden blivit ett världsarv. Det sägs att om någon vulkanisk sten tas från Hawaii kommer personen som tog den få en förbannelse över sig, till dess stenen återlämnas. Detsamma gäller för svart sand. Den vulkaniska aktiviteten har hjälpt till att skapa Punaluu svarta sandstrand. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hawaii Volcanoes nationalpark. Hawaii Volcanoes National Park (officiella hemsidan) UNESCO World Heritage Centre - Hawaii Volcanoes National Park U.S. World Heritage Sites - Hawaii Volcanoes National Park, Hawaii Photos of Hawai‘i Volcanoes National Park - Terra Galleria Lava Quest Hiking to See Lava Flows
Гавайські вулкани (національний парк)

Націона́льний па́рк «Гавайські вулкани» (англ. Hawai's Volcanoes National Park) — національний парк у США, заснований в 1916 на Гавайських островах, де впродовж сотень тисяч років процеси вулканізму, міграції і еволюції створили унікальну екосистему та самобутню культуру. Парк містить різноманітні природні середовища, розташовані від рівня моря до вершини найвищого вулкану Землі Мауна-Лоа заввишки 4172 м. Кілауеа, один з діючих вулканів, наочно показує, як виникли Гавайські острови, і як були створені їх видовищні ландшафти. Парк охоплює приблизно 1348 км² площі на о. Гаваї. У парку, з основ його гір на дні океану по їх вершин у небі,— ціле розмаїття ландшафтів. Парк пропонує відвідувачам неозорі вулканічні краєвиди, а туристам — небуденні екскурсійні маршрути та екзотичні кемпінги. Посилання Hawaii Volcanoes National Park [Архівовано 16 липня 2015 у Wayback Machine.]
Pearl Harbor Naval Shipyard

Der Pearl Harbor Naval Shipyard ist eine Schiffswerft der United States Navy in Pearl Harbor auf Hawaii. Sie liegt am East Loch gegenüber von Ford Island und erstreckt sich auf einer Fläche von rund 1,2 km² an der Südküste von Oʻahu, fünf Meilen westlich von Honolulu. Geschichte Im Dezember 1887 wurde Pearl Harbor als Marinestützpunkt und Kohlebergwerk gegründet. König Kalākaua gewährte den Vereinigten Staaten das ausschließliche Recht, Pearl Harbor als Hafen- und Reparaturbasis zu nutzen. Die Beziehungen zwischen den USA und Hawaii begannen mit dem Reziprozitätsvertrag von 1875, einem Freihandelsabkommen, das vor allem den zollfreien Zuckerexport in die USA sicherstellte. Die Marinestation existierte seit 1898 in Pearl Harbor und 1908 bewilligte der Kongress 3 Millionen Dollar für den Bau der Werft, die damals Navy Yard Pearl Harbor hieß. Die Werft wuchs rasch und es begannen die Arbeiten am ersten Trockendock, das vor der Eröffnung 1913 einstürzte. Nach dem Wiederaufbau wurde das „Dry Dock Nummer 1“ am 21. August 1919 eingeweiht. Während die Werft die ganzen Jahre nur ein Teil der Marinestation war, wurde sie im Dezember 1941 offiziell eine eigene Einheit, da man militärische und industrielle Operationen trennen wollte. Beim Angriff auf Pearl Harbor am 7. Dezember 1941 wurde auch die Werft getroffen. In der ersten Angriffswelle wurden nur wenige Torpedos auf die an den Kais der Werft liegenden Schiffe abgeworfen, die den Kreuzer Helena und das Minensuchboot Oglala trafen, die längs des 1010-Docks lagen. Die Oglala kenterte daraufhin, die Helena trug nur leichte Schäden davon. In der zweiten Welle wurde die Werft schwerer getroffen. Ein Ziel des Angriffs war die Pennsylvania, die mit den Zerstörern Cassin und Downes im Trockendock lag. Sowohl das Dock als auch die beiden Zerstörer wurden schwer beschädigt, während die Pennsylvania nur einen Bombentreffer erhielt. Die restlichen Werftanlagen blieben jedoch weitgehend unbeschädigt, so dass dort bereits kurz nach dem Angriff wieder Schiffe repariert werden konnten. Anfang März 1942 waren die Werftanlagen, insbesondere die Trockendocks Ziel der Operation K, einer strategischen Luftattacke von zwei Flugbooten der japanischen Marine. Der Angriff blieb jedoch erfolglos. Kurz danach, Anfang Mai lief die Yorktown ein, die nach einem Einsatz im Korallenmeer repariert werden musste. Allerdings konnten nur die nötigsten Arbeiten erledigt werden, um das Schiff wieder seetüchtig zu machen, das schon am 30. Mai in Richtung Midwayinseln auslief. Im Jahr 2023 wurde auf Grund der AUKUS-Allianz für den Indopazifik, die Werftanlage umbenannt von „Pearl Harbor Naval Shipyard & Intermediate Maintenance Facility“ in: „Naval Supervising Authority and Lead Maintenance Activity for Submarine Rotational Force - West“. Weblinks Offizielle Homepage (engl.) Der Angriff auf die Pearl Harbor NSY 1941 (engl.) Einzelnachweise
Leonard’s Bakery

Leonard’s Bakery — португальская пекарня в Гонолулу, известная популяризацией маласады (жареный, слегка хрустящий жёсткий пончик без дырки), которая стала частью гавайской кухни. Португальские иммигранты принесли маласаду на Гавайи в начале XX столетия. Леонард открыл свою пекарню в 1952 году, предоставив маласаду более широкой аудитории. Со временем пекарня стала известной на Гавайях в континентальных штатах США. В 2008 была открыта франшиза в Японии. Пекарня была открыта в 1952 году Маргарет и Фрэнком Леонардом Рего-старшим. На продажу маласад Фрэнка вдохновила его мать. Маласада — португальский пончик без отверстия, хрустящий снаружи и вязкий внутри. Португальцы, работавшие на плантациях привезли с собой рецепт на Гавайи, куда они эмигрировали на рубеже 19 и 20 столетий. Пекарня Леонарда стала известной как «старомодная plain-Jane пекарня», популяризующая выпечку и десерты португальской кухни, такие как португальские сладкие булочки с начинкой из традиционной гавайской хаупии. По состоянию на 2011 год пекарня остаётся семейным предприятием, принадлежащим Леонардом Рего-младшим. Его дети работают в пекарне, как и он сам когда-то. Эндрю Маккарти из журнала National Geographic Traveler писал, что пекарня «прикована» к своим окрестностям. Леонард на Гавайях — это как фамилия. Жители других Гавайских островов часто приносят домой маласады Леонарда как «оми-яге» (подарок-сувенир). Жареная булочка похожая на пончик очень необычная для Гавайев широко известна в континентальных штатах США и в мире. Пекарня в Гонололу служит целью по меньшей мере одного тура на острова. В 2012 году газета Honolulu Star-Advertiser сообщила, что пекарня продаёт свыше 15 тыс. маласад ежедневно а всего с момента открытия было продано свыше 160 млн маласад. В декабре 2008 Рего-младший открыл франшизу в Японии в торговом центре Japan’s Yokohama World Quarter Shopping Center. Сначала в заведении продавалась только корица и маласады, но потом стали продавать маласады с начинкой. В марте 2008 года японские инвесторы из Forest Inc. обратились к Рего-младшему с просьбой предоставить им лицензию. Рего-младший посчитал, что с учётом мирового кризиса «чего-то лучшего трудно было желать». Сделка была заключена за три месяца до открытия франшизы, за полторы недели собственник подготовил персонал. Рего-младший планирует открыть больше франшиз в Японии и на других островах Гавайев. В 2009 году в трех магазинах компании (два на Оаху и один в Иокогаме) и двух торговых фургонах работало 60 человек. Ссылки Официальный сайт
Poʻopoʻo

Poʻopoʻo ist eine kleine, unbewohnte Insel unmittelbar vor der Südküste Lānaʻis im Archipel von Hawaii. Administrativ gehört die Insel zum Maui County. Das bis zu 18 m hohe Eiland mit markantem Plateau ist etwa 170 m lang, 70 m breit und weist eine Fläche von knapp einem Hektar auf. Zwei Arten an Seevögeln brüten auf ihr: Der Bulwersturmvogel (Bulweria bulweri) und der Keilschwanz-Sturmtaucher (Puffinus pacificus, hawaiisch: ʻuaʻu kani oder hōʻio). An Pflanzen hat das eingeschleppte Wimper-Stachelgras (Cenchrus ciliaris, auch „Büffelgras“ genannt) indigene und seltene Pflanzen wie Portulaca sclerocarpa, eine Art der Portulake oder Scaevola coriacea, eine Art der Fächerblumen vollständig verdrängt. Poʻopoʻo ist, wie viele weitere kleine Inseln Hawaiis auch, ein Hawaii State Seabird Sanctuary (Vogelschutzgebiet) und darf nicht betreten werden. Weblinks Poʻopoʻo. In: Geographic Names Information System. United States Geological Survey, United States Department of the Interior; abgerufen im 1. Januar 1 (englisch). Poʻopoʻo im Offshore Islet Restoration Committee (englisch) Einzelnachweise
Обсерватория Кек

Обсерваторията „У. М. Кек“ (на английски: W.M. Keck Observatory) е съоръжение, разположено на връх Мауна Кеа в Хавай, на височина от 4145 метра. Местоположението ѝ осигурява по-тънък пласт въздух, както и отдалеченост от всякакви градски светлини и други. Голямата надморска височина позволява наблюдения в инфрачервения спектър, които биха били невъзможни в по-ниските и по-влажни слоеве на земната атмосфера. Обсерваторията е оборудвана с два рефлекторни телескопа (Кек 1 и Кек 2), чиито огледала са по 10 метра в диаметър. Технологията на тяхната изработка позволява да работят както отделно, така и заедно (формирайки астронимически интерферометър), постигайки по-добра резолюция на образите от космоса. Всеки един от тях е разположен на алт-азимутална монтировка (осигуряваща най-голяма здравина и издръжливост), позволяваща движението им по азимут и височина. Разстоянието между тях е 85 метра, а общата тежест на всеки от тях – около 300 тона. Това са най-големите телескопи в света. Обсерватория Кек е построена благодарение на частни дарения надхвърлящи 140 млн. долара. Средствата са осигурени от Фондация W.M. Keck, чието име носи. Обсерваторията се управлява от Калифорнийската асоциация за астрономически изследвания – организация с идеална цел. Кек 1 започва наблюдения през май 1993 година. По време на стартирането на Кек 2, през октомври 1996 година, НАСА също се включва в проекта като партньор. Външни препратки Официален сайт
Keckovy dalekohledy

Keckovy dalekohledy jsou v současné době dva největší optické a infračervené dalekohledy na světě. Byly vybudovány v letech 1993 a 1996 na vyhaslé sopce Mauna Kea na Havajských ostrovech v nadmořské výšce 4123 m a jsou od sebe vzdáleny 90 metrů. Byly pojmenovány podle amerického filantropa W. M. Kecka (1880–1964) – Keck I a Keck II. Každý z nich váží kolem 300 tun. Primární zrcadlo je složeno ze 36 zrcadel ve tvaru šestiúhelníků. Každý ze šestiúhelníků má průměr 1,8 metrů. Jsou uspořádány tak, že pracují jako jedno zrcadlo o průměru 10 metrů, které má tvar hyperboloidu. Jednotlivé části jsou nastaveny s přesností kolem 20 nm a mezery mezi nimi jsou 3 mm. Ve srovnání například s Hubbleovým dalekohledem je sběrná plocha Keckových dalekohledů 17× větší. Hubbleův dalekohled má větší rozlišovací schopnost, kdežto Keckovy dalekohledy dokážou zachytit slabší signál. Jejich citlivost je taková, že dokážou zaregistrovat plamen svíčky na Měsíci. Díky nadmořské výšce a suchému vzduchu jsou dostatečně citlivé i na infračervené záření. Tyto dalekohledy řídí univerzita Caltech (California Institute of Technology), Kalifornská Univerzita (University of California) a NASA. Pracují od roku 1996. Vybavení K základním přístrojům dalekohledu patří: Hires Soustava filtrů, čoček a dalších optických prvků vážící 8 tun, rozdělí přicházející světlo na barevné složky a proměřuje jejich intenzitu v několika tisících kanálech v rozsahu 0,3 až 1,1 mikrometru. Světlo končí na CCD detektoru 2048 × 2048 pixely. LRIS (Low Resolution Imaging Spectrograph) Spektrograf schopný proměřovat spektra až 30 objektů současně v poli 6 × 8 obloukových minut. NIRC (Near Infrared Camera) Chlazená kamera pro blízký IR obor, používá se pro studium vzniku a vývoje galaxií a k vyhledávání protogalaxií. V naší Galaxii slouží ke sledování málo svítících protohvězd. LWS (Long Wavelength Spectrograph) Spektrograf pro atmosférická okna v oboru 5–27 mikrometrů. Tak jako většina velkých dalekohledů je i Keckův dalekohled vybaven systémem adaptivní optiky. Jde o opticko-mechanický systém, který sleduje poruchy atmosféry pomocí světla přicházejícího z hvězd a kompenzuje je velmi rychlými deformacemi malého zrcátka umístěného před detektorem. Odstraní se tak většina vad souvisejících s pohyby v atmosféře. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Keckovy dalekohledy na Wikimedia Commons
W. M. Keck Observatoriet

W. M. Keck Observatoriet er et to teleskopers astronomisk observatorium, der er bygget i en højde over vandoverfladen på 4.145 meter nær toppen af Mauna Kea i den amerikanske stat Hawaii. Begge teleskoper har primærspejle på 10 meter i diameter - og de er pt (2014) nogle af de største optiske teleskoper i brug i verden. Kombinationen af den gode placering, stor optik - og innovative instrumenter gør at teleskoperne er de to mest videnskabeligt produktive teleskoper på jorden. Eksternal henvisninger W. M. Keck Observatory Arkiveret 3. november 2017 hos Wayback Machine (official site) Mauna Kea Observatories (official site) Keck Observatory Archive (KOA) Lawrence Berkeley Lab, Revolution in telescope design Arkiveret 22. december 2017 hos Wayback Machine Indigenous Controversy Arkiveret 3. februar 2011 hos Wayback Machine
Observatoire W. M. Keck

L'observatoire W. M. Keck fait partie d'une série d'observatoires astronomiques situés, à une altitude de 4 145 mètres, sur le mont Mauna Kea de l'île d'Hawaï. Ses deux télescopes sont parmi les plus grands télescopes optiques et proche infrarouge en service. Historique Le Keck I a commencé à observer en 1993 (première lumière le 16 mars) et le Keck II en 1996. Les télescopes sont administrés par l'université de Californie, la California Institute of Technology et la NASA. Le site est loué par l'université d'Hawaï basée à Honolulu. L'observatoire porte le nom de William Myron Keck et les télescopes ont été essentiellement financés par la Fondation William Keck. Caractéristiques La formule optique de ces télescopes est celle de Ritchey-Chrétien, sur une monture azimutale. Ils possèdent des miroirs de 10 mètres de diamètre segmentés en 36 plus petits miroirs hexagonaux, qui leur sont particuliers. Et tout comme le Very Large Telescope (VLT), les télescopes disposent d'un système d'optique active qui permet de cophaser[pas clair] tous les segments afin de ne former qu'une seule pupille de 10 m au foyer. En outre, Keck I et II peuvent fonctionner ensemble, par l'intermédiaire de l'interférométrie optique. Ceci leur donne une résolution angulaire équivalente à celle d'un miroir de 85 m. Cela devrait en théorie permettre aux deux télescopes de distinguer une flamme de bougie sur la surface de la Lune. Découvertes En 1998 : HD 187123 b En 2005 : HD 188753 Ab En 2012 : S0-102 Voir aussi Articles connexes Liste des plus grands télescopes optiques Liste d'observatoires astronomiques Liens externes (en) Site officiel (en) L'observatoire du Mauna Kea Portail des sciences Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’astronomie Portail d’Hawaï
Teleskopi Keck

Teleskopi Keck jesu dva najveća teleskopa u svijetu. Srce tih 10-metarskih teleskopa je primarno zrcalo načinjeno od 35 šesterokutnih segmenata koji se zajedno ponašaju kao jedno zrcalo. Tijekom promatranja računalo dva puta u sekundi podešava svaki segment zrcala točnošću od 4 nanometra. Oba teleskopa su opremljena adaptivnom optikom, tj. mogu otkloniti dio atmosferskih smetnji. Također, dva teleskopa djeluju i kao interferometar. 85 metara razmaka omogućuje veću razlučivost. Teleskopi su smješteni na Havajima na brdu Mauna Kea na visini većoj od 4000 metara. Tako tijekom cijele godine imaju čist pogled na nebo. Dio su Mauna kea observatorija koji uključuje još nekoliko teleskopa smještenih na Havajima. Vidi još Vrlo veliki teleskop Vanjske poveznice W.M. Keck Observatory (službene stranice) The Mauna Kea Observatory (službene stranice) W.M. Keck Telescope - podaci o teleskopima
Keck Obszervatórium

A W. M. Keck Obszervatórium csillagvizsgáló, ami az Amerikai Egyesült Államokban, Hawaii államban, Hawaii szigeten, a Mauna Kea vulkán tetején, 4194 méteres tengerszint feletti magasságon áll (magasabban annál a szintnél, ahol a felhők többsége halad). Neve Nevét William Myron Keck amerikai üzletemberről kapta, aki a Superior Oil Company alapítója volt. A cég ma az ExxonMobil része. 1985-ben fia, Howard B. Keck amerikai üzletember vezette azt az alapítványt, ami 70 millió dollárral finanszírozta a Keck I-távcső építését. Fő műszerei Keck I A Keck I-távcső 1993 óta működik, ez a jelenleg használatban levő harmadik legnagyobb tükrös távcső. A tükör effektív átmérője 10 méter, 36 darab hatszög alakú, speciális üvegből készült szegmensből áll, melyek mindegyike kb. 2 m átmérővel rendelkezik. A Keck I obszervatórium volt a prototípusa a szegmentált tükrös teleszkópoknak. A távcső technikailag a többtükrös távcsövekhez hasonlítható, azzal a különbséggel, hogy a tükrök egymás mellett helyezkednek el. Egy összetett elektronikájú berendezés lézersugarak segítségével állandó ellenőrzés alatt tartja a tükröket, és biztosítja, hogy a rendszer olyan optikai tulajdonságokkal rendelkezzen, mintha egyetlen nagy tükörrel lenne felszerelve. Keck II A Keck II-távcsövet 1996-ban telepítették a fent említett ikertestvére mellé. Ha a két távcsővel egyszerre ugyanazt az objektumot figyelik meg, akkor jelentősen növelhető a felbontóképesség. A távcsövekkel az atmoszféra alsóbb rétegeiben már nem észlelhető infravörös- és mikrohullámok is megfigyelhetők. Külső hivatkozások A Keck Obszervatórium honlapja (angolul) A Hawaii Egyetem Csillagászati Intézete (angolul) Keck Observatory Archive (KOA) (angolul) Lawrence Berkeley Lab, Revolution in telescope design Archiválva 2017. december 22-i dátummal a Wayback Machine-ben Indigenous Controversy (angolul) Photos of Keck telescopes and other Mauna Kea observatories from "A Gentle Rain of Starlight: The Story of Astronomy on Mauna Kea" by Michael J. West. ISBN 0-93154-899-3
Teleskopy Kecka

Teleskopy Kecka – dwa wielkie teleskopy amerykańskie (Keck I i Keck II) pracujące w zakresie światła widzialnego i podczerwieni z tzw. optyką aktywną. Znajdują się w obserwatorium na Mauna Kea na Hawajach na wysokości 4145 m n.p.m. Są oddalone od siebie o 85 metrów. Każdy posiada zwierciadło o średnicy 10 metrów złożone z 36 ściśle przylegających sześciokątnych segmentów o grubości 8 cm. Teleskopy połączone razem tworzą interferometr Kecka, będący jednym z największych na świecie. Zobacz też Obserwatorium Paranal Obserwatorium La Silla Międzyamerykańskie Obserwatorium Cerro Tololo Very Large Telescope Ekstremalnie Wielki Teleskop Uwagi Linki zewnętrzne Oficjalna strona obserwatorium im. W. M. Kecka
Observatório W. M. Keck

O observatório W. M. Keck é um observatório astronómico que comporta dois telescópios operando no espectro visível e infravermelho próximo. Situa-se no cume do monte Mauna Kea, no Havai, Estados Unidos da América. Cada telescópio tem um espelho de dez metros de diâmetro. O observatório é gerido pela organização não governamental California Association for Research in Astronomy, tendo a NASA como parceiro. Ver também Observatório Paranal Observatório La Silla Observatório de Cerro Tololo Very Large Telescope European Extremely Large Telescope Referências Ligações externas «Página oficial W.M. Keck Observatory» (em inglês) «Página oficial do observatório Mauna Kea» (em inglês) «Factos sobre o telescópio W.M. Keck» (em inglês) «Keck Telescopes no WikiMapia (apenas um é visível)» (em inglês) «Fotografias dos telescópios Keck e observatórios de Mauna Kea de "A Gentle Rain of Starlight: The Story of Astronomy on Mauna Kea"» (em inglês) por Michael J. West (ISBN 0-931548-99-3)
Observatorul W. M. Keck

Observatorul W. M. Keck este un observator astronomic format din două telescoape reflectoare gemene, situate la 4.145 m deasupra nivelului mării, pe vârful vulcanului Mauna Kea, în Insulele Hawaii. Împreună cu numeroase alte observatoare internaționale, formează Observatorul Mauna Kea. Datorită marii depărtări de ocean și înălțimii de peste 4 kilometri, care rarefiază atmosfera și distorsiunile pe care le-ar induce, acest sit este un loc ideal pentru observații astronomice. În plus, poluarea luminoasă este foarte scăzută, deoarece zonele înconjurătoare sunt relativ slab populate. Cele două telescoape Keck 1 și Keck 2 sunt de tip Ritchey-Chrétien, cu montură altazimutală și sisteme optice active și adaptive. Oglinda primară a fiecăruia dintre cele două telescoape are un diametru de aproximativ 10 metri, ceea ce le face al doilea ca mărime în lume, între telescoapele optice, după Gran Telescopio Canarias. Keck 1 și Keck 2 pot lucra împreună, prin interferometrie optică. Acest lucru le oferă o rezoluție unghiulară echivalentă cu cea a unei oglinzi de 85 m. Acest lucru ar trebui, teoretic, să permită ambelor telescoape să distingă o flacără de lumânare pe suprafața Lunii. Telescoapele-interferometre Keck sunt printre cele mai mari instrumente optice respectiv în infraroșu apropiat din lume. Note Legături externe W. M. Keck Observatory Arhivat în 3 noiembrie 2017, la Wayback Machine. (official site) Mauna Kea Observatories (official site) Keck Observatory Archive (KOA) Lawrence Berkeley Lab, Revolution in telescope design Arhivat în 22 decembrie 2017, la Wayback Machine. Photos of Keck telescopes and other Mauna Kea observatories from "A Gentle Rain of Starlight: The Story of Astronomy on Mauna Kea" by Michael J. West. ISBN: 0-931548-99-3. Vezi și Observatorul La Silla Very Large Telescope European Extremely Large Telescope
Keck-observatoriet

Keck-observatoriet, W. M. Keck Observatory, är ett observatorium på 4145 meters höjd på Mauna Kea, Hawaii. Upptäckter Astronomer vid Keck var med och utforskade universums accelererande expansion, vilket gav Nobelpriset i fysik 2011. Keck-observatoriet bekräftade det supermassiva svarta hålet i Vintergatans centrum, med hjälp av teleskopens adaptiva optik. Teknologi Keck-observatoriet består av två teleskop, som vart och ett har en spegeldiameter på tio meter. Vardera spegel består av 36 sexkantiga mindre speglar, som kompenserar för atmosfäriska störningar genom att ändra läge 2 000 gånger per sekund. Detta är en del i det adaptiv optik-system som observatoriet använder för att komma undan i princip alla störningar från jordens atmosfär och som gör att observatoriet kan ta nästan lika skarpa bilder som Hubble-teleskopet. År 2004 förbättrades tekniken ytterligare då teleskopen försågs med laserguidestjärnor, vilket gör att teleskopen kan använda den adaptiva optiken på nästan hela himlen. Teleskopens främsta styrka är att de kan fås att samverka och tillsammans prestera vad som motsvarar ett teleskop av ungefär en fotbollsplans storlek. Den teknik som gör sammanslagningen möjlig kallas interferometri, och det är tack vare den som forskarna har upptäckt stenplaneten kring Gliese 876. En stor fördel med interferometri är att den, förutom att göra en signal starkare, även kan göra den svagare. Denna bieffekt är till för att dämpa det bländande ljuset från en stjärna, vilket gör det lättare att urskilja de objekt som befinner sig nära stjärnan. Se även La Silla Very Large Telescope European Extremely Large Telescope Referenser Externa länkar (engelska) W.M. Keck Observatory (engelska) The Mauna Kea Observatory Wikimedia Commons har media som rör Keck-observatoriet.