NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Камара на представителите на САЩ

Камарата на представителите на САЩ (на английски: United States House of Representatives или съкратено The House) е долната камара на Конгреса на САЩ, докато другата е Сенатът. В Камарата на представителите, всеки щат е представен пропорционално на населението си и има право на поне един представител (конгресмен). Общият брой на представителите е определен да бъде 435. Мандатът на всеки представител е две години, но той има право да бъде преизбиран неограничен брой пъти. Съставът и правомощията на Конгреса са установени от член първи на американската конституция. От създаването си през 1789 г. всички представители са пряко избирани. В днешно време, освен 435-те представители има допълнителни 6 представители без право на глас, с което общият брой на членовете на Конгреса става 441. Към 2010 г., най-голяма е делегацията на Калифорния – 53 представители. Седем щати са представяни само от един човек: Аляска, Делауеър, Монтана, Северна Дакота, Южна Дакота, Върмонт и Уайоминг. Камарата на представителите е натоварена с отговорността да приема федералното законодателство, а законите се изпращат за разглеждане от президента след съгласуване със Сената. Камарата има и изпълнителна власт: тя инициира всички закони, подвежда под съдебна отговорност федерални служители (процедура, известна като импийчмънт) и избира президент, в случай че никой кандидат не получи мнозинство след избори. Камарата провежда събранията си в южното крило на Капитолия на САЩ. Ръководителят на Камарата на представителите се нарича говорител. Той се избира от членовете на Камарата, което означава, че по традиция той е и водач на партията с мнозинство. Източници Външни препратки Официална страница
Sněmovna reprezentantů Spojených států amerických

Sněmovna reprezentantů Spojených států amerických, krátce House (anglicky United States House of Representatives), je dolní komora Kongresu Spojených států. Horní komorou je pak Senát Spojených států. Každý z 50 států Unie má minimálně jednoho kongresmana. Jejich počet na stát vychází z počtu obyvatel daného státu, resp. ze sčítání obyvatel v desetiletých intervalech. Nejlidnatější stát, Kalifornie, má po censu z roku 2020 v dolní komoře 52 reprezentantů. Šest států má pouze jednoho kongresmana, Aljaška, Delaware, Jižní Dakota, Severní Dakota, Vermont a Wyoming. Od roku 1929 zasedá ve Sněmovně reprezentantů 435 členů. Myšlenka vytvořit dvoukomorový Kongres přišla od Otců zakladatelů, kteří chtěli jednu komoru, která by zastupovala lid, a druhou, která by zastupovala vládu daného státu. Sněmovna reprezentantů bývá obecně označována jako dolní komora a Senát jako horní komora, nicméně Ústava Spojených států amerických takovéto označení nepoužívá. Místem schůzí Sněmovny reprezentantů je jižní křídlo Kapitolu Spojených států amerických. Předsedou je od října 2023 republikán Mike Johnson. Způsob volby Volby do Sněmovny probíhají každé dva roky, jsou přímé a uskutečňují se v jednomandátových volebních okrscích o velikosti cca 530 000 obyvatel. Každý stát unie tak volí rozdílný počet poslanců, v závislosti na počtu obyvatel. Velmi krátké funkční období bylo koncipováno kvůli co nejvyšší kontrole voličů nad poslanci. Nevýhodou je, že se Sněmovna rozhoduje spíše na základě krátkodobých záměrů, ve snaze poslanců o znovuzvolení. Statistické údaje Nejstarším existujícím volebním obvodem, navíc v původním ohraničení, je od roku 1789 Delaware, který má rovněž primát nejlidnatějšího obvodu (989 948 osob z censu 2020), když celý stát představuje jediný obvod. Na základě sčítání lidu 2020 žilo v jednom obvodu průměrně 761 169 osob. Absolutně nejméně lidnatým obvodem byl 1. okrsek Rhode Islandu se 545 085 osobami. Na základě sčítání 2020 získal dva další mandáty Texas a po jednom mandátu Colorado, Florida, Montana, Severní Karolína a Oregon. Naopak jedno křeslo ztratily Kalifornie, Illinois, Michigan, New York, Ohio, Pensylvánie a Západní Virginie. Odkazy Reference Související články Předseda Sněmovny reprezentantů Spojených států amerických Senát Spojených států amerických Kongres Spojených států amerických Politický systém Spojených států amerických Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sněmovna reprezentantů Spojených států amerických na Wikimedia Commons
Zastupnički dom Sjedinjenih Američkih Država

Zastupnički dom Sjedinjenih Američkih Država (eng. United States House of Representatives) je jedan od dva doma Kongresa SAD-a; drugi je Senat. Svaka država je u Domu (za koji se u SAD-u koristi skraćenica eng. House) proporcionalno predstavljena prema udjelu u ukupnom stanovništvu, te ima pravo na najmanje jednog zastupnika; najmnogoljudnija država trenutno ima 53 zastupnika. Ukupan broj zastupnika je trenutno fiksiran na 435 prema posebnom zakonu iz 1911. godine, iako Kongres može zakonom izmijeniti taj broj. Svaki zastupnik služi mandat od dvije godine. Tijelom predsjedavanja službenik poznat pod nazivom Predsjednik odnosno Speaker, a biraju ga svi članova. Trenutna zastupljenost država je prikazana u članku Popis država SAD-a po broju stanovnika. Dvodomni Kongres nastao je od nastojanja Očeva osnivača za stvoriti Dom "naroda" koji bi predstavljao javno mnijenje, a kojem bi protutežu predstavljao promišljanju skloniji Senat koji predstavlja vlade pojedinačnih država, te manje sklon promjenama raspoloženja u masama. Zastupnički dom se često naziva "donjim domom," dok se za Senat govori da je "gornji dom," iako Ustav SAD-a ne koristi takav rječnik. Ustav propisuje da je pristanak oba doma nužan za donijeti zakone. Glede toga što se članovi uglavnom biraju iz manjih (prosjek 693.000 stanovnika godine 2007.) i obično homogenijih izbornih jedinica nego oni u Senatu, Zastupnički dom se često smatra stranački pristranijim domom. Mnogi od Očeva osnivača su Senat (čije su članove na početku birale državne skupštine) smatrali protutežom od naroda izabranom Zastupničkom domu, kao što je Zastupnički dom bio protuteža Senatu. Ovlasti "savjeta i pristanka" (kao ratifikacija međunarodnih sporazuma) su stoga predana samo Senatu. Zastupnički dom je dobio svoja isključive ovlasti: ovlast pokrenuti prijedloge zakona o prikupljanju prihoda, pokreće opoziv federalnih službenika i bira predsjednika u slučaju da Elektorski kolegij to ne može učiniti. Senat, međutim, može predložiti zakone o trošenju prihoda i ima isključivo pravo suditi službenicima protiv kojih je pokrenut opoziv te birati potpredsjednika kada Elektorski kolegij to nije u stanju učiniti. Senat i njegovi članovi u pravilu imaju veći prestiž nego Zastupnički dom jer senatori služe duže mandate (šest godina) u manjem tijelu te (osim kod sedam država) predstavljaju šire biračko tijelo. Zastupnički dom se sastaje u južnom krilu Kapitola. Vanjske poveznice A New Nation Votes: American Election Returns 1787-1825 Arhivirana inačica izvorne stranice od 25. srpnja 2008. (Wayback Machine) The United States House of Representatives. Official Website. Clerk of the House of Representatives' official website and historical statistics: "Historical Highlights"
Az Amerikai Egyesült Államok Képviselőháza

Az Amerikai Egyesült Államok Képviselőháza az Amerikai Egyesült Államok törvényhozási szerve, a kongresszus alsóháza. Az alsóház megnevezés az Egyesült Államok helyzetében félrevezető lehet, mert a képviselőháznak és a szenátusnak megvannak a maga privilégiumai, amely egyenlővé teszi a két házat. A képviselőház felépítése A képviselőház felépítését és tagjainak számát elsőként az 1787. július 16-án megkötött Connecticuti Nagy Egyezmény határozta meg. Eszerint az államok lakosságának számaránya alapján kell meghatározni, hogy melyik állam hány képviselőt küldhet a képviselőházba, de minden tagállamnak legalább egy képviselője van. A képviselőház létszáma 1929 óta 435 fő – ezt egy törvényben a kongresszus határozta meg. A képviselői helyek tagállamok közötti megosztását a tízévente megtartott országos népszámlálás eredményei alapján rendszeresen felülvizsgálják. A 2020-as népszámlálás alapján például Kaliforniának 52 képviselője lett, Alaszkának, Delawarenek, Észak-Dakotának, Dél-Dakotának, Vermontnak és Wyomingnak viszont csak egy-egy. A népszámlálás alapján Texas képviselői helyeinek száma növekedett a legtöbbet (két fővel 38-ra) és Kalifornia, Illinois, Michigan, New York, Nyugat-Virginia, Ohio és Pennsylvania képviselőcsoportja mind egy-egy fővel csökkent. Montana volt az egyetlen állam, amely a népszámlálás következtében történelme során először több, mint egy képviselőt kapott. A képviselők megválasztása A képviselőket kétévente (minden páros évben), tehát kétéves időtartamra választják meg. A képviselőház teljes egészében megújul az elnökválasztással egy időben, illetve a két elnökválasztás közötti félidős választások során is. A választáson szavazásra jogosult minden személy, aki az adott tagállamban választójoggal rendelkezik. A képviselőház privilégiumai A képviselőház két privilégiummal rendelkezik: A költségvetési törvényjavaslatok innen indulhatnak és csak a képviselőháznak van joga az elnököt közjogi felelősségre vonás céljából vád alá helyezni (impeachment). Ha ez megtörténik, maga a képviselőház lesz a bírói testület. A 2024-es választás után A 119. kongresszus kezdetén Republikánus Párt 219 míg a Demokrata 215 helyet tudhatott magának. Jegyzetek Források Andor László: Amerikai politika a 20. században (Változó Világ 21., Budapest, 1999) ↑ Rubicon, Képes György: Képes György. "Az amerikai állammodell. Az Egyesült Államok alkotmányának alapelvei". Rubicon (folyóirat). 2018. november 7. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2018. november 6. ↑ NYT, 2010.12.21.: Matt Bloch, Matthew Ericson, Kevin Quealy (2010. december 21.). "Census 2010: Gains and Losses in Congress" (angol nyelven). The New York Times. 2018. november 7. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2018. november 6.: CS1 karbantartás: több név: szerzőfelsorolás (link)
Predstavniški dom ameriškega kongresa

Predstavniški dom Združenih držav Amerike je eden od dveh domov Kongresa Združenih držav Amerike; drugi pa je Senat Združenih držav Amerike. Vsaka zvezna država je sorazmerno zastopana v predstavniškem domu (ki se v ZDA okrajša kot "Predstavniški dom") v skladu s deležem celotnega prebivalstva in ima pravico do vsaj enega predstavnika; najštevilčnejša država ima trenutno 53 predstavnikov. Skupno število predstavnikov je trenutno določeno na 435 z posebnim zakonom iz leta 1911, čeprav lahko kongres to število z zakonom spremeni. Vsak predstavnik ima mandat dve leti. Predsedujoči je znan kot Predsednik Predstavniškega doma ZDA, tj. "predsednik" in ga izvolijo vsi člani. Dvodomni kongres je nastal iz prizadevanj ustanovnih očetov ZDA, da bi ustvarili dom "ljudstva", ki bi zastopal javno mnenje in bi ga uravnotežil bolj premišljen senat, ki bi zastopal vlade posameznih držav in bil manj nagnjen k spremembam razpoloženja množic. Predstavniški dom se pogosto imenuje "spodnji dom", medtem ko se za senat reče "zgornji dom", čeprav Ustava Združenih držav Amerike ne uporablja takšnega besedišča. Ustava določa, da je za sprejetje zakonov potrebno soglasje obeh domov. Ker so člani običajno izvoljeni iz manjših (povprečno prebivalstvo leta 2007 je imelo 693.000) in običajno homogenejših volilnih okrajev kot senat, Predstavniški dom pogosto velja za bolj strankarsko usmerjen dom. Mnogi ustanovni očetje so senat (katerega člane so prvotno izvolile državne skupščine (ZDA)) videli kot protiutež ljudsko izvoljenemu predstavniškemu domu, tako kot je bil predstavniški dom protiutež senatu. Pristojnosti za "svetovanje in soglasje" (kot je ratifikacija mednarodnih pogod]) so torej izključno v rokah Senata. Predstavniški dom je dobil izključne pristojnosti: pooblastilo za vlaganje predlogov zakonov o prihodkih, ustavno obtožbo zveznih uradnikov in izvolitev predsednika ZDA v primeru, da volilni kolegij Združenih držav Amerike tega ne more storiti. Senat pa lahko predlaga zakone o porabi in ima izključno pooblastilo za sojenje uradnikom, ki so bili obtoženi, ter za izvolitev podpredsednika, kadar volilni kolegij tega ne more storiti. Senat in njegovi člani imajo praviloma večji ugled kot Predstavniški dom, ker senatorji služijo daljši mandat (šest let) v manjšem telesu in (razen v sedmih državah) predstavljajo širše volilno telo. Predstavniški dom se sestaja v južnem krilu Kapitola (Washington). Zunanje povezave A New Nation Votes: American Election Returns 1787-1825 Arhivirano 25. srpnja 2008. na Wayback Machine. The United States House of Representatives. Official Website. Clerk of the House of Representatives' official website and historical statistics: "Historical Highlights"
Представнички дом Сједињених Америчких Држава

Представнички дом Сједињених Америчких Држава (енгл. United States House of Representatives) један је од два дома у Конгресу Сједињених Америчких Држава, који има дводомну (бикамералну) структуру. Други дом Конгреса је Сенат Сједињених Америчких Држава. Први члан Устава Сједињених Америчких Држава одређује која овлашћења има Представнички дом. Тако овај дом доноси федералне законе који важе на цијелој територији САД. Законе које усвоји Представнички дом мора одобрити и Сенат, а мора их потписати предсједник САД. Уколико предсједник стави вето на закон, он неће ступити на снагу, осим ако и Представнички дом и Сенат поново не изгласају закон двотрећинском већином у сваком дому. Број представника који ће имати нека савезна држава у Представничком дому зависи од броја становника сваке државе, односно пропорционалан је том броју, али је свакој савезној држави загарантовано најмање једно мјесто. Представнички дом је првобитно имао свега 65 посланика из 13 држава (биран је један представник на сваких 30.000 становника). Са растом броја становника растао је и број посланика (конгресмена) у Представничком дому, али и квота од 30.000 становника (на колико је долазио један посланик). Представнички дом је 1920. имао 435 посланика (тада се бирао један на сваких 350.000 становника), а тај број требало је да се повећа већ 1929. године. Тада је одлучено да ће се у овај дом трајно бирати 435 посланика без обзира на пораст становништва. Тренутно се број посланика из појединачних савезних држава одређује на основу пописа становништва који се врши сваких 10 година. Најмногољуднија савезна држава Калифорнија тренутно има 53 посланика. Представнички дом, по Уставу има неколико искључивих надлежности: да иницира доношење закона који се тичу пореза; да покреће опозив (импичмент) федералних службеника; да бира предсједника у случају да електорски колегијум није у могућности да то уради. За предсједника Представничког дома се обично бира шеф посланичке групе странке која има већину у дому. Види још Конгрес Сједињених Америчких Држава Сенат Сједињених Америчких Држава Председник Сједињених Америчких Држава Врховни суд Сједињених Америчких Држава Референце Литература Савић, Снежана (2005). Основе права. Бањалука: Комесграфика. ISBN 978-99938-59-00-0. Спољашње везе Званични веб-сајт
Hotel Hay-Adams

The Hay–Adams é um hotel de luxo localizado no noroeste de Washington, D.C., a capital dos Estados Unidos. O Hay-Adams foi comprado na década de 1930 pelo magnata Julius Manger, que possuía 18 hotéis apenas em Nova York. Durante a depressão, ele procurou aumentar suas propriedades hoteleiras na capital dos Estados Unidos, pois sentia ser um investimento seguro. Manger comprou o hotel Hay-Adams em 1933, onde residiu até sua morte em março de 1937. A família de Manger possuiu o Hay Adams de 1933 a 1973, durante o qual o hotel era conhecido como Manger Hay-Adams. Em 2006, a B. F. Saul Company, uma empresa imobiliária de área de Washington, D.C., comprou o Hay-Adams por US$ 100 milhões. Em 2008 e início de 2009, o presidente eleito Barack Obama e sua família ficaram no Hay-Adams por um período de duas semanas antes de sua posse porque a Blair House estava ocupada. Curiosidades O Hotel Hay-Adams (substituto da Casa Hay-Adams, existente na mesma esquina em 1927) era o ponto predileto dos diplomatas, dos convidados da Casa Branca, membros do Congresso e lobistas endinheirados. Muitos dos seus convidados fizeram suas reservas usando pseudônimos, com o consentimento do gerente do hotel. Os cicerones do hotel sempre sabiam os verdadeiros nomes de seus hóspedes, mas sempre entravam no jogo, chamando as pessoas pelos apelidos. Referências
Denkmal für die Opfer des Kommunismus (Washington, D.C.)

Das Denkmal für die Opfer des Kommunismus (engl.: Victims of Communism Memorial) ist ein politisches Denkmal in Washington, D.C., USA, in unmittelbarer Nähe des Kapitols. Es enthält eine drei Meter hohe Bronzereplik der Göttin der Demokratie, die von Studenten während der Proteste am Platz des himmlischen Friedens 1989 in Peking errichtet wurde. Geschichte Die feierliche Einweihung des Denkmals fand am 12. Juni 2007 durch den US-amerikanischen Präsidenten George W. Bush statt. Widmung Das Denkmal soll an „geschätzt 100 Millionen Opfer des Kommunismus“ erinnern. In der Eröffnungszeremonie sprach Präsident Bush diesbezüglich von China, der Sowjetunion, Nordkorea, Kambodscha, Afrika, Afghanistan, Vietnam, Osteuropa und anderen Teilen der Welt. Er sprach explizit von den ukrainischen Opfern des Holodomor, den Opfern des sowjetischen Großen Terrors, den Litlitauischen, lettischen und estnischen Opfern der ethnischen Deportationen in der UdSSR, von den chinesischen Opfern des „Großen Sprungs nach vorn“ und der Kulturrevolution, den Opfern des Genozids in Kambodscha in den „Killing Fields“, den Opfern an der Berliner Mauer, den polnischen Opfern der Massenerschießungen von Katyn, den Opfern des äthiopischen Regimes unter Mengistu Haile Mariam, der Opfer unter den Miskito unter der Frente Sandinista de Liberación Nacional sowie der Balseros als Opfer des kubanischen Regimes. Bush benannte zudem Raoul Wallenberg und Jerzy Popiełuszko. Trägerstiftung Die Victims of Communism Memorial Foundation (VOC) ist eine antikommunistische Organisation, die 1994 durch ein US-amerikanisches Bundesgesetz eingerichtet wurde. Die Organisation war zuständig für den Bau eines Gedenkortes in Washington, D.C. für die von der Organisation genannten über 100 Millionen Opfer des Kommunismus – eine Zahl, die von Historikern und der Organisation amerikanischer Historiker angefochten wird. Der Zweck des VOC ist, „US-Amerikaner über die Ideologie und die Geschichte des Kommunismus zu unterrichten“. Weblinks Victimsofcommunism.org – Offizielle Internetpräsenz der Trägerstiftung des Denkmals Einzelnachweise
Mémorial des victimes du communisme

Le mémorial des victimes du communisme (en anglais : Victims of Communism Memorial) est un mémorial situé à Washington, honorant les victimes des gouvernements se revendiquant communistes. Il se trouve à proximité du Capitole des États-Unis et d'Union Station. Il se compose d'une statue, copie de la Déesse de la Démocratie réalisée par des étudiants de l'Académie centrale des beaux-arts de Chine pendant les manifestations de la place Tian'anmen en 1989, et d'un musée à Washington DC. Le président des États-Unis George W. Bush l'a inauguré le 12 juin 2007 pour le 20e anniversaire du discours Tear down this wall! de Ronald Reagan devant le mur de Berlin. Néanmoins, le chiffre de cent millions de victimes cité est mis en doute, ce chiffre étant cité du Livre noir du communisme, lui-même vivement critiqué par des historiens nuançant le bilan des États communistes. Le mémorial des victimes du communisme est également une fondation qui, en 2022, a lancé la « Journée des victimes du communisme » (Victims of Communism Memorial Day). Notes et références Articles connexes Devoir de mémoire Fondation « Mémorial » Mémorial de Sighet Monument en mémoire des victimes du communisme (Prague) Musée du communisme (Prague) (en) Mémorial des victimes du communisme (Ottawa) (en) Portail du communisme Portail de la sculpture Portail de Washington, D.C.
Spomenik žrtvama komunizma u Washingtonu

Spomenik žrtvama komunizma u Washingtonu je spomenik u Washingtonu a nalazi se u blizini Kapitola Spomenik je podignut u spomen na 100 milijuna žrtava socijalistčkih i komunističkih režima. Sastoji se od tri metra visoke brončana kopije kipa božice demokracije, koju su podignuli studenti tijekom prosvjeda Tiananmenskom trgu 1989. u Pekingu. Spomenik je službeno otkriven 12. lipnja 2007. Izvori Vanjske poveznice Službene stranice Zaklade sjećanja na žrtve komunizma (engl.)
Embassy of Haiti, Washington, D.C.

The Embassy of Haiti in Washington, D.C. is the diplomatic mission of the Republic of Haiti to the United States. It is located at 2311 Massachusetts Avenue, Northwest, Washington, D.C., in the Embassy Row neighborhood. The ambassador is Bocchit Edmond, who has served since December 1, 2020. The mansion, built in 1909–10 for financier Gibson Fahnestock to a design by Nathan C. Wyeth, was purchased in April 1943 by the [[Republic of China (1912–1949) |Republic of China]] and became its embassy in 1952. It was relinquished in 1978 following the U.S. recognition of the People's Republic of China and to avoid forcible repossession by the PRC. References External links Official website wikimapia
Embassy of Lithuania, Washington, D.C.

The Embassy of the Republic of Lithuania in Washington, D.C. (Lithuanian: Lietuvos Respublikos ambasada Vašingtone), is the diplomatic mission of the Republic of Lithuania to the United States. It is located at 2622 16th Street Northwest, Washington, D.C., in the Meridian Hill neighborhood. Building The building was designed by architect George Oakley Totten Jr. It was built in 1909 by Senator John B. Henderson and his wife Mary Foote Henderson. In 1924, Kazys Bizauskas, the envoy of the Republic of Lithuania to the United States, purchased a building with a substantial plot of land on 16th Street for 90,000 dollars. In the 1950s, the southern wing of the building was demolished, and the narrow northern wing of the villa is still occupied by the Lithuanian Embassy today. It was damaged when a bomb was detonated at the next-door Cuban Interests Section on May 19, 1979. At the time the building was occupied by the Lithuanian diplomatic service acting in conditions of exile. Its meager budget did not allow for extensive repairs. Therefore, Stasys Antanas Bačkis organized a fundraising campaign among Lithuanian Americans and collected about $130,000. The repairs and much needed reconstruction was carried out in 1981–1983. Between 2004 and 2007, the building was extended by a new western wing in the courtyard, and a capsule containing a letter from the President of the Republic of Lithuania, Valdas Adamkus, to future generations was embedded in the wall. The Embassy's renovation was designed by New York architect Saulius Gečas. History After World War I, Lithuania regained independence from the Russian Empire and opened legations to establish independent diplomatic representation. At the time, the legation was the standard form of diplomatic mission, and only Great Powers established embassies in each other's capitals. Although Lithuania was occupied and incorporated into the Soviet Union in 1940, its prewar government had instructed its diplomats to maintain an independent presence in exile. After the war, the embassy became the standard form of diplomatic representation, but Lithuania could not receive a U.S. Ambassador since its territory was occupied by the Soviet Union. By 1990, the Baltic legations were the last remaining legations in Washington, D.C. In 1991, an independent Lithuania finally upgraded its legation to an embassy. Ambassadors The ambassador of Lithuania in Washington, D.C. is the representative of the Lithuanian government for the US government. See also Lithuania – United States relations References External links Official website wikimapia