NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Takoma Park Neighborhood Library

The Takoma Park Neighborhood Library is a branch of the District of Columbia Public Library (DCPL) System that serves the Takoma neighborhood. It opened in 1911. History Before the current public library opened in 1911, the community was served by the Takoma Club and Library, a small lending library that opened on May 1, 1900, on Oak Avenue, across from the Baltimore and Ohio Railroad station. The current Takoma Park Branch was built at 416 Cedar Street NW using a $40,000 gift from Andrew Carnegie. It was the first neighborhood branch library in Washington, D.C., and is one of four Carnegie-funded libraries in the city. The library stands in the Takoma Park National Register Historic District designated in 1983. The building received an extensive makeover in 2009. See also District of Columbia Public Library List of Carnegie libraries in Washington, D.C. Takoma Park, Washington, D.C. References External links DC Public Library" Takoma Park Neighborhood Library page K-12 School Reading List
John Adams Building

Le John Adams Building est un des trois bâtiments qui composent la Bibliothèque du Congrès des États-Unis et fait partie du complexe du Capitole des États-Unis. Histoire Construite à l'origine comme une simple annexe du Thomas Jefferson Building, la bibliothèque a ouvert ses portes le 3 janvier 1939 et a été nommé en hommage à l'ancien président des États-Unis John Adams. Liens externes (en) Site officiel Ressource relative à la géographie : Geographic Names Information System Portail de Washington, D.C. Sciences de l’information et bibliothèques
Здание Джона Адамса

Здание Джона Адамса — одно из трёх зданий Библиотеки Конгресса США. Здание первоначально было построено в качестве пристройки к главному зданию Библиотеки (Здание Томаса Джефферсона). Оно открыло свои двери 3 января 1939 года. Расположено на улице Вторая-стрит между Индепенденс-авеню и Ист-Кэпитол-стрит в Вашингтоне, округ Колумбия. История Идея построить новое здание Библиотеки была представлена Конгрессу США в 1928 году по настоянию библиотекаря Герберта Патнема. Законопроект был организован сенатором США Робертом Льюисом, председателем комитета Палаты представителей по библиотеке. 13 июня 1930 года было выделено $ 6,5 млн на строительство нового здания, прокладку подземного перехода к главному зданию библиотеки и на внесение изменений в восточный фронт главного здания, включая создание зала редких книг. Дополнительное финансирование, утверждённое 6 июня 1935 года, составило $ 8 226 457. Архитектор Капитолия Дэвид Линн взялся за проект и заказал архитектурной компании Pierson & Wilson из Вашингтона дизайн нового здания, архитектором-консультантом стал Александр Буел Троубридж. Контракт предусматривал завершение строительства 24 июня 1938 года, но здание не было готово к открытию до 2 декабря 1938 года. Переезд отдела карт началось 12 декабря, а двери публике он открыл в новом здании 3 января 1939 года. Здание имеет пять этажей над землей, причём пятый этаж имеет отступ от основного корпуса в 11 метров. Здание имеет 290 км стеллажей (по сравнению с 167 км в здании Джефферсона) и может вмещать десять миллионов томов. Всего в здании 12 уровней, начиная с подвала и до 4-го этажа. Каждый уровень содержит около 53 000 м² полок. 13 апреля 1976 года на церемонии, посвященной дню рождения Томаса Джефферсона, в мемориале Джефферсону президент США Джеральд Форд подписал акт об изменении названия с Дополнительного здания Библиотеки Конгресса на здание Томаса Джефферсона Библиотеки Конгресса. 13 июня 1980 года здание приобрело своё нынешнее название, в честь Джона Адамса, второго президента, который в 1800 году одобрил закон о создании Библиотеки Конгресса. Здание облицовано белым мрамором из штата Джорджия, а в конструкции применены новые материалы, такие как акустические панели, пластик Formica, витролит и стеклянные трубки. Бронзовые входные двери Ли Лори В честь истории письменности Ли Лори изобразил различные фигуры на бронзовых дверях западного и восточного входа. На фигурах изображены: Гермес, посланник бога Один, германо-скандинавский создатель рунического алфавита Огма, ирландский создатель галльского алфавита Ицамна, бог майя Кетцалькоатль, бог ацтеков Секвойя, вождь, создатель азбуки чероки Тот, египетский бог Цан Цзе, создатель китайской письменности Набу, аккадский бог мудрости Брахма, индуистский бог творения Кадм, создатель эллинских письмен Тахмурас, персидский создатель письменности Примечания
John Adams Building

John Adams Building är en byggnad i området United States Capitol Complex i den amerikanska huvudstaden Washington, D.C. och är en av tre byggnader som utgör USA:s kongressbibliotek. Den ägs och underhålls av den federala myndigheten Architect of the Capitol. Byggnaden ritades av arkitektfirman Pierson & Wilson med stöd från Alexander Buel Trowbridge och byggnaden stod färdig den 3 januari 1939. 1976 fick den namnet Thomas Jefferson Building, namngiven efter USA:s tredje president med samma namn men bytte namn 1980 till det nuvarande namnet efter USA:s andra president John Adams. Referenser
Будівля Джона Адамса

Будівля Джона Адамса — одна з трьох будівель Бібліотеки Конгресу. Спершу будівлю було споруджено як прибудову до головного корпусу Бібліотеки (Будівля Томаса Джефферсона). Урочисте відкриття будівлі Джона Адамса відбулося 3 січня 1939 року. Будівля розташована на вулиці Друга-стріт між Індепенденс-авеню та Іст-Кепітол-стріт у Вашингтоні, округ Колумбія. Історія Проект спорудження нової будівлі Бібліотеки був представлений ​​Конгресу США 1928 року за наполяганням бібліотекаря Герберта Патнема. Законопрект був представлений сенатором США Робертом Льюїсом, головою комітету Палати представників, який займався питаннями бібліотеки. 13 червня 1930 року було виділено $ 6,5 млн на будівництво нової будівлі, прокладку підземного переходу до головного будинку бібліотеки та на внесення змін у східний фасад головної будівлі, включаючи створення залу рідкісної книги. Додаткове фінансування, що було затверджене 6 червня 1935, становило $ 8 226 457. Архітектор Капітолія Девід Лінн взявся за проект та замовив архітектурній компанії Pierson & Wilson з Вашингтона дизайн нової будівлі, архітектором-консультантом став Александр Буел Троубрідж. Контракт передбачав завершення будівництва 24 червня 1938 року, але будівля не була завершена до 2 грудня 1938 року. Переїзд відділу мап почався 12 грудня, а для публіки нова будівля стала доступна з 3 січня 1939 року. Будівля має п'ять поверхів над землею, причому п'ятий поверх відступає від основного корпусу на 11 метрів. Будівля має 290 км книжкових полиць (порівняно з 167 км у будівлі Джефферсона) і може вміщати десять мільйонів томів. Всього в будівлі 12 рівнів, починаючи з підвалу і до 4-о поверху. Кожний рівень містить близько 53 000 м² полиць. 13 квітня 1976 року на церемонії, присвяченій дню народження Томаса Джефферсона, в меморіалі Джефферсона президент США Джеральд Форд підписав акт про зміну назви з Додаткової будівлі Бібліотеки Конгресу на Будівлю Томаса Джефферсона Бібліотеки Конгресу. 13 червня 1980 року будівля офіційно одержала свою нинішню назву, на честь Джона Адамса, другого президента США, який 1800 року схвалив закон про створення Бібліотеки Конгресу. Будівля оздоблена білим мармуром з штату Джорджія, а в конструкції застосовані нові матеріали, такі як акустичні панелі, пластик Formica, вітроліт та скляні трубки. Бронзові вхідні двері Лі ​​Лорі На честь історії писемності скульптор Лі Лорі зобразив різні фігури на бронзових дверях західного та східного входу. На фігурах зображені: Гермес, посланець бога Одін, головний бог в германо-скандинавському пантеоні, творець рунічного алфавіту. Огма, ірландський творець галльського алфавіту. Іцамна, бог майя. Кетцалькоатль, бог ацтеків. Секвоя, вождь, творець абетки черокі. Той, єгипетський бог. Цан Цзе, творець китайської писемності. Набу, аккадський бог мудрості. Брагма, індуїстський бог творення. Кадм, творець еллінської писемності. Тахмурас, перський творець писемності. Примітки Див. також Бібліотека Конгресу Будівля Томаса Джефферсона Будівля меморіалу Джеймса Медісона
Oak Hill Cemetery (Washington, D.C.)

Der Oak Hill Cemetery (Washington, D.C.) ist ein Friedhof, der sich der US-amerikanischen Hauptstadt, Washington D. C. im Stadtteil Georgetown befindet. Verantwortlich für die Entstehtung war William Wilson Corcoran, der die Anlage zwischen 1848 und 1853 erbauen ließ. Nach Angaben der Friedhofsverwaltung kommen jährlich über 75.000 Besucher. Zwei der Gebäude, die sich auf dem Friedhof befinden, werden als Kulturdenkmale im National Register of Historic Places (NRHP) geführt: die auch unter dem Namen Renwick Chapel bekannte Oak Hill Cemetery Chapel, NRHP-ID: 72001429, aufgenommen 1972 das Van Ness Mausoleum NRHP-ID: 82001032 (aufgenommen 1982), welches zusätzlich den Status National Historic Landmark innehat und zum Contributing Property gezählt wird Bekannte beigesetzte Personen (Auswahl) Die ausgewählten Personen werden chronologisch (nach Geburtsjahr) aufgeführt: John Peter Van Ness (1770–1846), US-amerikanischer Politiker und Bürgermeister Washingtons (1830–34) John Howard Payne (1791–1852), Autor Nancy Johnson (1794–1890), Erfinderin einer Maschine zur Herstellung von Speiseeis Joseph Henry (1797–1878), Physiker, Entdecker der elektromagnetischen Induktion Lorenzo Thomas (1804–1875), US-amerikanischer General David Levy Yulee (1810–1886), US-amerikanischer Politiker Edwin M. Stanton (1814–1869), Kriegsminister unter Lincoln Myrtilla Miner (1815–1864), Pädagogin und Abolitionistin E. D. E. N. Southworth (1819–1899), Autorin Adolf Cluss (1825–1905), Architekt George Eustis Jr. (1828–1872), US-amerikanischer Politiker Tolbert Lanston (1844–1913), Erfinder der Setzmaschine „Monotype“ Charles Milton Bell (1848–1893), Fotograf George Brown Goode (1851–1896) war ein US-amerikanischer Ichthyologe Herman Hollerith (1860–1929), Erfinder der Lochkarte Dean Acheson (1893–1971), ehemaliger Außenminister der USA David K. E. Bruce (1898–1977), Jurist, Diplomat Katharine Graham (1917–2001), Verlegerin (Washington Post) Ben Bradlee (1921–2014), Journalist, Chefredakteur der Washington Post Madeleine Albright (1937–2022), erste weibliche Außenministerin der USA Galerie Siehe auch Oak Hill Cemetery Chapel (Washington, D.C.) Weblinks Website des Oak Hill Cemetery Einzelnachweise
Van Ness Mausoleum

The Van Ness Mausoleum was designed by George Hadfield. It is said to be a copy of the Temple of Vesta in Rome. History The mausoleum was constructed in 1824 for the daughter, Ann Elbertina Middleton, and granddaughter, Marcia Helen Middleton, of Washington City mayor John Peter Van Ness and Marcia Burns Van Ness. Built at an estimated cost of $34,000 with space for 18, it ultimately held 7, including John Peter Van Ness, who was interred inside in 1847. The mausoleum was moved by Colonel W. H. Philip to Oak Hill Cemetery in the Georgetown section of Washington, D.C., in 1872. The structure was put on the National Register of Historic Places in 1982. See also List of public art in Washington, D.C., Ward 2 Notes External links Oak Hill Cemetery at National Park Service "Search results for Van Ness Mausoleum". SAIC Digital Libraries. Retrieved June 1, 2008. "Van Ness Mausoleum". Archiplanet. Archived from the original on May 21, 2011. Retrieved January 16, 2008.
James A. Garfield Monument

Das James A. Garfield Monument steht im Kreisverkehr zwischen First Street S.W. und Maryland Avenue auf dem Gelände des Kapitols in Washington, D.C. Es ist ein Denkmal zu Ehren von Präsident James A. Garfield, der 1880 gewählt und, nach nur 4 Monaten im Amt, 1881 von Charles J. Guiteau erschossen wurde. Das Denkmal, modelliert von John Quincy Adams Ward (1830–1910) und gegossen von der Henry-Bonnard Co. of New York, steht auf einem von Richard Morris Hunt entworfenen Sockel und ist ein herausragendes Beispiel der amerikanischen Beaux-Arts Skulpturer. Es wurde am 12. Mai 1887 enthüllt. Heute gehört es, zusammen mit dem Peace Monument und dem Ulysses S. Grant Memorial, zu einer dreiteiligen Denkmalgruppe in der Nähe des Capitol Reflecting Pool. Das Denkmal wurde 1884 von der Society of the Army of the Cumberland („Cumberland-Armee-Gesellschaft“), in der Garfield gedient hatte, in Auftrag gegeben. Die Society sammelte fast 28.000 USD für das Honorar des Bildhauers. Ein Teil der Mittel wurde bei einer Spendenveranstaltung gesammelt, die für das Denkmal in der Rotunde des United States Capitol und der National Statuary Hall 1882 veranstaltet wurde. Im gleichen Jahr erhielt die Gesellschaft vom Kongress 7.500 USD aus dem Verkauf von ausgemusterten Kanonen. Für den Sockel wurden 1884 30.000 USD gezahlt. Am 2. Januar 1975 wurde das Denkmal in den Kapitolkomplex aufgenommen. Weblinks GARFIELD, James Abram: Memorial west of the U.S. Capitol in Washington, D.C., by John Quincy Adams Ward. dcMemorials.com, abgerufen am 17. März 2010. Statue of James A. Garfield on National Mall. KittyTours, by Jean K. Rosales, Ph.D. and Michael R. Jobe, abgerufen am 17. März 2010. James A. Garfield Monument in Philadelphia by Augustus Saint-Gaudens
Monumento a James A. Garfield

El Monumento a James A. Garfield se levanta en los jardines del Capitolio de los Estados Unidos en el ovalo en la Primera Calle, S.W. y la avenida Maryland en Washington D. C. Es un monumento conmemorativo del presidente James A. Garfield, elegido en 1880 y asesinado en 1881, tras ejercer su cargo durante sólo cuatro meses, por una persona enajenada que consideraba que se le debía dar un cargo llamada Charles J. Guiteau. El monumento, esculpido por John Quincy Adams Ward (1830–1910) y forjado por The Henry-Bonnard Co. de Nueva York, con un pedestal diseñado por Richard Morris Hunt, es un ejemplo extraordinario de monumento de las Beaux-Arts estadounidenses. Fue develada el 12 de mayo de 1887.​ Hoy se levanta como parte de un grupo de tres esculturas cerca del espejo de agua del Capitolio incluyendo el Monumento a la Paz y el Memorial de Ulysses S. Grant. El memorial fue encargado en 1884 por la Sociedad del Ejército de Cumberland, de la que Garfield fue miembro. La Sociedad recolectó casi $28,000 para pagarle al escultor. Parte de esos fondos fueron recolectados en la Feria para el Monumento a Garfiel que se celebró en la rotonda del Capitolio y salón Nacional de las Estatuas en 1882. También en ese año, el Congreso aportó a la Sociedad $7,500 obtenidos de la venta de cañones. En 1884 se aportó $30,000 para el pedestal. El monumento fue incorporado a los jardines del Capitolio el 2 de enero de 1975.​ El monumento incluye tres figuras alegóricas alrededor de la base representando tres periodos significativos en la vida de Garfield. El primero es el estudiante, evocando su vida como educador, la siguiente es el guerrero, conmemorando su servicio durante la guerra de secesión y el tercero es el político mostrando su vida como servidor público Referencias
James A. Garfield Monument

O James A. Garfield Monument (em português: Monumento a James A. Garfield) está localizado junto ao Capitólio dos Estados Unidos, numa rotunda entre a First Street e a Avenida Maryland em Washington, D.C.. É um memorial ao presidente James A. Garfield, eleito em 1880 e assassinado em 1881 após apenas quatro meses do seu mandato, por Charles J. Guiteau. O monumento, esculpido por John Quincy Adams Ward (1830-1910) e fundido pela empresa Henry-O Bonnard de Nova Iorque, possui um pedestal projetado por Richard Morris Hunt, é um exemplo notável da escultura americana. Foi inaugurada em 12 de maio de 1887. Hoje em dia é uma de um grupo de três esculturas localizadas nas imediações do Espelho de Água do Capitólio. As outras duas são o Monumento da Paz e o Ulysses S. Grant Memorial. O monumento foi encomendado em 1884 pela Sociedade do Exército de Cumberland, da qual Garfield, foi membro. A Sociedade angariou cerca de 28 000 dólares para pagar o escultor. Alguns dos fundos foram angariados pela Feira do Monumento a Garfield, que foi organizada em 1882. Também nesse ano, o Congresso atribuiu à Sociedade 7 500 Dólares em fundos provenientes da venda de canhões obsoletos; em 1884 atribuiu 30 000 Dólares para o pedestal. O monumento foi incorporada no Capitol Grounds em 2 de Janeiro de 1975. Referências
James A. Garfield Monument

James A. Garfield Monument är ett offentligt minnesmärke till USA:s 20:e president James Garfield efter blivit mördad av Charles J. Guiteau drygt fyra månader in på mandatperioden, 1881. Minnesmärket designades av John Quincy Adams Ward och offentliggjordes den 12 maj 1887. Den är placerad vid First Street, Southwest och Maryland Avenue i Washington, D.C. och från och med den 2 januari 1975 ingår den i United States Capitol Complex. Referenser
Museu en Memòria de l'Holocaust dels Estats Units

El Museu en Memòria de l'Holocaust dels Estats Units és un museu de Washington DC per a la documentació, estudi i interpretació de la història de l'Holocaust i el memorial dedicat als sis milions de jueus exterminats pel règim nazi. El museu compta amb una exposició permanent sobre l'Holocaust, a més de diverses exposicions temporals. A l'edifici s'hi troba també la Sala del Record, de forma hexagonal, amb la seva flama eterna en memòria de les víctimes del genocidi, i el mur dels infants, dedicat al milió i mig de nens i nenes que hi moriren. Context El 1933, amb l'ascens del partit nacionalsocialista liderat per Hitler al govern alemany, s'inicià una política antisemita que culminà amb el genocidi del poble jueu durant els anys de la Segona Guerra Mundial. Conegut amb el nom d'Holocaust, l'extermini del poble jueu prengué forma en la reunió celebrada a Wannsee el 20 de gener de 1942, on s'aprovà la "Solució final", que consistí en l'eliminació física de la població jueva internada en diferents camps d'extermini (Auschwitz-Birkenau, Chelmno, Belzec, Sobibor, etc.). Des del 1993, el Museu Commemoratiu de l'Holocaust de Washington ha rebut prop de 30 milions de visitants, incloent-hi 9 milions de nens i nenes en edat escolar i 85 caps d'Estat. D'altra banda, el seu portal web és una referència internacional amb milions d'usuaris de diferents països que el visiten cada any. Referències
United States Holocaust Memorial Museum

United States Holocaust Memorial Museum er en amerikansk national institution i Washington, DC. Museets opgave er at dokumentere, studere og tolke holocaust-historie. Museet er på samme tid USAs officielle mindesmærke over de millioner af europæiske jøder og andre som blev dræbt under Holocaust. Størstedelen af finansieringen af bygning og drift af museet kommer fra offentlige midler, men meget kommer også fra private kilder. Steven Spielberg er blandt de bedst kendte donatorer. Museet blev vedtaget ved en enstemmig beslutning af USAs Kongres i 1980. Det blev indviet i april 1993 ved at præsident Bill Clinton og det overlevende holocaust-offer Elie Wiesel tændte den evige flamme i museets Mindehal under en højtidelig ceremoni. Faciliteterne huser en række udstillinger, kunstværker, publikationer og genstande som alle er relaterede til holocaust. Museet tager sig af indsamling og præservering af fysiske genstande, distribuerer uddannelsesmateriale og producerer offentlige publikationer. Museet holder også offentlige Holocaust-mindehøjtideligheder. Museet ligger på Raoul Wallenbergs Plads, opkaldt efter den svenske diplomat som under 2. verdenskrig fik reddet omkring 10.000 jøder i Ungarn. For tiden er museet ledet af Fred Zeidman, formand, og dr. Joel Geiderman, viceformand. Referencer Eksterne henvisninger United States Holocaust Memorial Museum Satellite view
United States Holocaust Memorial Museum

Het United States Holocaust Memorial Museum is een nationaal museum in de Amerikaanse hoofdstad Washington, D.C. dat de geschiedenis van de Holocaust documenteert, presenteert en studeert. Het dient ook als het officiële Amerikaanse monument ter herdenking aan de Holocaust. Het museum werd in 1993 geopend, en ligt nabij de National Mall, hoewel het geen deel uitmaakt van het Smithsonian Institution. De straat waar het museum aan ligt is vernoemd naar Raoul Wallenberg. De plannen voor de bouw van het museum werden in 1980 goedgekeurd door het Amerikaans Congres. Het project werd deels gefinancierd door de Amerikaanse federale overheid en deels door particulieren. Het gebouw werd ontworpen door de Duits-Amerikaanse architect James Ingo Freed. De permanente tentoonstelling geeft een chronologisch overzicht van de Holocaust, van de machtsgreep door de nazi's in 1933 tot de bevrijding van de concentratiekampen in 1945 en het uitroepen van de staat Israël in 1948. Onderdeel van de permanente tentoonstelling is de Tower of Faces, een drie etages hoge toren met duizend foto's van het dagelijks leven voor de Holocaust in Eisiskes, een klein dorpje in Litouwen. Voor de Tweede Wereldoorlog had dit dorpje in de gemeente Šalčininkai zo'n 3500 inwoners, voornamelijk Joods. In september 1941 werden de inwoners systematisch vermoord door de Duitse SS en Litouwse troepen. Het museum beheert een register van Holocaustoverlevenden, dat de namen van circa 195.000 overlevenden en hun familieleden bevat. Ook beheert het museum de Holocaust Encyclopedia, een online-encyclopedie over de Holocaust, en werkt het samen met Google aan het Genocide Prevention Mapping Initiative om met Google Earth het conflict in Darfoer te documenteren. Externe links United States Holocaust Memorial Museum Holocaust Encyclopedia Genocide Prevention Mapping Initiative