NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
The Nathaniel Witherell

The Nathaniel Witherell is a rehabilitation and skilled nursing facility at 70 Parsonage Road in Greenwich, Connecticut. It is owned and operated by the town on a non-profit basis, providing a range of primarily short-term care services on a 24-acre (9.7 ha) campus north of the central business district. It was established in 1903, and its campus has been listed on the National Register of Historic Places. History The Nathaniel Witherell began as a tuberculosis sanitarium, built in 1911 by Rebecca Witherell and donated to the town the following year. That building, now housing low-income senior housing, was built on land owned by the town and previous used for an almshouse and poor cemetery. The present main building was constructed in 1932 as an enlargement and functional replacement of the previous facility. Use of the facility transitioned from exclusively tuberculosis treatment to include other chronic ailments in the 1930s, and by 1955 it had become exclusively devoted to treatment of the elderly. The facilities underwent enlargement in 1961 and 1975, although the Colonial Revival design of the main building, by architect William Tubby, is still discernible. Campus The facility campus is located about 2 miles (3.2 km) north of downtown Greenwich, occupying 24 acres (9.7 ha) on the west side of Parsonage Road. The facilities now include 202 beds, divided for purposes of rehabilitation, long-term care, and memory care. They last received major updates in the 2010s. See also National Register of Historic Places listings in Greenwich, Connecticut References External links The Nathaniel Witherell
National Register of Historic Places listings in Bridgeport, Connecticut

This is a list of the National Register of Historic Places listings in Bridgeport, Connecticut. This is intended to be a complete list of the properties and districts on the National Register of Historic Places in the city of Bridgeport, Connecticut, United States. The locations of National Register properties and districts for which the latitude and longitude coordinates are included below, may be seen in an online map. There are 299 properties and districts listed on the National Register in Fairfield County, including 10 National Historic Landmarks. The city of Bridgeport is the location of 57 of these properties and districts, and one National Historic Landmark; they are listed here. Ones in Greenwich or Stamford are covered in National Register of Historic Places listings in Greenwich, Connecticut or in National Register of Historic Places listings in Stamford, Connecticut. The remainder are covered in National Register of Historic Places listings in Fairfield County, Connecticut. Current listings Former listings See also History of Bridgeport, Connecticut National Register of Historic Places listings in Fairfield County, Connecticut National Register of Historic Places listings in Stamford, Connecticut National Register of Historic Places listings in Greenwich, Connecticut References
Naugatuck State Forest

Naugatuck State Forest ist ein State Forest im US-Bundesstaat Connecticut auf dem Gebiet der Gemeinden Oxford, Beacon Falls, Naugatuck, Bethany, Cheshire, Hamden, Seymour und Ansonia. Die fünf Parzellen werden als Mount Sanford (Cheshire und Bethany), East (Beacon Falls, Bethany, Naugatuck), West (Naugatuck, Oxford, Beacon Falls), Quillinan Reservoir (Seymour, Ansonia) und Great Hill (Seymour) bezeichnet. Geschichte Die ersten Landkäufe wurden 1921 von Harris Whittemore getätigt. Whittemore, ein Connecticut State Forest and Park Commissioner und Industriemagnat hatte geplant die Waldstücke dem Staat zu schenken, starb aber 1928, bevor dies geschehen konnte. 1931 schenkte Whittemores Familie dem Staat "in memoriam" etwa 2000 acres (809 ha) (worin auch Parzellen waren, die erst nach seinem Tod erworben worden waren). Die anderen Parzellen wurden später hinzugefügt. Great Hill Block kam erst kürzlich dazu. Das romantische Tal des Naugatuck River und die Connecticut Route 8 teilt den East und den West block in Naugatuck. Der größte Teil der Waldgebiete liegt im Einzugsgebiet des Naugatuck River. Die Städte im Naugatuck Valley wurden im frühen 18. Jahrhundert besiedelt und sind typisch für die frühen Siedlungen in Neuengland. Flüsse, Bäche und Teiche wurden mit Dämmen versehen um Wasserkraft für Mühlen, Gerbereien und später Papiermühlen zu gewinnen. Viele Feldmauern markieren die Begrenzungen der Colonial Era Farms. Große Teile des Naugatuck State Forest werden aber von steinigen Hügeln gebildet, die nur mageres Farmland waren. Freizeitaktivitäten Im Naugatuck State Forest kann man angeln, wandern, jagen, Zielschießen, Schneemobil fahren, Skilaufen, Mountainbike fahren, Klettern und andere Outdoor-Aktivitäten betreiben. Die Forst-Parzellen werden von verschiedenen Blue-Blazed Trails, unter anderem dem Quinnipiac Trail und dem Naugatuck Trail (Whittemore spur) durchquert. Im Quillinan Block wurden vom DEEP State Forester's office, der New England Mountain Bike Association (NEMBA) und der Thule Corporation spezielle Mountainbikestrecken eingerichtet. Sehenswürdigkeiten Eastern East Block - Beacon Cap West Block - High Rock Shooting Association Rifle Range West Block - Seymour Reservoirs Mount Sanford block - Cromie Grove and the border with the Town of Hamden's Brooksvale Recreation Area/Park. Siehe auch State Parks in Connecticut Weblinks Naugatuck State Forest Connecticut Department of Energy and Environmental Protection Naugatuck State Forest Map (East & West Blocks) Connecticut Department of Energy and Environmental Protection Naugatuck State Forest Map (Mount Sanford) Connecticut Department of Energy and Environmental Protection Naugatuck State Forest (Maps 1-5) Connecticut Department of Energy and Environmental Protection Einzelnachweise
Naugatuck State Forest

Naugatuck State Forest is a Connecticut state forest consisting of five separate blocks in the towns of Oxford, Beacon Falls, Naugatuck, Bethany, Cheshire, Hamden, Seymour, and Ansonia. The five blocks are the Mount Sanford (Cheshire, Hamden—bordering Prospect and Bethany), East (Beacon Falls, Bethany, Naugatuck), West (Naugatuck, Oxford, Beacon Falls), Quillinan Reservoir (Seymour, Ansonia), and Great Hill (Seymour) blocks. History The first purchases of lands which comprise the Naugatuck State Forest were made by Harris Whittemore in 1921. Whittemore, a Connecticut State Forest and Park Commissioner and industrial magnate, intended to donate the forest parcels to the state but died in 1928 before he could do so. In 1931, in memoriam, Whittemore's family donated nearly 2,000 acres (which included additional parcels acquired after his death). The other blocks were added afterwards with the Great Hill block having been added most recently. A scenic valley consisting of the parallel Naugatuck River and Connecticut Route 8 splits the East and West block's rising hills in Naugatuck. Most of the Naugatuck State Forest blocks are in the Naugatuck River watershed whose sources and mouth are entirely within the limits of Connecticut and which is itself a tributary of the lower Housatonic River. The towns in the Naugatuck Valley area were settled during the early part of the 18th century and were typical of the early New England settlements. Rivers, streams and ponds were dammed to furnish waterpower for gristmills, tanneries, and later paper mills. There are many stone walls marking the boundaries of colonial era farms, though large portions of the Naugatuck State Forest blocks are composed of rocky hills which made poor farmland. Activities Naugatuck State Forest is used for fishing, hiking, hunting, target shooting, snowmobiling, cross country skiing, mountain biking, climbing, geocaching and trail running. The forest is crossed by several Blue-Blazed Trails including the Quinnipiac Trail and Naugatuck Trail (including the Whittemore spur). Mountain biking trails include fire roads in the various blocks, as well as several miles of singletrack trail in the Quillinan Block that were created in cooperation of the DEEP State Forester's office, the New England Mountain Bike Association (NEMBA), and Thule Corporation. Features Eastern East Block - Beacon Cap West Block - High Rock Shooting Association Rifle Range West Block - Seymour Reservoirs Mount Sanford block - Cromie Grove and the border with the Town of Hamden's Brooksvale Recreation Area/Park. Quillinan Block - Mountain biking "singletrack" White and Purple trails. References External links Naugatuck State Forest Connecticut Department of Energy and Environmental Protection Naugatuck State Forest Map: East & West Blocks Connecticut Department of Energy and Environmental Protection Naugatuck State Forest Map: Quillinan Reservoir Block Connecticut Department of Energy and Environmental Protection Naugatuck State Forest Map: Mount Sanford Connecticut Department of Energy and Environmental Protection
Naval Submarine Base New London

Naval Submarine Base New London (SUBASE NLON) — baza morska okrętów podwodnych marynarki wojennej Stanów Zjednoczonych, stanowiąca część kompleksu US Navy w Groton, Connecticut w hrabstwie New London. Baza okrętów podwodnych New London w Groton jest najstarszą, historycznie pierwszą baza tego typu jednostek w Stanach Zjednoczonych, "Home of the Submarine Force". Obecnie jest portem macierzystym dla 17 myśliwskich okrętów podwodnych "fast attack submarine" typu Los Angeles oraz Virginia. Wraz z sąsiednią stocznią Marynarki Wojennej General Dynamics Electric Boat w Groton, jest też jednym z największych centrów US Navy. Linki zewnętrzne Witryna oficjalna bazy Naval Submarine Base New London (wersja archiwalna) (ang.)
Naval Submarine Base New London

Naval Submarine Base New London är en örlogsbas tillhörande USA:s flotta belägen i utkanten av staden Groton, New London County i delstaten Connecticut. Basen som funnits sedan 1868 är belägen uppströms med floden Thames som mynnar ut i estuariumet Long Island Sound. Från 1915 har basen kontinuerligt varit hemmahamn för ubåtar och anses idag vara det amerikanska ubåtsvapnets hemort/vägskäl då grundutbildningen av samtliga ubåtsbesättningar sker här. Basen upptar en yta om 27,8 hektar samt ytterligare mark för tjänstebostäder. På området finns över 70 militära enheter, inklusive Naval Submarine School (NAVSUBSCOL), Naval Submarine Support Facility (NSSF), två Submarine Squadronstaber, 14 attackubåtar (varav 10 av Virginia-klass och 4 av Los Angeles-klass) samt bostäder och tillhörande kringanläggningar för 21 000 militärer, civilanställda och deras familjer. Submarine Force Library and Museum I anslutning till basen finns ett museum, Submarine Force Library and Museum, kring det amerikanska ubåtsvapnets historia. Världens första atomubåt, USS Nautilus, är sedan 1986 ett museifartyg som är förtöjd vid och ingår i museet. Se även Electric Boat Company, skeppsvarv nedströms inne i Groton som tillverkar atomubåtar och som ägs av General Dynamics Naval Submarine Base Kings Bay, bas för Atlantflottans strategiska robotubåtar i Georgia. HMNB Clyde (Brittisk ubåtsbas) Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Naval Submarine Base New London, tidigare version. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Submarine Force Library and Museum, tidigare version. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Naval Submarine Base New London.﻿ Wikimedia Commons har media som rör Submarine Force Library and Museum. Naval Submarine Base New London Submarine Force Library and Museum
Нью-Лондон (військово-морська база)

Військово-морська база підводних човнів Нью-Лондон (англ. Naval Submarine Base New London) — військово-морська база військово-морських сил США, що розташована в Гротоні, в гирлі річки Темзи в окрузі Нью-Лондон, на південному сході Коннектикуту. База — головна база підводних човнів ВМС США на східному узбережжі, також відома як «Дім підводних сил». Вона дислокується приблизно за 172 км від Бостона, 90 км від Провіденса та за 206 км від Нью-Йорка. Історія У 1868 році штат Коннектикут виділив Військово-морському флоту рівно 112 акрів (0,45 км²) землі вздовж річки Темзи в Гротоні для будівництва військово-морської станції. Через брак федерального фінансування лише у 1872 році були побудовані дві цегляні будівлі та Т-подібний пірс, які офіційно оголосили військово-морською корабельнею. У 1898 році Конгрес схвалив будівництво на верфі вугільної станції для заправки невеликих військових кораблів, що курсують водами Нової Англії. Військово-морська верф спочатку використовувалася для зберігання неактивних кораблів. Асигнування Конгресу були невеликими, і ВМС не мали великої потреби у верфі, яка була закрита з 1898 по 1900 рік, а її персонал перепризначено. До 1912 року нафта замінила вугілля на військових кораблях, і знову верф була запланована до закриття, а земля була передана ВМС. У 1912 році військово-морська верф уникла остаточного закриття завдяки палкому проханню конгресмена Едвіна В. Хіггінса з Норвіча, який був стурбований втратою федеральних витрат у регіоні. 18 жовтня 1915 року підводні човни G-1, G-2 та G-4 прибули до Гротона разом із монітором «Озарк», що служив тендером підводних човнів. Невдовзі після цього прибули підводні човни D-1, D-2, D-3 та E-1, а також тендер підводних човнів «Тонопа» та есмінець «Коламбус». Наступного року прибули додаткові підводні човни та допоміжні судна, і об'єкт був названий першою базою підводних човнів ВМС. База підводних човнів фізично розташована в місті Гротон, але Нью-Лондон став асоціюватися з ним, оскільки база мала поштове відділення, головні офіси та житло в Нью-Лондоні. Після Першої світової війни ВМС створили на базі школи та навчальні центри. База в Нью-Лондоні є портом приписки для 16 ударних підводних човнів та повноцінної бази ВМС. Усі офіцери та рядові підводники проходять навчання в Гротоні, за винятком техніків-електриків (ET), помічників електриків (EM) та помічників машиністів (MM), які пройшли навчання з ядерної енергетики. Моряки рядового складу, які навчаються в підводній школі, спочатку проходять Базову початкову підводну школу (BESS), восьмитижневу програму, яка навчає їх правил підводного життя. Галерея Див. також Сан-Дієго (військово-морська база) Дослідна лабораторія ВМС США Коронадо (амфібійна база ВМС) Резерв Корпусу морської піхоти США Клайд (військово-морська база) Порккала (військово-морська база) Примітки Виноски Джерела Посилання Naval Submarine Base New London Homeport: GROTON, CT Naval Submarine Base New London
New Britain High School

New Britain High School is a public high school in New Britain, Connecticut, United States, part of the Consolidated School District of New Britain. New Britain High School is one of the largest high schools in the state. Notable alumni Anita Antoinette Steve Dalkowski John Emigh Anna Eshoo (1960) Richard Godwin Harry Jacunski Tebucky Jones Abraham Ribicoff George Springer Erin Stewart Tom Thibodeau Jonas Zdanys References External links Official website
Музей американского искусства Новой Британии

Музей американского искусства Новой Британии (англ. New Britain Museum of American Art, сокр. NBMAA) — художественный музей в США, расположенный в городе Новая Британия, Коннектикут. Первый музей в стране, посвященный исключительно американскому искусству. Рядом с музеем находится парковая зона Walnut Hill Park, разработанная ландшафтным дизайнером Фредериком Олмстедом. История Первоначально в городе в 1853 году был образован New Britain Institute — с целью содействия развитию образования и искусства в Новой Британии, особенно среди иммигрантов. В 1903 году музей получил по завещанию от John Butler Talcott 25 000 долларов на приобретение картин, написанных маслом, отечественных или зарубежных художников. Консультировал коллег в Нью-Бритене куратор нью-йоркского «Метрополитен-музея» Bryson Burroughs, который посоветовал приобретать работы американских художников, как наиболее доступные и недорогие. Музей Нью-Бритена принял его совет. Богатая местная вдова Grace Judd Landers пообещала пожертвовать музею крупную сумму денег, но они были потеряны во время обвала фондового рынка 1929 года, и она пожертвовала ему свой дом в 1934 году. В настоящее время в нём находится филиал музея американского искусства Новой Британии. Первым директором музея стал Сэнфорд Лоу (англ. Sanford B. D. Low), зять William H. Hart, бывшего в своё время президентом местной компании Stanley Works (ныне Stanley Black & Decker). Он же приобрёл для музея ряд произведений своего друга-художника Томаса Бентона. В конце 1940-х годов Лоу узнал, что Музей Уитни в Нью-Йорке, готов продать ряд своих произведений, которые посчитал «вышедшими из моды». Приобретённые таким образом картины были оплачены Alix Stanley, одним из членов семьи, основавшей Stanley Works. В 1964 году в музее был открыт мемориал, посвященный Сэнфорду Лоу. Количество экспонатов на то время составило более 1700 работ, начиная с XIX века. В 1999 году директором музея стал Дуглас Хайланд (англ. Douglas Hyland), до этого работавший в San Antonio Museum. По состоянию на 2009 год в музее имелось 10000 экспонатов, за прошедший финансовый год его доход составил 3,92 млн долларов. Коллекция Постоянная коллекция музея включает в себя работы художников Школы реки Гудзон, Школы мусорных вёдер и американских импрессионистов, а также современных художников США. Представлены скульптурные работы и фрески. Здесь имеется панно «The Arts of Life in America» Томаса Бентона, работа «The Cycle of Terror and Tragedy» Грейдона Пэрриша, посвященная теракту 11 сентября. Примечания Ссылки Официальный сайт музея (англ.) New Britain Museum of American Art (англ.)
New England Air Museum

Le New England Air Museum est un musée de l'air situé à Windsor Locks dans le Connecticut. Il jouxte l'aéroport international Bradley. Histoire Le projet de créer ce musée a été lancé en 1959 à l'initiative d'un groupe d'employés de Pratt & Whitney (il s'agit donc d'une organisation privée à but non lucratif). Il a ouvert au public en 1964. Collections Les trois halls du musée (qui est le plus grand musée aérien de Nouvelle-Angleterre) exposent environ 80 aéronefs, dont la nacelle d'un ballon de 1870, un Sikorsky VS-44 (un des seuls survivants de l'ère des hydravions long-courrier), un Boeing B-29 restauré et un Lockheed L-10 Electra. Des expositions sont consacrées à des aviateurs ou groupes particuliers, comme les Tuskegee Airmen. Le musée comporte aussi une importante bibliothèque consacrée exclusivement à l'aviation, comptant quelque six mille livres, une collection de photographies, des dessins techniques, etc. Références Liens externes (en) Site officiel Portail de l’aéronautique Portail des musées Portail du Connecticut
New Haven Free Public Library

The New Haven Free Public Library (also known as the NHFPL) is the public library system serving New Haven, Connecticut. The system began in 1887 in a leased location but quickly outgrew its space. The Ives Memorial Library is the main branch of the system and is located on the New Haven Green. The neo-Georgian building was designed by Cass Gilbert and finished in 1911. This building was renovated and expanded in 1990. Murals in the main library originated as Public Works Administration projects. Two lunettes in the main hall, designed by Bancel LaFarge of Mt. Carmel, Connecticut, depict scenes from New Haven's history. The Rip Van Winkle murals in the meeting room were painted in 1934 by a team of artists led by Salvatore DiNaio and Frank J. Rutkowski. There is also a set of stained glass windows in the Ives Library designed by David Wilson of South New Berlin, New York including circular and rectangular laylights as well as rectangular and half-round windows. There are also neighborhood branches in Westville (Mitchell), Fair Haven, Dixwell (Stetson) and The Hill (Wilson). The Wilson branch features an art installation by Leila Daw depicting patterns of immigration. In April 2012, the library underwent a significant rebranding effort in celebration of its 125th anniversary. In addition to updates in design and significant changes in borrowing policies, the library also adopted a retitled NHFPL125+ classification. References External links New Haven Free Public Library Site
New London County Courthouse

The New London County Courthouse is a historic courthouse located at 70 Huntington Street at the top of State Street in New London, Connecticut. It was built in 1784–86, and its design is attributed to Isaac Fitch. It is the oldest courthouse in Connecticut according to a plaque on the building, and the State of Connecticut Superior Court sits there. It was added to the National Register of Historic Places in 1970. Description and history The New London County Courthouse is prominently situated at the junction of State and Huntington Streets in Downtown New London, Connecticut. It is a 2½ story wood-frame structure topped by a gambrel roof with an octagonal cupola at its center. Its exterior is seven bays wide and finished in wooden clapboards. Corners on the first floor are finished with wooden quoin blocks scored to resemble stone, while pilasters are used on the second floor corners. The central bay of the main facade is wider than the others and projects slightly, with a gabled top. The sides of this projection are finished similarly to the building corners. The main entrance is in the center, framed by quoin blocks, with a Palladian window in the second-story bay above. The courthouse was built in 1784, its design attributed to Isaac Fitch. It has served other purposes besides a courthouse, including a yellow fever hospital in the 1790s and a recruiting center for the Union Army during the American Civil War. Town meetings and other civic affairs were also held here for many years. An addition constructed in 1909 was designed by Dudley St. Clair Donnelly. See also National Register of Historic Places listings in New London County, Connecticut References External links Media related to New London County Courthouse at Wikimedia Commons