NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Eastern Connecticut State University

Eastern Connecticut State University (Eastern) je veřejná, koedukovaná univerzita svobodných umění. Historie Byla založena roku 1889 jako Willimantic State Normal School. Jednalo se o instituci, jejímž jediným cílem bylo vyškolit učitele. První ročník navštěvovalo 13 studentek; první mužský student byl zapsán roku 1893. Roku 1890 převedlo město Windham 6 akrů (24 000 m2) půdy státu Connecticut. Stát se rozhodl tuto půdu využít pro výstavbu školy. Výstavba nového, většího zařízení byla dokončena roku 1895. V září 1921 škola otevřela svou první kolej Burr Hall, která existuje dodnes. Roku 1937 Willimantic State Normal School začala nabízet čtyřleté studium a udělení titulu Bakaláře umění a stala se Willimantic State Teachers College. Roku 1958 škola založila absolventský program (v oblasti vzdělávání). Roku 1967 škola rozšířila své zaměření a byla přejmenována na Eastern Connecticut State College. Roku 1983 se oficiálně stala Eastern Connecticut State University, neboť nabídla stále se rozšiřující řadu bakalářských a magisterských programů. Přehled oborů Účetnictví Biochemie Biologie Podniková ekonomika Manažerský informační systém Komunikace Matematická informatika Předškolní vzdělávání Ekonomika Základní vzdělání Angličtina Životní prostředí Země Finance Obecná studie Zdravotní vědy Historie Historie a společenské vědy Svobodné studie Pracovněprávní vztahy a lidské zdroje Matematika Hudba Studie nových médií Filosofie Tělesná výchova Psychologie Politologie Středoškolské vzdělání Sociální práce Sociologie Španělština Řízení sportu a volného času Divadlo Výtvarné umění Antropologie Dějiny umění Asijská studia Terénní astronomie a veřejná prezentace Koučování Módní design Kriminologie Digitální umění a design Filmová studia Francouzština Herní design Geografický informační systém Zeměpis Geomorfologie Zdraví Zdravotní péče Hydrogeologie Latinskoamerická studia Studie Nové Anglie Mír a lidská práva Fyzikální vědy Studie udržitelné energie Studie žen Světové jazyky Psaní Významní absolventi Chimamanda Ngozi Adichie – nigerijská spisovatelka Christopher Coutu – důstojník vojenské národní stráže Jonathan Alpert – americký psychoterapeut William A. Cugno – americký generálmajor William Kelly – zástupce ředitele půjčky cenných papírů Bank New York Mellon Edward Gaffney – Michiganský státní zástupce David W. Gay – americký generálmajor Victoria Leigh Soto – učitelka zabitá roku 2012 Susan Wilson – americká spisovatelka Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Eastern Connecticut State University na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Eastern Connecticut State University na Wikimedia Commons (anglicky) Oficiální stránky
Eastern Connecticut State University

Die Eastern Connecticut State University (auch Eastern oder ECSU genannt) ist eine staatliche Universität in Willimantic im Osten des US-Bundesstaates Connecticut. Derzeit sind etwa 5427 Studenten eingeschrieben. Die Hochschule ist ein sogenanntes Liberal Arts College. Geschichte Gegründet wurde die Hochschule 1889 und ist damit die zweitälteste Hochschule des Connecticut State University System. Forschung Zur ECSU gehört das Institute for Sustainable Energy, ein Forschungs- und Lehrzentrum für nachhaltige Energieformen. Sport Die Sportteams der Eastern Connecticut State University sind die Warriors. Die Hochschule ist Mitglied in der Eastern College Athletic Conference. Weblinks Eastern Connecticut State University
Восточный университет штата Коннектикут

Восточный университет штата Коннектикут (англ. Eastern Connecticut State University) — общественный университет США, расположенный в Уиллимантике, штат Коннектикут. Один из четырех университетов, входящих в систему Университета штата Коннектикут. Основан в 1889 году. История Возник в 1889 году как Willimantic нормальная школа, задача которой было обучение будущих учителей. В 1890 году город выделил 6 акров земли под кампус. В 1937 году переименована в Willimantic государственный педагогический колледж и стал готовить учителей по 4-летней программе. В 1967 году переименована в Колледж Восточного Коннектикута. В 1983 году приобретает новый университетский статус и стал называться — Университет Восточного Коннектикута. Известные выпускники Адичи, Чимаманда Нгози — нигерийская писательница
Joseph Conrad (Schiff)

Die Joseph Conrad ist ein Museumsschiff in Mystic Seaport. Ursprünglich wurde sie 1882 als Segelschulschiff der dänischen Handelsflotte gebaut. Geschichte Als Georg Stage In Auftrag gegeben wurde das Schiff im Jahr 1882 vom dänischen Reeder Carl Frederik Stage. Sie war eine Stiftung („Georg Stages Minde“, Nyholm, Kopenhagen) Stages und dessen Frau Thea. Der Name Georg Stage erinnerte an den verstorbenen einzigen Sohn der Stages, der 1880 mit 22 Jahren an Tuberkulose verstarb. Ziel der Stiftung war die Ausbildung des Seemannsnachwuchses der dänischen Handelsflotte auf dem Segelschulschiff. Den Bau führte die Werft Burmeister & Wain auf Refshaleøen in Kopenhagen aus. 1882 wurde der als eines der kleinsten Vollschiffe seiner Zeit geriggte Segler mit einfachen Mars- und Bramrahen sowie Royals (vier Rahen pro Mast) in Betrieb genommen. An Bord war zusätzlich eine einfache Hilfsdampfmaschine mit rund 50 PS verbaut, um den auszubildenden Jungen einen Einblick in diesen Bereich der Schiffstechnik geben zu können. Die Georg Stage führte mit einer Stammbesatzung von etwa zehn Seeleuten und rund 80 Offiziersanwärtern der Handelsflotte halbjährige Ausbildungsfahrten in der Nord- und Ostsee durch. Im Jahr 1905 wurde das Schiff durch eine Kollision mit dem Dampfer Ancona of Leith nahe der Mittelgrund-Sandbank (einer Untiefe mitten im Fahrwasser) im Öresund versenkt, 22 junge Seeleute fanden dabei den Tod. Das Schiff wurde gehoben, repariert und durch den Einbau von Schotten sicherer gemacht. Die Dampfmaschine wurde 1915 durch einen Hilfsdiesel mit 60 PS ersetzt. Im Jahr 1934 wurde das Schiff durch seine gleichnamige Nachfolgerin abgelöst, da es für das Ausbildungsprogramm zu klein geworden war. In seiner Dienstzeit wurden mehr als 4000 Kadetten auf der ersten Georg Stage ausgebildet. Als Joseph Conrad Zwar bestanden Pläne, das 52 Jahre alte Schiff zu verschrotten, es fand sich in dem australischen Marineautor und Kapitän Alan Villiers (1903–1982) jedoch ein segelbegeisterter Käufer. Villiers benannte das Schiff nach dem berühmten britischen Kapitän und Marineautor in Joseph Conrad um und reiste mit ihr in den folgenden zwei Jahren rund 58.000 Seemeilen um die Erde. Wieder wurden dabei junge Seeleute ausgebildet. Diese Reisen verarbeitete Villiers in den drei Büchern The Cruise of the „Conrad“ (1937), Stormalong (1937) und Joey Goes To Sea (1939). 1936 erwarb George Huntington Hartford die Conrad, ließ einen neuen Motor einbauen und nutzte das Schiff bis 1939 als Privatyacht. Unter Hartfords Ägide gewann das Schiff sowohl die Hin- als auch die Rücktour eines Rahseglerrennen von den Vereinigten Staaten zu den Bermudas gegen die Seven Seas. Bei Ausbruch des Zweiten Weltkrieges gab Hartford die Joseph Conrad an die United States Maritime Commission weiter, die das Schiff bis 1945 weiter zur Ausbildung von Kadetten nutzte. Bis 1947 lag das Schiff auf, bevor es durch den US-Kongress in den Besitz des Mystic Seaport übertragen wurde. Literatur Schäuffelen, Otmar: Die letzten großen Segelschiffe. Verlag Delius Klasing, Bielefeld 1994, ISBN 3-7688-0860-2. Weblinks Museumsseite der Joseph Conrad (englisch) Einzelnachweise
Joseph Conrad (voilier)

Le Joseph Conrad est l'un des plus petits trois-mâts carré à coque acier construits des temps modernes. Il est maintenant un bateau musée, au Mystic Seaport (Museum of America and the Sea) de Mystic dans le Connecticut. Histoire Il fut construit dans les chantiers navals de Copenhague en 1882 sous le nom de Georg Stage, en tant que navire-école des cadets de la marine marchande danoise. Il forma jusqu'à sa vente en 1934, plus de 4 000 élèves, sur des sessions de 6 mois, en naviguant essentiellement en mer Baltique et en mer du Nord.En 1905, le Georg Stage I fut heurté par un cargo britannique et coula, avec 22 élèves-officiers. Il fut renfloué et continua sa carrière. Après cinquante-deux ans de service, il est sauvé de la démolition en étant racheté par le capitaine Alan Villiers. Le Georg Stage II fut construit en 1935 pour lui succéder. En 1934, sous pavillon du Royaume-Uni, il est rebaptisé Joseph Conrad en l'honneur du célèbre écrivain Joseph Conrad et fait un tour du monde sur 2 ans. Il part le 22 octobre 1934 d'Ipswich, traverse l'océan atlantique jusqu'à New York, puis à Rio de Janeiro, l'océan Indien, escales à Sydney, Nouvelle-Zélande et Tahiti, passage par le Cap Horn et retour à New-York le 16 octobre 1936 après avoir parcouru environ 57 000 milles. En 1936, il est revendu à George Huntington Hartford qui lui ajoute un moteur moderne et s'en sert durant trois ans comme yacht privé. En 1939, le bateau est transféré à Hartford par la commission maritime US pour devenir un bateau-école pour la marine marchande américaine. Après la seconde guerre mondiale, il est transféré au Mystic Seaport. En plus d'être un bateau musée, il sert encore de navire de formation statique. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Joseph Conrad (ship) » (voir la liste des auteurs). Chapman, Great Sailing Ships of the World, par Otmar Schauffelen (page 362) (ISBN 1-58816-384-9) Voir aussi Bibliographie Chapman, Great sailing ships of the world par Otmar Schäuffelen, 2005 (ISBN 1-58816-384-9) Articles connexes Mystic Seaport Trois-mâts carré Liens externes le Georg Stage(1882) sur site sailing-ships.oktett.net le Joseph Conrad : site du Mystic Seaport Portail du monde maritime Portail de la voile Portail des musées Portail du Connecticut Portail de l’histoire
Джозеф Конрад (судно)

Джозеф Конрад — Вітрильне судно із залізним корпусом, яке було спущене на воду у 1882 році і використовувалося для навчання моряків у Данії. Після навколосвітнього плавання на приватній яхті в 1934 році воно було навчальним судном у Сполучених Штатах. Наразі це корабель-музей у Коннектикуті. Сервісна історія Одного разу вночі 1905 року в Копенгагені під час феєрверку на гавані екіпажу наказали вимкнути вогні. Члени екіпажу пішли спати. Велике торгове судно підійшло до корабляі у темряві протаранило корабель. Тоді загинули 22 юнаки віком від 14 до 17 років. Під час Першої світової війни судно було на сторожі, але і навіть не переміщався з гавані. Навколосвітнє плавання Австралійський моряк і письменник Алан Вільєрс перейменував корабель на честь відомого автора Джозефа Конрада. Вільєс запланував навколосвітнє плавання з екіпажем переважно хлопчиків. Джозеф Конрад відплив з Іпсвіча 22 жовтня 1934 року, перетнув Атлантичний океан до Нью-Йорка, потім спустився до Ріо-де-Жанейро, Кейптауна, а також через Індійський океан і Ост-Індію. Після зупинок у Сіднеї, Нова Зеландія та Таїті, Джозеф Конрад обігнув мис Горн і повернувся до Нью-Йорка 16 жовтня 1936 року, проїхавши загалом близько 57 000 миль (92 000 км). У результаті експедиції Вільєрс збанкрутував і продав корабель Хантінгтону Хартфорду, спадкоємцю A&P, супермаркетів Fortune. Той додав двигун і використовував судно як яхту. У 1939 році Хартфорд пожертвував Джозефа Конрада береговій охороні Сполучених Штатів для використання як навчальний корабль для торгового флоту. Судно брало участь у тренувальному круїзі Карибським морем з грудня 1939 року. Берегова охорона передала судно Морській адміністрації Джозеф Конрад продовжував бути навчальним кораблем до кінця війни в 1945 році Після двох років простою корабель перевели у Стонгінгтон, штат Коннектикут, 9 липня 1947 року для «музейних і молодіжних навчальних цілей», де він залишається як плавучий експонат. Судно використовують також для розміщення туристів, які відвідують вітрильний табір Джозефа Конрада. Нагороди Медаль за службу оборони США Медаль американської кампанії Медаль торгового флоту Атлантичної зони війни Медаль Перемоги у Другій світовій війні Медаль Перемоги у Другій світовій війні торгового флоту Примітки Посилання Joseph Conrad - Square Rigged Ship. Mystic Seaport. Архів оригіналу за 11 грудня 2012. Процитовано 1 жовтня 2012.
Ukrajinská katolická eparchie ve Stamfordu

Ukrajinská katolická eparchie ve Stamfordu ((latinsky) Eparchia Stanfordensis Ucrainorum, (ukrajinsky) Стемфордська єпархія Української греко-католицької церкви) je eparchií Ukrajinské řeckokatolické církve se sídlem v Stamfordu, kde se nachází katedrála sv. Vladimíra. Pod její jurisdikci spadají ukrajinští řeckokatolíci v severoamerické oblasti Nové Anglie a stát New York. Je sufragánní vůči filadelfské archieparchii. Historie V roce 1956 byl z Apoštolského exarchátu USA (dnes archieparchie filadelfské vyčleněn Apoštolský exarchát stamfordský, v roce 1958 byl povýšen na eparchii a dostal své současné jméno. Související články Seznam stamfordských řeckokatolických eparchů Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ukrajinská katolická eparchie ve Stamfordu na Wikimedia Commons * Annuario pontificio, údaje o Eparchii stamfordské shrnuté na stránkách www.catholic-hierarchy.org
Eparchie Stamford

Die Eparchie Stamford (lat.: Eparchia Stanfordensis Ucrainorum) ist eine Eparchie der Ukrainisch Griechisch-Katholischen Kirche in den USA. Geschichte Für die sich in der Diaspora befindlichen katholischen Ukrainer des byzantinischen Ritus wurde am 20. Juli 1956 in Stamford zunächst ein Apostolisches Exarchat errichtet. Die Erhebung zur Eparchie erfolgte am 10. Juli 1958. Das Bistum umfasst die US-Bundesstaaten Connecticut, Massachusetts, New York und Rhode Island. Bischöfe der Eparchie Stamford Ambrozij Andrew Senyshyn OSBM, 1956–1961 Joseph Michael Schmondiuk, 1961–1977 Basil Harry Losten, 1977–2006 Paul Patrick Chomnycky OSBM, seit 2006 Weblinks Offizielle Website (englisch, ukrainisch) Eintrag zu Eparchie Stamford auf catholic-hierarchy.org (englisch) Eintrag zu Eparchie Stamford auf gcatholic.org (englisch)
Éparchie de Stamford des Ukrainiens

Liste des éparques de Stamford (de rite ukrainien) (Eparchia Stanfordensis Ucrainorum) L'exarchat apostolique de Stamford (de rite ukrainien) est créé le 20 juillet 1956. Il est érigé en éparchie le 10 juillet 1958. Est exarque apostolique 20 juillet 1956-10 juillet 1958 : Ambrozij Senyshyn (Ambrozij Andrew Senyshyn) Puis sont éparques 10 juillet 1958-14 août 1961 : Ambrozij Senyshyn (Ambrozij Andrew Senyshyn), promu éparque. 14 août 1961-20 septembre 1977 : Joseph M. Schmondiuk (en) (Joseph Michaël Schmondiuk) 20 septembre 1977-3 janvier 2006 : Basil Losten (en) (Basil Harry Losten) depuis le 3 janvier 2006 : Paul Chomnycky (en) (Paul Patrick Chomnycky) Sources L'Annuaire Pontifical, sur le site http://www.catholic-hierarchy.org, à la page [1] Liens externes Site officiel Ressources relatives à la religion : Catholic Hierarchy GCatholic.org Portail des chrétiens d’Orient Portail du Connecticut
Eparchia di Stamford

L'eparchia di Stamford (in latino Eparchia Stanfordensis Ucrainorum) è una sede della Chiesa greco-cattolica ucraina negli Stati Uniti d'America suffraganea dell'arcieparchia di Filadelfia. Nel 2022 contava 15.334 battezzati. È retta dall'eparca Paul Patrick Chomnycky, O.S.B.M. Territorio L'eparchia comprende il New England e lo stato di New York. Sede eparchiale è la città di Stamford, in Connecticut, dove si trova la cattedrale di San Vladimiro. Il territorio è suddiviso in 51 parrocchie. Storia L'esarcato apostolico di Stamford fu eretto il 20 luglio 1956 con la bolla Optatissimo unitatis di papa Pio XII, ricavandone il territorio dell'esarcato apostolico degli Stati Uniti d'America per i fedeli di rito orientale (oggi arcieparchia di Filadelfia). Il 10 luglio 1958 con la bolla Apostolicam hanc dello stesso papa Pio XII l'esarcato apostolico è stato elevato ad eparchia ed è entrato nella provincia ecclesiastica dell'arcieparchia di Filadelfia. Cronotassi dei vescovi Si omettono i periodi di sede vacante non superiori ai 2 anni o non storicamente accertati. Ambrozij Andrew Senyshyn, O.S.B.M. † (20 luglio 1956 - 14 agosto 1961 nominato arcivescovo di Filadelfia) Joseph Michael Schmondiuk † (14 agosto 1961 - 20 settembre 1977 nominato arcivescovo di Filadelfia) Basil Harry Losten † (20 settembre 1977 - 3 gennaio 2006 ritirato) Paul Patrick Chomnycky, O.S.B.M., dal 3 gennaio 2006 Statistiche L'eparchia nel 2022 contava 15.334 battezzati. Bibliografia (LA) Bolla Optatissimo unitatis, AAS 49 (1957), p. 116 (LA) Bolla Apostolicam hanc, AAS 51 (1959), p. 156 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su eparchia di Stamford Collegamenti esterni Annuario pontificio del 2023 e precedenti, in (EN) David Cheney, Eparchia di Stamford, su Catholic-Hierarchy.org. Sito ufficiale dell'eparchia (EN) Eparchia di Stamford, su GCatholic.org.
Eparchia Stamford

Eparchia Stamford – eparchia Kościoła katolickiego obrządku bizantyjsko-ukraińskiego w Stanach Zjednoczonych, z siedzibą w Stamford w stanie Connecticut. Została erygowana w 1956 roku jako egzarchat apostolski. Do rangi eparchii została podniesiona już niespełna dwa lata później, w 1958 roku. W skład eparchii wchodzą parafie bizantyjsko-ukraińskie w stanach Connecticut, Massachusetts, New Hampshire, Nowy Jork oraz Rhode Island. Bibliografia Eparchia [online], catholic-hierarchy.org [dostęp 2011-05-01] (ang.).
Стемфордская епархия УГКЦ

Стемфордская епархия УГКЦ (лат. Eparchia Stanfordensis Ucrainorum, укр. Стемфордська єпархія) — епархия Украинской грекокатолической церкви с центром в городе Стэмфорд, США. Стемфордская епархия входит в Филадельфийскую митрополию. Кафедральным собором Стемфордской епархии является собор святого Владимира Киевского. История 20 июля 1956 года Святой Престол учредил Апостольский экзархат Стемфорда, выделив его из Апостольского экзархата США (сегодня — Филадельфийская архиепархия). 10 июля 1958 года Апостольский экзархат Стемфорда был преобразован в Стемфордскую епархию. Ординарии епархии епископ Амвросий Сенишин (20.07.1956 — 14.08.1961) — назначен архиепископом Филадельфии; епископ Иосиф Шмондюк (14.08.1961 — 20.09.1977) — назначен архиепископом Филадельфии; епископ Василий Лостен (20.09.1977 — 3.01.2006) — вышел на пенсию; епископ Павел Хомницкий (3.01.2006 — по настоящее время). Источник Annuario Pontificio, Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano, 2003, ISBN 88-209-7422-3 Ссылки Официальный сайт епархии (англ.) Информация (англ.)
Стемфордська єпархія УГКЦ

Сте́мфордська єпа́рхія — єпархія Української Греко-Католицької Церкви з осідком у Стемфорді (США). Територія Єпархія охоплює північно-східну частину США (штат Нью-Йорк і Нову Англію). Є складовою частиною Філадельфійської митрополії УГКЦ. Історія 20 липня 1956 р. створено Стемфордський апостольський екзархат для українців. 10 липня 1958 р. його піднесено до рангу єпархії. Єпископи Амвросій Сенишин, ЧСВВ (20 липня 1956 р. — 14 серпня 1961 р. номінований архієпископом і митрополитом Філадельфійським) Йосиф Шмондюк (14 серпня 1961 р. — 20 вересня 1977 р. номінований архієпископом і митрополитом Філадельфійським) Василь (Лостен) (20 вересня 1977 р. — 3 січня 2006 р. склав повноваження у зв'язку з віком) Павло Хомницький, ЧСВВ (з 3 січня 2006 р. по сьогодні). Статистичні дані На 2004 р. єпархія налічувала 16000 вірних, 78 священиків (у тому числі 16 ієромонахів), 55 парафій, 23 ченці і 38 черниць. Дані з Енциклопедії Українознавства Бл. 57 000 вірних, 52 свящ. (у тому ч. 24 ченці), 54 парафії, 58 церков. У С. є. діють укр.-кат. школи: коледж (у Стемфорді; з 1939), 4 сер. школи, 10 цілоденних парафіяльних (1 860 учнів) і бл. 40 суботніх; ч. дітей, що навчаються релігії в укр.-кат. обряді — 5 237 (числа на 1. 1. 1973). У межах С. є. діє ряд церк.-рел. організацій, у Стемфорді з 1935 існує Єпархіальний Музей і бібліотека. Див. також Пармська єпархія святого Йосафата УГКЦ Філадельфійська митрополія УГКЦ Чиказька єпархія святого Миколая УГКЦ Українська православна церква Канади Українська православна церква США Українська православна церква в діаспорі Література Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. http://www.catholic-hierarchy.org/diocese/dstuk.html [Архівовано 11 листопада 2007 у Wayback Machine.]
Danbury High School West

Danbury High School West is a public high school in Danbury, Connecticut. Located in the Miry Brook section of the city, the campus sits on a hilltop overlooking Lake Kenosia and the Danbury Fair Mall. The school opened on August 26, 2025, as part of the Danbury Public Schools district. History and development In June 2022, Danbury voters approved a $208 million bond referendum to fund a new educational facility, allocating approximately $164 million to convert the former Cartus Corporation headquarters into the Danbury Career Academy. Originally intended to serve middle and high school students, the project was later modified to accommodate only high school grades, with an estimated enrollment of 1,400 students. In June 2024, the Danbury Board of Education officially renamed the project “Danbury High School West” to acknowledge it as an extension of the original Danbury High School and to reinforce a unified campus identity. Construction By October 2024, construction had entered its second phase, which included the completion of the school gymnasium. In January 2025, initial occupancy was set for August 4 of that year, although the timeline was described as "fluid." The school officially opened on August 26, 2025. Purpose Danbury High School West was established to relieve overcrowding at Danbury High School's main campus, which is the largest high school in both the state of Connecticut and New England. Additionally, the facility serves to support career pathway programs and a career academy model, consistent with its original purpose. Academies and facilities DHS West opened with three career academies: Clean Energy & Green Design Scientific Innovation & Medicine Emerging Technologies & Entrepreneurship To support these programs, the campus includes facilities such as an EMT lab, allied health rooms, renewable energy laboratories, a greenhouse space, and an AI prosthetics lab. References