Університет Каліфорнії, Берклі

Університет Каліфорнії, Берклі (англ. University of California, Berkeley, UC Berkeley, Berkeley, Cal, or California) також відомий як Берклі — вищий науковий, дослідницький і навчальний громадський університет США, який був заснований 1868 року та названий на честь англо-ірландського філософа та англіканського архіпресвітера Джорджа Берклі. Розташований у Берклі — передмісті Сан-Франциско, штат Каліфорнія. Це найстаріший та найпрестижніший кампус системи Каліфорнійського університету, яка налічує десять кампусів у Каліфорнії, та перший у штаті університет, який став фінансуватися за програмою земельних грантів. Університетське містечко займає площу понад 100 гектарів на лісистому схилі разом із 400 гектарами на крутих пагорбах, звідки відкривається вид на затоку Сан-Франциско. Академічні програми Берклі, яких станом на 2011 р. налічується понад 300, починаючи з часів Другої світової війни вважаються одними з найкращих у світовій вищій освіті. Регулярні дослідження Американської ради освіти оцінюють цей університет як зразковий за широкий вибір, глибину й досконалість його програм з різних спеціальностей: від математики, природничих та інженерних наук до гуманітарних, соціальних наук та мистецтва. Серед випускників, викладачів та науковців цього університету — 51 лауреат Нобелівської премії, 9 лауреатів Премії Вольфа, 7 лауреатів Медалі Філдса, 15 лауреатів Премії Тюрінга, 45 стипендіатів МакАртура, 20 лауреатів премії Академії наук США та 11 лауреатів Пулітцерівської премії. Університет керує двома колись основними національними ядерними лабораторіями США (зараз їх використовують переважним чином для досліджень мирного атома): Ліверморською та Лос-Аламоською. Історія 1866 року територія, де зараз розташований кампус Берклі, була придбана приватним Каліфорнійським коледжем, заснованим конгрегатським священиком Генрі Дюрантом 1855 року. Не маючи достатньо грошей для існування, 23 травня 1868 року Каліфорнійський коледж злився з державним Коледжем сільськогосподарських, гірничих та механічних наук, утворивши таким чином Університет Каліфорнії. Дюрант став першим президентом цього університету. 1869 року університет відкрився в Окленді, в будівлях колишнього Каліфорнійського коледжу В 1873, після спорудження будівель Північного та Південного холів, університет переїхав до Берклі, де на той час там були студентами 167 чоловіків та 222 жінок. Університет досяг зрілості під керівництвом Бенджаміна Іде Вілера, який був президентом університету з 1899 до 1919 року. Його репутація підвищилася, коли він зумів залучити нових викладачів і знайти кошти на дослідження та виплату стипендій. Роберт Гордон Спраул посів президентську посаду 1930 року. Під його проводом протягом 28 років Берклі здобув міжнародне визнання, як один з найбільших університетських наукових центрів. Перед тим, як зайняти посаду, Спраул здійснив 6-місячну подорож по відомих університетах та коледжах світу, щоб вивчити їхні методики навчання та управління й налагодити зв'язки задля залучення талановитих вчених на майбутнє. Попри зменшення фінансування під час Великої депресії та Другої світової війни, Спраул підтримував найвищий рівень в наукових дослідженнях та викладанні, залучаючи приватні кошти. У 1942-му році Американська рада освіти поставила Берклі на друге місце після Гарварду за кількістю видатних факультетів. Протягом Другої світової війни Берклійська радіаційна лабораторія Ернеста Лоуренса на Берклійських пагорбах почала працювати з американською армією над розробкою атомної бомби, ґрунтуючись на передових дослідженнях Берклі в галузі ядерної фізики (враховуючи відкриття плутонію Гленном Сіборгом). Професор фізики Роберт Оппенгеймер був призначений науковим керівником Мангеттенського проєкту 1942 року. Кімната 307 у Холі Гілмана, де Сіборг відкрив плутоній, зараз є визначною пам'яткою національної історії. Дві інші лабораторії, що керуються Університетом Каліфорнії — Ліверморська та Лос-Аламоська — були засновані в 1943-му та 1952-му роках відповідно. Під час ери Маккарті в 1949 році Рада правління прийняла анти-комуністичну клятву, яку мав підписати кожен співробітник. Багато викладачів не погодились на це, через що змушені були залишити університет. Десять років потому їх було поновлено на посадах та виплачена платня за весь час відсутності. Ім'ям одного з них Едварда Толмана (Edward C. Tolman) — видатного фізіолога названо один із будинків у кампусі, де розташований факультет психології та педагогіки. Іншу клятву, «підтримувати та захищати Конституцію Сполучених Штатів та штату Каліфорнія проти усіх ворогів, внутрішніх та зовнішніх», усі працівники Університету Каліфорнії все ще мають підписувати. 1952 року від Берклійського кампусу відокремився Каліфорнійський університет, який став головним закладом системи каліфорнійських університетів (UC system). Кожному кампусу було надано деякої автономії та свого ректора (chancellor). Спраул став президентом усієї системи, а Кларк Керр став першим ректором нового університету Берклі. Академічні досягнення університету були дещо затьмарені студентським активізмом під час Руху за свободу слова в 1964 році. Студентські протести продовжувалися до початку 1970-х. Антивоєнні компанії перетворювалися на бунти до такої міри, що 1967 року поліція була вимушена використати сльозоточивий газ проти натовпу. 1969 року група студентів Берклі захопила порожню територію «Народний парк», яку університет планував перетворити на гуртожиток. Каліфорнійський губернатор Рональд Рейган сказав під час виборчої компанії, що він «вичистить сміття» з Берклі. Йому вдалося звільнити ректора Керра, тому що Керр відмовився заборонити Рух за свободу слова, і наказав військам Національної гвардії увійти до кампусу. Після зіткнень з військами, внаслідок яких було вбито студента, поранено поліцейського та кілька десятків осіб були госпіталізовані, обстановка в університеті нормалізувалася. За іронією долі територія «Народного парку» так і залишилася порожньою. Зараз студенти Берклі набагато менш політично активні. Але університет і зараз є одним з головних центрів протестів проти військових операцій в Афганістані та Іраку. У 2026 році російська влада оголосила університет «небажаною організацією». Досягнення Станом на 2011 р. берклійські вчені відкрили 6 хімічних елементів Періодичної системи елементів Менделеєва: берклій, ейнштейній, каліфорній, лоуренсій, плутоній, сіборгій та фермій. Загалом в Берклі винайшли 16 хімічних елементів — найбільше, ніж в будь-якому університеті світу. У Берклі винайшли першу у світі атомну бомбу, сконструювали циклотрон, брали участь в розробці лазера, виокремили поліовірус, провели експерименти, що підтвердили теорему Белла. Студенти-спортсмени з Берклі виграли понад 100 медалей на Олімпіадах. (Університетська збірна має назву «Золоті ведмеді Каліфорнії»). Видатні випускники й викладачі Станом на 2011 р. серед випускників, викладачів та науковців цього університету є 66 лауреатів Нобелівської премії[джерело?], 9 лауреатів Премії Вольфа (англ. Wolf Prize), 7 володарів математичної Медалі Філдса (англ. Fields Medal), 15 лауреатів Премії Тюрінга (англ. Turing Award) за досягнення в інформаційних технологіях, 45 стипендіатів МакАртура, 20 переможців премії Академії наук США та 11 лауреатів Пулітцерівської премії за досягнення в літературі й журналістиці. Зокрема, серед Нобелівських лауреатів є такі відомі фігури, як Мелвін Калвін (Melvin Calvin), Чарльз Таунс (Charles Townes), Гленн Сіборг (Glenn T. Seaborg), Луїс Альварес (Luis Alvarez), Едвін Макмілан (Edwin McMillan), Еміліо Сегре (Emilio Segre), Оуен Чемберлен (Owen Chamberlain), Чеслав Мілош (Czeslaw Milosz), Тім Шефер та інші. Нині в Берклі викладають 6 Нобелівських лауреатів. Фізик з Берклі Роберт Оппенгеймер був науковим директором суперсекретного протягом Другої світової війни військового Мангеттенського проєкту, внаслідок якого була створена перша у світі атомна бомба. Почесним професором Бізнес-школи імені Хааса цього університету є Девід Ейкер — всесвітньо відомий маркетинговий консультант і автор книг з маркетингу і, зокрема, з брендингу та стратегій бренду. Майкл Ельман — американський експерт. Майкл Козак — американський дипломат. Олександер Божко (1905—1970) — професор університету, родом з с. Вороніж нині Сумської області, в 1920-30-х — український громадський діяч в Харбіні (Китай) Рейтинги За більшістю рейтингів він є найкращим публічним університетом світу, і єдиним публічним університетом, що входить до першої десятки найкращих навчальних закладів світу. У 2009 р. бакалаврат Берклі визнано № 1 в рейтингу державних університетів США від видання U.S. News & World Report. На міжнародному рівні у 2014 р. «Академічний рейтинг університетів світу» від Університету Шанхай Цзяотун надав Берклі 4-те місце у світі. Зокрема, за критерієм науковості його визнано № 1 у світі за природничими науками і математикою, № 3 в інженерії, технологіях і комп'ютерах, № 15 в аграрних науках, № 29 в клінічній медицині й фармакології та № 25 в суспільних науках. За критерієм «викладання предметів» Берклі визнано № 3 в математиці, № 5 в фізиці, № 2 в хімії, № 3 в комп'ютерних науках та № 4 в економіці та бізнесі. У 2011 році «Світовий університетський рейтинг вищої освіти» від журналу «Таймс» поставив Берклі на 8-ме місце. Структура Ректори Посада ректора була створена в 1952 р. Відтоді цю посаду займали дев'ять ректорів та один виконувач обов'язків: Підрозділи Біля 130-ти факультетів Берклі організовані в 14 коледжів та шкіл: Кампус Архітектура Те, що зараз є історичним кампусом, стало результатом міжнародного архітектурного конкурсу, проведеного в два етапи: в 1898 р. в бельгійському Антверпені матір'ю мільярдера Вільяма Рендольфа Херста та в 1899 р. в Сан-Франциско із 11-ма фіналістами. Переможцем став француз Еміль Бенар, який водночас відмовився особисто наглядати за будівництвом й доручив це професору архітектури Джону Галену Говарду. Той спроєктував понад 12 будівель, які створили обличчя кампусу до його розширення у 1950—1960 рр. Головні будівлі створено в стилі неокласицизму: Грецький театр Херста, Меморіальний гірничий будинок Херста, Меморіальна бібліотека Дое, Холл Каліфорнія, Холл Уілера, Старий холл Лє Конте, Холл Джилмана, Холл Гавіланда, Холл Уелмана, Ворота Сатер і вежу Сатер заввишки 112,7 метра (її прозвали «Кампаніла» за схожість із дзвіницею Кампаніла біля собору Св. Марка у Венеції, Італія). Решту будинків, які Говард вважав неакадемічними й допоміжними він спроєктував у готичному стилі: Холл північних воріт, прибудова Дуїнель та Холл Стефенса. Зведений в 1873 р. у вікторіанському стилі Південний холл є найстарішою спорудою в цілій Каліфорнії. Він разом із Підмонт-Авеню авторства Фредеріка Лоу Олмстеда на сході кампусу є єдиними рештками оригінального Університету Каліфорнії, що збереглися. У кампусі є роботи й інших архітекторів, таких як Бернард Мейбек (відоміший за Палац образотворчого мистецтва в Сан-Франциско), його студентка Джулія Морган (Жіноча гімназія Херста), Чарльз Уіллард Мур (Школа бізнесу імені Хааса) та Джозеф Ешерік (Вурстер холл). Заповідні місця Через кампус протікають два гірських ручаї Стробері-Крік — південний та північний. Дерева на їхніх берегах в більшості своїй такого ж віку, як і університет. В самому кампусі є кілька лісистих ділянок, які називаються Фаундерс Рок, Фекулті Глейд, Грінел Нечурал Еріа та Евкаліптус Гроу, де евкаліптові дерева є одними з найвищих й найстрункіших в Північній Америці. Кампус розташований безпосередньо на тектонічному розламі Хейвард, який проходить також і посередині Меморіального стадіону Каліфорнії. Студмістечко Студентське житло в Берклі має багато різних персональних та академічних переваг і стилів. Станом на 2011 р. університет забезпечує абітурієнтам гарантоване житло на перші 2 роки навчання, та на 1 рік — студентам з інших вищих навчальних закладів, які навчаються за обміном. Університет має як апартаменти, так і «Грецькі будинки» (братства та жіночі клуби), а також Студентський кооператив (близько 20 будинків, де студенти господарюють спільно). На південь від кампусу в центрі міста Берклі є висотні студентські резиденції для молоді під номерами 1, 2, 3 та 4-й під назвою Кларк Керр. Перші три резиденції обладнані окремими апартаментами із просторами спільного використання, такими, приміром, як їдальня. Через таке планування резиденції вважаються найбільш соціалізованим способом студентського проживання. Для студентів старшого віку поруч із резиденціями передбачені апартаменти в Ченнінг-Боудітч та Іда Джексон. В резиденції Кларк Керр, яка розташована найдалі від кампусу й вважається найпросторішою та найкомфортабельнішою, проживають переважно студенти-спортсмени, а також студенти з обмеженими фізичними можливостями та інваліди. У підніжжя гір на схід від центру кампусу є 3 додаткових житлових комплекси: Футхіл, Штерн і Боулз. Футхіл являє собою комплекс вілл за прикладом швейцарських шале. На південь від нього розташований повністю жіночий комплекс Штерн, який може похвалитися розписами знаменитого художника Дієго Рів'єри. Через близькість Штерну до Коледжів інженерії та хімії тут переважно селяться інженери та хіміки. Чоловічий комплекс Боулз — найстарший державний комплекс студентських гуртожитків в Каліфорнії із 1929 р., який архітектурою нагадує фортецю, має великі кімнати для проживання багатьох осіб. Публічне життя Останніми роками кампус був вплутаний до суперечок щодо відповідної ролі цілеспрямованої підтримки (affirmative action) у прийомі студентів та пов'язаних елементів політики заснованих на расових чи економічних незручностях. Не зважаючи на політику прийому, студенти в Берклі мають гарну кваліфікацію, проблема фаворитизму при прийомі існує на національному рівні, не тільки в Берклі. Берклі відомий своєю історією студентського активізму. Рух за Свободу Слова (1964), акція протесту, що почалася коли університет намагався позбутися розповсюджувачів політичних памфлетів з кампусу, та Повстання у народному парку (1968), де відбулася частина хвилі протестів іноземних студентів, що прокотилася у 1960-х роках, асоційована з супровідною культурою «хіппі». Проте, незважаючи на студентський активізм та бунтарство, кампус Берклі зі своїми численними зеленими куточками та багатьма будівлями відомими своєю архітектурою — напрочуд спокійний. Космічні дослідження На честь університету названо астероїд (716) Берклі, який був відкритий у 1911 році. 21 жовтня 2023 року, Університет Берклі у Каліфорнії та відділення NASA під назвою дослідницький центр Еймса оголосили, що у Кремнієвій долині буде побудований космічний центр за 2 мільярди доларів, над створенням якого вчені працюють вже понад 20 років. Статистика За даними на 2013: Кількість абітурієнтів: 50 312 осіб, їх прийнято до зарахування 25,6 % Кількість студентів: 35 899 Бакалаврів: 25 774 Магістрів та докторів: 10 125 Див. також Міжнародний альянс дослідницьких університетів World Community Grid Виноски Посилання Owens, Eric (2004). America's Best Value Colleges. The Princeton Review. ISBN 0-375-76373-2. : Cite має пусті невідомі параметри: |посилання=, |авторлінк= та |глава= (довідка) Коротка історія Університету Каліфорнії, Берклі Brief History of the University з офіційної сторінки Берклі: історичний огляд з числових архівів Університету Каліфорнії Atomicarchive.com Асоціація збереження спадщини Мангеттенського проєкту Традиції Берклі Cal Band University of California Rally Committee Cal Athletics UC Berkeley Residential and Student Programs Landscape plan Література Brechin, Gray (1999). Imperial San Francisco. UC Press Ltd. ISBN 0-520-21568-0. : Cite має пусті невідомі параметри: |посилання=, |авторлінк= та |глава= (довідка) Cerny, Susan Dinkelspiel (2001). Berkeley Landmarks: An Illustrated Guide to Berkeley, California's Architectural Heritage. Berkeley Architectural Heritage Association. ISBN 0-9706676-0-4. : Cite має пусті невідомі параметри: |посилання=, |авторлінк= та |глава= (довідка) Freeman, Jo (2003). At Berkeley in the Sixties: The Education of an Activist, 1961-1965. Indiana University Press. ISBN 0-253-21622-2. : Cite має пусті невідомі параметри: |посилання=, |авторлінк= та |глава= (довідка) Helfand, Harvey (2001). University of California, Berkeley. Princeton Architectural Press. ISBN 1-56898-293-3. : Cite має пусті невідомі параметри: |посилання=, |авторлінк= та |глава= (довідка) Rorabaugh, W. J. (1990). Berkeley at War: The 1960s. Oxford University Press. ISBN 0-19-506667-7. : Cite має пусті невідомі параметри: |посилання=, |авторлінк= та |глава= (довідка) Wong, Geoffrey (травень 2001). A Golden State of Mind. Trafford Publishing. ISBN 1-55212-635-8. : Cite має пусті невідомі параметри: |посилання=, |авторлінк= та |глава= (довідка) Ресурси Інтернет Офіційні сторінки Berkeley Main Website Berkeley in the News Berkeley NewsCenter ASUC студентський уряд The Berkeleyan викладацька газета Cal Bears athletics The Daily Californian незалежна студентська газета General Course Catalog Library System Homepage Office of Planning and Analysis: Campus Statistics ScienceMatters @ Berkeley науковий інтернет-журнал @cal інтернет-суспільство випускників Open Computing Facility безкоштовний комп'ютерний центр DeCal Home Page Інше A. Twu's Tour of UC Berkeley A Loafer's Guide to the UC Berkeley Campus by Carolyn Dougherty Berkeley Police Department Crime Statistics Map CSUA (Computer Science Undergraduate Association) web site Tau Beta Pi Unofficial Guide to Engineering TerraServer-USA aerial image of campus «We're No. 2! Now What?»— Berkeleyan article about Berkeley's rankings and their validity UC Berkeley Cafeterias go Organic Oski: School Mascot