Аеродром Сан Франциско

Међународни аеродром у Сан Франциску (ИАТА: SFO, ИКАО: KSFO) је аеродром који опслужује регију Сан Франциска. Аеродром је 21 km јужно од центра Сан Франциска. Налази се близу Милбреја и Сан Бруна у округу Сан Матео. Аеродром има летове ка доста градова у Северној Америци, а представља и важну везу са Европом и Азијом. Аеродром је највећи у северној Калифорнији и други по броју превезених путника у Калифорнији и западној обали САД, након Међународног аеродрома у Лос Анђелесу. Историја Град и округ Сан Франциско су први пут закупили плац површине 61 хектара 15. марта 1927., за оно што је тада требало да буде привремени и експериментални пројекат аеродрома. Церемонија отварања аеродрома у Сан Франциску, одржана је 7. маја 1927. на пашњаку за краве од 150 хектара. Земљиште је закупљено од имања Милс у споразуму склопљеном са Огденом Л. Милсом, који је надгледао велике површине имовине које је првобитно стекао његов деда, банкар Даријус О. Милс. Сан Франциско је купио имање и околно подручје, проширујући локацију на 450 хектара почев од августа 1930. Терминали Аеродром има четири терминала (1, 2, 3 и међународни) и седам дворана са укупно 120 капија распоређених по абецедном реду у прстену у смеру супротном од казаљке на сату. Терминал 1 (гејтови B и C), Терминал 2 (гејт D) и Терминал 3 (гејтови Е и F) обављају домаће и претходно одобрене летове. Међународни терминал (гејтови А и G) обавља међународне летове и неке домаће летове. Историјски гледано, најстарија зграда терминала која још увек стоји је Терминал 2, који је првобитно завршен 1954. као Централни терминал са четири ходника. Терминал 1 је додат као Јужни терминал 1963., док је Терминал 3 додат као Северни терминал 1979. Међународни терминал отворен је 2000. и од тада су терминали преименовани са бројевима 2001., а старији терминали су у процесу реновирања. Реконструкција Терминала 2 завршена је 2011., након чега је уследио завршетак реконструкције источног дела Терминала 3 2015. Обнова Терминала 1 је завршена 2024. 2024. почела је реконструкција западног дела Терминала 3, а потпуни завршетак се очекује до 2029. Терминал 1 Раније познат као "Јужни терминал", Харви Милк Терминал 1 се састоји од зоне за укрцавање B, која тренутно има 26 гејтова (B2-B27), и зоне за укрцавање C, која има 10 гејтова (C1, C3-C11). Трећа зона за укрцавање срушена је почетком 2006., пошто је њене функције преузео нови Међународни терминал. Јужни терминал, чија је изградња коштала 14.000.000 долара, првобитно је отворена 15. септембра 1963. Када је отворен, Јужни терминал је имао три дела: G (за међународне летове, приближно на истој локацији као и данашњи простор за укрцавање (B/A А) у међународном терминалу), део F/FF (користили су га Транс ворлд ерлајнс и Вестерн ерлајнс, касније преименован у B/A B) и део Е (користи га Американ ерлајнс; првобитно део Терминала 2, приближно на данашњем B/A C). Када је Северни терминал завршен 1979., део G је преименован у део А, а остали делови су преименовани у смеру супротном од казаљке на сату, почевши од новог дела А. Међународни летови су премештени на обновљени Централни терминал (Терминал 2) 1983., а затим на нови Међународни терминал 2000. ЏетБлу преференцијално управља са два гејта (B3 и B6), док Американ преференцијално управља са шест од девет нових гејтова (B22-B27). Терминал 2 Раније познат као „Централни терминал“, Терминал 2 се састоји од зоне за укрцавање D, која има 14 гејтова (D1-D12 и D14-D16). Гејт D13 не постоји јер је тај број резервисан за будући развој. Терминал 2 је отворен 1954. као главни аеродромски терминал. Након драстичне реконструкције Ротонда А је постала међународни терминал 1983. све док није затворен због реновирања након што је садашњи међународни терминал отворен 2000. Првобитни план је био да се Терминал 2 претвори за домаћи саобраћај и поново отвори до јесени 2001., али је губитак путничког саобраћаја након терористичких напада 11. септембра 2001. обуставио те планове. Горњи нивои су наставили да се користе као канцеларијски простори и за медицинску клинику аеродрома, а контролни торањ је остао у употреби. Терминал 3 Раније познат као „Северни терминал“, Терминал 3 се састоји од зоне за укрцавање Е са 13 гејтова (Е1-Е13) и зоне за укрцавање F са 18 гејтова (F5-F22). Терминал 3 се користи за домаће летове компаније United Airlines. Летови главних компанија United Airlines и United Express користе обе зоне за укрцавање. Свечаност полагања камена темељца за Северни терминал одржана је 22. априла 1971. и простор за укрцавање F отворен је 1979., а простор за укрцавање E отворен је 1981. Сви терминали (осим Међународног терминала) су редизајнирани по броју почев од 1. октобра 2001. Међународни терминал Међународни терминал се састоји од зоне за укрцавање А са 15 гејтова (А1-А15) и зоне за укрцавање G са 14 гејтова (G1-G14). Отворен је у децембру 2000. како би заменио део за међународне одласке Терминала 2. То је највећи међународни терминал у Северној Америци и највећа зграда на свету изграђена на основним изолаторима за заштиту од земљотреса. Услуге прехране фокусирају се на брзе верзије водећих ресторана у области залива Сан Франциска, пратећи остале терминале у Сан Франциску. Планери су покушали да аеродром претворе у дестинацију сам по себи, не само за путнике који пролазе. Сви међународни доласци и одласци се обрађују овде (осим летова из градова са претходном царинском провером). Међународни терминал садржи аеродромску BART станицу, поред гараже која води до зоне за укрцавање G. Медицинска клиника налази се поред зоне за безбедносну проверу у зони за укрцавање А. Све капије у овом терминалу имају најмање два моста за укрцавање, осим гејтова А3 и А12, које имају један. Гејтови А1 и А2 могу да приме два авиона. Шест гејтова је дизајнирано за Ербас А380, што SFO чини једним од првих аеродрома на свету са таквим гејтовима када је изграђен 2000. Већина међународних летова које обављају авио-компаније Стар алијансе, укључујући све међународне летове компаније Јунајтед и одабране домаће летове компаније Јунајтед, додељени су 14 гејтова у зони за укрцавање G. Већина међународних летова које обављају SkyTeam, Oneworld и неукључени међународни превозници укрцавају се и излазе из авиона на 15 гејтова у зони за укрцавање А. Међутим, превозници Стар алијансе, Air India, Avianca El Salvador, Copa Airlines, EVA Air, TAP Air Portugal и Turkish Airlines, обављају поласци ван зоне за укрцавање А. Зону за укрцавање А користе и домаћи превозници Frontier Airlines и Sun Country Airlines. Када су сви гејтови у одређеној међународној зони за укрцавање авио-компаније попуњене, путници ће се укрцавати или изкрцавати из супротне међународне зоне за укрцавање или, у случају зоне за укрцавање А, суседних гејтова B. Aer Lingus, Flair Airlines и WestJet обављају поласци са аеродрома са претходном провером границе Сједињених Држава, што омогућава путницима који долазе да избегну чекање на царини и имиграцији када стигну и да напусте аеродром са нивоа за поласке. Музеј Музеј на аеродрому је основан 1980. као сарадња између Комисије аеродрома Сан Франциска и Музеја ликовних уметности Сан Франциска и био је први музеј на међународном аеродрому. Акредитован је од стране Америчке алијансе музеја 1999. и садржи стална уметничка дела и привремене изложбе у више од 20 галерија. Музеј и библиотека ваздухопловства (званично, Библиотека ваздухопловства Комисије аеродрома Сан Франциска и Музеј ваздухопловства Луиса А. Турпена) налази се у Међународном терминалу, а изложен је модел авиона DC-3. Авио-компаније и дестинације Редовне линије Карго Статистика Топ дестинације Удео на тржишту авио-компанија Приступ Јавни превоз AirTrain је систем за превоз људи који се налази поред терминала, гараже два међународна терминала, станицу BART, хотел Гранд Хајат, центар за изнајмљивање аутомобила на аеродрому и гаражу за дугорочно паркирање. AirTrain је потпуно аутоматизован и вожња је бесплатна. Галерија Референце