NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sveučilište Stanford

Sveučilište Stanford (engl. Stanford University, puni službeni naziv Leland Stanford Junior University) privatno je i istraživacki orijentirano Sveučilište u Stanfordu, Kalifornija, SAD. Osnovao ga je 1885. Kalifornijski guverner i senator Stanford Leland i njegova supruga Jane Lathrop Stanford kao spomen na svog sina, Lelani Stanford Jr., koji je umro u Europi od tifusa nekoliko tjedana prije svog šesnaestog rođendana. Sveučilište se nalazi u srcu Silicijske doline, među bivšim studentima se nalaze osnivači tvrtki, kao što su Sun Microsystems, Google, Yahoo!, Hewlett-Packard, Nvidia, Cisco Systems i Silicon Graphics. Poznati diplomanti Eric Allin Cornell, dobitnik Nobelova nagrada za fiziku (1985.) Jerome Friedman, dobitnik Nobelove nagrade iz fizike (1990.) Robert Howard Grubbs dobitnik Nobelove nagrada kemiju (2005.) Theodor Hänsch, dobitnik Nobelove nagrade za fiziku (2005.) Dudley Herschbach, dobitnik Nobelove nagrade za kemiju (1986.) Howard Taylor, otac satelitskog TV programa Henry Kendall, dobitnik Nobelove nagrade za fiziku (1990.) Roger David Kornberg, dobitnik Nobelove nagrade za kemiju (2006.) Theodore Harold Maiman, izumitelj lasera Bradford Parkinsonove, izumitelj GPS-a Karl Barry Sharpless, dobitnik Nobelove nagrade za kemiju (2001.) Richard Edward Taylor, dobitnik Nobelove nagrade za fiziku (1990.) Carl Wieman, dobitnik Nobelove nagrade za fiziku (2001) Vanjske poveznice Službena stranica Stanford University official YouTube
Univerza Stanford

Univerza Stanford (polno ime v angleščini Leland Stanford Junior University) je ameriška zasebna univerza s sedežem v kraju Stanford v Silicijevi dolini, Kalifornija, ZDA. Ustanovil jo je Leland Stanford. Njeni študenti so med drugim ustanovili podjetja Hewlett-Packard, Electronic Arts, Sun Microsystems, Nvidia, Yahoo!, Cisco Systems, Silicon Graphics in Google. Stanford se redno uvršča v vrh šanghajske lestvice univerz, trenutno je uvrščena na drugo mesto med vsemi univerzami na svetu. Viri
Стенфордський університет

Університет імені Ліленда Стенфорда-молодшого (англ. Leland Stanford Junior University), або Стенфордський університет — приватний вищий навчальний заклад міста Стенфорд, Каліфорнія, США. Історія Стенфордський університет був заснований залізничним магнатом, колишнім губернатором Каліфорнії та сенатором США Лілендом Стенфордом з дружиною Джейн Летроп Стенфорд. Засновуючи університет, Стенфорди намагалися зберегти в людях пам'ять про свого сина Ліленда Стенфорда-молодшого, який помер в Європі у 16-річному віці від тифу. Грант на заснування університету був підписаний 11 листопада 1885 року та вже через три дні, 14 листопада, був прийнятий Радою опікунів. Будівництво почалось 14 травня 1887 р. Відкрився університет 1 жовтня 1891 року з 559 студентами та 15 викладачами. Станом на 2018 р., за бакалаврською програмою, в університеті навчається приблизно 6800 студентів та 8300 аспірантів. Університет розділений на декілька шкіл, наприклад: Стенфордська школа бізнесу, Стенфордська школа права, Стенфордська школа медицини, Стенфордська школа інженерної справи тощо. 2026 року університет оголосили «небажаною організацією» в Росії. Кампус Університет розміщений в Кремнієвій долині. Видатні випускники й викладачі Станом на 2018 р. у Стенфорді було зареєстровано 81 лауреат Нобелівської премії, 27 лауреатів премії Тюрінга та 8 медалістів. Досягнення Випускники університету заснували велику кількість компаній, зокрема Nike, Hewlett-Packard, Sun Microsystems, Nvidia, Yahoo!, Cisco Systems, Silicon Graphics та Google, які об'єднували продукцію більше $2,7 трлн річного доходу і за період 2011—2018 рр. створили 5,4 млн робочих місць. Цікаві факти Університет провів понад 200 глобальних експериментів та наукових досліджень. Серед них, найцікавішими стали: дослідження щодо сприйняття середньостатистичною людиною гумору, яким чином гумористичні сюжети потрапляють у ЗМІ та чому навіть ті, хто не має почуття гумору, сприймають комічне в мас-медіа; дослідження змін психологічного стану людини під час впливу на організм певних механічних факторів (наприклад, масаж, лоскіт тощо); в університеті Філіп Зімбардо проводив Стенфордський тюремний експеримент. Примітки Інтернет-ресурси Academic Ranking of World Universities — 2009 (englisch) Офіційний сайт [Архівовано 9 грудня 2020 у Wayback Machine.](англ.) Карта кампуса [Архівовано 8 травня 2013 у Wayback Machine.](англ.)
Reserva índia San Pasqual

La reserva índia San Pasqual és una reserva índia que constitueix la llar de la Banda San Pasqual d'Indis de Missió Diegueño de la Reserva San Pasqual una tribu reconeguda federalment de kumeyaays del comtat de San Diego a Califòrnia, coneguts a vegades com a indis de missió. Reserva La reserva San Pasqual (33° 05′ 19″ N, 116° 45′ 07″ O) és una reserva índia federal situada a l'est del comtat de San Diego, Califòrnia, vora Valley Center. Està formada per cinc parcel·les no contigües de terra amb una superfície total de 1.379,58 acres o 5,58 km². La reserva original, fundada en 1910, ara és el Parc Animal Salvatge de San Diego i llac Wolford. La població de la reserva és d'aproximadament 752, i 435 membres tribals viuen a la zona. 21 dels 214 membres registrats hi vivien en la dècada de 1970. Aproximadament 180 dels 630 membres de la tribu viuen a la reserva. En 1973, 21 dels 214 membres registrats viuen a la reserva. Govern La banda San Pasqual té la seu a Valley Center. Són governats per un consell tribal elegit democràticament. Allen E. Lawson és el cap tribal actual. Notes Referències Eargle, Jr., Dolan H. California Indian Country: The Land and the People. San Francisco: Tree Company Press, 1992. ISBN 0-937401-20-X. Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1. Shipek, Florence C. "History of Southern California Mission Indians." Handbook of North American Indians. Volume ed. Heizer, Robert F. Washington, DC: Smithsonian Institution, 1978. 610-618. ISBN 0-87474-187-4. Enllaços externs San Pasqual Band of Diegueno Mission Indians,
Amador County Airport

Amador County Airport (ICAO: KJAQ, FAA LID: JAQ, formerly O70), also known as Westover Field, is a county-owned public-use airport in Amador County, California, United States. It is located two nautical miles (3.7 km) northwest of the central business district of Jackson, California. The airport is mostly used for general aviation. Although many U.S. airports use the same three-letter location identifier for the FAA and IATA, this facility is assigned JAQ by the FAA but has no designation from the IATA (which assigned JAQ to Jacquinot Bay Airport in Papua New Guinea). Facilities and aircraft Amador County Airport covers an area of 110 acres (45 ha) at an elevation of 1,690 feet (515 m) above mean sea level. It has one runway designated 1/19 with an asphalt surface measuring 3,401 by 60 feet (1,037 x 18 m). For the 12-month period ending October 1, 1997, the airport had 25,000 aircraft operations, an average of 68 per day: 99% general aviation, <1% air taxi, and <1% military. At that time there were 89 aircraft based at this airport: 88% single-engine, 5% multi-engine, 3% helicopter and 5% ultralight. References External links Aerial image as of 16 August 1998 from USGS The National Map FAA Terminal Procedures for JAQ, effective July 9, 2026 Resources for this airport: FAA airport information for JAQ AirNav airport information for JAQ FlightAware airport information and live flight tracker SkyVector aeronautical chart for JAQ
Джексон (аэропорт, Калифорния)

Аэропорт округа Амадор, также известный, как Аэропорт Уэстовер-Филд, (англ. Amador County Airport), (FAA LID: O70) — государственный гражданский аэропорт, расположенный в 3,2 километрах к северо-западу от города Джексон, округ Амадор (Калифорния), США. Аэропорт главным образом обслуживает рейсы авиации общего назначения. Операционная деятельность Аэропорт округа Амадор занимает площадь в 45 гектар, расположен на высоте 515 метров над уровнем моря и эксплуатирует одну взлётно-посадочную полосу: 1/19 размерами 1037 х 18 метров с асфальтовым покрытием. Примечания Данные базы аэропортов ФАИ O70 (Form 5010 PDF)
Distrito escolar de escuelas preparatorias de Fremont Union

El Distrito Escolar de Escuelas Preparatorias de Fremont Union​ (Fremont Union High School District, FUHSD) es un distrito escolar de California. Tiene su sede en Sunnyvale.​ El consejo escolar tiene un presidente, un vicepresidente, un secretario, y tres miembros.​ Escuelas preparatorias Cupertino High School Fremont High School Homestead High School Lynbrook High School Monta Vista High School Notas Enlaces externos Distrito Escolar de Escuelas Preparatorias de Fremont Union (en inglés) Translation Help (español)/(en chino)
Sutil Island

Sutil Island, auch bekannt als Gull Island, ist eine 5,3 Hektar große felsige Insel der kalifornischen Kanalinseln im Channel-Islands-Nationalpark in Kalifornien. Die Insel wurde nach einem Schiff der 1792 Galiano Expedition benannt. Sie liegt ca. 650 m südwestlich der Sant Barbara Island und ist 91 m hoch. Die Insel ist ein wichtiger Lebensraum und Nistplatz für Seevogel wie die Pinselscharbe und den bedrohten Lummenalk. Weiters ist es auch der einzige Brutplatz für die Schwarzwellenläufer an der US-Pazifikküste. Sie ist auch Lebensraum für Xantusia riversiana. Einzelnachweise
Sutil Island

Sutil Island, formerly known as Gull Island, is a 13-acre rocky islet in the Channel Islands National Park, California, United States. It is named after a ship of the Galiano expedition of 1792. It is located 0.4 miles southwest of Santa Barbara Island. It is 300 feet high. The island is an important wildlife habitat, particularly for seabirds. It is an important nesting site for Brandt's cormorant and the endangered Guadalupe murrelet, and is the only breeding site on the pacific coast of the United States for the black storm petrel. It is also home to the island night lizard, which is only found on Sutil, Santa Barbara, San Nicolas and San Clemente islands. In 2019, biologists with the National Park Service found evidence of a brown booby chick having hatched on the island, part of a general northward migration of the bird. References
Reserva índia Pechanga

La reserva índia Pechanga és una reserva índia de la tribu reconeguda federalment Banda Pechanga d'indis luiseños al comtat de Riverside (Califòrnia). La banda Pechanga té la seu a Temecula (Califòrnia). La tribu és governada per un consell tribal escollit democràticament de quatre persones presidit per Mark A. Macarro. La reserva té una àrea de 4.394 acres i una població de 467 habitants. La reserva Pechanga fou establerta en 1882. Desenvolupament econòmic La Banda Pechanga d'indis de missió luiseño posseeix i gestiona el Pechanga Resort Casino Temecula, Bamboo, Blazing Noodles, The Buffet, The Great Oak, Journey's End, Kelsey's, Paisano's Italian, Pechanga Cafe, The Seafood Grotto, i Temptations Food Walk, tots situats a Temecula. Referències Bibliografia Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1 Enllaços externs Web oficial de la Pechanga Band of Luiseno Mission Indians
Кауилья (озеро)

Кауилья (англ. Lake Cahuilla) — обширное древнее пресноводное озеро, которое занимало долины Коачелья, Империал и Мехикали на юго-востоке современного штата Калифорния, США и северо-востоке мексиканского штата Нижняя Калифорния. Современное озеро Солтон-Си, образованное в начале XX века, длиной 55 км, шириной 25 км, находящееся на высоте 69 м ниже уровня моря, является меньшим аналогом древнего озера Кауилья, которое достигало около 180 км в длину, 50 км в ширину и высоты 12 м над уровнем моря. Озеро было сформировано во время, когда нижняя часть реки Колорадо отклонилась от своего направления к Калифорнийскому заливу, и повернула свои воды к северо-востоку, в низину Солтон-Си, основание которой лежало на 80 м ниже уровня моря. В условия, сходных с климатическими условиями XX века, для того, чтобы наполнить низину до высоты 12 м над уровнем моря потребовалось бы около двух десятилетий. Достигнув этого уровня, озеро начало разгружаться в Калифорнийский залив через реку Рио-Харди. Когда река Колорадо вновь поменяла своё течение, на полное высыхание изолированного озера потребовалось, вероятно, более 50 лет. О бывшем присутствии озера утверждало коренное население этих мест — индейцы кауилья и кумеяай. Европейские и американские путешественники середины XIX века, в том числе геолог Уильям Фиппс Блейк, также обнаружили характерные черты озёр — залежи туфа, пляжи и отложения раковин пресноводных моллюсков. Археолог Малком Дж. Роджерс (1945), работавший в регионе, пришёл к выводам, что озеро существовало примерно с 1000 по 1500 годы нашей эры. Дальнейшие исследования установили, что было не одно, а несколько затоплений низины и образований в ней озера, причём как до 1000 года, так и после 1500 года. Последнее из них имело место в XVII веке, когда испанцы уже достигли нижнего течения реки Колорадо, однако не входили в район Солтон-Си. Литература Laylander, Don. 1997. «The Last Days of Lake Cahuilla: The Elmore Site». Pacific Coast Archaeological Society Quarterly 33(1-2):1-138. Laylander, Don. 2004. «Remembering Lake Cahuilla». In The Human Journey & Ancient Life in California’s Deserts: Proceedings from the 2001 Millennium Conference, edited by Mark W. Allen and Judyth Reed, pp. 167—171. Maturango Museum, Ridgecrest, California. Love, Bruce, and Mariam Dahdul. 2002. «Desert Chronologies and the Archaic Period in the Coachella Valley». Pacific Coast Archaeological Society Quarterly 38(1-2). Waters, Michael R. 1983. «Late Holocene Lacustrine Chronology and Archaeology of Ancient Lake Cahuilla, California». Quaternary Research 19:373-387. Weide, David L. 1976. «Regional Environmental History of the Yuha Desert». In Background to Prehistory of the Yuha Desert Region, edited by Philip J. Wilke, pp. 9-20. Ballena Press, Ramona, California. Weide, Margaret L. 1976. «A Cultural Sequence for the Yuha Desert». In Background to Prehistory of the Yuha Desert Region, edited by Philip J. Wilke, pp. 81-94. Ballena Press, Ramona, California. Wilke, Philip J. 1978. Late Prehistoric Human Ecology at Lake Cahuilla, Coachella Valley, California. Contributions of the University of California Archaeological Research Facility No. 38. Berkeley.
Colusa County Airport

Colusa County Airport (FAA LID: O08) is a public airport located three miles (4.8 km) south of Colusa, serving Colusa County, California, United States. It is mostly used for general aviation. Facilities Colusa County Airport covers 81 acres and has one runway: Runway 13/31: 3,000 x 60 ft (914 x 18 m), surface: asphalt References "FAA Airport Form 5010 for O08" (PDF). FAA. External links Resources for this airport: FAA airport information for O08 AirNav airport information for O08 FlightAware airport information and live flight tracker SkyVector aeronautical chart for O08
Колуса (аэропорт)

Аэропорт округа Колуса (англ. Colusa County Airport), (FAA LID: O08) — государственный гражданский аэропорт, расположенный в 4,8 километрах к югу от города Колуса, округ Колуса (Калифорния), США. Аэропорт находится в окружной собственности и главным образом обслуживает рейсы авиации общего назначения. Операционная деятельность Аэропорт округа Колуса занимает площадь в 33 гектара, расположен на высоте 4 метров над уровнем моря и эксплуатирует одну взлётно-посадочную полосу: 13/31 размерами 914 х 18 метров с асфальтовым покрытием. Примечания Данные базы аэропортов ФАИ O08 (Form 5010 PDF) Ссылки
Паума-энд-Юима

Паума-энд-Юима (англ. Pauma and Yuima Reservation) — индейская резервация народа луисеньо, расположенная на Юго-Западе США в южной части штата Калифорния. История Индейская резервация Паума-энд-Юима является одним из мест жительства племени луисеньо. Она была создана 18 августа 1893 года исполнительным приказом президента США Гровера Кливленда. Термин Паума описывает главную характеристику этой области, реку Сан-Луис-Рей, которая протекает через долину и переводится как «Место, где есть вода». География Резервация расположена в южной части Калифорнии на севере округа Сан-Диего и состоит из четырёх частей. Основная часть резервации и штаб-квартира племени находятся в долине Паума под горным хребтом Паломар-Маунтин. Два участка, примерно по 12,5 акров каждый, расположены на склонах Паломар-Маунтин. Эти участки находятся примерно в 8 км к юго-востоку от основной резервации. В 1973 году министр внутренних дел США поручил Бюро землеустройства выдать доверительный патент группе индейцев луисеньо из резервации Паума-энд-Юима на участок земли в районе истока Фрей-Крик. Эта территория, площадью 5627 акров, состоящая из неосвоенной дикой природы, стала четвёртым участком земли в резервации. Общая площадь резервации составляет 24,252 км². Демография По данным федеральной переписи населения 2010 года население Паума-энд-Юима составляло 206 человек. В 2019 году в резервации проживал 231 человек. Расовый состав населения: белые — 16 чел., афроамериканцы — 0 чел., коренные американцы (индейцы США) — 173 чел., азиаты — 6 чел., океанийцы — 0 чел., представители других рас — 11 чел., представители двух или более рас — 25 человек. Плотность населения составляла 9,53 чел./км². Примечания Литература Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples (англ.). — Oxford, England: Oxford University Press, 2000. — ISBN 978-0-19-513877-1. Ссылки Pauma Tribe (англ.)
Hollywood Palladium

El Hollywood Palladium es un teatro ubicado en la calle Sunset Boulevard 6215 en Hollywood, California. Fue diseñado en estilo aerodinámico y art déco,​ e incluye una pista de baile de 1040 m² con capacidad para 4000 personas. Fue incluido en el Registro Nacional de Lugares Históricos en 2016. Historia El editor de Los Angeles Times, Norman Chandler, inició la construcción del Hollywood Palladium en 1940 con un costo de USD $1 600 000.​ Ubicado entre las avenidas Argyle y central, donde antes se habían ubicado las dependencias originales de Paramount Pictures fundada por el productor de cine Maurice M. Cohen.​ El salón de baile fue diseñado por Gordon Kaufmann, arquitecto de la mansión Greystone, el edificio sede de Los Angeles Times, el hipódromo de Santa Anita, la presa Hoover y los primeros dormitorios del Instituto de Tecnología de California. El salón abrió sus puertas el 31 de octubre de 1940 con una fiesta en la que actuó Tommy Dorsey y su orquesta cuyo vocalista era Frank Sinatra. El Hollywood Palladium tenía seis barras que servían licores, y dos más que ofrecían refrescos y cenas. También organizaban fiestas privadas para estrellas de Hollywood. Entre 1955 y 1976, se organizaron temporadas de orquestas latinoamericanas, patrocinadas por el locutor Chico Sesma, llamadas «Latin Holidays». La orquesta de Tito Puente tocó regularmente entre 1957 y 1977 ante audiencias de 5.000 personas. La orquesta de Joe Loco ofreció varios shows en marzo de 1965 junto a la cantante y bailarina Josephine «Josie» Powell. Durante la Segunda Guerra Mundial, el Palladium organizó trasmisiones de radio con Betty Grable que recibían las solicitudes de canciones de los soldados. Las actuaciones de Big Bands empezaron a perder popularidad en los años 1950, por lo que el Palladium empezó a celebrar bailes benéficos, eventos políticos, exhibiciones de autos, y conciertos de rock. En 1961, se convirtió en la sede para el duradero espectáculo musical televisivo Lawrence Welk Show y el 18 de noviembre de ese año, el presidente John Fitzgerald Kennedy asistió a una cena ofrecida en su honor en el Palladium por el Partido Demócrata de California. Pop Expo '69, descrita como una "feria adolescente" fue un evento orientado a los más jóvenes que se realizó del 28 de marzo de 1969 al 4 de junio de 1969 en el Palladium, e incluyó actuaciones de Jimi Hendrix Experience y los MC5. A partir de los años 1980 y 90, se organizaron conciertos de punk rock, rap y heavy metal. En 1973 Stevie Wonder actuó con el grupo Taj Mahal en un evento anunciado como un "concierto afrocéntrico" a favor de los refugiados africanos. En 1985, pasó a manos privadas, Palladium Investors Ltd. Los toques de queda se instauraron en 1993 y un concierto de Marky Mark and the Funky Bunch fue cancelado debido a una pelea ocurrida unas noches antes. En 2008, después de una renovación millonaria, el Palladium reabrió con un concierto de Jay-Z. Referencias Enlaces externos Sitio web oficial Archivado el 4 de febrero de 2013 en Wayback Machine. (en inglés).
Hollywood Palladium

Hollywood Palladium est une salle de spectacle située 6215 Sunset Boulevard à Hollywood en Californie. Elle a été construite en style Art déco et offre une surface de 1 040 m2, et peut accueillir plus de 4 000 personnes. Inaugurée en 1940, la salle a été inscrite sur le Registre national des lieux historiques en 2016. C'est dans cette salle qu'avait lieu initialement la cérémonie des Grammy Awards. Notes et références Voir aussi Liens externes Ressource relative à l'architecture : Registre national des lieux historiques (en) « 2023 show schedule & venue information », sur Live Nation (consulté le 8 avril 2023) Portail du Registre national des lieux historiques Portail de Los Angeles
Temple mormon de Redlands

Le temple mormon de Redlands est un temple de l’Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours situé à Redlands, dans l’État de Californie, aux États-Unis. Historique Il a été inauguré le 14 septembre 2003. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Redlands California Temple » (voir la liste des auteurs). Lien externe (en) Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail du mormonisme Portail de la Californie
Dana Meadows (Yosemite)

The Dana Meadows can be found at the eastern entrance to Yosemite National Park, at the foot of Mount Dana, not far from Tuolumne Meadows and the Tioga Pass entrance station. Description The Dana Fork of the Tuolumne River originates adjacent to the meadows, and flows west through them towards its junction with the Lyell Fork of the Tuolumne River. At an altitude of 9,728 feet (2,965 m), the meadow can be covered in snow up to 162 inches (411 cm) deep in wintertime. In June or July, it is springtime in these meadows, but snow can come at any time, especially after 1 September. Before Yosemite became a park, Basque sheepherders would graze their flocks here, and in other areas of the Sierra Nevada. Often lonely, they would carve their initials into the trees of the meadow, several of which are still visible. (In hunting season, some animals of the Sierra, such as the deer, have learned to migrate into the park.) The meadows are named for James Dwight Dana (1813–1895), a professor of geology and natural history at Yale. See also Lyell Meadow References External links Media related to Dana Meadows (Yosemite) at Wikimedia Commons
Лука Дана

Лука Дана (англ. Dana Meadows) — лука, що знаходиться біля східного в'зду до Національного парку Йосеміті (Каліфорнія, США) біля підніжжя гори Дана, недалеко від луки Толумн і перевалу Тьога. На висоті 9728 футів (2965 м) взимку луг може бути вкритий снігом до 162 дюймів (411 см). Луки названі на честь Джеймса Дуайта Дани (1813–1895), професора геології та природної історії в Єльському університеті.