NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Portola High School

Portola High School (kurz PHS) ist eine vierstufige öffentliche High School (Klassenstufen 9 bis 12) in Irvine, Kalifornien. Sie wurde im Jahr 2016 gegründet und ist damit die jüngste von fünf High Schools im Irvine Unified School District (IUSD; deutsch etwa: Schulbezirk von Irvine). Sie liegt im östlichen Teil der Stadt Irvine, in der Nähe des Great Park. PHS hat im Schuljahr 2025/26 etwa 2800 Schülerinnen und Schüler und wird derzeit erweitert, um bis 2026 eine Kapazität von 3400 Schülerinnen und Schülern zu erreichen. Schülerschaft Die Portola High School hat eine Schülerschaft von etwa 61 % Asiaten, 18 % Weißen, 10 % Hispanics, 1,8 % Schwarzen, 7,8 % Schülerinnen und Schülern mit zwei oder mehr Ethnien, und 1,4 % anderen Gruppen. Etwa 7 % der Schülerschaft sind English Learners (EL; deutsch etwa: Schülerinnen und Schüler mit Förderbedarf im Englisch). Campus Die Portola High School wurde auf einer rund 16,2 Hektar (40 acres) großen Fläche errichtet, auf der sich früher die El Toro Marine Corps Base befand. Weblinks Website der Schule Einzelnachweise
Canyonview Aquatic Center

Canyonview Aquatic Center is an aquatic complex in San Diego, California, located on the campus of the University of California, San Diego. It is the home of the UC San Diego Tritons men's and women's water polo and men's and women's swimming & diving teams. The complex comprises two Olympic-size swimming pools, bleacher seating, and fitness facilities. History In June 1982, construction began on a recreation center to supplement the forthcoming student housing in Earl Warren College and ease pressure on the original natatorium facility in Muir College. This recreation center would include a 50-meter Olympic-size pool, an outdoor whirlpool bath, four racquetball courts, and locker rooms with showers. Upon its completion in spring 1983, the $1.8 million project housed the only publicly accessible long-course pool in San Diego. In 1995, two racquetball courts were converted into an indoor climbing and bouldering facility. In 2003, citing increased strain on the Natatorium and existing pool, UCSD began construction on a second long-course pool which would include seating for 1,000 and a new weight room and allow for more recreational swim hours. This West Pool was completed in February 2006. Facilities West Pool The West Pool is the home pool of the Triton water polo and swimming teams. It is 50 meters long and 25 yards wide, with a uniform depth of 7 feet. It was designed by the firm of Hanna Gabriel Wells and opened in 2006. There is bleacher seating for 1,000 along the south and west edges. The pool is heated year-round. East Pool The East Pool is the home pool of the Triton swimming and diving teams. It is 50 meters long and 25 yards wide, with five diving boards along the south edge and an adjacent hot tub. It features bleacher seating for 336 and lawn space for an additional 1,000 spectators. The pool entered the Guinness Book of World Records when 26 continuous hours of water polo were played there on April 7–8, 1989. Weight room and climbing center The 1850 square foot weight room is housed in the location of the original Canyonview pump, which was relocated with the construction of the West Pool. It primarily features lifting equipment chosen specifically for aquatic training. The southern part of the building houses the Outback Climbing Center. Notable events In 1996, 1999, and 2014, Canyonview hosted the NCAA Men's Water Polo Championship. In 2003, it hosted the NCAA Women's Water Polo Championship. References External links Official website
Telescopi Hale

El telescopi Hale és un telescopi de 508 cm de diàmetre instal·lat a l'Observatori Palomar, Estats Units; va entrar en funcionament l'any 1948. Va ser finançat gràcies a l'esforç de George Hale. Gràcies a la seva enorme grandària i potència, es van poder mesurar els espectres i velocitats radials de gran quantitat de galàxies: gràcies a ells Milton Humason i Edwin Hubble van poder determinar la llei que regeix el desplaçament d'aquests cossos celestes, mesurant de manera aproximada el valor de la constant de Hubble. Els seus cinc metres de diàmetre van significar una fita en la història de l'Astronomia, sent el telescopi més gran fins que, anys després, els soviètics van aconseguir construir un amb un mirall de sis metres de diàmetre (telescopi de Zelenchuskaya). No obstant això, les dificultats per construir miralls massissos més grans van forçar a desenvolupar altres tecnologies diferents: els telescopis de miralls segmentats, bona mostra dels quals és el Telescopi de Monte Hopkins. Fa uns anys es denominava Telescopis de Nova Generació (Next Generation Telescopes, NGT) als telescopis reflectors els miralls primaris serien de més de sis metres de diàmetre. El primer telescopi d'aquesta generació va ser el Keck I, de deu metres de diàmetre, ubicat a Mauna Kea, Hawaii, que va començar a funcionar a finals de 1990. Entre les seves moltes gestes cal destacar, a tall d'anècdota, que el 1982 va ser el primer telescopi del món en localitzar l'encara inert cometa 1P/Halley en aquest cicle, bastants mesos abans que comencés a activar i a brillar en emetre gas i pols: aquesta gesta va poder aconseguir-se tant pel diàmetre del seu enorme mirall primari com per haver utilitzat una càmera CCD.
Telescopio Hale

El telescopio Hale es un telescopio de 200 pulgadas (508 cm) de diámetro instalado en el Observatorio Palomar, Estados Unidos; entró en funcionamiento en 1947 y comenzó observaciones regulares en 1949.​ Fue financiado gracias al esfuerzo de George Hale. Gracias a su enorme tamaño y potencia, se pudieron medir los espectros y velocidades radiales de gran cantidad de galaxias: gracias a ellos Milton Humason y Edwin Hubble pudieron determinar la ley que rige el desplazamiento de estos cuerpos celestes, midiendo de modo aproximado el valor de la constante de Hubble. Historia El espejo de 200-pulgadas (5,1 m) de diámetro del telescopio reflector fue realizado por Corning Inc. entre 1934 y 1936, utilizando vidrio de borosilicato de baja expansión.​ Tras un intento fallido de fabricar el espejo con cuarzo fundido, George Ellery Hale planteó a Corning Inc. el reto de fabricar el espejo del telescopio de 200 pulgadas. En su primer intento también fracasó, porque la pieza de vidrio presentaba burbujas. Sin embargo, el segundo intento fue un éxito gracias a que para su fabricación se tomaron todo tipo de precauciones, incluyendo un año de lento enfriamiento controlado de la colosal pieza. El espejo estuvo terminado en 1935. Sus cinco metros de diámetro significaron un hito en la historia de la Astronomía, siendo el telescopio de mayor tamaño hasta que, años después, los soviéticos lograron construir uno con un espejo de seis metros de diámetro (telescopio de Zelenchúkskaia). Sin embargo, las dificultades para construir espejos macizos de mayor tamaño forzaron a desarrollar otras tecnologías distintas: los telescopios de espejos segmentados, buena muestra de los cuales es el Telescopio de Monte Hopkins. Hace unos años se denominaba Telescopios de Nueva Generación (Next Generation Telescopes, NGT) a los telescopios reflectores cuyos espejos primarios serían de más de seis metros de diámetro El primer telescopio de esta generación fue el Keck I, de diez metros de diámetro, ubicado en Mauna Kea, Hawái, que empezó a funcionar a finales de 1990. Entre sus muchas hazañas cabe destacar, a modo de anécdota, que en 1982 fue el primer telescopio del mundo en localizar el todavía inerte cometa 1P/Halley en ese ciclo, bastantes meses antes de que comenzase a activarse y a brillar al emitir gas y polvo: esta hazaña pudo conseguirse tanto por el diámetro de su enorme espejo primario como por haber usado una cámara CCD. Véase también Observatorio Palomar Referencias Enlaces externos "Giant New Telescope" June 1934, Popular Science Monthly – i.e. one of the first detailed article on the Hale telescope and construction of its 200 inch mirror. (en inglés) The 200 pulgada (5080,0 mm) Hale Telescope Archivado el 18 de julio de 2010 en Wayback Machine. (en inglés) Palomar Skies: Palomar History Photo of the Week (en inglés) The Journey to Palomar, PBS, November 2008 (en inglés)
Haletelescoop

De Haletelescoop is de 5,08 meter (200 inch) spiegeltelescoop van het Palomar-observatorium op Mount Palomar in Californië, genoemd naar George Ellery Hale die de telescoop ontwierp en de bouw ervan leidde. Hij stierf echter voor de telescoop voltooid was. De Haletelescoop was in zijn tijd een revolutionair instrument met een tweemaal zo grote spiegel als de Hookertelescoop van Mount Wilson-observatorium, zijn voorganger en directe concurrent. Bij de constructie werden vele vernieuwende technologieën toegepast, zoals een opgedampte aluminium coating en glas met een zeer lage uitzettingscoëfficiënt. De telescoop was groot genoeg om een waarnemer in een kleine cabine bij het primaire brandpunt van de spiegel te herbergen. Ook de montering was revolutionair, met een hoefijzervormig eindstuk dat de telescoop in staat stelde waarnemingen in de buurt van de noordelijke hemelpool te doen, iets wat de Hookertelescoop, die in een rechthoekig raam hing, niet kon. Vanaf de bouw in 1948 tot 1976 was het de telescoop met de grootste spiegel. Externe link Pagina Hale Telescope op website Palomar Observatory
Телескоп Хейла

Телескоп Хейла — 5-метровый (200-дюймовый) оптический телескоп-рефлектор. Крупнейший в мире с момента постройки в 1948 году и по 1976 год, когда его превзошёл 6-метровый советский телескоп БТА. Входит в состав Паломарской обсерватории в Калифорнии, США. Телескоп назван в честь астронома Джорджа Хейла. Используя средства фонда Рокфеллера, под его руководством были разработаны постройки и инструменты обсерватории, но он сам не дожил до сдачи обсерватории в эксплуатацию. Телескоп Хейла, имеющий зеркало, вдвое превышающее по диаметру предыдущий крупнейший в мире телескоп — 2,5-метровый (100-дюймовый) телескоп имени Джона Хокера, обсерватории Маунт-Вилсон, стал вехой в строительстве телескопов. Долгое время считалось[кем?], что этот телескоп является крупнейшим телескопом с качественным изображением, который только можно построить. На этом телескопе были опробованы новые технологии: покрытие зеркала алюминием методом вакуумного напыления; специальное стекло сорта пирекс, имеющее пониженный коэффициент теплового расширения; жёсткая экваториальная монтировка английского типа «ярмо с подковой». Телескоп находится в эксплуатации. Примечания
Haleteleskopet

Haleteleskopet är ett 5,1 meter, f/3,3-reflekterande teleskop vid Palomarobservatoriet i Kalifornien, USA, uppkallat efter astronomen George Ellery Hale. Med finansiering från Rockefeller-stiftelsen höll han i planering, design och konstruktion av observatoriet, men han dog innan det togs i drift. Hale var banbrytande för sin tid, med dubbla diametern än det näst största teleskopet och användningen av många teknologier som specialbehandlat aluminium och expansionsglas. Haleteleskopet är fortfarande aktivt. Det var det största optiska teleskopet i världen från slutet av 1948 tills BTA-6 byggdes 1976, och den näst största till byggandet av Keck 1 1993. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Hale Telescope, 20 augusti 2017. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Haleteleskopet.
Телескоп Гейла

Телескоп Хейла (англ. Hale Telescope) — це 200-дюймовий (5,1 м) телескоп рефлектор із діафрагмою f/3,3 в Паломарській обсерваторії в окрузі Сан-Дієго, Каліфорнія, США, названий на честь астронома Джорджа Еллері Хейла. Завдяки фінансуванню Фонду Рокфеллера в 1928 році він керував плануванням, проектуванням і будівництвом обсерваторії, але, оскільки проект тривав 20 років, він не дожив до її введення в експлуатацію. Хейл був новаторським для свого часу, маючи вдвічі більший діаметр, ніж другий за величиною телескоп, і започаткував багато нових технологій у конструкції кріплень для телескопів, а також у проектуванні та виготовленні свого великого дзеркала Pyrex із низьким коефіцієнтом теплового розширення з алюмінієвим покриттям у формі стільників. Завершений в 1949 році і досі активно використовується. Телескоп Хейла являв собою технологічну межу в створенні великих оптичних телескопів протягом понад 30 років. Це був найбільший телескоп у світі з моменту побудови в 1949 році до побудови радянського БТА-6 у 1976 році, і другий за величиною до побудови обсерваторії Кека на Гаваях у 1993 році. Примітки
Dodger Stadium

El Dodger Stadium és un estadi de beisbol de la ciutat de Los Angeles, a l'estat nord-americà de Califòrnia. Aquest estadi és el més gran del món del beisbol amb 56.000 espectadors, superant l'Estadi Llatinoamericà de l'Havana a Cuba. També és el tercer estadi més antic de beisbol dels Estats Units, només superat pel Fenway Park de Boston, construït l'any 1911, i el Wrigley Field de Chicago construït l'any 1914. Història L'any 1958 l'equip de Los Angeles Dodgers va adquirir 352 hectàrees a la zona de la barranca de Chávez iniciant així la construcció de l'estadi, mentrestant l'equip va haver de jugar en el Momorial Coliseum de Los Angeles, entre 1962 i 1965 van jugar a l'estadi dels Los Angeles Angels of Anaheim, com l'estadi tenia el nom d'un equip rival els angelins es referien a l'estadi com a Estadi Barranca de Chávez, venint d'aquí el sobrenom de l'estadi. Va ser el segon estadi a ser construït només amb inversió privada després del Yankee Stadium i l'últim fins a la construcció de l'AT&T Park. Renovació L'any 2005 l'estadi va ser renovat, la principal obra que es faria a l'estadi era la substitució de tots els seients de l'estadi que es trobaven aquí des de mitjans dels anys 1970, substituint-los per seients del mateixos colors, que eren groc, blau, taronja, vermell i blau turquesa, l'any 2008 es va anunciar la construcció d'un museu, restaurants i botigues a l'estadi. Referències Clem's Baseball: Source for dimensions Ballpark Digest Visit to Dodger Stadium Arxivat 2011-09-27 a Wayback Machine. Dodger Stadium history and facts Official Website of former Dodger owner Walter O'Malley Enllaços externs Dodger Stadium Arxivat 2014-12-17 a Wayback Machine.
Dodger Stadium

Dodger Stadium er et baseballstadion i Los Angeles i Californien, USA, der er hjemmebane for MLB-klubben Los Angeles Dodgers. Stadionet har plads til 56.000 tilskuere, og blev indviet 10. april 1962. Her erstattede det L.A. Memorial Coliseum som Dodgers hjemmebane. Dodger Stadium har også en kortere periode været hjemmebane for det andet MLB-hold fra Los Angeles, Los Angeles Angels. Eksterne henvisninger Stadioninfo Arkiveret 17. december 2014 hos Wayback Machine
Dodger Stadium

El Dodger Stadium es un estadio de béisbol ubicado en el barrio de Elysian Park en la ciudad de Los Ángeles en el Estado estadounidense de California. Es el estadio de béisbol de mayor capacidad en Estados Unidos con 56,000 espectadores. También es el tercer estadio más longevo de las Grandes Ligas, solo superado por el Fenway Park en Boston construido en 1911 y el Wrigley Field de Chicago construido en 1914. En 1958 el equipo de Los Angeles Dodgers pago $494 millones por 352 hectáreas en la zona de la barranca de Chávez, iniciando así la construcción del estadio. Mientras tanto, el equipo tuvo que jugar en el Memorial Coliseum. Fue el segundo estadio en ser construido solo con inversión privada después del Estadio Yankee y el último hasta la construcción del AT&T Park. La decisión de construir en la barranca y barrio de Chavez, Chavez ravine fue controvertida por desplacer más de 1,400 familias de origen mexicana. Dodger Stadium fue la casa temporal de Los Angeles Angels entre los años 1962 y 1965, antes de mudarse a Anaheim en el año 1966. Dodger Stadium fue sede de dos Juegos de Estrellas (1980 y 2022) y las Series Mundiales 1963, 1965, 1966, 1974, 1977, 1978, 1981, 1988, 2017, 2018 y 2024. Dodger Stadium se usó como escenario de dos partidos de fútbol en agosto del año 2013 y también fue escenario del juego de hockey sobre hielo de la NHL "Stadium Series" entre Los Angeles Kings y los Anaheim Ducks en enero del año 2014. Véase también Anexo:Estadios de Béisbol de las Grandes Ligas Referencias Clem's Baseball: Source for dimensions Ballpark Digest Visit to Dodger Stadium Dodger Stadium history and facts Official Website of former Dodger owner Walter O'Malley [1] Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Dodger Stadium. Dodger Stadium (en inglés)
Dodger Stadium

Dodger Stadium is het honkbalstadion van de Los Angeles Dodgers. Dodger Stadium opende zijn deuren op 10 april 1962. Het stadion staat in de stad Los Angeles in de staat Californië. Het stadion heeft de bijnaam Chávez Ravine. De jaarlijkse Major League Baseball All-Star Game werd er in 1980 gehouden. In 2009 en 2017 werden de finalewedstrijden (halve- en finale) van de tweede editie en vierde editie van de World Baseball Classic in het stadion gespeeld. De capaciteit van het stadion is 56.000 toeschouwers. Bespelers van Dodger Stadium Los Angeles Dodgers (1962 - heden) Los Angeles/California Angels (1962 - 1965) Feiten Geopend: 10 april 1962 Ondergrond: gras Constructiekosten: 23 miljoen US$ Architect: Captain Emil Praeger Capaciteit: 56.000 Externe links (en) Meer info over Dodgers Stadium
Dodger Stadium

Dodger Stadium – stadion baseballowy, na którym swoje mecze rozgrywa zespół Los Angeles Dodgers. W 1957 roku właściciel Brooklyn Dodgers Walter O’Malley nie doszedł do porozumienia z władzami miasta w sprawie nabycia gruntów pod nowy obiekt w Brooklynie i przeniósł siedzibę klubu do Los Angeles. 17 września 1957 rozpoczęto budowę nowego stadionu, którą ukończono w 1961. Podczas gdy trwały na nim prace budowlane, zespół Dodgers rozgrywał swoje mecze na Los Angeles Memorial Coliseum. Pierwszy mecz na Dodger Stadium rozegrano 10 kwietnia 1962 w obecności 52 564 widzów. W latach 1962–1965 ze stadionu korzystał również klub Los Angeles Angels. Obiekt został zaprojektowany na 85 000 miejsc, ale nigdy nie doszło do jego rozbudowy. W 1980 na Dodger Stadium miał miejsce Mecz Gwiazd MLB, a cztery lata później był areną Letnich Igrzysk Olimpijskich. 16 września 1987 na stadionie mszę świętą odprawił papież Jan Paweł II. Na Dodger Stadium odbywały się także koncerty; zagrali na nim między innymi Kiss, Depeche Mode, The Rolling Stones, The Beatles, Bee Gees, Elton John, Madonna, Simon & Garfunkel, Michael Jackson, David Bowie, Genesis, Eric Clapton, U2, Dave Matthews Band, Bruce Springsteen i E Street Band, a także Trzej Tenorzy José Carreras, Plácido Domingo i Luciano Pavarotti. W 2009 na stadionie rozegrano półfinały i finał World Baseball Classic. Bibliografia Dodger Stadium History. dodgers.com. [dostęp 2012-12-01]. (ang.). Dodger Stadium Los Angeles, CA. ballparksofbaseball.com. [dostęp 2012-12-01]. (ang.). Ichiro comes through with big hit as Japan wins WBC. espn.com. [dostęp 2016-08-07]. (ang.).
Dodger Stadium

O Dodger Stadium é um estádio de baseball localizado em Los Angeles, Califórnia. É a casa do time de baseball Los Angeles Dodgers, da MLB, e foi casa dos Los Angeles/California Angels de 1962 até 1965. Inaugurado em 10 de abril de 1962, tem 56.000 lugares (com capacidade de expansão até 85.000 lugares). O estádio é um dos dez da MLB que não tem nome de uma empresa patrocinadora. Recebeu 8 vezes o World Series (a decisão entre os campeões da National League e da American League da MLB), com 4 vitórias dos Dodgers (apenas o primeiro, em 1963 o ultimo jogo foi no Dodger Stadium). Além disso, recebeu a competição de baseball dos Jogos Olímpicos de Verão de 1984. Recebeu uma missa do Papa João Paulo II em 16 de setembro de 1987, vários shows de bandas como: The Beatles, The Rolling Stones, Bee Gees, Elton John, Kiss, Madonna, Michael Jackson, U2 e os Três Tenores (Luciano Pavarotti, Plácido Domingo e José Carreras). O Dodger Stadium é o 3º Estádio mais antigo entre os da MLB, superado pelo Wrigley Field (Chicago Cubs), Fenway Park (Boston Red Sox). Galeria Ligações externas Site Oficial — LA Dodgers História do Estádio no Site dos LA Dodgers Foto por Satélite — Google Maps
Доджер-стэдиум

Доджер-стэдиум (англ. Dodger Stadium) — бейсбольный стадион в районе Елисейский парк города Лос-Анджелесе в штате Калифорния США. Домашняя арена клуба Главной лиги бейсбола «Лос-Анджелес Доджерс» с 1962 года. Стадион был построен в 1962 году, а цена строительства составила 23 млн долларов и была профинансирована из частных источников. В настоящее время «Доджер-стэдиум» является третьим по возрасту стадионом в МЛБ после «Фенуэй Парка» в Бостоне (открытого в 1912 году) и «Ригли Филда» в Чикаго (открытого в 1916 году). «Доджер-стэдиум» является самым вместимым бейсбольным стадионом в США. На стадионе проходил матч всех звёзд 1980 года, а также Мировые серии 1963, 1965, 1966, 1974, 1977, 1978, 1981 и 1988 годов. В 1984 году арена принимала бейсбольные матчи во время летних Олимпийских игр 1984 года, а также полуфиналы и финалы Мировой бейсбольной классики 2009 года. 3 августа 2013 года на стадионе впервые в его истории прошли футбольные матчи, во время которых «Реал Мадрид» одержали победу над «Эвертоном» со счётом 2:1, а «Лос-Анджелес Гэлакси» над «Ювентусом» — 3:1. 21 января 2014 года стадион впервые принимал матч по хоккею с шайбой. В рамках Стадионной серии встречались две команды Национальной хоккейной лиги, «Лос-Анджелес Кингз» и «Анахайм Дакс». Игра закончилась «сухой» победой «Анахайма» — 3:0. Ссылки Stadium site on dodgers.com Архивная копия от 12 ноября 2014 на Wayback Machine Los Angeles Sports Council Dodger Stadium Review and Photos
Доджер-Стедіум

Доджер-стедіум (англ. Dodger Stadium) – бейсбольний стадіон в місті Лос-Анджелес, Каліфорнія. Домашня арена команди Національної ліги MLB Лос-Анджелес Доджерс. Доджерс Стедіум є третім найстаршим стадіоном в MLB після Фенвей Парк та Ріглі Філд. Також це найбільший стадіон в MLB, його місткість складає 56,000 глядачів. Вважається одним з найкомфортніших стадіонів для пітчерів. Історія З самого початку команда Доджерс розташовувалась у Брукліні, та протягом 44 сезонів проводила свої матчі на місцевому стадіоні Ebbets Field. Згодом у 1950 році Волтер О’Маллі придбав команду та почав шукати варіанти для будівництва нового стадіону. Однак місцеві політики відмовили йому в цих планах. В цей період часу міста на західному узбережжі США зростали великими темпами, в тому числі Лос-Анджелес. Після сезону 1957 року Доджерс, так само як і Джаєнтс вирішили переїхати на захід у Лос-Анджелес та Сан-Франциско відповідно. Переїзд до Лос-Анджелесу потребував будівництва нового стадіону. У 1958 році міська влада погодилась виділити 352 акри землі в обмін на те що власник збудує стадіон за власний кошт. 10 квітня 1962 року Доджерс зіграли свій перший матч на новій арені проти Цинцинаті Редс за підтримки 52,000 глядачів. Доджерс Стедіум був домашньою ареною і для Лос-Анджелес Енджелс, поки ті у 1966 не переїхали до Анахайму. За час гри на цьому стадіоні Доджерс виграли чотири Світові серії, 17 титулів Національної ліги. У 1980 приймав Матч всіх зірок МЛБ. Розміри поля Left Field – 330 ft (101 m) Medium Left-Center – 360 ft (110 m) True Left-Center – 375 ft (114 m) Center Field – 395 ft (120 m) True Center Field – 400 ft (122 m) True Right-Center – 375 ft (114 m) Medium Right-Center – 360 ft (110 m) Right Field – 330 ft (101 m) Backstop – 55 ft (17 m) Появи у фільмах Доджер Стедуім з’являвся в епізодах таких фільмів: Голий пістолет (1988), Форсаж (2001), Ядро Землі / The Core (2003), Повернення Супермена (2006), Трансформери (2007), Рок на віки (2012), Майкл (2026) Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Доджер-Стедіум Цікаві факти про стадіон [Архівовано 10 липня 2017 у Wayback Machine.] (англ.)