NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
East Foothills

East Foothills is een plaats (census-designated place) in de Amerikaanse staat Californië, en valt bestuurlijk gezien onder Santa Clara County. Demografie Bij de volkstelling in 2000 werd het aantal inwoners vastgesteld op 8133. Geografie Volgens het United States Census Bureau beslaat de plaats een oppervlakte van 5,9 km², geheel bestaande uit land. Plaatsen in de nabije omgeving De onderstaande figuur toont nabijgelegen plaatsen in een straal van 16 km rond East Foothills. Externe link (en) Statistieken, kaarten en andere informatie over East-Foothills op city-data.com
East Foothills

East Foothills é uma Região censo-designada localizada no estado americano da Califórnia, no Condado de Santa Clara. Demografia Segundo o censo americano de 2000, a sua população era de 8133 habitantes. Geografia De acordo com o United States Census Bureau tem uma área de 5,9 km², dos quais 5,9 km² cobertos por terra e 0,0 km² cobertos por água. Localidades na vizinhança O diagrama seguinte representa as localidades num raio de 16 km ao redor de East Foothills. Ligações externas Estatísticas, mapas e outras informações sobre East-Foothills em city-data.com Referências
Ист Футхилс (Калифорнија)

Ист Футхилс (енгл. East Foothills) насељено је место без административног статуса у америчкој савезној држави Калифорнија. Демографија По попису из 2010. године број становника је 8.269, што је 136 (1,7%) становника више него 2000. године. Види још Списак градова у САД по броју становника Највећи градови у САД по деценијама Референце Литература Спољашње везе United States Census Bureau
Іст-Футгіллс (Каліфорнія)

Іст-Футгіллс (англ. East Foothills) — переписна місцевість (CDP) в окрузі Санта-Клара, штат Каліфорнія, США. Населення — 6803 особи (2020). Географія Іст-Футгіллс розташований за координатами 37°22′59″ пн. ш. 121°48′56″ зх. д. (37.383154, -121.815583). За даними Бюро перепису населення США в 2010 році переписна місцевість мала площу 5,91 км², уся площа — суходіл. 2017 року площа становила 5,44 км², уся площа — суходіл. Демографія Згідно з переписом 2010 року в переписній місцевості мешкало 8269 осіб у 2698 домогосподарствах у складі 2063 родин. Густота населення становила 1398 осіб/км². Було 2830 помешкань (479/км²). Расовий склад населення: До двох чи більше рас належало 5,2 %. Частка іспаномовних становила 37,7 % від усіх жителів. За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 22,0 % — особи молодші 18 років, 62,4 % — особи у віці 18—64 років, 15,6 % — особи у віці 65 років та старші. Медіана віку мешканця становила 42,0 року. На 100 осіб жіночої статі у переписній місцевості припадало 99,9 чоловіків; на 100 жінок у віці від 18 років та старших — 96,7 чоловіків також старших 18 років. Середній дохід на одне домашнє господарство становив 140 616 доларів США (медіана — 125 037), а середній дохід на одну сім'ю — 154 231 долар (медіана — 138 542). Медіана доходів становила 65 284 долари для чоловіків та 70 703 долари для жінок. За межею бідності перебувало 6,6 % осіб, у тому числі 12,9 % дітей у віці до 18 років та 7,0 % осіб у віці 65 років та старших. Цивільне працевлаштоване населення становило 3245 осіб. Основні галузі зайнятості: освіта, охорона здоров'я та соціальна допомога — 21,9 %, виробництво — 20,4 %, науковці, спеціалісти, менеджери — 16,5 %. Примітки Джерела
Форт Рос

Форт Рос (на английски: Fort Ross) е американското название на руската Крепость Росс, основана от Руско-американската компания през 1811 – 1812 г. в северната част на днешния американски щат Калифорния. Основната цел на форта е да служи като продоволствен център за руската колониална и търговска експанзия в Северна Америка. След като Русия се отказва в полза на Англия от земите, намиращи се приблизително между днешните Орегон и Британска Колумбия, с цел да я привлече към каузата на Свещения съюз, Форт Рос губи стратегическото си значение за руснаците. През 1841 г. Форт Рос е продаден на големия земевладелец Джон Сътър и става част от неговата колония Нова Хелвеция. Седем години по-късно, след Мексикано-Американската война, цялата Нова Хелвеция, сега град Сакраменто, става част от САЩ. Днес Форт Рос е държавен исторически паметник, който се използва и за културни мероприятия. Източници Вижте също Руска Америка Продажба на Аляска Телурократия Таласократия
Fort Ross

Fort Ross (russisk Форт-Росс, engelsk Fort Ross) var en russisk kortvarig bosættelse i Californien og del af Russisk Amerika. I dag er området et National Historic Landmark. Geografi Fort Ross ligger i Sonoma County i den nordlige del af Californien ved Windermeere Point cirka 20 km nord for byen Jenner og cirka 140 km nordvest for San Francisco. Anlægget Fortet blev opført som et regelmæssigt rektangel, cirka 95×85 meter. Den omkransende mur bygget i redwood timber var cirka 3 meter høj og omgav flere bygninger, deriblandt en lille russisk-ortodoks kirke, forrådsbygninger, barakker og blokhuse. Fortet havde også en række kanoner til sit forsvar. I dag er de fleste bygninger i fortet restaureret og indgår i et friluftsmuseum. Historie Russisk-Amerikanske Kompagni behøvede handelspladser for at sikre forsyningen med jordbrugsprodukter til de russiske bosættelser i Alaska og kompagniet sendte Ivan Kuskov sydpå for at finde pladser. I 1811 havde Kuskov valgt et sted ved Bodega Bay på Sonomakysten. I juni 1812 påbegyndtes byggeriet af Fort Ross og den 30. august fandt den officielle indvielse sted. Bosættelsen fik navn efter det russiske ord "Rossija" (Rusland). Trods russernes satsning på jordbrug og produktion gav kolonien underskud, og i slutningen af 1839 bestemte kompagniet at området skulle sælges og at de bosatte skulle vende tilbage til Alaska. Afviklingen blev forestået af koloniens leder Alexander Rotchev, og efter forhandlinger blev området i december 1841 solgt ril John Sutter for 30.000 dollar. Den 1. januar forlod russerne fortet. 1842-1867 blev området brugt som ranch, og 1867-1873 som tømmerplads. George Washington Call købte fortet i 1873. 1903 solgte Call fortet til California Historical Landmarks Committee of San Francisco, som 1906 donerede det til staten Californien. Den 5. november 1961 blev området udpeget til National Historic Landmark. Referencer Eksterne links Om Fort Ross Arkiveret 29. juli 2010 hos Wayback Machine Fort Ross informationsbrochure Arkiveret 8. februar 2008 hos Wayback Machine Billede af Fort Ross Arkiveret 20. september 2012 hos Wayback Machine Kort over området Arkiveret 26. februar 2019 hos Wayback Machine
Fort Ross

Fort Ross è stato un insediamento russo situato in California nell'attuale contea di Sonoma. Storia Il forte fu fondato nel 1812 dai colonizzatori provenienti dall'Alaska come punto d'appoggio navale. L'arrivo degli spagnoli da sud bloccò ogni ulteriore espansione russa e ne fece un'enclave russa nella California spagnola. Nel 1841 fu ceduto allo svizzero John Sutter, che ne fece una colonia basata su un ideale di "società modello" chiamata Nuova Svizzera. Nel 1867 venne venduto assieme all'Alaska agli Stati Uniti ed è oggi un importante bene storico degli Stati Uniti. Governatori Ivan A. Kuskov, 1812-1821 Karl J von Schmidt, 1821-1824 Paul I. Shelikhov, 1824-1830 Peter S. Kostromitinov, 1830-1838 Alexander G. Rotchev, 1838-1841 Voci correlate Colonizzazione russa dell'America Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fort Ross Collegamenti esterni Sito ufficiale, su fortross.org.
Fort Ross

Fort Ross (oorspronkelijke Russische naam: Крепость Россъ, Krepost Ross), is een voormalige Russische nederzetting langs de westkust van Noord-Amerika in het huidige Sonoma County van de Amerikaanse staat Californië. Fort Ross was van 1812 tot 1842 het hart van de meest zuidelijke nederzettingen van de Russen in Noord-Amerika. Het is een archeologisch waardevolle plaats en Fort Ross is erkend als National Historic Landmark. De nederzetting, de nabijgelegen kuststrook en de omliggende wouden vormen samen het Fort Ross State Historic Park. Fort Ross is een overblijfsel van het tijdperk van het Europese imperialisme. De Spanjaarden breidden hun rijk westwaarts uit door de Atlantische Oceaan over te steken, terwijl de Russen oostwaarts uitbreidden door Siberië en de Stille Oceaan over te steken. In de vroege 19e eeuw ontmoetten die twee bewegingen - Rusland vanuit het noorden, Spanje vanuit het zuiden - elkaar halverwege Californië. Kort daarna, in 1846, kwamen de Amerikanen uit de Verenigde Staten vanuit het oosten toe in Californië en maakten zij een einde aan de kolonisering door Rusland en Mexico, dat Alta California sinds 1821 bestuurde. Zie ook Russisch-Amerika Externe links (en) Officiële website (Fort Ross Conservancy) (en) Officiële website (Fort Ross SHP)
Fort Ross

Fort Ross (ros. Форт-Росс; początkowo także jako Крепость Россъ – Twierdza Ross) – była rosyjska osada założona na wybrzeżu Pacyfiku na terenie, gdzie obecnie położone jest hrabstwo Sonoma w stanie Kalifornia (Stany Zjednoczone). Była głównym ośrodkiem wysuniętego najbardziej na południe osadnictwa rosyjskiego w Ameryce Północnej w latach 1812–1841. Nazwa Ross pochodzi z języka rosyjskiego i oznacza Rosję (ros. Россия) lub przymiotnik – rosyjski (ros. российский). Teraźniejszość Dawna rosyjska twierdza służy obecnie jako muzeum i atrakcja. O jego stan dba rosyjska firma Renova oraz dobrowolnie także Amerykanie, głównie pochodzenia rosyjskiego. Od 2012 r. o stan byłej kolonii częściowo dba koncern naftowy Transnieft, który stara się poprawić stosunki amerykańsko-rosyjskie w dziedzinie handlu i kultury. Fort Ross jest bardzo atrakcyjnym i popularnym miejscem. W każdą ostatnią sobotę lipca odbywa się tu festiwal o nazwie Fort Ross Living History Day (znany również jako Fort Ross Festival), aby zapoznać odwiedzających z życiem osadników w kolonii. Fort Ross znajduje się na liście National Historic Site Stanów Zjednoczonych i jest chroniony przez oddział organizacji w Kalifornii. Przypisy
Fort Ross

Fort Ross (em russo: Форт-Росс) ou originalmente a Fortaleza de Ross foi um forte russo no norte da Califórnia, no Condado de Sonoma. Foi fundado em 1812 pela Companhia Russo-Americana e vendido a John Sutter em 1841. Localizado a 80 quilômetros ao norte de São Francisco, era o ponto mais ao sul da América Russa. Este local único no que hoje é o Condado de Sonoma foi recentemente objeto de intensa pesquisa arqueológica e agora é um National Historic Landmark. A única estrutura original remanescente no local é a Rotchev House, a residência oficial. A capela, dedicada à Santíssima Trindade, foi danificada pelo terremoto de São Francisco em 1906 e apenas parte da estrutura de madeira permaneceu. A capela foi reconstruída em 1916, mas pegou fogo em 1970. A atual capela foi reconstruída de forma idêntica. História Essa colônia foi fundada em 1812, quando colonos russos do Alasca desceram para o sul em busca de terras cultiváveis. Os colonos russos se estabeleceram mais ao sul, porque as terras do Alasca não eram muito férteis e o abastecimento de alimentos era difícil ali. Esses colonos começaram se estabelecendo na Colúmbia Britânica, depois no estado de Washington e, finalmente, no Oregon e na Califórnia. Essa instalação foi rapidamente um fracasso, na medida em que o novo governo americano, assim como os espanhóis, estando um pouco mais ao sul, opuseram-se ferozmente a ela. Os colonos russos estavam enfrentando escassez significativa de suprimentos e a economia dessa colônia estava muito centrada no comércio de peles. Devido a esse contexto difícil, a colônia foi vendida para John Sutter em 1841. As expedições russas à América do Norte foram interrompidas com a venda do Alasca pelo Império Russo aos Estados Unidos em 1867. Referências
Fort Ross

Fort Ross (ryska Форт-Росс, engelska Fort Ross) var en rysk kortvarig (1812-1842) bosättning i Kalifornien, som då tillhörde Spanien som Alta California, senare Mexiko, och var en del av Ryska Amerika. Idag är området ett National Historic Landmark. Geografi Fort Ross ligger i Sonoma County i den norra delen av Kalifornien vid Windermeere Point cirka 20 km norr om orten Jenner och cirka 140 km nordväst om San Francisco. Anläggningen Fortet uppfördes i form av en regelbunden rektangel med en längd på cirka 95 m och cirka 85 m bred. Den omgärdande muren byggd i redwood timber var cirka 3 m hög och omgav flera byggnader däribland en liten rysk-ortodox kyrka, förrådsbyggnader, baracker och blockhus. Fortet hade även en rad kanoner till sitt försvar. Idag är de flesta byggnader av fortets anläggning restaurerade och del i ett friluftsmuseum. Historia Rysk-amerikanska kompaniet behövde handelsplatser för att säkra tillgången på jordbruksprodukter till de ryska bosättningarna i Alaska och kompaniet skickade Ivan A. Kuskov söderut i sökande efter platser. 1811 hade Kuskov valt en plats vid Bodega Bay vid Sonomakusten. I juni 1812 inleddes byggandet av Fort Ross och den 30 augusti ägde den formella invigningen rum. Bosättningen namngavs då efter det ryska ordet "Rossija" (Ryssland). Karl Schmidt (1799-1859) från Helsingfors och officer i den ryska flottan, hade 1818 följt med Arvid Adolf Etholén till Alaska. Han utsågs 1821 till Kuskovs efterträdare som befälhavare på Fort Ross. Han var driftig och förbättrade anläggningens ekonomi men kom i konflikt med olika grannar och betydande personer. Efter en negativ rapport om hans ekonomiska styre fick han avgå 1824 och efter ett år som hamnchef i Sitka lämnade han Alaska. Trots ryssarnas satsning på jordbruk och tillverkning bar sig inte kolonin och i slutet på 1839 bestämde kompaniet att området skulle säljas och att de bosatta skulle återvända till Alaska, uppdraget gick till dåvarande föreståndaren Alexandr Rotjev. Efter förhandlingar såldes området i december 1841 till John Sutter för 30 000 dollar. Den 1 januari 1842 lämnade ryssarna fortet. Åren 1842 till 1867 användes området en ranch och åren 1867 till 1873 som lager för virkestillverkning. 1873 köptes fortet av George Washington Call. 1903 sålde Call fortet till California Historical Landmarks Committee of San Francisco som 1906 donerade fortet till staten Kalifornien. Den 5 november 1961 utsågs området till National Historic Landmark. Referenser Wikimedia Commons har media som rör Fort Ross. Externa länkar Om Fort Ross Fort Ross informationsbroschyr Bild över Fort Ross Karta över området
Форт-Росс

Форт-Росс (англ. Fort Ross, спочатку мала назву Крепость Россъ) — колишнє російське поселення і дерев'яна фортеця на узбережжі Північної Каліфорнії (США), в 80 км на північ від Сан-Франциско, засноване російсько-американською компанією для промислу і торгівлі хутром в 1812 році. У 1841 році компанія продала свою власність великому землевласникові Джону Саттеру. Форт-Росс був найпівденнішим російським поселенням в Північній Америці. В даний час це історичний парк штату Каліфорнія, Національний історичний пам'ятник США. Єдина оригінальна будова, що збереглася до наших днів, — будинок останнього російського коменданта Ротчева — оголошено об'єктом історичної цінності національного значення. Решта будівель є реконструкціями. Вітряні млини у Форт-Росс Останнім часом у Форт-Россі було зроблено багато археологічних досліджень у пошуках вітряних млинів. Історичний досвід свідчить, що тут було принаймні три вітряні млини, можливо чотири. За описами людей, які відвідали Форт-Росс, було зроблено висновок, що основний млин (розташований за межами блокади) був зроблений у традиційному російському стилі столбовки (від рос. слова столб). Цікавим є також те, що російські вітряні млини були першими вітряним млинами в Каліфорнії. У жовтні 2012 року було побудовано сучасну інтерпретацію одного з млинів Форт-Росс, яка знаходиться біля парковки і центру відвідувачів Державного історичного парку. Вітряк був побудований повністю вручну тими ж методами, якими, імовірно, користувалися в дні російсько-американського поселення. Деталі конструкції було побудовано в Росії і відправлено до Каліфорнії, де млин був повністю зібраний і зараз стоїть як єдиний робочий млин цього стилю. Начальники форту Іван Олександрович Кусков (1812—1821) Карл Юхан Шмідт (Карл Іванович Шмідт, 1821—1824) Павло Іванович Шеліхов (1824—1830) Петро Степанович Костромитинов (1830—1838) Олександр Гаврилович Ротчев (1838—1841) Культурна спадщина Щорічно Форт-Росс відвідують 150 000 осіб. Тут відбувається ряд культурних подій. Найзначнішим є День культурної спадщини, що проводиться щорічно в останню суботу липня, у програмі якого — православна літургія, виступи музичних і фольклорних колективів, показові стрільби з історичної стрілецької зброї. Українці в Форт-Росс Частину початкового населення Форт-Росс складали козаки, вигнані царською владою Російської імперії до Сибіру та Аляски, а потім узяті для колонізації. Фотогалерея Див. також Медаль «Союзні Росії» Примітки Посилання Офіційний сайт [Архівовано 4 квітня 2022 у Wayback Machine.](англ.) Сторінка на сайті парків Каліфорнії [Архівовано 15 жовтня 2011 у Wayback Machine.](англ.)
Мост „Сан Матео-Хейуърд“

Мостът „Сан Матео-Хейуърд“, често наричан само Мост „Сан Матео“ (на английски: San Mateo-Hayward Bridge), е мост, свързващ окръг Сан Матео на Санфранцисканския полуостров с окръг Аламида в Източния залив през Санфранцисканския залив в щата Калифорния, Съединени американски щати. Мостът Сан Матео е най-дългият мост в Района на Санфранцисканския залив. Мостът е дълъг 11,27 км (7 мили). Другата част на моста е подпора, която съставлява останалата част на моста дълга 8,16 км (5,10 мили). Мостът е част от Калифорнийски щатски път 92. В западната част на моста Сан Матео-Хейуърд е град Фостър Сити, а в източната град Хейуърд. Първоначалният мост е бил построен през 1929 г. През моста всекидневно преминават около 81 000 автомобила и други моторни превозни средства. Мостът няма традиционните пилони типични за някои от другите мостове в залива, като например мостовете Голдън Гейт и Моста на Залива, а по-голямата му част е разположена доста близо до водната повърхност на залива.
San Mateo–Hayward Bridge

Die San Mateo–Hayward Bridge (oftmals nur San Mateo Bridge genannt) überspannt die Bucht von San Francisco und verbindet die Stadt Hayward mit Foster City, einer 1971 gegründeten Planstadt östlich von San Mateo. Mit einer Länge von 11.265,41 Metern ist es die längste der fünf Brücken in der Bucht von San Francisco sowie überhaupt in Kalifornien. Ihre Hauptfunktion ist die Verbindung von Interstate 880 in der East Bay mit dem U.S. Highway 101 auf der San-Francisco-Halbinsel. Sie wird zu einem großen Teil von Pendlern benutzt, die in der East Bay wohnen und im Silicon Valley arbeiten. Wegen ihrer parallelen Lage zur Bay Bridge und der Dumbarton Bridge wird sie manchmal auch als Ausweichroute benutzt, wenn es auf diesen Brücken zu größeren Staus kommt. Geschichte Die ursprüngliche Brücke, auch bekannt als die San Francisco Bay Toll-Bridge, wurde 1929 gebaut und war zum Zeitpunkt ihrer Fertigstellung die längste Brücke der Welt. Sie wurde 1967 durch eine moderne Struktur ersetzt und im Jahr 2000 einer umfangreichen seismischen Nachrüstung unterzogen, um sie vor Beschädigungen durch Erdbeben zu schützen. Beschreibung Im Durchschnitt fahren 93.000 Fahrzeuge pro Tag über die Brücke. AC Transit betreibt eine Buslinie über die Brücke. Die Hauptspannweite für die Schifffahrt beträgt 229 m mit einem vertikalen Abstand von 41 m. Hochspannungsleitungen von PG&E überqueren parallel zur Brücke die Bucht und versorgen San Francisco und die Halbinsel mit Strom. Die Überquerung der Brücke westwärts von San Mateo nach Hayward ist kostenlos, in der Gegenrichtung werden pro zweiachsiges Fahrzeug bis zu 7 US-Dollar fällig. Die Maut wird mittels Fastrak oder Video-Maut mit Kennzeichenerkennung erhoben, Barzahlungen sind nicht möglich. Weblinks Informationen der Bay Area Toll Authority (englisch) FasTrak – San Mateo–Hayward Bridge (englisch)
Pont San Mateo-Hayward

Le pont San Mateo-Hayward ou simplement pont San Mateo (en anglais : San Mateo–Hayward Bridge) est un pont traversant la baie de San Francisco, en Californie, aux États-Unis, reliant la péninsule de San Francisco avec la East Bay. Il relie Foster City à Hayward. C'est le plus long pont de la baie de San Francisco et l'un des plus longs du monde. Description Le pont est la propriété de l'État de Californie, et est maintenu par Caltrans, l'agence de l'autoroute de l'État. Il fait partie de la State Route 92, dont le terminus se trouve à l'ouest de la ville de Half Moon Bay, sur la côte Pacifique. Sa principale fonction est de relier l'Interstate 880 dans la baie Orient, avec la US Route 101 sur la péninsule. Il se situe entre le San Francisco-Oakland Bay Bridge et le pont de Dumbarton. La travée principale mesure 229 m pour un gabarit de 41 m de hauteur. Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des ponts les plus longs du monde Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail des routes Portail des ponts Portail de San Francisco
San Mateo-Hayward Bridge

De San Mateo-Hayward Bridge, meestal San Mateo Bridge genoemd, is een brug over de Baai van San Francisco in de Amerikaanse staat Californië. Ze verbindt het Schiereiland van San Francisco met de East Bay. In het westen komt de brug uit in Foster City, een geplande wijk van San Mateo, en in het oosten in Hayward. Met een lengte van 11,265 kilometer is het de langste brug in de San Francisco Bay Area en een van de langste in de VS. De San Mateo Bridge is het eigendom van de staat Californië en wordt onderhouden door Caltrans. Ze maakt deel uit van de State Route 92, die in het westen eindigt aan de Stille Oceaankust in het stadje Half Moon Bay. De San Mateo-Hayward Bridge verbindt de Interstate 880 in de East Bay met Route 101 op het schiereiland. De brug loopt min of meer parallel met de Bay Bridge en de Dumbartonbrug en wordt weleens door pendelaars gebruikt om files op die twee bruggen te vermijden. Tot voor kort waren er op de San Mateo Bridge zelf nogal wat verkeersproblemen, maar door het wegdek te verbreden in januari 2003 werd die situatie verbeterd. Er rijden dagelijks gemiddeld 93.000 voertuigen over de brug. De Bay Area Toll Authority heft tol op auto's die ze westwaarts oversteken. Zie ook Dumbartonbrug Golden Gate Bridge Richmond-San Rafaelbrug San Francisco-Oakland Bay Bridge
Ponte de San Mateo

A Ponte San Mateo-Hayward (em inglês:San Mateo – Hayward Bridge) ou simplesmente Ponte de San Mateo é uma ponte californiana que cruza a porção sul da Baía de São Francisco, conectando as localidades de San Mateo e Hayward. História A ponte anterior, chamada de San Francisco Bay Toll-Bridge, foi construída em 1929 e após a completagem foi considerada a maior ponte do mundo. A ponte possuia postes de iluminação ao longo da via, que foram retirados sendo somente deixados os do vão central. Referências