Сакраменто (река)

Сакраменто (енгл. Sacramento River) река је која протиче кроз САД. Дуга 719 km, река протиче кроз америчку савезну државу Калифорнију и највећа је река у Калифорнији. Полазећи од Кламат планина, река тече на југ 716 километара, пре него што стигне у Сакраменто-Сан Хоакин делту, у заливу Сан Франциско. Слив реке захвата површину од око 71.000 km² у 19 калифорнијских округа, углавном у области ограниченој Обалским појасом планина и Сијера Невадом, области познатој под називом Сакраменто долина. Поред ове области, слив се проширује и на вулканске висоравни североисточне Калифорније. Река и њена широка природна поплавна подручја била су некада богата рибом и другим воденим животињама, посебно позната као најјужније станиште краљевског лососа у Северној Америци. Више од 12.000 година амерички домороци користили су огромне природне ресурсе слива реке, који представља један од најгушће насељених простора америчком домородачком популацијом у Калифорнији. Река је такође од давнина коришћена за трговину у путовања. Стотине племена која деле регионалне обичаје и традиције насељавају долину Сакрамента, иако су били уздрмани доласком Европљана 1700их година. Шпански истраживач Габријел Морага назвао је реку Рио де лос Сакраментос 1808. године, а назив је касније скраћен и англицизован у Сакраменто. У 19. веку злато нађено у Сијера Невади било је повод за Калифорнијску златну грозницу, када је дошло до огромног прилива становништва. Изграђен је велики број железничких пруга које су пратиле ток Сакрамента и његових притока, водећи стотине хиљада људи на златна поља и пољопривредни регион долине Сакрамента. До краја половине овог века, многе заједнице основане су у долини Сакрамента, од којих је главна била град Сакраменто. Интензивна пољопривреда и рударство допринели су загађењу реке и значајним променама у њеној хидрологији и животној средини. Од 1950. године слив реке је био интензивно развијен за водоснабдевање и производњу електричне енергије. Данас се на реци, као и на скоро свим њеним притокама, налази велики број брана. Сакраменто се доста користи за наводњавање у централној и јужној Калифорнији и то тако што се вода одводи кроз канале, направљене од стране државних и федералних пројеката. Иако сада пружа воду за више од половине Калифорније и представља подршку једне од најплоднијих пољопривредних површина у држави, ове погодности промениле су природно стање реке и условили смањење некада обилног рибарства. Геологија По геолошким стандардима, Сакраменто је релативно млада река. Границе њеног слива почеле су да се формирају пре само неколико милиона година, када је судар пацифичке и северноамеричке плоче довео до формирања планинског венца Сијера Невада. Иако су планине постојале још пре 100 милиона година у овом региону (пре тога је земља вероватно била потопљена пацификом), њихови слојеви однети су ерозијом, а данашњи венац формиран је пре само четири милиона година. Северни део слива је старији, а формиран је интензивном вулканском активношћу пре више од 25 милиона година, што је резутлирало стварањем платоа Модок, кроз који тече река Пит. Планина Шаста и Ласен Пик су неке од бројних Каскадних вулканских планина које још увек постоје на овом подручју. Екологија Река Сакраменто и њен слив су првобитно били станиште за велики број врста птица и других водених врста, али развој модерног доба проредио је популацију животиња. Некада широка обална подручја и мочварне области низводно у делти данас су замењени пољопривредним обрадивим површинама. У долини реке живи 40-60 врста риба и 218 врста птица. Басен је релативно богат ендемским врстама водоземаца и риба. Претпоставља се да су пре четири или пет милиона година реке Сакраменто и Снејк биле повезане низом сада исушених мочвара и речних канала. Многе данашње врсте риба из реке Сакраменто сличне су онима из реке Снејк, што указује на могућу некадашњу везу у прошлости. Сакраменто и Сан Хоакин имају у својим најјужнијим деловима токова пет врста миграторних риба, које се крећу узводно уз реке ради мрешћења. Дивљач у долини реке угрожен је коришћењем воде из реке за пољопривреду и урбаних подручја, загађењем изазваног пестицидима, нитратима, киселинама које отичу из рудника и градским отпадним водама. Смештене дуж пацифичког миграторног коридора, простране мочваре у долини Сакрамента биле су важна станица за птице селице; од свих тих мочвара данас постоје само неколико њих, било очуване, било вештачки направљене. Природна популација птица константно је опадала током 19, 20. и 21. века. Врсте које су некада биле уобичајене за ово подручје а данас су нестале су врбина мухарица (Empidonax traillii), жутокљуна кукавица (Coccyzus americanus), звонасти зеленић (Vireo bellii) и цвркутави зеленић (Vireo gilvus). Други разлог за смањење врста је увођење не-аутохтоних врста, попут “паразитске” краварице, која краде гнезда других птица и користи их као своја. Референце Литература Carter, James and Resh, Vincent (2005). „Pacific Coast Rivers of the Coterminous United States”. Ур.: Benke, Arthur and Colbert Cushing. Rivers of North America. Elsevier. стр. 547–552. ISBN 978-0-12-088253-3. CS1 одржавање: Вишеструка имена: списак аутора (веза) Спољашње везе