NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ГЕС Бакс-Крік

ГЕС Бакс-Крік (Bucks Creek) — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись після ГЕС Грізлі (22 МВт), становить нижній ступінь гідровузла, який використовує ресурс струмків Мілк-Ранч-Крік, Bucks Creek та Грізлі-Крік, котрі є лівими притоками Норт-Форк-Фетер, правої твірної річки Фетер (дренує північно-західне завершення гір Сьєрра-Невада та впадає ліворуч до Сакраменто, котра тече у затоку Сан-Франциско). Вода, зібрана у верхній частині сточищ Мілк-Ранч-Крік та Bucks Creek, проходить через ГЕС Грізілі та потрапляє до водосховища Grizzly forebay, створеного на Грізілі-Крік за допомогою бетонної аркової греблі висотою 30 метрів та довжиною 158 метрів. Цей резервуар витягнувся на 1,3 км, має площу поверхні 0,15 км2 та об'єм 1,4 млн м3. Далі ресурс, поповнений за рахунок верхньої частини сточища Грізіл-Крік, потрапляє до дериваційного тунелю завдовжки 2,9 км, який знов перетинає водорозділ зі сточищем Bucks Creek та прямує до розташованого біля устя останнього машинного залу. Завершальними елементами дериваційної траси є два напірні водоводи довжиною по 1,5 км. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Пелтон загальною потужністю 65 МВт, які при напорі у 780 метрів забезпечують виробництво 235 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Белден

ГЕС Белден — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Карібу 1-2 (вище по течії) та ГЕС Рок-Крік, входить до складу каскаду на річці Норт-Форк-Фетер, яка бере початок у південному масиві Каскадних гір та тече на південь через північно-західне завершення гір Сьєрра-Невада до злиття з Міддл-Форк-Фетер у річку Фетер (ліва притока Сакраменто, що впадає до затоки Сан-Франциско). В межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею висотою 46 метрів, довжиною 152 метри та товщиною по основі 192 метри. Вона утримує водосховище з площею поверхні 0,16 км2 та корисним об'ємом 3 млн м3. Зі сховища прокладено дериваційний тунель завдовжки 10,3 км, який спершу прямує під лівобережним гірським масивом, а після моста-водовода продовжується на правобережжі Норт-Форк-Фетер. На завершальному етапі ресурс потрапляє до напірного водоводу довжиною 0,5 км. Основне обладнання станції становить одна турбіна типу Френсіс потужністю 125 МВт, яка працює при напорі у 235 метрів. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230 кВ. Управління роботою станції здійснюється дистанційно з машинного залу Карібу 1. Примітки
ГЕС Карібу 1-2

ГЕС Карібу 1-2 — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Батт-Воллей (41 МВт, вище по течії) та ГЕС Белден, входить до складу каскаду на річці Норт-Форк-Фетер, яка бере початок у південному масиві Каскадних гір та тече на південь через північно-західне завершення гір Сьєрра-Невада до злиття з Міддл-Форк-Фетер у річку Фетер (ліва притока Сакраменто, що впадає до затоки Сан-Франциско). Машинні зали Карібу живляться із водосховища Батт-Волей, створеного за допомогою земляної греблі висотою 23 метри, довжиною 411 метрів та товщиною по основі 259 метрів. Вона утримує резервуар з площею поверхні 6,5 км2 та корисним об'ємом 61,5 млн м3. Зі сховища під правобережним гірським масивом прокладено два дериваційні тунелі — № 2 довжиною 3 км та № 2А завдовжки 2,7 км. Вони переходять у напірні водоводи довжиною біля 0,7 км, котрі живлять машинні зали Карібу 1 (введений в дію у 1921—1924 роках) та Карібу 2 (став до ладу в 1958 році). У першому залі розміщено три турбіни типу Пелтон загальною потужністю 75 МВт, у другому — дві турбіни того ж типу загальною потужністю 120 МВт. Гідроагрегати використовують напір у 350 метрів. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 115 та 230 кВ. Управління роботою проекту здійснюється із машинного залу Карібу 1. Примітки
ГЕС Креста

ГЕС Креста — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Рок-Крік (вище по течії) та ГЕС Poe, входить до складу каскаду на річці Норт-Форк-Фетер, яка бере початок у південному масиві Каскадних гір та тече на південь через північно-західне завершення гір Сьєрра-Невада до злиття з Міддл-Форк-Фетер у річку Фетер (ліва притока Сакраменто, що впадає до затоки Сан-Франциско). У межах проекту річку перекрили бетонною греблею висотою 35 метрів та довжиною 115 метрів, яка потребувала 58 тис. м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з площею поверхні 0,38 км2 та об'ємом 5,1 млн м3. Зі сховища під лівобережним гірським масивом прокладено дериваційний тунель довжиною 6,4 км з діаметрами двох секцій 7,9 та 5,8 метра. Після підземного вирівнювального резервуару він переходить у два напірні водоводи довжиною біля 0,25 км кожен з діаметрами 3,7 метра. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс загальною потужністю 71 МВт, яка працюють при напорі 88 метрів. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230 кВ. Примітки
ГЕС Рок-Крік

ГЕС Рок-Крік — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Белден (вище за течією) та ГЕС Креста, входить до складу каскаду на річці Норт-Форк-Фетер, яка бере початок у південному масиві Каскадних гір та тече на південь через північно-західне завершення гір Сьєрра-Невада до злиття з Міддл-Форк-Фетер у річку Фетер (ліва притока Сакраменто, що впадає до затоки Сан-Франциско). У межах проекту річку перекрили бетонною греблею висотою 38 метрів та довжиною 173 метри, яка потребувала 118 тис. м3 матеріалу. Вона утримує невелике водосховище з площею поверхні 0,47 км2 та об'ємом 5,4 млн м3. Зі сховища під правобережним гірським масивом прокладено дериваційний тунель довжиною 10,4 км з діаметрами двох секцій 7,6 та 5,8 метра. Після підземного вирівнювального резервуару він переходить у два напірні водоводи довжиною біля 0,3 км кожен зі спадаючим діаметром від 3,7 до 3 метрів. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс загальною потужністю 114 МВт, яка працюють при напорі 163 метри. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230 кВ. Примітки
ГЕС Станіславус

ГЕС Станіславус — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Спрінг-Гап (7 МВт, вище по течії) та ГЕС New Melones, входить до складу однієї з гілок гідровузла у сточищі річки Станіславус, правої притоки Сан-Хоакін, яка впадає до затоки Сан-Франциско. ГЕС Станіславус живиться ресурсом із правої твірної Станіславус річки Міддл-Форк-Станіславус (інша гілка гідровузла пов'язана зі сточищем Норт-Форк-Станіславус — правої притоки Міддл-Форк). У межах проекту спорудили дерев'яну водозабірну греблю Санд-Бар висотою 7 метрів та довжиною 53 метри, яка утримує невелике водосховище з площею поверхні лише 0,03 км2 та об'ємом 55 тис. м3. Захоплений греблею ресурс транспортується по прокладеному через лівобережний гірський масив дериваційному тунелю довжиною 18,3 км з перетином 3,3х2,9 метра. Він завершується у балансувальному резервуарі з площею поверхні 0,06 км2 та об'ємом 0,4 млн м3, який утримують дві земляні греблі висотою 17 та 18 метрів при довжині 122 та 305 метрів відповідно. Далі ресурс потрапляє до напірного водоводу довжиною 1,4 км з діаметром 3 метра, який живить одну турбіну типу Пелтон потужністю 91 МВт, що працює при напорі 465 метрів. Відпрацьована вода надходить у нижній балансувальний резервуар, створений на Міддл-Форк-Станіславус за допомогою сталевої греблі з дерев'яною обшивкою висотою 6 та довжиною 59 метрів. Примітки
ГЕС Moccasin

ГЕС Moccasin — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись перед ГЕС Кірквуд (вище по течії) та ГЕС Дон-Педро, входить до складу каскаду на річці Туолемі, правій притоці Сан-Хоакін (впадає до затоки Сан-Франциско). Відпрацьована на верхній станції каскаду вода потрапляє назад в Туолемі, на якій за кілька сотень метрів нижче по течії розташована невелика водозабірна гребля Ерлі-інтейк. Вона спрямовує воду до прокладеного під лівобережним гірським масивом дериваційного тунелю довжиною 29,5 км із двох секцій перетином 3,1х3,1 та 4,1х4,1 метра, який завершується у верхньому балансувальному резервуарі Priest, створеному на висотах правобережжя Moccasin Creek (ліва притока Туолемі). Зі сховища Priest вода потрапляє до тунелю довжиною 1,8 км, котрий переходить у два наземні водоводи завдовжки по 0,46 км. Останні розгалужуються на чотири довжиною по 0,75 км, котрі по завершенні з'єднуються попарно та передають ресурс до двох водоводів завдовжки по 0,3 км. Остання ділянка з'явилась у 1960-х роках під час модернізації станції — введений в експлуатацію ще у 1925 році перший машинний зал мав чотири турбіни типу Пелтон, які в 1968-му замінили на дві. Наразі загальна потужність станції становить 100 МВт. Гідроагрегати використовують напір у 350 метрів та в 2017 році забезпечили виробітку 326 млн кВт-год електроенергії. Відпрацьована вода потрапляє у створений в руслі Moccasin Creek нижній балансувальний резервуар з площею поверхні 0,12 км2 та об'ємом 0,7 млн м3, який утримує кам'яно-накидна гребля Moccasin висотою 18 метрів та довжиною 220 метрів. При цьому для підтримки якості води у резервуарі стік самого Moccasin Creek перехоплюється дещо вище та випускається після греблі. Зі станції здійснюється дистанційне управління ГЕС Кірквуд та ГЕС Dion R Holm. Примітки
ГЕС Електра

ГЕС Електра — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Вест-Пойнт (14,1 МВт, вище по течії) та ГЕС Pardee (23,6 МВт), входить до складу каскаду у сточищі річки Mokelumne, котра дренує західний схил гір Сьєрра-Невада та впадає праворуч до Сан-Хоакін незадовго до устя останньої у затоці Сан-Франциско. Вода, відпрацьована на попередній станції каскаду, а також ресурс, захоплений із North Fork Mokelumne (правий витік Mokelumne) за допомогою греблі Електра висотою 8 метрів та довжиною 57 метрів, потрапляють до дериваційного тунелю. Останній має довжину 13,1 км, перетин 4,7х4 метра та прямує по правобережжю North Fork Mokelumne, а потім і власне Mokelumne. Він завершується у резервуарі Lake Tabeaud, створеному ще в 1901 році на струмку зі сточища Джексон-Крік (впадає ліворуч до Драй-Крік, великої правої притоки Mokelumne) за допомогою земляної греблі висотою 37 метрів та довжиною 121 метр, яка потребувала 283 тис. м3 матеріалу. Із Lake Tabeaud ресурс може спрямовуватись до системи водопостачання або подаватись на введену в експлуатацію у 1948 році електростанцію Електра, машинний зал якої розташований на правому березі Mokelumne. Сюди від сховища прокладено тунель довжиною 0,8 км з перетином 3,7х3,7 метра, котрий переходить у напірний водовід довжиною 1 км. Основне обладнання станції становлять три турбіни типу Пелтон загальною потужністю 99 МВт. Гідроагрегати використовують напір у 381 метр та в 2017 році забезпечили виробітку 440 млн кВт-год електроенергії. Відпрацьована вода потрапляє у нижній балансувальний резервуар, створений на Mokelumne за допомогою греблі висотою 11 метрів та довжиною 97 метрів. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230 кВ. Примітки
ГЕС Кірквуд

ГЕС Кірквуд — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись перед ГЕС Moccasin, становить верхній ступінь каскаду на річці Туолемі, правій притоці Сан-Хоакін (впадає до затоки Сан-Франциско). Станція є складовою частиною системи водозабезпечення Сан-Франциско. В межах цього проекту у 1923 році в верхів'ї Туолемі спорудили призначене для накопичення води сховище Hetch Hetchy, для чого звели бетонну арково-гравітаційну греблю O'Shaughnessy. Ця споруда після проведених в кінці 1930-х робіт з нарощування досягла висоти у 95 метрів (від тальвегу, висота від підошви фундаменту — 131 метр) та довжини 274 метри. При товщині по основі 94 метри вона потребувала 573 тис. м3 матеріалу та дала змогу створити резервуар з корисним об'ємом 420 млн м3 (коливання рівня між позначками 1070 та 1157 метрів НРМ). Зі сховища під правобережним гірським масивом прокладено дериваційний тунель довжиною 18 км з перетином 4,3х4,4 метра, який по завершенні переходить у напірний водовід довжиною 0,6 км. Основне обладнання станції становлять три турбіни типу Пелтон загальною потужністю 118,2 МВт, які працюють при напорі від 242 до 454 метрів (номінальний напір 379 метрів). Дві з них встановили за чотири десятки років після спорудження греблі, а третю додали ще на двадцять років пізніше. У 2017-му гідроагрегати забезпечили виробітку 525 млн кВт-год електроенергії. Управління роботою станції відбувається дистанційно з ГЕС Moccasin. Примітки
ГЕС Лун-Лейк

ГЕС Лун-Лейк — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись перед ГЕС Robbs Peak (29 МВт), становить верхній ступінь однієї з гілок дериваційного гідровузла у сточищі Амерікан-Рівер, котра дренує західний схил гір Сьєрра-Невада та є лівою притокою річки Сакраменто (завершується у затоці Сан-Франциско). Станця використовує ресурс зі сточища річки Рубікон, лівої притоки Міддл-Форк-Амерікан-Рівер, котра в свою чергу є лівою притокою Норт-Форк-Амерікан-Рівер (права твірна Амерікан-Рівер). Збір ресурсу починається від невеликої греблі Рубікон, зведеної у верхній течії однойменної річки. Ця бетонна гравітаційна споруда висотою 11 метрів та довжиною 196 метрів разом з допоміжною дамбою висотою 9 метрів та довжиною 169 метрів утримує невелике водосховище з площею поверхні 0,43 км2 та об'ємом 1,8 млн м3, із якого у північно-західному напрямку прокладений тунель довжиною 0,3 км з діаметром 4 метра. Через нього воду скидають до струмка Хайленд-Крік, котрий впадає у Літтл-Рубікон (ліва притока Рубікону), на якій зведена бетонна гравітаційна гребля Buck Island висотою 7 метрів та довжиною 89 метрів. Разом з допоміжною спорудою висотою 5 метрів та довжиною 74 метри вона утримує ще одне невелике водосховище з площею поверхні 0,31 км2 та об'ємом 1,3 млн м3, з якого далі на північний захід прямує тунель довжиною 2,6 км з діаметром 4 метра, котрий завершується у Лун-Лейк. У 1883 році компанія The California Water and Mining Company спорудила на Gerle Creek (права притока Соуз-Форк-Рубікон, котра в свою чергу є лівою притокою Рубікону) водосховище Лун-Лейк, для чого із великих тесаних гранітних блоків звели греблю висотою 10 метрів та довжиною 198 метрів. У 1960-х цю споруду в межах проекту гідровузла Upper American River Hydroelectric Power Development замінили на кам'яно-накидну греблю висотою 33 метри та довжиною 644 метри. Крім того, знадобилась ще одна, так само кам'яно-накидна, гребля висотою 29 метрів та довжиною 277 метрів, котра перекрила долину струмка Роккі-Басін-Крік (ліва притока Gerle Creek). Створений ними підпір дозволив затопити водорозділ між Gerle Creek та Роккі-Басін-Крік і утворити нове, значно більше водосховище Лун-Лейк з площею поверхні 5,9 км2 та об'ємом 94 млн м3. Зі сховища через тунель довжиною біля 0,5 км з діаметром 4,3 метра та напірну шахту діаметром 3 метра вода потрапляє у підземний машинний зал. Тут встановили одну турбіну типу Пелтон потужністю 82 МВт, яка використовує перепад висот між верхнім та нижнім б'єфом у 359 метрів та в 2017 році забезпечила виробітку 201 млн кВт-год електроенергії. Відпрацьована вода по відвідному тунелю довжиною 6,1 км з діаметром 5,5 метра прямує на захід до створеного на однойменній річці водосховища Gerle Creek (можливо відзначити, що відстань між греблею Лун-Лейк та цією водоймою по руслу Gerle Creek становить біля 13 км). Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 69 кВ. Примітки
ГЕС Тайгер-Крік

ГЕС Тайгер-Крік — гідроелектростанція у штаті Каліфорнія (Сполучені Штати Америки). Знаходячись між ГЕС Салт-Спрінгс (43,5 МВт, вище по течії) та ГЕС Вест-Пойнт (14,1 МВт), входить до складу каскаду у сточищі річки Mokelumne, котра дренує західний схил гір Сьєрра-Невада та впадає праворуч до Сан-Хоакін незадовго до устя останньої у затоці Сан-Франциско. Відпрацьована на верхній станції каскаду вода потрапляє до прокладеної по правобережжю North Fork Mokelumne (правий витік Mokelumne) дериваційної траси загальною протяжністю 28,6 км. Виконана переважно як канал, вона також включає 4,3 км тунелів та 0,5 км водоводів і на своєму шляху отримує додатковий ресурс з Cole Creek (водозабірна гребля довжиною 28 метрів), Bear River (гребля довжиною 31 метр та тунель довжиною 0,16 км), Beaver Creek (гребля довжиною 13 метрів), East Panther Creek (гребля довжиною 20 метрів) та West Panther Creek (гребля довжиною 18 метрів та водовід довжиною 1 км). Перші два є правими притоками North Fork Mokelumne, Beaver Creek впадає праворуч до Bear River, а останні два струмка після злиття утворюють Panther Creek — ще одну праву притоку North Fork Mokelumne. Зазначена вище траса завершується у невеликому резервуарі на Тайгер-Крік (так само впадає праворуч до North Fork Mokelumne), який створений за допомогою греблі висотою 30 метрів та довжиною 148 метрів, має площу поверхні 0,05 км2 та об'єм 0,29 млн м3. Від нього по розділяючій Тайгер-Крік та North Fork Mokelumne гряді тягнеться ще один дериваційний канал довжиною 4 км, котрий досягає верхнього балансувального резервуару Tiger Creek forebay. Останній утворений кільцевою дамбою висотою 10 метрів та довжиною 274 метри, котра утримує 52 тис. м3 води. Далі по схилу спускається напірний водовід довжиною біля 1,5 км з діаметром 2,4 метра, який подає ресурс до машинного залу, облаштованого біля устя Тайгер-Крік. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Пелтон загальною потужністю 60 МВт. Гідроагрегати використовують напір у 360 метрів та в 2017 році забезпечили виробітку 193 млн кВт-год електроенергії. Відпрацьована вода потрапляє у нижній балансувальний резервуар, створений на North Fork Mokelumne за допомогою греблі висотою 30 метрів та довжиною 137 метрів, звідки спрямовується на наступну станцію каскаду. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 230 кВ. Примітки
Leland High School (San Jose, California)

Leland High School is a public high school located in the Almaden Valley in San Jose, California. Established in 1967, Leland is one of the nine high schools in the San Jose Unified School District. History Leland was founded in 1967. It was named for Raymond B. Leland, who had served as principal of San Jose High School, and his son Gordon Leland, who had been a student at the school and had died in World War II. Awards and recognition Leland has won accolades for its speech and debate team, and more recently its FIRST Robotics Competition Quixilver 604 and its FIRST Tech Challenge Quixilver 8404 robotics teams. In 2021, U.S. News & World Report ranked Leland as the number 1 high school in San Jose Unified School District and number 68 in the state of California, and the education ranking and review website Niche ranked the school as the number 1 high school in the district and number 77 in the state. In 2014, Leland was ranked number 20 in the United States for high standardized test scores between 2012-2014. Newsweek ranked Leland High School 54th in the nation. During the 2004–05 school year, Leland High School was recognized with the Blue Ribbon School Award of Excellence by the United States Department of Education, the highest award an American school can receive. Notable alumni and staff Steven Beitashour '05 – Major League Soccer player, formerly with the San Jose Earthquakes. Jenna Flynn ‘22 - Water polo player, competed at 2024 Olympic Games for United States Jason Hardtke – Former professional baseball player Jerry Hsu – Professional skateboarder. Brent Jones '81 – Former American football player and Pro Bowl tight end for the San Francisco 49ers. Yubin Kim – Wonder Girls member Evan Low '01 – California State Assembly member, and former Mayor of Campbell, California. Joe Murray – Creator of TV animated series Rocko's Modern Life and Camp Lazlo. Reggie Smith '88 – Former NBA player for the Portland Trail Blazers. Steve Smith '77 – astronaut Pat Tillman '94 – Former American football player, ended football career to enlist as a United States Army Ranger, killed in War in Afghanistan, namesake for football stadium. References External links Official website
Lemon Grove Middle School

Lemon Grove Academy Middle School is a middle school in Lemon Grove, California. The school is managed by the Lemon Grove School District. Lemon Grove Academy Middle's mascot is the Wolf. New promotion requirements New requirements were adapted June 2008. To graduate from 8th grade, students have to earn 2.0 GPA in both citizenship and academic grades. In 2008 students were able to graduate with a 1.5 GPA. Auditorium Dedicated To Desegregation Pioneer In 1931, Lemon Grove Grammar School principal Jerome Green, acting under instructions from school trustees, turned away Mexican children at the schoolhouse door and ordered them to the Mexican only school/barn. Some of the Mexican children turned away spoke English only and not Spanish. The landmark lawsuit resulting from the "Lemon Grove Incident" became the first successful school desegregation court decision in the history of the United States. On March 7, 2007, the Lemon Grove Middle School auditorium, which is on the site of the former grammar school, was dedicated in the honor of Roberto Alvarez, the lead plaintiff in the court case. References 4. KPBS "The Lemon Grove Incident"
William Robert Johnston Municipal Airport

William Robert Johnston Municipal Airport (FAA LID: M90, formerly Q84) was a city-owned public-use airport located in Mendota, a city in Fresno County, California, United States. This airport is included in the National Plan of Integrated Airport Systems for 2011–2015, which categorized it as a general aviation facility. It was known as Mendota Airport until 2008. As of June 2025, the airport is listed as "closed indefinitely". A drag strip has been constructed on the runway. Facilities and aircraft William Robert Johnston Municipal Airport covers an area of 130 acres (53 ha) at an elevation of 162 feet (49 m) above mean sea level. It has one runway designated 15/33 with an asphalt surface measuring 3,499 by 50 feet (1,066 x 15 m). For the 12-month period ending July 28, 2011, the airport had 4,000 general aviation aircraft operations, an average of 10 per day. References External links Resources for this airport: FAA airport information for M90 AirNav airport information for M90 FlightAware airport information and live flight tracker SkyVector aeronautical chart for M90 USGS aerial image
Port lotniczy Bakersfield-Meadows Field

Port lotniczy Bakersfield-Meadows Field (IATA: BFL, ICAO: KBFL) – port lotniczy położony w Bakersfield, w Kalifornii, w Stanach Zjednoczonych. Linie lotnicze i połączenia United Express obsługiwane przez SkyWest (Denver, Houston-Intercontinental, Los Angeles, San Francisco) US Airways Express obsługiwane przez Mesa Airlines (Phoenix) Przypisy Linki zewnętrzne Informacje o lotnisku
Aeroportul Meadows Field

Aeroportul Meadows Field (IATA: BFL, ICAO: KBFL, FAA LID: BFL) este un aeroport din Oildale⁠(d), Comitatul Kern, California, Statele Unite ale Americii ce deservește zona Bakersfield. Aeroportul a fost tranzitat în 2020 de 167.866 de pasageri. Situat la o altitudine de 155 m, aeroportul dispune de 2 piste. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de 2 piste. Pista 12L/30R are suprafața de asfalt și dimensiunile 10.849 picioare × 150 picioare. Pista 12R/30L are suprafața de asfalt și dimensiunile 7.703 picioare × 100 picioare. Terminale Note Vezi și
Мідоус-Філд

Мідоус-Філд (англ. Meadows Field Airport) (IATA: BFL, ICAO: KBFL, FAA ідент. місц.: BFL) — аеропорт в окрузі Керн, який розташований за 5 км від центра міста Бейкерсфілд у Каліфорнії. Примітки