NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
University of Alabama

University of Alabama – amerykański uniwersytet publiczny z siedzibą w Tuscaloosa w stanie Alabama. Założono go 18 grudnia 1820 pod nazwą The University of the State of Alabama, a inauguracyjne otwarcie miało miejsce 18 kwietnia 1831. Miesiąc później studiowało tam 58 pierwszych studentów. Jesienią 2016 liczba studentów wynosiła 37 665. W 2017 w rankingu najlepszych uniwersytetów w Stanach Zjednoczonych uplasował się na 103. pozycji. Uczelniane drużyny sportowe noszą nazwę Alabama Crimson Tide i występują w NCAA Division I. Najbardziej utytułowaną jest drużyna futbolowa, która szesnaście razy zdobyła tytuł mistrzowski. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona uczelni (ang.)
Universidade do Alabama

A Universidade do Alabama (em inglês, University of Alabama, também conhecida por Alabama, UA e 'Bama) é uma universidade pública norte-americana localizada em Tuscaloosa, no Alabama. Fundada em 1831, a UA é a cabeça do Sistema Universitário do Alabama. A Universidade do Alabama oferece programas de estudo em 12 divisões acadêmicas até o Bacharelado, Mestrado, especialista em educação e doutorado. É a única faculdade pública de direito no Alabama. No outono de 2009, Alabama tinha um corpo estudantil superior a 29 mil estudantes. Quando foi presidida por Robert Witt, a faculdade cresceu muito por anos, apesar do menor número no índice de admitidos e do alto nível dentro da universidade. Ver também Alabama Crimson Tide football Stand in the Schoolhouse Door Referências Ligações externas Website oficial Website oficial dos atletas Alabama Maps Artigo sobre a Enciclopédio do Alabama na University of Alabama Fansite não-oficial
Університет Алабами

Університет Алабами (англ. University of Alabama) — американський університет, розташований в місті Таскалуса, штат Алабама. Є одним з найстаріших і найбільшим з університетів у штаті Алабама. Один з трьох університетів з системи університетів Алабами. Університет штату Алабама пропонує програми навчання по 13 академічним підрозділам, що ведуть до ступеня бакалавра, магістра, спеціаліста з освіти та докторськими ступенями. В університеті працює єдина юридична школа в штаті. Академічні програми, недоступні в інших місцях, в Алабамському університеті представлені докторськими програмами з антропології, бібліотечних та інформаційних дослідженнях, металургії, музиці, романських мов та соціальної роботи. Університет посідає перше місце серед державних установ і четвертий серед усіх університетів в 2012–2013 за національними заслугах вчених. Посилання Офіційний сайт Примітки
Bluff Hall

Bluff Hall is a historic residence in Demopolis, Alabama, United States. The original portion of the house is in the Federal style with later additions that altered it to the Greek Revival style. It was documented as part of the Historic American Buildings Survey in 1936, and added to the National Register of Historic Places in 1970. It serves as a historic house museum, with the interior restored to an 1850s appearance. History The house was built in 1832 by Allen Glover for his daughter, Sarah Serena Glover, and her husband, Francis Strother Lyon. The house was built by slaves. The Lyons used Bluff Hall as a townhouse; they also owned several outlying plantations. Bluff Hall was one of several homes built atop a limestone cliff overlooking the Tombigbee River, known as White Bluff, on land that Francis Lyon had purchased a few years earlier from the town commissioners of Demopolis. The house was altered in the 1840s with the addition of the two-story front portico and a large rear wing. The new rear wing contained the dining room and kitchen at ground level and two bedrooms on the second floor. This new construction also added the other Greek Revival details. The house remained in the Lyon family until 30 October 1907 when it was sold to A. R. Smith. The Smith family maintained it as a residence into the 1940s, though the upper floors were converted to apartments. The house was sold again in 1948 and continued as apartments. The Marengo County Historical Society purchased the house on 22 March 1967 in order to restore and convert it to a historic house museum. Description The house is a two-story brick structure, with portions covered by smooth stucco. The front portico features six two-story square columns, constructed in brick with a stucco finish. These columns are very similar to nearby Lyon Hall. The balcony under the portico spans the width of the entrance doors and is supported by wrought iron brackets. The double parlor in the interior features two columns that were an anniversary gift to the Lyons from the Whitfield family. The Whitfields lived nearby at Gaineswood. Gallery References
Bottle Creek Indian Mounds

Bottle Creek Indian Mounds (1BA2) is an archaeological site owned and monitored by the Alabama Historical Commission located on a low swampy island within the Mobile-Tensaw River Delta north of Mobile, Alabama, United States. It was occupied by the peoples of the Pensacola culture, a regional Mississippian culture variant, and is the largest site of the Mississippian culture on the central Gulf Coast. It is important to understanding the history and culture of the Mobile-Tensaw delta in late prehistoric times and was designated as a National Historic Landmark on March 10, 1995, making it one of only two such sites in Alabama (alongside Moundville Archeological Park). History The site was occupied between 1250 and 1550, and served as the focal point for interaction with other Mississippian culture areas along the coast and the interior of the Southeastern United States. It is located on Mound Island in the Mobile-Tensaw River Delta, north of present-day Mobile, and includes 18 platform mounds, the tallest being roughly 45 feet (14 m) high. Five of those eighteen mounds are arranged around the central plaza. It was the largest Mississippian chiefdom on the north-central Gulf Coast. It is difficult to reach by foot; however, it would have been easily accessed by dugout canoes, the primary mode of transportation of the peoples in the region. It lies near the confluence of the Tombigbee and Alabama rivers. The streams become a maze of branches and bayous at the head of Mobile Bay. The site was a ceremonial center for the Pensacola people, as well as a social, political, religious, and trade center for the Mobile Delta region and the central Gulf Coast. Bottle Creek site was first mapped in the 1880s, but its location in the middle of the delta, completely surrounded by swamp and hidden by immense cypress trees, made it inaccessible. This protected it from most of the plundering that occurred at similar sites in the Southeast. It was a ceremonial center for the Pensacola people and served as a gateway to their society despite its seemingly remote location. It was first professionally investigated in 1932 when David L. DeJarnette, of the Alabama Museum of Natural History, began his work there to determine if the site had a cultural relationship with Moundville, connected to the north by a river system. It was listed on the National Register of Historic Places in 1974. Access Due to their remote location, the site is only accessible to visitors via watercraft tours that depart from Stockton, Alabama. Tours depart daily and take about 4 hours by boat and 6–8 hours by canoe or kayak. Trips consist of a trip to and from Mound Island and interpretive discussions about the Mississippian culture peoples that lived at Bottle Creek, including their sport, food, culture and a visit to the top of the largest mound. See also List of National Historic Landmarks in Alabama References External links University of South Alabama Archaeology - Bottle Creek Alabama Indigenous Mound Trail - Bottle Creek Site
Montículos de Bottle Creek

Los Montículos de Bottle Creek es un sitio arqueológico propiedad y monitoreado por la Comisión Histórica de Alabama ubicado en una isla pantanosa baja dentro del delta del río Mobile-Tensaw al norte de Mobile, Alabama, Estados Unidos. Fue ocupado por los pueblos de la Cultura Pensacola, una variante de la Cultura Misisipiana y es el sitio misisipiano más grande de la costa central del Golfo. Fue designado como Hito Histórico Nacional el 10 de marzo de 1995, lo que lo convierte en uno de los dos únicos sitios de este tipo en Alabama (junto con el Sitio arqueológico de Moundville).​ Historia El sitio fue ocupado entre 1250 y 1550, y sirvió como punto focal para la interacción con otras áreas de la cultura misisipiana a lo largo de la costa y el interior del sureste de los Estados Unidos. Se encuentra en Mound Island en el delta del río Mobile-Tensaw, al norte de la actual Mobile, e incluye 18 montículos de plataforma, el más alto 45 pies (13,7 m) de alto. Cinco de esos dieciocho montículos están puestos alrededor de la plaza central. Era el cacicazgo misisipiano más grande en la costa norte-central del Golfo. Es difícil llegar a pie; sin embargo, habría sido de fácil acceso en canoas, el principal medio de transporte de los pueblos de la región. Se encuentra cerca de la confluencia de los ríos Tombigbee y Alabama. Los arroyos se convierten en un laberinto de ramas y pantanos en la cabecera de la Bahía de Mobile. El sitio era un centro ceremonial para la gente de Pensacola, así como un centro social, político, religioso y comercial para la región del Delta del Mobile-Tensaw y de la costa central del Golfo.​ El sitio de Bottle Creek se cartografió por primera vez en la década de 1880, pero su ubicación en el medio del delta, completamente rodeado por un pantano y oculto por inmensos cipreses, lo hacía inaccesible. Esto lo protegió de la mayoría de los saqueos que ocurrieron en sitios similares en el sureste. Era un centro ceremonial para la gente de LA Cultura Pensacola y servía como puerta de entrada a su sociedad a pesar de su ubicación aparentemente remota. Fue investigado profesionalmente por primera vez en 1932 cuando David L. DeJarnette, del Museo de Historia Natural de Alabama, comenzó su trabajo allí para determinar si el sitio tenía una relación cultural con Moundville, conectado al norte por un sistema fluvial.​ Fue incluido en el Registro Nacional de Lugares Históricos en 1974.​ Acceso Debido a su ubicación remota, el sitio solo es accesible para los visitantes a través de recorridos en motos acuáticas que salen de Stockton, Alabama. Los recorridos salen todos los días y duran unas 4 horas en barco y de 6 a 8 horas en canoa o kayak. Los viajes consisten en una travesía hacia y desde Mound Island y discusiones interpretativas sobre los pueblos de la Cultura Misisipiana que vivían en Bottle Creek, incluido su deporte, comida, cultura y una visita a la cima del montículo más grande.​ Referencias Enlaces externos Arqueología de la Universidad del Sur de Alabama - Bottle Creek Sendero del montículo indígena de Alabama - Sitio de Bottle Creek
Індіанські кургани Ботл-Крік

Індіанські кургани Боттл-Крік (1BA2) — археологічний об'єкт, що належить і контролюється Історичною комісією Алабами, розташований на низькому болотистому острові в дельті річки Мобіл-Тенсо на північ від Мобілу, штат Алабама, США. Він був зайнятий народами Пенсакольської культури, регіонального варіанту міссісіпської культури, і є найбільшим місцем міссісіпської культури на центральному узбережжі Мексиканської затоки. Це важливо для розуміння історії та культури дельти Мобіл-Тенсо в пізні доісторичні часи, і 10 березня 1995 року вона була визначена національною історичною пам'яткою, що робить її однією з двох таких місць в Алабамі (поряд із Маундвільським археологічним парком). Історія Це місце було зайнято між 1250 і 1550 роками та слугувало центром взаємодії з іншими культурними районами Міссісіпі вздовж узбережжя та внутрішньої частини південно-східної частини Сполучених Штатів. Він розташований на острові Маунд у дельті річки Мобіл-Тенсо, на північ від сучасного Мобілу, і включає 18 платформних курганів, найвищий з яких приблизно 45 футів (14 м) заввишки. П'ять із цих вісімнадцяти курганів розташовані навколо центральної площі. Це було найбільше вождівство Міссісіпі на північно-центральному узбережжі Мексиканської затоки. До них важко дійти пішки; однак до них можна було легко дістатися на каное, що є основним видом транспорту для людей у регіоні. Вони розташовані біля місця злиття річок Томбігбі та Алабама. Потоки перетворюються на лабіринт гілок і заплав у голові затоки Мобіл. Місце було церемоніальним центром для людей Пенсаколи, а також соціальним, політичним, релігійним і торговим центром для регіону дельта Мобіл та центрального узбережжя Мексиканської затоки. Місце Боттл-Крік вперше нанесли на карту в 1880-х роках, але його розташування в центрі дельти, повністю оточене болотом і приховане величезними кипарисами, робило його недоступним. Це захистило його від більшості пограбувань, які траплялися в подібних місцях на південному сході. Це був церемоніальний центр для людей Пенсаколи та слугував воротами до їхнього суспільства, попри його, здавалося б, віддалене розташування. Уперше його професійно дослідили в 1932 році, коли Девід Л. Дежарнетт з Музею природної історії Алабами розпочав там свою роботу, щоб визначити, чи мав цей об'єкт культурний зв'язок із Маундвілем, з'єднаним на північ річковою системою. Він був внесений до Національного реєстру історичних місць у 1974 році. Доступ Через віддалене розташування місце доступне лише для відвідувачів під час екскурсій на водних суднах, які відправляються зі Стоктона, штат Алабама. Екскурсії відправляються щодня і займають близько 4 годин на човні та 6–8 годин на каное чи байдарках. Поїздки складаються з поїздки на острів Маунд і з нього, а також розповідей про культуру міссісіпських народів, які жили в Боттл-Крік, включаючи їхній спорт, їжу, культуру та відвідування вершини найбільшого кургану. Див. також Список національних історичних пам'яток Алабами Список літератури Посилання Археологічний університет Південної Алабами — Ботл-Крік Стежка корінних жителів Алабами — Маунд-сайт Ботл-Крік
Bragg–Mitchell Mansion

The Bragg–Mitchell Mansion, also known as the Bragg–Mitchell House, is a historic house museum in Mobile, Alabama. It was built in 1855 by Judge John Bragg and is one of the most photographed buildings in the city as well as one of the more popular tourist attractions. The house has been attributed to John's brother, a local Alabama architect, Alexander J. Bragg. History John Bragg was born near Warrenton, North Carolina. He graduated from the University of North Carolina at Chapel Hill in 1824, where he studied law. He was admitted to the bar in 1830 and moved to Mobile in 1836, where he continued the practice of law. He was appointed judge to Alabama's 10th Judicial Circuit in 1842, later leaving that post after being elected to the 32nd United States Congress. He bought the property at 1906 Springhill Avenue on 10 May 1855 for the sum of $7500 and began construction of the house that continues to stand there today. Two notable events in the history of the mansion occurred during the American Civil War. The first was the cutting of all of the live oak trees on the property to give the Confederate defenders of Mobile free range to shell any approaching Union troops. The second event was the removal of all of the furnishings from the mansion during the war to Bragg's plantation in Lowndes County. That plantation and all of the furnishings were subsequently burned when Wilson's Raiders went through that area, the irony being that Mobile itself never became a battleground as had been anticipated. John Bragg died in Mobile on 10 August 1878 and was interred in Magnolia Cemetery. The house remained in the Bragg family until 1880 when it was bought by William H. Pratt. John's brother, Confederate General Braxton Bragg, is often credited with owning the property after John Bragg's death, but this is not the case. He was a frequent guest at the house during John Bragg's lifetime and he did live on the property for a short time after the Civil War, while supervising the construction of jetties at the mouth of Mobile Bay, however. The property passed through the Upham, Davis, and Wingate families before it was purchased by A.S. Mitchell in 1924. Description The house is two-stories and built on a T-shaped plan. The architecture is in the Greek Revival style with tall, spindly columns that are derivative of the Doric order around a three-sided veranda. The bracketed cornice indicates some Italianate influence, a fusion of stylistic elements that some have dubbed a "bracketed Greek Revival". It contains fourteen rooms, with seven of those being bedrooms. The ground floor features 15-foot (4.6 m) ceilings. References External links Bragg–Mitchell Mansion official site
Brisk & Jacobson Store

The Brisk & Jacobson Store is a historic Italianate-style commercial building in Mobile, Alabama. It was placed on the National Register of Historic Places on March 14, 1973. History The site that the Brisk & Jacobson Store building would eventually occupy was previously occupied by a two-story brick building, built by 1850. It housed Daniels, Eglin, and Company, dry goods merchants, from 1852 until 1865. In 1865 the property was purchased for $50,000 by Isaac Goldsmith, of Goldsmith, Frohlichstein, and Company. The new four-story building with a cast iron facade was completed in 1866. The facade was cast by Daniel D. Badger's Architectural Iron Works in New York City. The Isaac Goldsmith and William Frohlichstein business partnership had ended by 1867, Goldsmith had become president of the Mobile Commercial Savings Company and Frohlichstein had formed a new dry goods company known as Frohlichstein, Hahn and Company. The building was occupied by this firm, as well as by J. Brisk and Company. In 1869 J. Brisk and Company became Brisk & Jacobson, headquartered in Plainfield, New Jersey. It specialized in wholesale and retail men's apparel. The building continued as the Brisk & Jacobson Store until 1893. After that date a succession of commercial enterprises were housed there. References
Brooks High School (Alabama)

Brooks High School (BHS) is a public high school in Killen, Alabama, United States. It was established in 1908 and is part of the Lauderdale County Schools district. History The first Killen school was built in 1908 on what is now Jones Avenue and was moved to the present site of Brooks Elementary School in 1935. The tradition of Brooks High School began with the 1968–1969 school year, during which Brooks had an enrollment of 325 students in grades seven through 10. The modern school's enrollment is around 780 students in grades seven through 12. Notable alumni Freddie Roach — football player, assistant football coach for The University of Alabama Notable staff Harlon Hill — teacher and principal, NFL player References External links Official website Brooks High School (lcschools.org/bhs) at the Wayback Machine (archive index)
Brown Chapel A.M.E. Church (Selma, Alabama)

Brown Chapel A.M.E. Church is a church at 410 Martin Luther King Jr. Boulevard in Selma, Alabama, United States. This church was a starting point for the Selma to Montgomery marches in 1965 and, as the meeting place and offices of the Southern Christian Leadership Conference (SCLC) during the Selma Movement, played a major role in the events that led to the adoption of the Voting Rights Act of 1965. The nation's reaction to Selma's "Bloody Sunday" march is widely credited with making the passage of the Voting Rights Act politically viable in the United States Congress. It was added to the Alabama Register of Landmarks and Heritage on June 16, 1976, and later declared a National Historic Landmark on February 4, 1982. The structure sustained significant damage from termites and mold while it was unoccupied during the COVID-19 pandemic, and it was included on the National Trust for Historic Preservation's annual list of America's 11 Most Endangered Places in 2022. Description The Brown Chapel A.M.E. Church is located northeast of downtown Selma, on the east side of Martin Luther King Jr. Boulevard between St. Johns Street and Clark Avenue. It is a large masonry structure, built out of red brick with white stone trim. Stylistically it is basically Romanesque Revival, built in the shape of a Greek cross with Byzantine influences. Its facade has its entries recessed behind an arcade of three rounded arches, and is flanked by a pair of square towers topped by octagonal lanterns and cupolas. The only major exterior alteration is a functional addition to the rear, housing kitchen and other facilities. The church was built in 1908 to a design by A. J. Farley. Its congregation arose out of a combined African-American and white congregation of Methodists which separated by race in 1866. Its first sanctuary was built on this site in 1869. It is best known today for its role as the site of organizational meetings related to several major events in the Civil Rights Movement of the 1950s and 1960s. The Southern Christian Leadership Conference (SCLC), one of the principal organizations of civil rights activists, used the church as its Selma headquarters during protest activities organized in 1964 and 1965 that led to the eventual passage of the Voting Rights Act of 1965. See also List of National Historic Landmarks in Alabama Selma, 2015 film National Voting Rights Museum References
Iglesia AME de Selma

La Iglesia A.M.E de Selma es una histórica iglesia Episcopal Metodista Africana (AME) ubicada en el 410 de Martin Luther King Jr. Boulevard en Selma, Alabama, Estados Unidos. Esta iglesia fue un punto de partida para las marchas de Selma a Montgomery en 1965 y, como lugar de reunión y oficinas de la Conferencia Sur de Liderazgo Cristiano (SCLC) durante el Movimiento Selma, jugó un papel importante en los eventos que llevaron a la adopción de la Ley de derechos electorales de 1965. La reacción de la nación a la marcha del "Domingo Sangriento" de Selma es ampliamente reconocida por hacer que la aprobación de la Ley de Derechos Electorales sea políticamente viable en el Congreso de los Estados Unidos.​ Fue agregado al Registro de Monumentos y Patrimonio de Alabama el 16 de junio de 1976 y luego declarado Hito Histórico Nacional el 4 de febrero de 1982.​​ Historia La iglesia fue construida en 1908 según un diseño de AJ Farley. La congregación surgió de como resultado de la separación de metodistas afroamericanos y blancos que se separaron por raza en 1866. Su primer santuario fue construido en este sitio en 1869. Hoy en día es más conocido por su papel como sede de reuniones organizativas relacionadas con varios eventos importantes del Movimiento de Derechos Civiles de las décadas de 1950 y 1960. La Conferencia Sur de Liderazgo Cristiano (SCLC), una de las principales organizaciones de activistas de derechos civiles, utilizó la iglesia como su sede en Selma durante las actividades de protesta organizadas en 1964 y 1965 que llevaron a la eventual aprobación de la Ley de Derechos Electorales de 1965.​ Características La iglesia está ubicada al noreste del centro de Selma, en el lado este del bulevar Martin Luther King Jr. entre St. Johns Street y Clark Avenue. Es una gran estructura de mampostería, construida en ladrillo rojo con molduras de piedra blanca. Estilísticamente se trata de un Renacimiento básicamente románico, construido en forma de cruz griega con influencias bizantinas. Su fachada tiene sus entradas empotradas detrás de una arcada de tres arcos de medio punto, y está flanqueada por un par de torres cuadradas rematadas por faroles y cúpulas octogonales. La única alteración exterior importante es una adición funcional a la parte trasera, la cocina de la vivienda y otras instalaciones.​ Véase también Selma (2015) Museo e Instituto Nacional del Derecho al Voto Referencias Enlaces externos