NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Монастырок (Тернопольская область)

Монастырок (укр. Монастирок) — село в Бильче-Золотецкой сельской общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Географическое положение Село Монастырок находится на левом берегу реки Серет, притоке Днестра. Выше по течению на расстоянии в 3 км расположено село Бильче-Золотое, ниже по течению на расстоянии в 4 км расположено село Голограды, на противоположном берегу — село Блищанка. История 1600 год — первое упоминание о селе. Когда в 1960-е годы строили Касперовскую ГЭС — самую мощную в Тернопольской области — во время строительства отселили немало людей. Им пришлось разобрать хаты, вывезти строительный мусор, засыпать колодцы, забрать с кладбищ останки родных. В 1992 г. селу возвращено историческое название — Монастырок. До 2020 года село входило в Борщёвский район. Население Население по переписи 2001 года составляло 265 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Примечания
Монастирок (Чортківський район)

Монастиро́к — село в Україні, Тернопільська область, Чортківський район, Більче-Золотецька сільська громада. (до 1992 року Міжгір'я). Розташоване на річці Серет, на півдні району. У радянські часи було перейменоване на Міжгір'я. Підпорядковувалося Більче-Золотецькій сільраді. Населення — 205 осіб (2017). Географія Село Монастирок розташоване на лівому березі річки Серет, вище за течією на відстані 3 км розташоване село Більче-Золоте, нижче за течією на відстані 4 км розташоване село Голігради, на протилежному березі — село Блищанка. Село знаходиться на відстані 386 км від Києва, 93 км — від обласного центру міста Тернополя та 15 км від міста Борщів. Історія Поблизу Монастирка виявлено археологічні пам'ятки пізнього палеоліту, ранньої залізної доби, черняхівської та давньоруської культур. Перша писемна згадка — 1600 року, коли польські маґнати Потоцькі заснували монастир; збереглися руїни (нині триває відбудова). Діяли «Просвіта» та інші товариства. До 19 липня 2020 р. належало до Борщівського району. З 12 вересня 2016 р. належить до Більче-Золотецької сільської громади. Населення За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 263 особи. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Пам'ятки Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього (18 ст.; у ній зберігається чудотворна ікона Матері Божої), символічна Хресна дорога. Пам'ятка природи місцевого значення печера «Язичницька» (печера-храм дохристиянського часу, довжиною 28 м, пл. 50 м²), поблизу якої розташований язичницький жертовник. Освіта Працюють загальноосвітня школа І ступеня, бібліотека. Культура Народна культура Село розташоване у етнографічному регіоні Західне Поділля. У селі є особливий вид жіночої сорочки - перегинкова сорочка, що за способом крою є сорочкою без плечових швів. Традицію вбирання хрестів Хресної дороги в селі наказом Міністерства культури України від 26.03.2026 № 417 внесено до Національного переліку елементів нематеріальної культурної спадщини України. Традиція згадується ще у 18 столітті. Найбільші сільські родини здавна опікуються 14 великими хрестами Хресної дороги. Дійство відбувається напередодні храмового свята Воздвиження Чесного Животворчого Хреста. Головні виконавиці обряду — неодружені дівчата, представниці 14 родин. Кожна з них вбирає "свій" хрест квітами, пахучим зіллям, стрічками. Світлини Див. також Поділля Подоляни Подільський говір Примітки Література Гавюк М., Уніят В. Монастирок // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 557. — ISBN 966-528-199-2. Особливості оборонних церков Галичини [Текст] : [описано храми Тернопільщини з вираженими фортифікаційними рисами] / Л. Я. Чень // Будівництво України. — 2015. — № 5. — С. 2-11. Посилання http://www.castles.com.ua/mega.html [Архівовано 31 жовтня 2020 у Wayback Machine.] http://ukraine.kingdom.kiev.ua/region/19/monastyrok.php [Архівовано 27 лютого 2020 у Wayback Machine.]
Монумент Славы (Полтава)

Монумент Славы (встречается также название Колонна Славы) — памятник монументального искусства начала XIX века в центре Круглой площади в Полтаве (Украина). Установлен в честь победы русской армии над войсками шведского короля Карла XII в Полтавской битве. Одна из главных достопримечательностей центра Полтавы. История памятника Сооружен в 1806—1811 гг. в честь 100-летия Полтавской битвы. Авторы памятника — архитектор Ж. Тома де Томон, скульптор Ф. Ф. Щедрин. В основу памятника положены два первоначальных эскиза, выполненных полтавским губернским архитектором М. А. Амвросимовым, в виде колонны, увенчанной орлом, по образу триумфальных колонн, которыми отмечались победы в древнем Риме. Фундамент будущего памятника заложен 27.06.1804 года. Эскизы М. А. Амвросимова отослали на рассмотрение в Академию искусств в Петербург, где их поручили доработать архитектору Ж. Тома де Томону. Хотя, надпись на памятнике гласит, что он «окончен в 1809 году», открытие произошло 27.06.1811 года. Монумент представляет собой чугунную тосканскую колонну на гранёном постаменте, увенчанную позолоченным бронзовым орлом с лавровым венком в клюве и стрелами в когтях, обращённый в сторону поля Полтавской битвы. Колонна была отлита на Луганском литейном заводе. Кирпичная колонна одета в четыре чугунных кожуха, швы между которыми прикрыты тремя поясами в виде венков из дубовых листьев. Колонна установлена на кубическом гранитном постаменте, который стоит на ступенчатом стилобате в форме четырёхгранного бастиона, в основу которого вмонтированы 18 пушек — трофеев Полтавской битвы (10 — из Полтавской крепости, 8 — из Переволочной). Верхняя площадка ограждена литой чугунной решёткой, декоративные стойки которой выполнены в виде вложенных в ножны мечей, обёрнутых клинком к земле, что символизировало окончание военных действий. Пьедестал колонны украшен бронзовыми горельефными композициями из доспехов и знамён с римской военной атрибутикой. В центре композиции с юго-восточной и северо-западной сторон — большие бронзовые кольца в виде змей, держащих себя за хвост — так называемые «кольца возвращения» — аллегория вечности и повторяемости мира. Высота колонны вместе с капителью 10,35 метра, орла с полусферой — 2,11 метра, размах крыльев орла — около 3 метров, нижний диаметр колонны — 1,84 метра, верхний — 1,3 метра. Монумент был повреждён во время Великой Отечественной войны. Реставрирован в 1953 г. Летом 2014 года на вершине памятника был установлен флаг Украины. Чуть позже к нему был добавлен красно-чёрный флаг УПА. Вандализм Во второй половине XX и в начале XXI века памятник неоднократно подвергался актам вандализма. Чаще всего похищались барельефы, бронзовые щиты возле колонны, части ограждения и т. д. В 2024 году монумент был облит краской. Акт вандализма был совершён жительницей Украины по фамилии Петушинская, называющей себя художницей. Ссылки
Morozowicze (Ukraina)

Morozowicze (ukr. Морозовичі) – wieś na Ukrainie w rejonie włodzimierskim obwodu wołyńskiego. Historia Gniazdo rodziny Mrozowickich herbu Prus III. Pod koniec XIX w. wieś w gminie Grzybowica (Hrybowica), w powiecie włodzimierskim. Do 2020 w rejonie iwanickim. Zobacz też Mrozowice Przypisy Linki zewnętrzne Morozowicze, wś, pow. włodzimierski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 353 . Морозовичі (Morozowicze) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Morozovîci, Ivanîci

Morozovîci (în ucraineană Морозовичі) este localitatea de reședință a comunei Morozovîci din raionul Ivanîci, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Morozovîci era vorbitoare de ucraineană (98,6%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,29%). Note
Морозовичи (Волынская область)

Морозовичи (укр. Морозовичі) — село в Поромовской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Иваничевский район. Код КОАТУУ — 0721183301. Население по переписи 2001 года составляет 929 человек. Почтовый индекс — 45314. Телефонный код — 3372. Занимает площадь 6,3 км². Ссылки Морозовичи на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Морозовичі (Володимирський район)

Моро́зовичі — село в Україні, у Поромівській громаді Володимирського району Волинської області. Населення становить 929 осіб. Географія У селі бере початок річка Вовчок. Село розташоване на правому березі Західного Бугу. Історія У 1906 році село Грибовицької волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 20 верст, від волості 8. Дворів 43, мешканців 376. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Поромівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Іваничівського району, село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 921 особа, з яких 446 чоловіків та 475 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 928 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки На захід від села знаходиться загальнозоологічний заказник місцевого значення Прибужжя. Примітки Інтернет-посилання Погода в селі Морозовичі [Архівовано 3 вересня 2014 у Wayback Machine.]
Morozivka (Mîkolai-Pole), Zaporijjea

Morozivka (în ucraineană Морозівка) este un sat în comuna Mîkolai-Pole din raionul Zaporijjea, regiunea Zaporijjea, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Morozivka era vorbitoare de ucraineană (96,02%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,98%). Note
Морозовка (Запорожская область)

Моро́зовка (укр. Морозівка) — село, Николай-Польский сельский совет, Запорожский район, Запорожская область, Украина. Код КОАТУУ — 2322187205. Население по переписи 2001 года составляло 176 человек. Географическое положение Село Морозовка находится на правом берегу реки Сухая Сура, выше по течению на расстоянии в 3 км расположено село Николай-Поле, ниже по течению на расстоянии в 1 км расположено село Широкое (Солонянский район). История 1870 год — дата основания. Примечания
Морозівка (Запорізький район)

Моро́зівка (в минулому — Нейгохфельд) — село в Україні, у Широківській сільській громаді Запорізького району Запорізької області. Населення становить 176 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Миколай-Пільська сільська рада. Географія Село Морозівка знаходиться на правому березі річки Суха Сура, вище за течією на відстані 3 км розташоване село Миколай-Поле, нижче за течією на відстані 1 км розташоване село Широке Дніпровського району Дніпропетровської області. Природні ландшафти долини р. Суха Сура за околицею села в результаті багаторічної господарської експлуатації (надмірний випас худоби, сінокосіння і т. п.) зазнали значної трансформації. Крім того, на річці створено кілька ставків. В результаті був порушений гідрологічний режим, русло річки замулилось і вона втратила свою минулу повноводність, а на окремих ділянках щорічно на довгий час пересихає, що, можливо, послужило причиною назви річки. Не зважаючи на суттєвий антропогенний вплив на прилеглій до с. Морозівка долині з вибалками збереглись ділянки цілинного степу і природної заплавної рослинності, де досі зустрічаються раритетні види рослин і тварин. Зокрема тут зареєстровано 4 види рослин, занесених до Червоної книги України (горицвіт волзький, брандушка різнокольорова, шафран сітчастий, ковила волосиста) і 7 видів рослин, занесених до Червоного списку Запорізької області (ефедра звичайна, мигдаль степовий, астрагал пухнастоцвітий, горобинець волосистий барвінок трав'яний, півники маленькі, півники солелюбні), а також 4 види тварин, занесених до Червоної книги України (подалірій, ксилокопа звичайна, полоз жовточеревий, сліпак подільський). Під час сезонних міграцій в долині, у тому числі на ставках, зупиняються на відпочинок зграї та окремі особини водоплавних, навколоводних (гуси, качки, мартини, кулики), соколоподібних, горобцеподібних та інших груп птахів. Взагалі по р. Суха Сура проходить паралельний Дніпру досить потужний міграційний шлях птахів. Історія Станом на 1886 у німецькій колонії Нейгохфельд (Морозове) Миколайфельдської волості Катеринославського повіту Катеринославської губернії, мешкало 107 осіб, налічувалось 28 дворових господарств, існували молитовний будинок менонітів і школа. 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Широківської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Запорізького району(1965-2020), село увійшло до складу новоутвореного Запорізького району. Галерея Примітки Посилання Погода в селі Морозівка [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Moskalivka, Ternopil Oblast

Moskalivka (Ukrainian: Москалівка) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Lanivtsi urban hromada. Until 2020, it was the center of the Moskalivka village council, which also had the village of Plyska under its jurisdiction. Near Moskalivka there were the hamlets of Vidvid, Virlia, Zakhrystia, and Zelena Krynytsia, now uninhabited. History The first written mention was made on September 8, 1582, in the document Historical and Statistical Descriptions of the Volyn Eparchy as the estate of Knyaz Voivode Trotskyi. On July 17, 2020, as a result of the administrative-territorial reform and liquidation of the Lanivtsi Raion, the village became part of the Kremenets Raion. Religion Church of Saint Demetrius of Thessalonica (1791, wooden with a bell tower), Chapel (19th century, rebuilt in 2002). Famous people Ivan Marchuk (b. 1936) is a Ukrainian painter, People's Artist of Ukraine (2002), laureate of the Taras Shevchenko National Prize of Ukraine (1997). References Sources (in Ukrainian) С. Бойчук, Б. Мельничук, Москалівка // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 566. — ISBN 966-528-199-2. (in Ukrainian) С. Бойчук, Б. Мельничук, Б. Петраш, Москалівка // Ternopil Oblast. History of cities and villages: in 3 v. / Ternopil: "Terno-graph", 2014, V. 2: Г—Л, S. 655–666. — ISBN 978-966-457-228-3. "Moskalówka (4)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 6. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1885. p. 704.
Moskalówka (rejon krzemieniecki)

Moskalówka (ukr. Москалівка) – wieś na Ukrainie w rejonie krzemienieckim należącym do obwodu tarnopolskiego. Do 2020 w rejonie łanowieckim. We wsi urodził się Iwan Marczuk, ukraiński malarz. Przypisy Linki zewnętrzne Moskalówka 2.) M., wś, pow. krzemieniecki, gm. Białozórka, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 355 . Moskalówka na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Moskalivka, Lanivți

Moskalivka (în ucraineană Москалівка) este localitatea de reședință a comunei Moskalivka din raionul Lanivți, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Moskalivka era vorbitoare de ucraineană (99,48%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Москалевка (Тернопольская область)

Москалевка (укр. Москалівка) — село в Лановецкой городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. Основано в 1582 году. До 2020 года входило в Лановецкий район. Код КОАТУУ — 6123884801. Географическое положение Село Москалевка находится на расстоянии в 1,5 км от села Плиска и в 2,5 км от села Белозирка. Население Население по переписи 2001 года составляло 582 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Moskalivșciîna (Ielîseienkove), Sumî

Moskalivșciîna (în ucraineană Москалівщина) este un sat în comuna Ielîseienkove din raionul Sumî, regiunea Sumî, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Moskalivșciîna era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Журавлиное (Сумская область)

Журавлиное (укр. Журавлине; до 2024 года — Москалевщина) — село, Садовский сельский совет, Сумский район, Сумская область, Украина. Код КОАТУУ — 5924786804. Население по переписи 2001 года составляло 55 человек. Географическое положение Село Москалевщина находится на берегу реки Сухоносовка, выше по течению на расстоянии в 1 км расположено село Никонцы, ниже по течению на расстоянии в 0,5 км расположен посёлок Сад. На реке несколько запруд. Рядом проходит автомобильная дорога Н-07. Примечания
Журавлине (Сумський район)

Журавли́не (до 2024 року — Москалі́вщина) — село в Україні, у Садівській сільській громаді Сумського району Сумської області. Населення становить 55 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Садівська сільська рада. Назва 19 вересня 2024 року Верховна Рада підтримала перейменування села Москалівщина на Журавлине. 26 вересня 2024 року перейменування набуло чинності. Географія Село Журавлине знаходиться на березі річки Сухоносівка, вище за течією на відстані 1 км розташоване село Никонці, нижче за течією на відстані 0,5 км розташоване селище Сад, на другому березі річки знаходилося об'єднане з Москалівщиною в 1980-х роках село Липовий Яр. На річці кілька гребель. Поруч проходить автомобільна дорога Н07. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 723-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області» увійшло до складу Садівської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Сумського району(1923—2020), село увійшло до складу новоутвореного Сумського району. Населення Відповідно до перепису населення СРСР, станом на 17 грудня 1926 року, чисельність населення ради становила 170 осіб, з них, за статтю: чоловіків — 84, жінок — 86, переважна національність — українська. Кількість господарств — 36. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Журавлине [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Moskalenka, Henicesk

Moskalenka (în ucraineană Москаленка) este un sat în așezarea urbană Partîzanî din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Moskalenka era vorbitoare de ucraineană (53,47%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (36,42%). Note
Москаленко (село)

Москаленко (укр. Москаленка) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 346 человек. Почтовый индекс — 75553. Телефонный код — 5534. Код КОАТУУ — 6522155703. Ссылки Москаленко на сайте Верховной рады Украины
Москаленка

Москале́нка — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 346 осіб. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Примітки Посилання Погода в селі Москаленка [Архівовано 10 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Cinema Park (кінотеатр, Одеса)

Кінотеа́тр «Cinema Park» (до 2017 року — «Москва», з 2017 по 2022 роки — «Кінотеатр у парку Горького»)— однозальний кінотеатр, який розташований у місті Одеса, у Хаджибейському районі у парку імені Марка Твена, на сьогоднішній день є кінотеатром із найбільшим екраном в Одеській області. Загальна інформація Кінотеатр «Cinema Park» було відчинено після реконструкції 1 вересня 2001 року. Кінотеатр належить українському бізнесмену Артему Вознюку. У медіахолдинг «Просто» Вознюка входили: одеські кінотеатри «Родина», «Зоряний», «Москва», мережа «Одеса-Кіно» в м. Київ, «КіноСтанція» в м. Дніпропетровськ, журнали «Афіша Одеси», радіостанції «Просто Раді. О», «Народне Радіо», концертна агенція «Ей Сі Ей» та інш. Характеристика кінотеатру Розмір екрану: 19,5 м х 8 м, Розмір глядацької зали: 33 м х 23 м, Відстань між рядами: 17 рядів, 595 місць, Проекційне обладнання фірми Kinoton (Німеччина), Акустичне обладнання фірми Electro-Voice, Система цифрової обробки звуку фірми Dolby Digital Surround Ex, яка функціонує згідно з акустичними вимогами «Dolby Laboratories Inc». Зал оснащено звукопоглинальними панелями. У кінотеатрі функціонує професійна система вентиляції та кондиціювання фірми Mitsubishi. Події У жовтні 2017 року з кінотеатру «Москва» зняли вивіску. Як каже власник закладу Артем Вознюк — це було зроблено під тиском активістів і погрозами підпалу. При цьому активіст Юрій Козаріз заперечує, що погрожував підпалом. Див. також Одеса-Кіно (мережа кінотеатрів) Примітки Посилання Кінотеатр «Сінема Парк» Одеса — кіно
Adrianiwka

Adrianiwka (ukrainisch Адріанівка; russisch Адриановка Adrianowka; deutsch Rosenfeld oder „Nr. 8“ - bis 2024 Moskowka/ukrainisch Московка) ist ein Dorf im Norden der ukrainischen Oblast Saporischschja mit etwa 400 Einwohnern (2001). Das 1780 als „Kolonie Nr. 8“ bzw. Rosenfeld von deutschen Siedlern gegründete Dorf wurde 1942 nach dem durch das Dorf fließenden Fluss in Moskowka umbenannt. Am 19. September 2024 wurde das Dorf mit Wirkung vom 26. September 2024 durch Beschluss der Werchowna Rada im Rahmen der Derussifizierungskampagne in der Ukraine nach dem russischen Einmarsch in der Ukraine 2022 auf den heutigen Namen Adrianiwka umbenannt. Die Ortschaft liegt am Ufer der Mokraja Moskowka (Мокрая Московка), einem 62 km langen, linken Nebenfluss des Dnepr, 16 km südöstlich vom ehemaligen Rajonzentrum Wilnjansk und 43 km östlich vom Oblastzentrum Saporischschja. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Mychajlo-Lukaschewe, bis dahin bildete es zusammen mit den Dörfern Blahowischtschenske (Благовіщенське), Wesseliwske (Веселівське), Mykilske (Микільське), Rajske (Райське) und Ukromne (Укромне) die gleichnamige Landratsgemeinde Moskowka (Московська сільська рада/Moskowska silska rada) im Süden des Rajons Wilnjansk. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Saporischschja. Einzelnachweise
Moskovka, Vilneansk

Moskovka (în ucraineană Московка) este localitatea de reședință a comunei Moskovka din raionul Vilneansk, regiunea Zaporijjea, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Moskovka era vorbitoare de ucraineană (92,41%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,59%). Note