Catedral de Borís i Gleb (Txerníhiv)

La catedral de Borís i Gleb (en ucraïnés: Собор Бориса й Гліба), també coneguda com a catedral de Borisohlibski, era una de les catedrals ortodoxes ucraïneses de Txerníhiv. La catedral, dedicada als prínceps Borís i Gleb, data de l'era anterior a l'Imperi mongol i és al costat de la catedral de la Transfiguració. Geografia La catedral és en l'óblast de Txerníhiv. Història La construcció de l'església, l'ordenà David Sviatoslavich el 1120, i hi fou soterrat el 1123. La catedral es va construir en el lloc d'un edifici més antic, com ho demostren les restes dels fonaments de l'edifici. Després de ser saquejada pels mongols sota el comandament de Batu Kan el 1239, la restauraren en la segona meitat del segle xiii. La catedral de Borís i Gleb va sofrir danys i es va reconstruir algunes vegades al llarg de la seua existència. Va patir danys el 1611 durant la conquesta de Txerníhiv per la República de les Dues Nacions (Polònia i Lituània). A començament del segle xvii, els polonesos reconstruïren l'edifici com a església dominicana. En el segle xvii també s'hi va afegir una rotonda nàrtex octogonal a la façana occidental en estil barroc ucraïnés. A començament del segle xviii, per ordre del hetman Ivan Mazepa, Philipp Jacob Drentwett d'Augsburg va realitzar les portes reials d'argent de l'església. Des del 1923, la comissió per a la liquidació dels monestirs s'interessà per la propietat del temple. Però els historiadors volgueren protegir el monument, en especial a la fi dels anys 1920, quan es va crear la reserva estatal historicocultural. Després de llargs controls, a l'abril del 1930 se'n retiraren 14 campanes. L'església va sofrir importants danys durant la Segona Guerra Mundial: les voltes es van esquerdar durant els bombardeigs i els incendis van destruir els sòls de fusta. En els anys 1952-1958, la van restaurar segons el projecte de M. V. Jolostenko. Els frescs de les parets a penes han sobreviscut fins als nostres dies. La catedral és en la llista del Patrimoni Mundial de la UNESCO des del 1989. El museu de la reserva de l'antiga Txerníhiv és en el territori de l'església, en què també se celebren concerts de música sacra. Arquitectura La catedral és un edifici de rajola amb planta rectangular que s'estén en direcció oest-est, amb un disseny típic d'una església en creu inscrita basada en el model romà d'Orient. Sis pilars divideixen l'estructura en tres naus amb tres absis a l'est. A l'oest hi ha un nàrtex davant l'església. Les naus longitudinal i transversal són cobertes amb voltes de canó, els extrems dels quals estan dissenyats com a frontons circulars de tres nivells als costats nord, oest i sud. Els sostres de canó es coronen per una cúpula damunt el creuer central. Els frontons redons, alineats amb la cúpula, corresponen en ample al seu diàmetre. La façana s'estructura amb pilastres i mitges columnes integrades. Els capitells de les columnes estan decorats amb relleus amb adorns vegetals i trenats, i amb animals i criatures mítiques disposades en parelles. Les finestres estretes i altes travessen la façana, que també està dividida en petits nínxols de dos nivells en la meitat superior. Davall les cornises de la cúpula i de les teulades de l'absis i en la línia de base dels frontons redons discorren els frisos en forma d'arcs de mig punt. Les característiques arquitectòniques permeten als investigadors suposar que el temple el va realitzar un equip d'arquitectes convidats del nord d'Itàlia que van treballar a Txerníhiv en l'època de Vladímir II Monòmac. Galeria Referències