NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Украинска академия за печат

Украинска академия за печат (на украински: Українська академія друкарства), до 1994 г. Украински полиграфически институт „Иван Федоров“, е единственото автономно висше училище в Украйна, което обучава специалисти по печатарство и издателско дело. История Украинският полиграфически институт е създаден през 1930 г. в Харков, като съчетава печатните отдели на Киевския, Харковския и Одеския художествени институти. След няколко години институтът прераства в образователна и печатарска фабрика. Н. А. Скрипник, който включва инженерно-технологични, инженерно-икономически и арт-дизайнерски факултети. В допълнение, системата на завода за правата на факултетите включва техническо училище, дневни и вечерни работнически факултети в Харков, и вечерна работа в Киев. Структура Структурата на Академията включва: 5 факултета с 20 отдела; Кримски институт за информационни и печатни технологии; Полиграфска колегия; подготвителен отдел; компютърен център; образователен отдел; издателска къща; изследователско звено със съответните научни лаборатории и отдела за следдипломна и докторантура; специализиран научен съвет от защитата на кандидатски и докторски дисертации; катедра „Международни отношения, образователна и производствена и експериментална печат“. Кампуси Факултет по издателство, печат и информационни технологии (ул. „Подголоско“, 19) Факултет по медийна комуникация и предприемачество (ул. „Подголошко“ 19) Факултет по компютърно-графично инженерство (ул. „Подголоско“, 19) Факултет за дистанционно обучение (кореспонденция) (ул. Подвална, 17) Факултети Факултет по издателство, печат и информационни технологии (ул. Подголоско, 19) Факултет по медийни комуникации и бизнес (ул. Подголоско, 19) Факултет по компютърно-печатна техника (ул. Подголоско, 19) Факултет по преквалификация и повишаване на квалификацията (ул. Подвална, 17) Факултет по дистанционно обучение (кореспонденция) (ул. Подвална, 17). Факултет по компютърно печатане Приложна механика Компютърни опаковъчни системи Компютъризирани печатни производствени комплекси Автоматизация и компютърно-интегрирани технологии Автоматизирано управление на процеса Компютърно интегрирани технологични процеси и производство Факултет по издателство и печат и информационни технологии Издателство и печат Технологии за печатните медии Компютърна технология за печатане на опаковки Компютърни технологии и системи на издателската и печатарската промишленост Електронни мултимедийни технологии Графичен дизайн Анимация и мултимедиен дизайн Дизайн на книгата на автора Изящно изкуство, декоративно изкуство Изкуство на книгата, дизайн и декорация= на публикациите Стативна графика Компютърни науки Информационни системи и технологии Факултет по медийна комуникация и предприемачество журналистика Книги и медийно производство реклама Управление на финансовата маркетинг Информация, библиотека и архиви Документация и информационни дейности Библиотека и книгоиздаване Известни възпитаници Аксинин, Александър Дмитриевич Будз, Иван Федорович Ковалчук, Виктория Владимировна Курсанова, Марина Викторовна Лазаренко, Едуард Тимофеевич Ихор Охирко Външни препратки Официален сайт на Украинската академия за печат
Ukrainische Druckakademie

Die Ukrainische Druckakademie (ukrainisch Українська академія друкарства Ukrajinska akademija drukarstwa) in Lwiw ist die einzige autonome Universität in der Ukraine, die Spezialisten für Medientechnologie und Druck ausbildet. Ungefähr 200 Wissenschaftler arbeiten in 20 Abteilungen. Als Mitglied der International Association of Polygraph Educational Institutions beteiligt sich die Akademie an der Schaffung eines einzigen europäischen Bildungsraums für die Vorbereitung von Spezialisten für Verlage und Druck und arbeitet mit Bildungseinrichtungen und Druckereien in europäischen Ländern zusammen. Die Akademie unterhält Verbindungen zu folgenden Bildungseinrichtungen: Oxford Brooks University, Universitäten Leipzig und Bergen, Polytechnische Universität Warschau, Moskauer Staatliche Universität für Druckwesen, Kooperationsvereinbarungen mit Heidelberg, Man-Roland, Adast, Colbus ". Zur Modernisierung der Bildung wurde der Ukrainischen Druckakademie der Ehrentitel "Leader of Modern Education" verliehen. Partnerschaften Die Akademie bildet Fachleute aus 20 Spezialgebieten mit einem Ausbildungsabschluss für einen Juniorspezialisten, einen Bachelorspezialisten, einen Spezialisten und einen Masterabschluss aus. Derzeit studieren an der Akademie 6600 Studenten aller Bildungsformen. Weblinks Ukrainische Druckakademie (englisch und ukrainisch) Ukrainian Academy of Printing (englisch) Ukrainische Druckakademie Ukrainische Druckakademie
Académie ukrainienne de presse

L’Académie ukrainienne de presse est un établissement d'enseignement supérieur autonome en Ukraine qui forme des spécialistes des technologies des médias, de l'impression et de l'édition. Activité internationale Selon les accords conclus, l'Académie ukrainienne de presse coopère avec les principaux établissements d'enseignement supérieur européens. L'un des axes de cette collaboration est la formation par le programme de double diplôme.[source insuffisante] Notes et références Liens externes (ru) Site officiel Ukraine Academy of Printing sur wikimapia.org Portail des universités Portail de l’Ukraine
Ukraińska Akademia Drukarstwa

Ukraińska Akademia Druku (ukr. Українська академія друкарства, do 1994 r. – Ukraiński Instytut Poligraficzny im. Iwana Fedorowa) – ukraińska uczelnia we Lwowie. Jest jedyną autonomiczną instytucją szkolnictwa wyższego na Ukrainie, która kształci specjalistów w zakresie wydawnictwa, druku i handlu książkami, innych dziedzin gospodarki Ukrainy. Historia Ukraiński Instytut Poligraficzny został założony w 1930 r. w Charkowie poprzez połączenie działów drukarskich w Kijowie, Charkowie i Odeskich Instytutach Sztuki. W ciągu kilku lat instytut wyrósł na placówki edukacyjne i drukarskie. Kampusy i budynki Główny budynek we Lwowie, ulica Pidholosko, 19 Wydział Wydawnictwa, Poligrafii i Technik Informacyjnych (ul. Pidholosko, 19) Wydział Ekonomii i Nauki o Książce (ul. Pidholosko 19) Wydział Informatyki i Poligrafii (ul. Pidholosko, 19) Dział przygotowawczy (ul. Pidholosko 19) Krymski Instytut Technologii Informacyjnych i Poligraficznych (Simpheropol, Pushkina.st, 35) Lwowska Drukarnia Kolegium (Lwów, Mytna, 1) Departament Pracy z firmami i instytucjami zagranicznymi Departament Pracy z Zagranicą Biblioteka naukowa i techniczna Wydawnictwo UAP Drukarnia doświadczalna i szkoleniowa Centrum Szkoleniowo-Demonstracyjne firmy „Heidelberg” Wydział Inżynierii na Komputerach Kierunki i specjalności: Komputerowo zintegrowane procesy technologiczne i produkcja Mechanika inżynierska Technologia budowy maszyn (technologia inżynieryjna) Maszyny do pakowania i technologia Maszyny drukarskie i systemy automatyczne Automatyzacja i komputerowe technologie zintegrowane Zautomatyzowana kontrola procesu technologicznego Wydział Wydawnictwa, Poligrafii i Technik Informacyjnych Kierunki i specjalności: Publikowanie i drukowanie Wydrukowano edycje technologii Technologia opracowywania, produkcji i projektowania opakowań Technologie komputerowe i systemy wydawania i produkcji poligraficznej Technologia elektronicznych wydań multimedialnych Materiały do publikacji i produkcji poligraficznej Sztuka Sztuki piękne i stosowane Gospodarka Ekonomiczno-biznesowa Kierunki i specjalności: Dziennikarstwo Publikowanie i edycja Reklama i public relations Ekonomia i przedsiębiorczość Ekonomia przedsiębiorstwa Rachunkowości i audytu Marketing Handel Rektorzy 1945 – 1952 – S. Yu Keller 1952 – 1973 – V.G. Shpits 1973 – 1989 – G. D. Tołstoj 1989 – 2003 – C. M. Gunko 2003 – B.V. Durnyak Wykładowcy Afanasyєva Olesya Yuriy-Justinivna Gavenko Svitlana Fedorivna Ihor Ohirko Ovsyak Volodymyr Kazimirovich Paliga Eugen Mykolajovich Pasichnik Mikhailo Stepanovich Pasika Wiaczesław Romanowicz Pashulya Petro Luk’yanovich Pitch Volodymyr Markovich Polyudov Oleksandr Mikolajovich Regey Ivan Ivanovich Ukraińska akademia drukarstwa jest uniwersytetem, zabytkowy budynek zlokalizowaną/ym przy ul. Podwale we Lwowie Linki zewnętrzne Ukraińska Akademia Drukarstwa Ukraińska Akademia Drukarstwa Ukraińska Akademia Drukarstwa. pol-ukr.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2019-02-18)].
Ukrainisches Haus

Das Ukrainische Haus (ukrainisch Український дім/Ukraiinskyj dim) in Kiew ist das größte Kulturhaus der Ukraine. Das Staatsunternehmen „Zentrum für geschäftliche und kulturelle Zusammenarbeit – Ukrainisches Haus“, so die offizielle Bezeichnung, liegt am Chreschtschatyk Nr. 2 am Europäischen Platz im Rajon Schewtschenko im Zentrum Kiews. Verwendung Im fünfgeschossigen Kulturzentrum mit einer gesamten Gebäudefläche von 17.550 m² werden große Kunstausstellungen, Kongresse, Tagungen, internationale und nationale Wettbewerbe, Festivals, Konzerte klassischer und moderner Musik durchgeführt. Geschichte Der Vorgängerbau war ein nach Plänen des Kiewer Architekten Andrei Iwanowitsch Melenski zwischen 1802 und 1805 aus Holz erbautes klassizistisches Theatergebäude. Dieses erste Kiewer Theater wurde 1851 wegen Baufälligkeit abgerissen. Das heutige Gebäude wurde zwischen 1978 und 1982 vom Architektenteam um Wadym Iwanowytsch Hopkalo erbaut und am 26. Mai 1982 eröffnet. Es war bis 1993 ein Museum und ab dem 2. April 1993 wurde es zum Kulturzentrum umfunktioniert. Die Architekten erhielten 1985 für den Bau des Hauses den Taras-Schewtschenko-Preis. Während des Euromaidan diente das Haus bis zu seiner Stürmung in der Nacht vom 25. auf den 26. Januar 2014 als Hauptquartier der Protestler. In diesem Zeitraum wurden die hier eingelagerten Sammlungen des Historischen Museums der Stadt Kiew teilweise geplündert. Weblinks offizielle Website des Ukrainischen Hauses (ukrainisch) Einzelnachweise
Centro Internacional de Convenciones Casa Ucraniana

El Centro Internacional de Convenciones Casa Ucraniana​ (en ucraniano: Український дім. Міжнародний конгрес-центр) es el mayor centro internacional de exposiciones y convenciones en Kyiv, la capital del país europeo de Ucrania. Popularmente conocido simplemente como la "casa ucraniana", este edificio de cinco pisos es el lugar de acogida para una variedad de eventos de exposiciones, ferias y conferencias y reuniones de asociaciones internacionales, lanzamientos de productos, banquetes, ceremonias de televisión, eventos deportivos, etc El centro está situado en la calle 2 Khreshchatyk, con vistas a la Plaza de Europa en el corazón de la capital de Ucrania. Véase también Centro de Convenciones Conferencia Asamblea Referencias
Maison ukrainienne

La Maison ukrainienne (ukrainien : Український дім) est un centre de congrès ukrainien de Kiev. Le centre se trouve au no 2 rub Krechtchatyk au cœur de la capitale. Construit entre 1978 et 1982 comme une annexe du musée pour glorifier Lénine. Vadym Hopkalo, Vadym Hrechyna, Volodymyr Kolomiyets et Leonid Filenko reçurent en 1985 le prix Chevtchenko pour la réalisation du bâtiment. Lors de Euromaïdan en 2013 les Berkout reprirent le centre de congrès. Les manifestants, après un siège, investirent le centre pour devenir un centre d'activités comme une bibliothèque. Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Ukraine
Casa ucraina

La Casa ucraina (in ucraino Український дім?, Ukraïns'kyj dim) è un edificio utilizzato come centro culturale, situato a Kiev. Utilizzato per ospitare mostre d'arte, congressi, conferenze, concorsi internazionali e nazionali, festival, concerti di musica classica e moderna, si articola su cinque piani, avendo a disposizione una superficie totale di 17 550 m². Precedentemente sul sito dell'edificio vi era edificato un teatro, costruito tra il 1802 e il 1805 dall'architetto Andrej Ivanovič Melenskij, che venne poi demolito nel 1851. L'odierno centro culturale venne costruito tra il 1978 e il 1982 da un gruppo di architetti guidato da Vadim Ivanovič Hopkalo e inaugurato il 26 maggio 1982. Dal 1982 fino al 2 aprile 1993 ospitò al suo interno un museo, per poi venire trasformato in un centro culturale. Durante le proteste dell'Euromaidan, l'edificio venne occupato e utilizzato dai manifestanti come quartier generale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Casa ucraina Collegamenti esterni Sito ufficiale, su uadim.in.ua.
Ukraiński Dom

Ukraiński Dom (ukr. Український дім) – pięciokondygnacyjny wielofunkcyjny kompleks wystawienniczy, zlokalizowany przy na Placu Europejskim w Kijowie. Obiekt został wzniesiony w latach 1978-1982 z okazji 60. rocznicy powstania ZSRR i uroczyście otwarty podczas obchodów rocznicy rewolucji październikowej, równolegle z odsłonięciem Łuku Przyjaźni Narodów. Historia Budynek został zaprojektowany przez zespół architektów z pracowni „Gławkijwprojekt” pod kierownictwem Wadima Hopkały. W 1985 projekt został uhonorowany Państwową Nagrodą im. Tarasa Szewczenki Ukraińskiej SRR. Początkowo Ukraiński Dom funkcjonował jako kijowska filia Wszechzwiązkowego Muzeum Lenina, prezentująca ekspozycje poświęcone życiu i działalności Włodzimierza Lenina. Do czasu otwarcia nowego obiektu w 1982, muzeum mieściło się w Domu Nauczyciela przy ul. Wołodymyrskiej, gdzie działało od 1938. Po rozpadzie Związku Radzieckiego i ogłoszeniu niepodległości Ukrainy, w kwietniu 1993 obiekt został przemianowany i przekształcony w centrum konferencyjno-wystawiennicze. Ekspozycje muzealne zostały zdemontowane i przeniesione do magazynów.Budynek przekształcono w centrum konferencyjno-wystawiennicze, znane jako Ukraiński Dom. W jego strukturze znajduje się szereg sal wystawienniczych i konferencyjnych, sala koncertowa oraz galeria sztuki. Największa z sal przystosowana jest do organizacji wydarzeń biznesowych (konferencji, prezentacji, seminariów, debat), a także wystaw artystycznych i specjalistycznych. Pełniła również funkcję centrum prasowego podczas wizyt prezydenta USA Billa Clintona oraz papieża Jana Pawła II w Ukrainie. Ukraiński Dom działa obecnie jako siedziba państwowego przedsiębiorstwa – Nacjonalnyj centr dilowoho ta kułturnoho spiwrobitnyctwa „Ukrajinśkyj Dim” (ukr. Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український Дім»), organizując liczne wydarzenia o charakterze lokalnym i międzynarodowym. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona Ukraińskiego Domu (ukr.)
Украинский дом

Украи́нский дом (укр. Український дім), также Международный конгресс-центр (укр. Міжнародний конгрес-центр, англ. ICC Kiev International Convention Center) — национальный центр делового и культурного сотрудничества в Киеве. История Построен на месте расположения гостиницы «Европейская». Многофункциональный комплекс, специализирующийся на организации и проведении выставок, конгрессов, форумов. Пятиэтажное здание в Киеве, расположенное на Европейской площади по улице Крещатик, 2. До 1993 года — «Музей Ленина». Здание было построено как Киевский филиал Центрального музея В. И. Ленина. Архитекторы: В. Гопкало, В. Гречина, В. Коломиец, Л. Филенко, инженеры: В. Коваль, Л. Линович; интерьер А. Игнащенко. Открытие нового здания «Музея Ленина» состоялось в 1982 году и было приурочено к 60-летию СССР. Нынешнее название здание получило после объявления независимости Украины. Общая площадь здания составляет 17 550 м², в том числе 8850 м² экспозиционной площади. Помещение включает концертный зал (782 м²), медиа-центр (80 м²), три выставочных центра, «кобзарскую светлицу», арт-галерею, фуршетные площади, ресторан, кафе, рассчитанные на количество гостей от 50 до 3000 человек, гардеробы и другие залы, которые используются для проведения концертов, литературно-художественных встреч, съездов, конференций, презентаций, художественных выставок, вернисажей, специализированных и международных выставок, и иных мероприятий. Во время Оранжевой революции (2004) в «Украинском доме» располагался штаб Виктора Ющенко. Во время массовых антиправительственных выступлений 2014 года в здании разместился резерв внутренних войск и отряда «Беркут». В ночь на 26 января 2014 года, в 4:06 по киевскому времени «Украинский дом» был захвачен протестующими. Во время штурма здание получило значительные повреждения: выбиты стёкла, поломаны двери. Значительно повреждена часть первого этажа. Днём 26 января 2014 года было сообщено, что Украинский дом будет использоваться как пресс-центр протестного движения, также здесь будет размещён пункт для обогрева и приёма пищи. В июне 2019 года новоизбранный президент Владимир Зеленский заявил, что собирается перенести Администрацию президента Украины. Украинский дом стал одним из главных вариантов. В Украинском доме 17 мая 2022 года состоялась церемония прощания с первым президентом Украины Леонидом Кравчуком. Примечания Ссылки Официальный сайт «Украинского дома» (укр.) Київський філіал Центрального музею В. І. Леніна. Комплект листівок. Київ, Радянська Україна, 1984.
Ukraiinske, Ivanivka

Ukraiinske (în ucraineană Українське) este localitatea de reședință a comunei Ukraiinske din raionul Ivanivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ukraiinske era vorbitoare de ucraineană (88,41%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (8,94%). Note
Украинское (Херсонская область)

Украинское (укр. Українське) — село в Ивановской поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 716 человек. Почтовый индекс — 75430. Телефонный код — 5531. Код КОАТУУ — 6522986501. Местный совет 75430, Херсонская обл., Ивановский р-н, с. Украинское, ул. Степная, 1 Ссылки Украинское на сайте Верховной рады Украины Примечания
Українське (Генічеський район)

Украї́нське (до 1972 р. — Український Робітник) — село в Україні, в Іванівському районі Херсонської області. Населення становить 716 осіб. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 737 осіб, з яких 352 чоловіки та 385 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 717 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Українська РСР. Адміністративно-територіальний устрій на 1 січня 1987 р. – К.: 1987 р.]. Посилання https://pslava.info/GenicheskRn_UkrajinskeS,126666.html Погода в селі Українське [Архівовано 23 вересня 2020 у Wayback Machine.]
Ukromne, Vilneansk

Ukromne (în ucraineană Укромне) este un sat în comuna Moskovka din raionul Vilneansk, regiunea Zaporijjea, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ukromne era vorbitoare de ucraineană (96,67%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,33%). Note
Гофельд

Гофельд (укр. Гофельд, до 2025 года — Укромное) — село, Московский сельский совет, Вольнянский район, Запорожская область, Украина. Код КОАТУУ — 2321585006. Население по переписи 2001 года составляло 30 человек. Географическое положение Село Укромное находится в 2,5 км от села Райское. История 1923 год — дата основания. См. также Первеева, Ольга Ивановна Примечания
Гофельд

Гофельд — село в Україні, в Михайло-Лукашівській сільській територіальній громаді Запорізького району Запорізької області. Орган місцевого самоврядування до 2020 р. — Московська сільська рада. Площа села — 41,6 га. Кількість дворів — 11, кількість населення на 01.01.2007 р. — 17 чол. Географія Село Гофельд знаходиться за 2,5 км від села Райське, за 26 км від Вільнянська, за 58 км від обласного центра. Найближча залізнична станція — Вільнянськ — знаходиться за 26 км від села. Історія Село Гофельд виникло як хутір на початку 1920-х років. На початку 1930-х років тут було організовано колгосп «Друга п'ятирічка», який пізніше ввійшов до складу колгоспу ім. Щорса. В 1932—1933 селяни пережили Голодомор. З 24 серпня 1991 року село входить до складу незалежної України. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», село увійшло до складу Михайло-Лукашівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Вільнянського району, село увійшло до складу новоутвореного Запорізького району. 22 червня 2023 року рішенням Національної комісії зі стандартів державної мови віднесено до списку населених пунктів, які «можуть не відповідати лексичним нормам української мови», зокрема стосуватися «російської імперської чи колоніальної політики». Громаді рекомендовано запропонувати нову назву в установленому законодавством порядку. 5 червня 2025 року Постановою Верховної Ради України №4483-ІХ «Про перейменування окремих населених пунктів, назви яких містять символіку російської імперської політики або не відповідають стандартам державної мови» село Укромне перейменовано на Гофельд. Примітки Джерела Матеріали Вільнянського краєзнавчого музею
Sarkofag elektrowni jądrowej w Czarnobylu

Sarkofag elektrowni jądrowej w Czarnobylu (ukr. Чорнобильський саркофаг) – masywna stalowa powłoka ochronna reaktora jądrowego o numerze 4 w elektrowni jądrowej w Czarnobylu, zbudowana po katastrofie w 1986 w celu zabezpieczenia atmosfery przed promieniowaniem jonizującym. Oficjalną rosyjską nazwą jest „№ 4 укрытие” czyli „schronienie nr 4”. Sarkofag przykrywa 200 ton radioaktywnego korium, 30 ton pyłu i 16 ton uranu i plutonu. Przeprowadzone w 1996 roku badania wykazały, że siła promieniowania wewnątrz konstrukcji wynosi 10 kilorentgenów na godzinę (normalne promieniowanie naturalne w miastach wynosi 20–50 mikrorentgenów na godzinę). Podczas budowy sarkofagu zużyto ponad 400 000 metrów sześciennych betonu i 7300 ton metalowych elementów. Zobacz też Nowa Bezpieczna Powłoka Przypisy Bibliografia Robert E. Ebel: Chernobyl and its aftermath: a chronology of events. CSIS, 1994. ISBN 978-0-89206-302-4. David R. Marples, Yuri Risovanny. Revelations of a Chernobyl Insider. „Bulletin of the Atomic Scientists”. 46 (10), s. 64, 1990. DOI: 10.1080/00963402.1990.11459915. David R. Marples. The Decade of Despair. „Bulletin of the Atomic Scientists”. 52 (3), s. 64, 1996-05. DOI: 10.1080/00963402.1996.11456623. Janet Wood: Nuclear power: Volume 52 of Power engineer. IET, 2007. ISBN 978-0-86341-668-2.
Sarcofagul de la Centrala Nucleară de la Cernobîl

Sarcofagul de la Centrala Nucleară de la Cernobîl (în rusă «Укрытие», transliterat: „Adăpost”) este o structură izolatoare deasupra celei de-a patra unități a centralei nucleare de la Cernobîl, construită în iunie-noiembrie 1986 după explozia celui de-al patrulea reactor. A fost construit într-un timp record de 206 de zile. 90 de mii de persoane au fost implicate în construcția structurii. Construcția sarcofagului a necesitat cca. 400 de mii de metri cubi de beton și 7000 de tone de structuri metalice. Sarcofagul a acoperit aprox. 200 de tone de corium radioactiv, 30 de tone de praf foarte contaminat și 16 tone de uraniu și plutoniu. Către 1996 structura s-a deteriorat până la punctul în care erau necesare numeroase măsuri de stabilizare. Nivelurile de radiații interne au fost estimate a fi de până la 10000 röntgen pe oră în anumite zone (radiația normală este de obicei de aproximativ 20-50 microröntgen pe oră, iar o doză letală este de 500 röntgen pe parcursul a 5 ore). A fost luată o decizie de înlocuire a sarcofagului cu o noua cupolă. Noul sarcofag În prezent, datorită gradului ridicat de avariere a vechiului sarcofag, peste acesta a fost construită o altă cupolă, care a fost denumită Confinement („Îngrădire”). Noul obiect este o structură de oțel cu o înălțime de 110 m, cântărind 36,2 mii tone, sub care se află vechiul sarcofag și structurile auxiliare. Noul sarcofag a fost pus în funcțiune pe 10 iulie 2019. Note