NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Южный мост (Днепр)

Ю́жный мост (укр. Півде́нний міст) — автомобильный мост в Днепре. Соединяет жилмассивы Приднепровск и Победа. История Строился этапами с 1982 по 1993 годы и с 1998 по 2000 годы. Открыт в декабре 2000 года. Является частью восточной дуги объездной дороги вокруг города Днепр, которая находится в стадии строительства. Основной задачей моста является разгрузка трёх остальных мостов города и соединение южной и юго-восточной частей города с жилым массивом Приднепровском, раньше добраться в Приднепровск можно было лишь через Усть-Самарский мост, что на северо-восточной окраине города. Примечания Ссылки ИСТОРИЯ ГОРОДА. Мосты Днепропетровска Архивная копия от 7 марта 2018 на Wayback Machine
Південний міст (Дніпро)

Шаблон:Міст: невідомі параметри: |на мапі яндекс= Півде́нний міст — автомобільний міст у Дніпрі що поєднує житлові масиви Придніпровськ і Перемога. Цей міст є наймолодшим з усіх побудованих у м. Дніпро. Історія зведення мосту В кінці 1970-х перед містом постало питання розвантаження Усть-Самарського мосту, котрий був основним, що з'єднував Придніпровськ з м. Дніпро. Цей міст не міг повністю нести на собі цю функцію, тому на засіданні у облраді було створено план, за яким у південному районі міста було розпочато будівництво нового мосту. Він повинен був поєднати Придніпровськ із найбільшою у місті ТЕЦ і новий житловий масив Перемога. Південний міст є частиною об'їзної дороги покликаної розвантажити центр міста від вантажного транзитного транспорту. Будівництво тривало загалом 18 років і відбувалося у 2 черги: з 1982 по 1993 і з 1998 по 2000 роки. Такі часові рамки були пов'язані із фінансовими проблемами міста під час економічної кризи 1990-х років. Теперішній стан Наразі міст функціонує не тільки за прямим призначенням. Він є частиною нової об'їзної дороги у Дніпрі, яку будують, починаючи з 2011 року. Цікавинки Міст має вигнуту форму ближче до середини, де пролягає судоплавний фарватер. Але у Дніпрі поширений міт, ніби це не є архітектурною чи функціональною задумкою, а міст будували з обох боків назустріч, аби зійтись у центрі. Але будівельники помилились, і з західної частини міст ішов нижче. І тому цій бригаді довелося підіймати цей проліт, аби зійтися у потрібній точці. Посилання Південний міст (Дніпро) на Wikimapia.org Історія міста. Мости Дніпра (рос.) Південний міст Дніпра пофарбують як у Сан-Франциско
Julijampil

Julijampil (ukr. Юліямпіль) – wieś na Ukrainie, w obwodzie winnickim, w rejonie tulczyńskim, w hromadzie Szpykiw. W 2001 liczyła 204 mieszkańców, spośród których 202 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 2 rosyjski, a 1 mołdawski. Przypisy
Iuliampil, Șarhorod

Iuliampil (în ucraineană Юліямпіль) este localitatea de reședință a comunei Iuliampil din raionul Șarhorod, regiunea Vinnița, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iuliampil era vorbitoare de ucraineană (98,53%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Юлиямполь

Юлия́мполь (укр. Юліямпіль) — село в Шпиковской поселковой общине Тульчинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входило в Шаргородский район. Код КОАТУУ — 0525389001. Население по переписи 2001 года составляет 204 человека. Почтовый индекс — 23550. Телефонный код — 4344. Занимает площадь 13,205 км². Ссылки Юлиямполь на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Юліямпіль

Юлія́мпіль — село в Україні, у Шпиківській селищній громаді Тульчинського району Вінницької області. Історія 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», увійшло до складу Шпиківської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Шаргородського району, село увійшло до складу новоутвореного Тульчинського району. Населення Населення становить 204 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними : Географія Село розташоване на північному заході Тульчинського району. Два ставки, ліс, поля. Транспорт На окраїні села знаходиться зупинний пункт Шпиків на електрифікованій залізниці напрямку Жмеринка-Вапнярка-Одеса. Там зупиняються приміські електропоїзди сполученням Вапнярка-Жмеринка. Сусідні станції — Ярошенка, Жмеринка. Сусідні вузлові станції — Жмеринка, Вапнярка. На ст. Вапнярка можна здійснити посадку на електропоїзди до Котовська, Одеси, а також Христинівки (через Ладижин, Зятківці), пасажирські поїзди до ст. Одеса, Умань, Черкаси. На ст. Жмеринка можна пересісти на приміські електропоїзди до Козятина (Гнівань, Вінниця, Калинівка), Києва, Підволочиська (Сербинівці, Дубки, Радівці, Комарівці, Деражня, Богданівці, Хмельницький, Гречани, Волочиськ) Могилева-Подільського (Бар, Митки, Котюжани, Вендичани) Електропоїзди на шляху прямування від Жмеринки до Жуківців проходять такі станції та зупинки: Садова. На шляху від Жуківців до Вапнярки — Будьки, Митланівка, Ярошенка, Краснівка, Бушинка, Рахни, Шпиків, Юрківка, Шура, Журавлівка. Вартість проїзду до Жмеринки 4,5 грн., до Хмельницького 10,00 грн. (км), до Вінниці 6,55 грн. (км), до Вапнярки 8,00 грн. (км). Також можна здійснювати посадку на пасажирські поїзди на ст. Рахни, Ярошенка, Жмеринка, Вапнярка. На ст. Рахни також зупиняється регіональний поїзд сполученням Київ-Рахни. Література Юлія́мпіль // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.724 Примітки Посилання Погода в селі Юліямпіль [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.] Розклад руху приміських електропоїздів по з.п. Шпиків [Архівовано 6 березня 2016 у Wayback Machine.]
Юлиямпольское

Юлиямпольское (укр. Юліямпільське) — посёлок в Шпиковской поселковой общине Тульчинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входил в Шаргородский район. Население по переписи 2001 года составляло 56 человек. Почтовый индекс — 23550. Телефонный код — 4344. Занимает площадь 0,025 км². Код КОАТУУ — 525389002. Ссылки Юлиямпольское на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Винницкой области (укр.)
Юліямпільське

Юліямпільське — селище в Україні, в Шаргородському районі Вінницької області. Входить до складу Шпиківської селищної громади. Населення становить 56 осіб. Історія 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», увійшло до складу Шпиківської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Шаргородського району, увійшло до складу новоутвореного Тульчинського району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Література Юлія́мпіль // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.724 (Юліямпільське)
Iuliivka (Novooleksandrivka), Zaporijjea

Iuliivka (în ucraineană Юльївка) este un sat în comuna Novooleksandrivka din raionul Zaporijjea, regiunea Zaporijjea, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iuliivka era vorbitoare de ucraineană (81,7%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (17,86%). Note
Юльевка (Запорожская область)

Юльевка (укр. Юльївка) — село, Новоалександровский сельский совет, Запорожский район, Запорожская область, Украина. Код КОАТУУ — 2322187903. Население по переписи 2001 года составляло 672 человека. Географическое положение Село Юльевка находится на правом берегу реки Конка, выше по течению на расстоянии в 5 км расположен пгт Камышеваха (Ореховский район), на противоположном берегу — село Запорожец. История 1830 год — дата основания. 19 июня 2022 року российские оккупационные войска, в результате артиллерийского обстрела, уничтожили сельскую общеобразовательную школу. Экономика «Юльевка», кооператив. Объекты социальной сферы УВК. Примечания
Юліївка

Ю́ліївка — село в Україні, у Новоолександрівській сільській громаді Запорізького району Запорізької області. Населення становить 672 осіб. Географія Село Юліївка розташоване за 32 км від обласного центру, на правому березі річки Кінська, вище за течією на відстані 4 км розташоване селище Комишуваха, на протилежному березі — село Запорожець. Історія Село засноване 1830 року. 16 травня 2018 року Новоолександрівська сільська рада увійшла до складу Новоолександрівської сільської громади. 5 червня 2025 року Постановою Верховної Ради України №4483-ІХ «Про перейменування окремих населених пунктів, назви яких містять символіку російської імперської політики або не відповідають стандартам державної мови» село Юльївка перейменовано на Юліївка. 19 червня 2022 року російські окупанти нанесли удари з артилерійської зброї по сільській школі Юльївки. Ракетами влучено в дах і стіни приміщення. Від ударної хвилі у вікнах на маленькі осколки потріскалось скло, а деякі з них взагалі повилітали з віконних пройомів. Внаслідок розриву ракетних снарядів залишилися посіченими двері та стіни навчального закладу. Пошкоджено дворову територію та парканну огорожу, також від прямого влучення та загоряння зруйновано транспортний засіб, припаркований у дворі школи. 25 липня 2022 року окупанти знову завдали декілька ударів по селу Юльївка. Внаслідок ворожої атаки було зруйновано будинок культури та місцеву бібліотеку. Окрім цього, через обстріл було пошкоджено 10 приватних будинків селища. 29 лютого 2024 року, близько 13:10, російські окупанти завдали удар по селу керованими авіабомбами, влучивши по трьох двоповерховим житловим будинкам. Вибуховою хвилею та уламками пошкоджені поруч розташовані житлові будинки, фасади та вікна. Внаслідок атаки зазнали поранення 6 осіб, одна людина загинула. Попередньо було встановлено, що окупанти застосували ракети Р-77. 18 вересня 2024 року, вночі, окупанти завдали авіаударів по селу керованими бомбами. Вибухи спричинили пошкодження приватних будинків та об'єктів критичної інфраструктури. Внаслідок обстрілу загинула 1 жінка, ще дві особи було поранено. Економіка «Юльївка», кооператив Об'єкт соціальної сфери Навчально-виховний комплекс (зазнав руйнувань російськими окупантами 19 червня 2022 року). Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Запорізька область) Примітки Посилання Погода в селі Юльївка. [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Jurjiwka (Lutuhyne)

Jurjiwka (ukrainisch Юр'ївка; russisch Юрьевка/Jurjewka - ukrainisch offiziell seit 2025 Jurijiwka ) ist eine Siedlung städtischen Typs im Süden der ukrainischen Oblast Luhansk mit etwa 3000 Einwohnern. Der Ort gehört administrativ zum Rajon Lutuhyne, das Rajonszentrum Lutuhyne ist 20 Kilometer südöstlich gelegen, die Oblasthauptstadt Luhansk befindet sich 25 Kilometer östlich des Ortes, durch ihn verläuft der Fluss Bila (Біла). Jurjiwka wurde in den 1840er Jahren gegründet, trug bis in die 1970er Jahre den Namen Schtscheglowka (Щегловка) und erhielt 1938 den Status einer Siedlung städtischen Typ erhoben. Seit Sommer 2014 ist der Ort im Verlauf des Ukrainekrieges durch Separatisten der Volksrepublik Lugansk besetzt. Weblinks Informationen zum Ort (ukrainisch) Einzelnachweise
Yuriivka, Luhansk Oblast

Yuriivka (Ukrainian: Юріївка; Russian: Юрьевка, romanized: Yuryevka), formerly Yurivka (Ukrainian: Юр'ївка), is a rural settlement in Alchevsk urban hromada, Alchevsk Raion (district), Luhansk Oblast (region), Ukraine. Population: 2,882 (2022 estimate) On 18 June 2025, the Verkhovna Rada renamed the village to Yuriivka to match Ukrainian language standards. Demographics Native language distribution as of the Ukrainian Census of 2001: Ukrainian: 38.99% Russian: 60.76% Others: 0.14% References
Yúrivka (Lugansk)

Yurivka (en ucraniano: Юр'ївка; en ruso: Юрьевка, romanizado: Yurevka) es un asentamiento urbano ucraniano perteneciente al óblast de Lugansk. Situado en el este del país, hasta 2020 era parte del raión de Lutúgine, pero hoy es parte del raión de Alchevsk y del municipio (hromada) de Alchevsk.​ Sin embargo, según el sistema administrativo ruso que ocupa y controla la región, Yurivka sigue perteneciendo al raión de Lutúgine. El asentamiento se encuentra ocupado por Rusia desde la guerra del Dombás, siendo administrado como parte de la de facto República Popular de Lugansk y luego ilegalmente integrado en Rusia como parte de la República Popular de Lugansk rusa.​ Geografía Yurivka está a orillas del río Bila, 20 km al suroeste de Lutúgine y 25 km al oeste de Lugansk. Historia Yuryivka fue fundada en la década de 1840 cuando Ivan Shterich. Hasta la década de 1870 tenía el nombre de Shcheglivka (en ucraniano: Щеглівка) porque la familia Shterich tuvo que vender el asentamiento a Shcheglov por deudas. La mayoría de los inmigrantes que llegaron al pueblo en el siglo XIX procedía de las regiones centrales de Ucrania. El ferrocarril pasaba por el pueblo y en 1905 se inauguró una estación de pasajeros de ferrocarril. En 1912 se produjeron levantamientos campesinos, que fueron brutalmente reprimidos donde 20 de los participantes más activos fueron arrestados. El pueblo fue elevado a la categoría de asentamiento de tipo urbano en 1938.​ Durante la Segunda Guerra Mundial, la ocupación nazi duró desde mediados de julio de 1942 hasta el 1 de septiembre de 1943. Durante la ocupación, más de 50 personas (en su mayoría niñas) fueron llevadas a trabajar en Alemania y en la lucha por Yurivka, la mayoría de escuelas resultaron destruidas.​​ El asentamiento alcanzó su apogeo en la década de 1970. En 2014, durante la guerra del Dombás, los separatistas prorrusos tomaron el control de Yurivka y desde entonces está controlado por la autoproclamada República Popular de Lugansk.​ Demografía La evolución de la población de Yurivka entre 1904 y 2022 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 60,76%, es el ruso; del 38,99% es el ucraniano.​ Economía La economía de Yurivka está basada en la minería de carbón; pero también tenía una fábrica de costura y tejidos. Infraestructura Transporte Yurivka se encuentra a 7 km de la estación de tren Sbornaya en la línea Rodakove-Lijaya.​ Personas importantes Mikola Rudenko (1920-2004): escritor, filósofo y figura pública ucraniano, que fue disidente soviético y fundador del Grupo de Helsinki de Ucrania. Referencias
Iouriïvka (oblast de Louhansk)

Iouriïvka (en ukrainien : Юріївка, en russe : Юрьевка, Iourievka) est une commune urbaine de l'oblast de Louhansk, du raïon d'Altchevsk et de la communauté territoriale de la ville d'Altchevsk, créés en juillet 2020, en Ukraine orientale. Elle comptait 3514 habitants en 2001. Géographie La commune de Iouriïvka se trouve sur la rive sud de la rivière Bila, un affluent de la rivière Louhan, puis du Donets, dans le bassin hydrographique du fleuve Don. Elle est assise sur le plateau du Donets, à 96 mètres d'altitude, et se situe à 12,5 km à l'est de la ville d'Altchevsk et à 27 km au sud-ouest de celle de Louhansk. Voir aussi Articles connexes Oblast de Louhansk Liens externes Références Portail de l’Ukraine
Jurijiwka (obwód ługański)

Jurijiwka (ukr. Юріївка) – osiedle na Ukrainie, w obwodzie ługańskim, w faktycznie niefunkcjonującym rejonie ałczewskim, w hromadzie Ałczewsk, od 2014 pod kontrolą marionetkowej, uzależnionej od Rosji Ługańskiej Republiki Ludowej. W 2001 liczyło 3514 mieszkańców. Urodzeni Mykoła Rudenko – ukraiński pisarz. Przypisy
Iuriivka, Lutuhîne

Iuriivka (în ucraineană Юр'ївка) este o așezare de tip urban din raionul Lutuhîne, regiunea Luhansk, Ucraina. În afara localității principale, nu cuprinde și alte sate. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației așezării de tip urban Iuriivka era vorbitoare de rusă (60,76%), existând în minoritate și vorbitori de ucraineană (38,99%). Note
Юріївка (Алчевський район)

Юріївка (до 1870-х рр. Щеглівка, до 2025 — Юр'ївка) — селище (з 2024) в Україні, у Алчевській міській територіальній громаді Алчевського району Луганської області. Історія Засноване в 1840-х роках. До 1917 рік — Катеринославська губернія, Слов'яносербський повіт, Білівська волость; у радянський період — Кам'янський район. Лютеранське фабричне село. Лютеранська парафія Ростов-Луганськ. Жителів: 350 (1905 рік), 126 (1924 рік). 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 717-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області», увійшло до складу Алчевської міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Перевальського району увійшло до складу новоствореного Алчевського району. 05 червня 2025 року відповідно до Постанови Верховної Ради України № 4483-IX село Юр'ївка було перейменовано на село Юріївка. Постанова набула чинності 18 червня 2025 року. Населення 4 800 меш. (1984), 3 514 меш. (2001). Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Економіка Видобуток кам'яного вугілля; швейно-трикотажна фабрика. Видатні особистості Руденко Микола Данилович (1920—2004) — український письменник, філософ, громадський діяч, засновник Української Гельсінської Групи. Примітки Див. також Юр'ївська (пам'ятка природи) Джерела Анатолій Климов, Тетяна Анпілогова. Становище німецької етнічної спільноти на Луганщині у 20–30-ті рр. ХХ ст. // Краєзнавство. — 2012. — № 3. — с. 132. Посилання Облікова картка[недоступне посилання з травня 2019].
Iuriiivka, Dnipro

Iuriiivka (în ucraineană Юріївка, până în 2025 Iuriivka, în ucraineană Юр`ївка) este un sat din comunitatea teritorială Țarîceanka⁠(d), raionul Dnipro, regiunea Dnipropetrovsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iuriivka era vorbitoare de ucraineană (96,32%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,79%). Note
Юрьевка (Царичанский район)

Ю́рьевка (укр. Юр'ївка) — село, Юрьевский сельский совет, Царичанский район, Днепропетровская область, Украина. Код КОАТУУ — 1225688201. Население по переписи 2001 года составляло 680 человек, в 2025 году 550 человек. Является административным центром Юрьевского сельского совета, в который, кроме того, входят сёла Ненадовка, Преображенка, Семёновка и ликвидированное село Кирилловка. Географическое положение Село Юрьевка находится в 2,5 км от села Семёновка и в 4-х км от села Дмухайловка (Магдалиновский район). По селу протекает пересыхающий ручей с запрудами. История Село Юрьевка было основано в первой половине XIX века. Объекты социальной сферы Школа I-II ст. Фельдшерско-акушерский пункт. Дом культуры. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Yuskivtsi

Yuskivtsi (Ukrainian: Юськівці) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Lanivtsi urban hromada. After the liquidation of the Lanivtsi Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) Г. Басюк, М. Гарбар., Юськівці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 673. — ISBN 978-966-528-279-2. "Juśkowce, pow. krzemieniecki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 3. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1882. p. 639.
Juśkowce

Juśkowce (ukr. Юськівці) – wieś na Ukrainie w rejonie krzemienieckim należącym do obwodu tarnopolskiego. Znajduje tu się przystanek kolejowy Juśkowce, położony na linii Szepetówka – Tarnopol. W okresie międzywojennym w miejscowości stacjonowała strażnica KOP „Juśkowce”. Do 2020 w rejonie łanowieckim. Przypisy Linki zewnętrzne Juśkowce (pow. krzemieniecki), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 639 . Juśkowce na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Iuskivți, Lanivți

Iuskivți (în ucraineană Юськівці) este o comună în raionul Lanivți, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Iuskivți era vorbitoare de ucraineană (99,33%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Юськовцы

Юськовцы (укр. Юськівці) — село в Лановецкой городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 1914 года называлось Иськовцы (укр. Іськівці). Вблизи находятся хутора Буйгоры (укр. Буйгори), Додатки (укр. Додатки) и Кошелевка (укр. Кошелівка). Код КОАТУУ — 6123886201. Географическое положение Село Юськовцы находится на берегу реки Горынька в месте впадения её в реку Горынь, выше по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Акимовцы. Через село проходит железная дорога, станция Юськовцы. Население Население по переписи 2001 года составляло 1047 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: История 1545 год — дата основания. В 1594 году известно под именем «Есковцы» в Польском государстве («Речи Посполитой») и относилось к Кременецкому уезду Волынского воеводства. В то время село принадлежало Лаврину Гнивошевичу Писочинскому (укр. Лаврин Гнівошевич Пiсочинський, так же возможное написание Песочиньский, Пясочиньский), выходцу из Волынского шляхетстского рода, «подкоморному» («судья», разбирающий земельные дела — высокая должность в средневековой Польше) в Брацлаве с 1583 по 1606 год. Основные имения Писочинського находились в Брацлавском воеводстве.. Согласно «Списку населенных мест Волынской губернии» от 1906 года, в Юськовцах на тот момент было 218 дворов и 1167 человек «обоего пола». В Российской Империи село относилось к Ямпольской волости, Кременецкого уезда, Волынской губернии. По Рижскому мирному договору от 18 марта 1921 года, заключенному между Польшей, РСФСР, Украинской ССР и Белорусской ССР, село вместе с соседними населенными пунктами отошло Польше в состав Волынского воеводства. С 1936 года входило в состав Лановецкой гмины (пол. gmina — волость) Кременецкого повята Волынского воеводства В 1939 году гмина ликвидирована в результате вторжения советской армии и позже село вошло в состав Лановецкого района УССР. До 2020 года входило в Лановецкий район. Объекты социальной сферы Школа. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов, возведенная в 1958 году. В селе есть 2 церкви Святого Вознесения. Одна 1620 года, деревянная, перевезена из Кременца в 1760, а вторая, новая — 2006 года, каменная, часовня. Священником села в 1914 году был иерей Аверкий Барщевский, попросившийся 29 сентября перевода и назначенный сначала священником в село Заболотцы, а позже в село Борятин. Галерея Примечания