NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Свети Архангел Михаил (Ужок)

„Свети Архангел Михаил“ (на украински: Церква Святого Архангела Михайла, Михайлівська церква) е дървена църква на Мукачевската и Ужгородска епархия на Украинската православна църква (Московска патриаршия) в село Ужок, Великоберезнянски район на Закарпатска област. История Църквата е разположена по горното течение на река Уж и принадлежи към бойковския стил. Според легендата в древни времена Ужок е голямо селище със седем воденици, но след чумната епидемия в Европа, в него е останал само един човек. Нови заселници идват от съседните галицки села Гнилая, Яворов, Сянки. Църквата е построена от майсторите Павел Тонов от съседното село Битля и Иван Циганин от село Тихий. Строителите приключват работата на 11 юни 1745 година. В близост до църквата има класическа верховинска дървена камбанария, квадратна по план, двуетажна, покрита с четирискатна палатка, построена през 1927 година. По време на Първата световна война австрийското правителство реквизира камбаните за военни цели. Църквата Ужок е изключително популярна. Снимките ѝ са отпечатвани многократно в периодични издания, книги и брошури. Много закарпатски художници ѝ посвещават свои платна, нейният образ украсява епископския параклис и параклиса на учителската семинария в Ужгород. На 21 юни 2013 г., на 37-ата сесия на Комитета за световно наследство на ЮНЕСКО, проведена в Камбоджа, църквата „Свети Михаил“, заедно с други дървени църкви от Карпатския регион в Полша и Украйна, е включена в Световния списък на ЮНЕСКО Списък на наследството Архитектура Храмът на Архангел Михаил е паметник на бойковския архитектурен стил. Външно църквата „Св. Михаил“ е проста и непретенциозна. Храмът е лишен от изострени външни декорации и детайли. Източници Външни препратки Михайловская церковь в селе Ужок // ZlataTraveL.com. Архивиран от оригинала на 3 март 2016. Посетен на 22 февруари 2016. (на руски) Деревянная церковь Св. Архангела Михаила // Otdyhaem.com.ua. Архивиран от оригинала на 12 април 2021. Посетен на 22 февруари 2016. (на руски)
Cerkev svatého Michala Archanděla

Cerkev svatého Michala Archanděla (ukrajinsky: Церква святого Михайла) je dřevěná řeckokatolická cerkev v Užoku v Zakarpatské Ukrajině v okrese Užhorod. Cerkev je zařazena na seznamu památek UNESCO Historie Podle legendy cerkev původně stála na kopci, ale pro mnohé byla těžko dostupná a tak byla přestěhována blíže k silnici. Cerkev byla dokončena 11. června 1745. Stavitelé byli Pavlo Tomiv z vesnice Bitlja Ivan Cyganin z vesnice Tychyj. V roce 1751 (biskupská návštěva) je uvedena jako nová cerkev, která je vybavena všemi knihami a dvěma zvony. V roce 1895 byla stavba svatyně nadzvednuta, aby mohly být vyměněny spodní trámy srubů. Oprava byla provedena z iniciativy kurátora Petera Hyryče. V období první světové války byly zvony rekvírovány pro válečné účely. Po válce byly pořízeny nové zvony, ale pro větší váhu nebyly zavěšeny do zvonice cerkve. Cerkev je od 19. století velmi populární. Byla velmi často fotografována a její fotografie publikovány v časopisech, knihách a brožurách. Mnoho zakarpatských umělců se věnovalo ztvárnění této umělecké památky. Dne 21. června 2013 na 37. zasedání Výboru pro světové dědictví UNESCO, které se konalo v Kambodži, byla cerkev svatého Michala včetně s dalšími dřevěnými cerkvemi v karpatském regionu v Polsku a na Ukrajině zařazeny na seznam světového dědictví UNESCO. Architektura Exteriér Cerkev je bojkovský typ, podélná stavba tří věžových srubů s dominantní střední části. Stavba je tvořena třemi dřevěnými roubenými sruby na čtvercovém půdorysu, centrální srub je širší a nejvyšší. Sruby jsou ukončeny jehlanovými střechami. Nad oltářem je stavba snížená a nad babincem je empora zvýšená o rámovou zvonici s otevřenou arkádou, ale nižší než střední část. Stavební materiálem jsou smrkové trámy, cerkev je krytá šindelem. Interiér Vnitřní prostory mají ploché stropy, vyřezávaný ikonostas pochází z 18. století. Interiér cerkve dotváří kontrast mezi polotmavou nízkou verandou a majestátním otevřeným prostorem pod střechou v centrální místnosti. Dojem je umocněn dekorativní řezbářskou prací mezi babincem a hlavní lodí (navou). Interiér byl v dobré víře opravován, ale je tím vážně poškozen: jsou instalovány nové přední dveře, hladké stěny jsou pokryty lepenkou, papírem a natřeny, ikony jsou překresleny, výzdobu tvoří plastové květiny atd. Zvonice Dřevěná zvonice byla postavena v roce 1927 pro zavěšení nových zvonů, které nemohly být pro svou velkou hmotnost zavěšeny ve zvonici cerkve. Půdorys zvonice je čtvercový, přízemní patro je roubené s obvodovou pultovou střechou bez podpěr. Zvonice je zakončena nízkou jehlanovou střechou. Střechy jsou pobity plechovými tabulemi. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Церква святого Михайла (Ужок) na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Cerkev svatého Michala Archanděla na Wikimedia Commons
Kirche des Erzengels Michael (Uschok)

Die Kirche des Erzengels Michael (ukrainisch Церква св. Архистратига Михаїла Zerkwa sw. Archystratyha Mychajila) ist eine Holzkirche in Uschok (Ужок; Rajon Welykyj Beresnyj) in der Oblast Transkarpatien in der Ukraine. Die Kirche gehört zum grenzübergreifenden UNESCO-Welterbe „Holzkirchen der Karpatenregion“ und ist dem Erzengel Michael geweiht. Sie wird als Kirche genutzt und gehört zur Ukrainisch-Orthodoxen Kirche Moskauer Patriarchats (Українська православна церква (Московський патріархат), УПЦ МП). Lage Die Kirche liegt am ansteigenden Hang westlich des Dorfes Uschok. Geschichte Die Kirche wurde 1745 errichtet. Die Ausstattung des Bauwerks stammt aus dem 18. Jahrhundert. Das Bauwerk lag ursprünglich in höherer Lage, wurde abgetragen und neu errichtet. Die beiden Glocken mussten im Ersten Weltkrieg abgeliefert werden. Der später erlieferte Ersatz war schwerer und wurde nie im Turm der Kirche aufgehängt. Im Jahr 1927 wurde ein freistehender Glockenturm errichtet. Die Kirche ist ein Baudenkmal von nationaler Bedeutung und wurde 2010 mit sieben weiteren Holzkirchen in der Ukraine in die Tentativliste des Weltkulturerbes aufgenommen. Die Einschreibung erfolgte am 21. Juni 2013 gemeinsam mit acht weiteren Objekten der Ostkirchen in Polen. Ausstattung Die Kirche gehört zum bojkischen Bautypus der Holzkirchen, wie die ebenfalls zum Welterbe gehörenden Smolnik (Polen) und Matkiw (Ukraine). Sie besteht aus gehauenen Baumstämmen, die horizontal verlegt sind. Die Dächer sind vollständig mit Holzschindeln unterschiedlichen Formats verkleidet oder bedeckt. Beim Bau wurden keine Nägel verwandt. Die Kirche ist nach Osten orientiert. Über Eingang und Frauengalerie erhebt sich der Glockenturm mit einfachem Dach. Die große Kuppel erhebt sich über dem zentralen Teil des Kirchenschiffs. Sie hat ein dreifach abgetrepptes Dach. Die Kuppel über dem Chorraum hat ein zweifach abgetrepptes Dach. Turm und Kuppeln sind quadratisch angelegt. Die beiden Kuppeln sind zum Innenraum geöffnet und polychrom ausgemalt. Die drei Fenster sind hoch über dem umlaufenden Vordach eingesetzt. Dieses schützt das Fundament des Gebäudes vor Regen oder Schnee. Die Fenster mit Rundbogen sind jüngeren Datums und ersetzten kleinformatige quadratische Fenster. Im Inneren befindet sich eine Ikonostase. Turm und Kuppeln tragen Kreuze. Am Hang oberhalb der Kirche erhebt sich der 1927 errichtete Glockenturm auf quadratischem Grundriss. Er ist ebenfalls in Holzbauweise ausgeführt. Dach und umlaufendes Vordach sind mit Blech verkleidet. Siehe auch Holzkirchen im slowakischen Teil der Karpaten Holzkirchen im südlichen Kleinpolen Weblinks www.derev.org.ua: «Ужок». (Informative Website zu den Bauwerken mit vielen Fotografien, ukrainisch) drymba.com: «Церква св. Архистратига Михаїла (с.Ужок, Закарпатська обл.): карта, фото, опис». (ukrainisch, mit drei Aufnahmen) whc.unesco.org: Wooden Tserkvas of the Carpathian Region in Poland and Ukraine. (englisch) Fußnoten
Church of the Archangel Michael, Uzhok

St. Michael Church was built in suburb of Uzhok, Ukraine in 1745. The structure consists of three wooden naves and a brick sacristy. On June 21, 2013, at the 37th Session of the UNESCO World Heritage Committee, Holy Trinity Church was added as a UNESCO World Heritage Site. It was among 16 wooden tserkvas of Carpathian Region in Poland and Ukraine to be added. History The churches of the upper reaches of the Uzh belong to the Boyko style and have numerous relatives in Lviv oblast-about fifty Boyko churches in the Skole and Turka districts and several more in Ivano-Frankivsk oblast and Poland, which is within easy reach from the Uzhok pass. However, the Transcarpathian churches create a kind of sub-style-the symmetry of the three domes with a dominant central one, characteristic of Boyko churches, is broken here. The top over the western part turns into a tower, and while in the Uzhok church the tower does not yet exceed the central tent, in the others it already rises. At the beginning of the twentieth century, such churches stood in almost every village along the upper reaches of the Uzh. Nowadays, five of them have been preserved, but three are mercilessly covered with tin. According to legend, in ancient times Uzhok was a large settlement and had as many as seven mills, but after the plague spread throughout Europe, only one man remained in the village, who lived above the church. New settlers came from the neighboring Galician villages of Hnyla, Yavoriv, and Syanka. The church was built by master Pavlo Toniv from the neighboring village of Bitlia on the Lviv side of the Carpathians and master Ivan Tsyhanyn from the village of Tykhy. The builders finished the work on June 11, 1745. Other inscriptions on the log house add touches to the history of the church: "1895 Hyrych Petro curator weighed" (the church was being raised and the lower logs of the log cabins were replaced) and "Havrylko Vasyl curator" - apparently, this curator organized such a responsible repair work, and it was performed by the master Tsyhanyn from Tykhy (possibly a descendant of the church builder). It is said that the church was originally built high on a hillside, but old people found it difficult to climb up there, so the church was moved down the slope, almost to the road. The bishop's visitation of 1751 refers to a new church in Uzhok, equipped with all the books and two bells. In Soviet times, the church was protected as an architectural monument of the Ukrainian SSR (#198). In 2018, the church was recognized as a cultural heritage site of national significance, which was included in the State Register of Immovable Monuments of Ukraine (No. 070022). The Uzhok church has been extremely popular for about 100 years. Its photos have been published many times in periodicals, books, and booklets. Many Transcarpathian artists have dedicated their paintings to this outstanding monument, and its image adorned the bishop's chapel and the chapel of the teachers' seminary in Uzhhorod. References
Iglesia de San Miguel Arcángel (Uzhok)

La Iglesia de San Miguel Arcángel fue construida en el suburbio de Uzhok, Ucrania, en 1745. La estructura consiste en tres naves de madera y una sacristía de ladrillo. El 21 de junio de 2013, en la 37.ª sesión del Comité del Patrimonio Mundial de la UNESCO, la Iglesia de la Santísima Trinidad fue añadida al Patrimonio de la Humanidad de la UNESCO. Fue uno de los 16 Tserkvas de madera de la región de los Cárpatos en Polonia y Ucrania que se añadieron.​​ Referencias
Cerkiew Świętego Michała Archanioła w Użoku

Cerkiew Świętego Michała Archanioła (ukr. Церква святого Михайла) – drewniana cerkiew prawosławna w Użoku. Świątynia parafialna, w dekanacie wielkoberezieńskim eparchii mukaczewskiej i użhorodzkiej Ukraińskiego Kościoła Prawosławnego Patriarchatu Moskiewskiego. Świątynia wzniesiona w 1745 z drewna świerkowego, o konstrukcji zrębowej, trójdzielna. Nad babińcem znajduje się wieża-dzwonnica. Nawa i prezbiterium otwarte na całą wysokość i ściągnięte krzyżowymi belkami stropowymi. Wewnątrz znajduje się ikonostas i XVIII-wieczny ołtarz. Część wyposażenia (ikony, starodruki) pochodzi z XVII wieku. W 2013 cerkiew została wpisana na Listę Światowego Dziedzictwa UNESCO wraz z innymi drewnianymi cerkwiami w Polsce i na Ukrainie. Cerkiew św. Michała Archanioła w Użoku jest najdalej położoną na południe cerkwią bojkowską. Przypisy
Igreja de São Miguel Arcanjo (Uzhok)

A Igreja de São Miguel foi construída no subúrbio de Uzhok, na Ucrânia, em 1745. A estrutura é constituída por três naves de madeira e uma sacristia de tijolo. Em 21 de junho de 2013, na 37ª Sessão do Comité do Património Mundial da UNESCO, a Igreja da Santíssima Trindade foi adicionada ao Património Mundial da UNESCO. Foi adicionada entre os 16 tserkvas de madeira da região dos Cárpatos na Polónia e na Ucrânia. Referências
Ärkeängeln Sankt Mikaels kyrka

Ärkeängeln Sankt Mikaels kyrka (ukrainska: Церква св. Архистратига Михаїла) är en träkyrka väster om byn Uzhok i Transkarpatiens oblast i västra Ukraina. Den byggdes 1745, är tillägnad ärkeängel Mikael och används som församlingskyrka. En sakristia har byggts i tegel och 1927 byggdes ett klocktorn. År 2013 utsågs den, som en av 16 träkyrkor i Karpaterna, till världsarv under samlingsnamnet Träkyrkor i Karpatiska regionen i Polen och Ukraina av Unesco. Källor
Saint Nicholas Church, Chesnyky

Saint Nicholas Church (Ukrainian: Церква Святого Миколая) is an architectural monument of national importance in Chesnyky in Ivano-Frankivsk Raion, Ivano-Frankivsk Oblast. History The church belonged to the Rohatyn deanery. It was built in the 14th–15th centuries. During World War I, despite the fighting, the village suffered minimal losses—only one house was burned down by a grenade. The church bells were successfully hidden from the Russian army. The church has three naves and is covered with three domes. Its unusual monumentality was emphasized by the addition of large buttresses in the 19th century. The ascetic smooth walls, low entrances, and narrow loophole windows, together with the stone wall and the remains of the rampart, testify to the defensive function of the temple as a fortress against the Tatars. The massive walls are complemented by an archaic shingled roof. The church was active until 1912. Inside, remnants of the carved interior have been preserved, part of which has been transferred to museums. Priests Teodor Bachynskyi (-1831+, administrator) Illia Chizolskyi ([1832]) Oleksandr Tefikhovskyi (1835–1836) Deziderii Hrychanskyi (1836–1838, administrator) Ivan Sorobura (1838–1840) Petro Medvedkyi (1840–1901+) Mykola Liubynetskyi (1901–1918; 1884–1901, employee) Yakiv Zaiats (1918–1919+) Yevhen Vytoshynskyi (1921–1935+) Mykhailo Blozovskyi (1935–1941) Toma Baryliak (1940–[1944], employee) Oleksii Baziuk (1941–1944+) Gallery References Bibliography Откович Т. Церква Святого Архангела Михаїла XIV-XVI ст. в селі Чесники // Бюлетень Львівського філіалу Національного науково-дослідного реставраційного центру України. — Львів, 2007. — № 1 (9). — С. 86-90.
Cerkiew św. Mikołaja w Cześnikach

Cerkiew św. Mikołaja w Cześnikach – cerkiew w Cześnikach w obwodzie iwanofrankiwskim, wzniesiona najpóźniej w XIV wieku, jedna z najstarszych w zachodniej Ukrainie. Historia Świątynia powstała najpóźniej w XIV wieku, postawiono ją być może na miejscu pogańskiego obiektu sakralnego. Architektura Budowla została wymurowana z wapienia, ma charakter obronny. Mury wsparte masywnymi kamiennymi przyporami z XIX wieku. Wewnątrz znajdował się ikonostas Z XVIII wieku. Dookoła cerkwi znajduje się cmentarz z nagrobkami pochodzącymi z XVII-XIX wieku, m.in. epitafium rodziny Chrzanowskich w języku polskim. Przypisy Bibliografia Откович Т. Церква Святого Архангела Михаїла XIV-XVI ст. в селі Чесники // Бюлетень Львівського філіалу Національного науково-дослідного реставраційного центру України. — Львів, 2007. — № 1 (9). — С. 86-90.
Церква Святої Марії Магдалини (Біла Церква)

Церква Святої Марії Магдалини — чинна церква жіночого монастиря Святої Рівноапостольної Марії Магдалини, одна з найвідоміших культових споруд Білої Церкви та околиць. Церква розташовується за межами історичного центру Білої Церкви. Належить до Білоцерківської єпархії Української Православної Церкви. Історія Церква була споруджена у 1843 році, кошти на будівництво святині виділила Олександра Браницька. Після більшовицького перевороту доля церкви була схожою з багатьма іншими православними храмами. У період з 1934 до 1942 року церква імені святої рівноапостольної Марії Магдалини була закрита. У 1942 році, коли Київська область була окупована німцями, церкву знову відкрили для вірян. Відтоді двері храму для парафіян вже не закривалися. Реставраційні роботи у будівлі церкви були проведені в 1988 році. Стіни церкви наново розписали майстри з Почаєва. Водночас поряд з культовою спорудою побудували каплицю над колодязем. У 2001 році почалося зведення жіночого монастиря, який сьогодні є чинним. Метричні книги, клірові відомості, сповідні розписи церкви Святої Марії Магдалини м-ка Біла Церква (приписне с. Піщана) Васильківського пов. Київської губ. зберігаються в ЦДІАК України. . Архітектурні особливості будівлі Церква чотиристовпна, однобанева, хрещата у плані. Стилістично належить до класицизму. Прямо до церкви примикає дзвіниця. Імена архітекторів і художників, які виконали розпис церкви, історії залишились невідомими. Світлини Примітки Посилання Жіночий монастир Святої Рівноапостольної Марії Магдалини — Білоцерківська єпархія [Архівовано 10 серпня 2014 у Wayback Machine.]
Церква Святої Параскеви (Веприк)

Церква Святої Параскеви — чинна дерев'яна церква у селі Веприку Фастівського району Київської області; це відновлена духовна пам'ятка. Парафія належить до Переяславсько-Вишневської єпархії Православної церкви України. Історія Церква Святої Параскеви (в її сучасному вигляді) збудована у 1993-1997 роках на місці старої, зруйнованої більшовиками. Відновлена за кресленнями. Церква пов'язана з життям українського композитора Кирила Стеценка, який був парафіяльним священиком у ній. Біля неї його і поховали. Власне перша церква Параскеви у Веприку була збудована у 1856 році. У 1920—30-х роках церкву була серйозно ушкоджено, під час ІІ Світової війни храм частково відновлений, і там проводились богослужіння. По війні у 1963-1964 роках культову споруду було остаточно знищено. На даний час не знайдено світлин колишньої церкви Параскеви у Веприку, хоча нинішній настоятель храму Михайло Куц та місцевий Музей Кирила Стеценка проводять активні пошуки. Існуюча церква побудована на старому цегляному фундаменті і є фактично довільною фантазією сучасного архітектора на теми старої дерев'яної архітектури. Хоча церква є доволі схожою на зразки дерев'яної культової архітектури Придніпров'я XIX століття, що збереглися дотепер. Цю церкву було збудовано впродовж грудня 1993 — листопада 1997 років. Метричні книги, клірові відомості, сповідні розписи церкви св. Параскеви с. Веприк, приписні метрики сіл Скраглівка, Ставки (південна частина Скраглівки), Сквирського, з 1817 р. — Веприківської волості Васильківського пов. Київської губ. зберігаються в ЦДІАК України. Джерела та посилання с. Веприк, Фастівський р-н, Київська область. Церква св. Параскеви, 1990-ті на сайті «Дерев'яні храми України» Веприк на www.ukrainaincognita.com (вебпроект «Україна Інкоґніта») Маленков Р., Година О. Дванадцять маршрутів Київщиною. К., «Грані-Т», 2008, с. 54—55 Олександр Михайлик. Старовинні храми Київщини. К., 2017 Примітки
Церква ікони Божої Матері «Знамення» (Київ)

Церква на честь ікони Божої Матері Знамення — церква Православної церкви України, розташована в Солом'янському районі Києва, на території пологового будинку № 5 за адресою: проспект Валерія Лобановського, 2. Настоятель — протоієрей Григорій Фоя. Історія Перший камінь на зведення храму на честь ікони Божої Матері «Знамення» був закладений у 2001 році. Часткове фінансування храму проводилося силами міської адміністрації та головного лікаря пологового будинку. На ці гроші вдалося закласти фундамент і звести цегляні стіни храму. У зв'язку з недостатнім фінансуванням будівельні роботи були припинені, що призвело заморожування будь-яких робіт до 2003 року. На початку 2003 року настоятелем храму «Знамення» Божої Матері з благословення Блаженнішого Володимира Митрополита Київського і всієї України був призначений ієрей Георгій Стороженко. Протягом 2004 року стараннями священика та парафіян (жертводавців) вдалося провести внутрішні роботи в храмі. Перша Служба Божа в церкві відправлена на Великдень 2003 року. Відтоді у храмі регулярно відправляються Літургії, молебні, діти приймають таїнство Хрещення. Піклуючись про внутрішнє убрання православного храму в 2004 році на стіни церкви був нанесений розпис в академічному стилі. У 2005 році головним лікарем 5-го пологового будинку Макаренком Михайлом Васильовичем було пожертвувано різьблений іконостас, виконаний з дуба. 4 квітня 2022 року церква перейшла з Московського патріархату до Православної церкви України. Настоятелем храму став протоієрей Григорій Фоя. Примітки Посилання Старий сайт(рос.)
Чагарі Кутківецькі

Чагарі́ Кутківе́цькі — урочище, ботанічний заказник місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Тернопільської області. Розташування Розташований на території, підпорядкованій Тернопільській міській раді, між мікрорайоном Кутківці та селом Довжанка Тернопільського району Тернопільської області, у кварталах 20, 21 головного підприємства Тернопільського обласного управління лісового господарства, у межах лісового урочища «Чагарі Кутківецькі». З півдня попри заказник проходить Н02 Автошлях Н 02. Історія Створений відповідно до рішення виконкому Тернопільської обласної ради № 360 від 22 липня 1977 року. Перебуває у віданні Тернопільського обласного управління лісового господарства. Характеристика Площа 87 га. Під охороною — лісовий масив як місце зростання лілії лісової, занесеної до Червоної книги України. Світлини Джерела Леньків І. Чагарі Кутківецькі // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 571. — ISBN 978-966-528-279-2. Посилання Реєстр природно-заповідного фонду Тернопільської міської ради[недоступне посилання з травня 2019] // Управління екології та природних ресурсів Тернопільської ОДА.