NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pokrovka, Krasnopillea

Pokrovka (în ucraineană Покровка) este localitatea de reședință a comunei Pokrovka din raionul Krasnopillea, regiunea Sumî, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pokrovka era vorbitoare de ucraineană (95,72%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4,02%). Note
Покровка (Краснопольский район)

Покровка (укр. Покровка) — село, Покровский сельский совет, Краснопольский район, Сумская область, Украина. Код КОАТУУ — 5922384201. Население по переписи 2001 года составляло 771 человек . Население по данным 2026 года составляет 100 человек. Является административным центром Покровского сельского совета, в который, кроме того, входят сёла Поповка, Степок и Москалевка. Географическое положение Село Покровка находится у истоков реки Сыроватка, ниже по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Михайловка. Село расположено на границе с Россией. История 1652 — дата основания. Экономика Молочно-товарная ферма. «Славянское», агрофирма, ООО. «Покрова», ООО. Пограничный пункт пропуска автомобильного транспорта. Объекты социальной сферы Школа І-ІІ ст. Известные уроженцы Богацкий, Егор Петрович (1917—1996) — советский танкист, участник Великой Отечественной войны, Герой Советского Союза, гвардии полковник. Фесенко, Ефим Васильевич (1909—19??) — советский военачальник, гвардии полковник. Примечания
Pokrowska-Kirche (Kiew)

Die Pokrowska-Kirche (ukrainisch Святопокровська Покровська церква/Pokrowska zerkwa) ist ein Kirchengebäude der Orthodoxen Kirche der Ukraine im Stadtrajon Podil in gleichnamigen Stadtteil der ukrainischen Hauptstadt Kiew. Die zweistöckige Steinkirche wird von drei Kuppeln gekrönt und befindet sich auf der Pokrowska Wulyzja Nr. 7. Sie wurde zwischen 1766 und 1772 im Stil des ukrainischen Barocks nach dem Entwurf des Architekten Iwan Hryhorowytsch-Barskyj (Іван Григорович Григорович-Барський) anstelle eines verbrannten hölzernen Vorgängerbaus aus dem Jahre 1685 errichtet und ist ein architektonisches Denkmal. Der Glockenturm neben der Kirche wurde im Jahre 1809 erbaut. Beim Großbrand im Jahr 1811 wurde die Kirche schwer beschädigt und konnte erst im Jahr 1817 erneut geweiht werden. Weblinks Offizielle Website der Kirche (ukrainisch) Beschreibung der Kirche auf Orthodoxes Kiew (ukrainisch) Siehe auch Liste der gemauerten Kirchen im Stil des ukrainischen Barock Einzelnachweise
Свято-Покровська Подільська церква

Церква Покрови Пресвятої Богородиці — чинна мурована церква в Києві на Подолі, пам'ятка архітектури XVIII століття. Парафія Покрови Пресвятої Богородиці м. Києва належить до Київської єпархії Православної церкви України. Розташування Розташована на території садиби, яка обмежена: зі сходу — вулицею Покровською, з півдня — провулком Покровським, з заходу — вулицею Боричів Тік. Історія На місці сучасної церкви з XIV—середини XV століття стояла вірменська церква Різдва Богородиці, яка згоріла у 1651 році. Вона розташовувалася між сучасною Покровською церквою та її дзвіницею, і була зведена поряд із тогочасним вірменським кварталом Подолу. Перша Покровська церква була збудована на кошти грецького купця Миколи Тарнавіота у 1685 році і була дерев'яною. Спершу церква була «придворною» (родинною). Вона, зокрема, була зображена на плані міста Києва полковника Ушакова 1695 року. На початку XVIII століття вдова Миколи Тарнавіота передала церкву місту. Парафія нової церкви утворилася із частини старішої церкви Миколи Доброго. Упродовж 1766—1772 на її місці архітектор Іван Григорович-Барський спорудив сучасну будівлю — двоповерхову муровану церкву у вигляді триконха, увінчаного трьома куполами. У 1811 році сталася пожежа, після якої було змінено форма куполів, був також втрачений ліплений декор фасадів. У 1824 із заходу прибудували теплу церкву святого Івана Воїна. Дзвіниця, що стоїть окремо, збудована у 1798-1799. Її другий поверх, спочатку дерев'яний, згорів у 1811, в 1831 зроблений мурованим. У 1920-х церква належала прихильникам Істинно-православної церкви. На початку 1930-х церкву закрито радянською владою. У 1941, під час німецької окупації, богослужіння у церкві відновили. Церква відреставрована у 1953-1954 роках. У 1958 знову закрито. У 1971 відреставрована дзвіниця. 15 квітня 1990 в церкві провели Великодню службу священнослужителі УАПЦ. У 1991 церква передана УАПЦ, і фактично стала катедральним собором. У церкві проводили богослужіння патріархи Мстислав (Скрипник) та Володимир (Романюк). Архітектура Архітектурний ансамбль Покровської церкви складають: Покровська церква (XVIII століття) Двоповерхова прибудова, облаштована з західного фасаду на початку XIX століття Дзвіниця (друга половина XVIII століття) Покровська церква зведена у стилі українського бароко. Композиційно вона належить до українських триверхих тризрубних храмів. Із заходу і частково з півночі огорожею церковного двору є цегляний паркан з воротами, з півночі та зі сходу по вулиці Покровській — металеві ґрати на ажурній цегляній парапетній стіні. У її центрі розташовується цегляна аркада з ворітьми і хвіртками. Церковні записи Сповідні розписи, метричні книги і клірові відомості церкви (з 1737 по 1918 рік) зберігаються в Центральному державному історичному архіві України, м. Київ (ЦДІАК України). Світлини Див. також Список мурованих храмів у стилі українського бароко Примітки Джерела Толочко Л. І. Подільські храми Києва / Л. І. Толочко, М. Г. Дегтярьов. — К. : Техніка, 2003. — 176 с. : іл. — (Нац. святині України). — ISBN 966-575-036-4. Про історію церкви [Архівовано 21 вересня 2020 у Wayback Machine.]
Monastère de l'Intercession de Kharkiv

Le monastère de l'Intercession de Kharkiv (Покровський чоловічий монастир) est un monastère ukrainien situé dans le Raïon de Chevtchenko (Kharkiv), n° 8 boulevard de l'Université en Ukraine orientale. Historique Le monastère masculin est au diocèse de Kharkiv de l'Église orthodoxe ukrainienne (patriarcat de Moscou), il est inscrit au registre national des monuments immeubles d'Ukraine. Il a été fondé en 1726 par l'évêque de Belgorod Epiphanius dans le cadre du transfert de l'école épiscopale, le Collegium de Kharkiv ; elle a été rattachée en 1729 à la cathédrale de Pokrov. L'abbé du monastère était aussi le dirigeant du collegium. Le 8 avril 1990 un premier service a officié dans le monastère qu devait être rendu à l'Eglise. Le Musée d'histoire de Kharkiv qui occupait les bâtiments a quitté les premiers locaux, la Maison épiscopale en 1997 pour en sortir complètement en 2003. Références Voir aussi Article connexe Liste des monastères ukrainiens. Liens externes Site officiel Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail du monachisme Portail de l’architecture chrétienne Portail du christianisme orthodoxe Portail de l’Ukraine Portail de l’Empire russe
Покровска катедрала (Харков)

Катедралата „Покров на Пресвета Богородица“ е енорийски православен храм в Харков, Украйна, част от Покровския манастир. Катедралният храм е единственият оцелял фрагмент от зданието на Харковската крепост, посторена през XVII век. История Сградата на Покровската катедрала е построена от казаци близо до северната стена на Харковската крепост през 1689 г. на мястото на дървената Покровска църква. През 1726 г. по инициатива на Белгородския епископ Епифаний Тихорски и генерал-губернатора на Слободска Украйна, княз Михаил Голицин, е основан мъжкият Покровски манастир с колеж, първото висше учебно заведение в Левобрежна Украйна. През 1732 г. на камбанарията е монтирана камбана с тегло 1,6 тона. В периода 1799 – 1846 г. Покровската катедрала е катедралният храм на Харков. През 20-те години на XX век катедралата затваря и започва да се руши. През 50-те години е направен опит за козметичен ремонт, а по-късно се разработва проект за възстановяване на храма в оригиналния му вид. Трапезарията между църквата и камбанарията, както и преходът към Епископския дом и Озерянската църква са демонтирани, но след това реконструкцията спира и катедралата остава обвита в скеле няколко десетилетия. През 1992 г. храмът, заедно с архитектурния комплекс на Покровския манастир, е прехвърлен на Украинската православна църква. Покровската катедрала и катедралите „Благовещение Богородично“ и „Успение Богородично“ съставляват така наречения златен триъгълник на катедралите в Харков. Архитектурни особености Архитектурата на Покровската катедрала е базирана на народната архитектура на Украйна. Според експерти Покровската катедрала почти напълно повтаря украинската дървена триделна църква и е синтез на идеи и структури от дървената и каменната архитектура. Към централната осмоъгълна кула (8,5 × 10 м) е прикачен петоъгълен олтар (4 × 6 м) на изток и бабинец (6 × 5 м) на запад. Катедралата е построена на два етажа. Двата етажа на църквата са почти идентични. Първият етаж е заобиколен от открита аркада, върху която е изградена пътека на нивото на пода на горния храм. Фасадите на катедралата са богато украсени с антаблемани, полуколони и корнизи. Галерия Бележки Външни препратки ((uk)) История на Харков ((ru)) Харков. Катедралата Покров на Пресвета Богородица ((ru)) Катедрали и църкви в Харков Архив на оригинала от 2010-08-31 в Wayback Machine.
Kathedrale des Maria-Schutz-Klosters

Die Kathedrale des Maria-Schutz-Klosters (ukrainisch Собор Покрови Пресвятої Богородиці) ist die Kathedrale des Maria-Schutz-Klosters in der ukrainischen Stadt Charkiw der Ukrainisch-Orthodoxen Kirche. Geschichte Die Kathedrale zählt zu den ältesten Baudenkmälern der Stadt Charkiw. Sie wurde im späten 17. Jahrhundert erbaut und zeigt eine Mischung aus dem typisch russischen Sakralbau und den Einflüssen des ukrainischen Kirchenbaus, speziell des ukrainischen Barocks. Eine erste Holzkirche als Vorgängerbau wurde in der ersten Hälfte des 17. Jahrhunderts zu Ehren des Schutzes der Gottesmutter erbaut. Im Jahre 1659 wurde der Bau einer steinernen Kirche von den Saporoger Kosaken auf dem damaligen Herrschaftsgebiet des Hetmanats beschlossen. Sie wurde außerhalb der damaligen Grenzen der Festung Charkiw in der Nähe der Nordmauer errichtet. Die Kirche wurde 1689 fertiggestellt und von Bischof Abraham Juchow geweiht. Mit der Machtübernahme der Bolschewiki wurde die Kathedrale in den 1920er Jahren geschlossen und verfiel über drei Jahrzehnte. Seit 1992 steht sie wieder unter der Leitung der Ukrainisch-Orthodoxe Kirche Moskauer Patriarchats. Neben der Kathedrale gründeten der Bischof Epiphanius Tichorskij und Feldmarschall Michail Michailowitsch Golizyn das Charkiwer Maria-Schutz-Kloster. Im Rahmen der Klostergründung wurde die Kathedrale 1729 zu einer Klosterkirche und daher repariert und saniert. Drei Jahre später wurde in den Glockenturm eine Glocke mit einem Gewicht von 1,6 Tonnen eingebaut. Architektur und organisatorische Zugehörigkeit Es handelt sich um eine Basilika mit drei Kuppeln. Die Kirche ist das Werk einer Bauhütte, die auch Bauten wie die Christi-Verklärungs-Kathedrale in Isjum erschaffen hat. Die Kirche steht unter der Jurisdiktion der Eparchie Charkiw und ist die älteste Kathedrale der Stadt. Das orthodoxe Mariä-Schutz-und-Fürbitte-Mönchkloster ist architektonisches Denkmal. Den Namen hat ihm die Mariä-Schutz-und-Fürbitte-Kathedrale verliehen, deren Mauern einst Charkiw vor Beutezügen und Überfällen schützten. Zum Architekturensemble des Klosters gehört auch das Bischofshaus und das Seminargebäude. Galerie Weblinks Intercession Monastery, discover-ukraine.info Pokrovsky Monastery, lonelyplanet.com Д. И. Багалей, Д. П. Миллер. История города Харькова. Покровский собор Geschichte der Stadt Charkow, Kap.11, Teil 3 Einzelnachweise
Intercession Cathedral, Kharkiv

The Intercession Cathedral (Ukrainian: Собор Покрови Пресвятої Богородиці) or Pokrovskyi Cathedral (Покровський собор) is the oldest cathedral in Kharkiv, Ukraine, built in 1689. In addition to the cathedral, the monastery complex includes the seminary, Kharkiv episcopal residence, and the Church of the Mother of God Ozerianska. History The first wooden church was built in the first half of the XVII century and consecrated in the honour of Intercession of the Theotokos. In 1659 local Cossacks decided to construct a stone temple. It was finished by 1689 and consecrated by the bishop Abraham Ukhov. The stone church was designed in a traditional Russian way — three-domed basilica placed on a warm ‘winter’ temple. The upper part was connected to the bell tower with a narthex gallery. In 1726 the bishop Epiphanius Tikhorsky and the field marshal Mikhail Mikhailovich Golitsyn established the Intercession Monastery, Kharkiv. The monastery complex included a collegium, the first higher education establishment in Kharkiv. The Intercession Church was restored in 1729 and equipped with new church ware. In 1732 the bell tower received a 1.6 tonn new bell. In 1799—1846 the church had a status of a cathedral. It was closed in the 1920s and decayed for more than 30 years. In 1992 it was returned under management of the Ukrainian Orthodox Church. Gallery References Sources Denisov, Leonid (2019). 1100 православных монастырей Российской империи [1100 Orthodox monasteries of Russian Empire]. ISBN 9785041532109.
Catedral de la Intercesión (Járkov)

La catedral de la Intercesión (en ucraniano: Собор Покрови Пресвятої Богородиці) es una de las catedrales ortodoxas ucranianas que se sitúan en Járkov, Ucrania. El templo está bajo la jurisdicción de la eparquía de Járkov y se trata de la catedral más antigua de la ciudad. La Catedral de la Intercesión, junto con las catedrales de la Anunciación y la Dormición forman el triángulo dorado de las catedrales de Járkov.​ Geografía La catedral está ubicada en la calle Universidad 8 de Járkov, en el óblast de Járkov. Historia La primera iglesia de madera fue construida en la primera mitad del siglo XVII y consagrada en honor de la Intercesión de la Madre de Dios. En 1659 los cosacos locales decidieron construir un templo de piedra, terminado en 1689 y consagrado por el obispo Abraham Yujov. La iglesia de piedra fue diseñada al estilo tradicional ucraniano: una basílica de tres cúpulas ubicada en un cálido templo "invernal". La parte superior estaba conectada al campanario mediante una galería del nártex.​ En 1726, el obispo de Bélgorod Epifanio Tijorski y el mariscal de campo Mijáil Mijáilovich Golitsin (gobernador de Ucrania Libre) establecieron el monasterio de Prokov, que incluía un colegio universitario, el primer centro de educación superior en Járkov.​La iglesia de Pokrovski fue restaurada en 1729 y equipada con vajilla eclesiástica nueva. En 1732, el campanario recibió una nueva campana de 1,6 toneladas. En 1799-1846 la iglesia tenía el estatus de catedral. Con la llegada al poder de los bolcheviques, la catedral fue cerrada en la década de 1920 y estuvo deteriorado durante más de 30 años. En la década de 1950 se intentó restaurar estéticamente y en la década siguiente se desarrolló un proyecto para restaurar el templo en su forma original, con una galería entre la iglesia y el campanario. Se desmanteló el refectorio entre la iglesia y el campanario, así como la transición a la residencia episcopal y a la iglesia Ozerianska, pero después de eso se detuvo la reconstrucción y la catedral permaneció en los andamios hasta la reconstrucción. En 1992 volvió a estar bajo la dirección de la Iglesia ortodoxa ucraniana.​ Arquitectura El complejo religioso incluye un seminario, la propia catedral de la Intercesión, la residencia episcopal y la iglesia de la Madre de Dios Ozerianska. Construido en el característico estilo barroco ucraniano, la catedral es uno de los edificios más característicos de la ciudad.​Tres cúpulas dominan la base de la catedral, de estilo más sobrio.​ El campanario fue construido al mismo tiempo que la iglesia, más achaparrada y todavía forma parte de la fortificación de la ciudad. La apariencia monumental del templo se combina con la refinada belleza y elegancia del interior. En el siglo XIX se construyó junto a la catedral la iglesia de la Madre de Dios Ozerianska, cuyo color amarillo contrasta con el azul de la catedral. Galería Referencias
Cathédrale de Pokrov

La cathédrale de Pokrov est une église orthodoxe à Kharkiv en Ukraine. Le bâtiment est de 1689 et inclut un séminaire, la résidence épiscopale et le temple de la Mère de Dieu Ozerianska. Un bâtiment en bois du début du XVIIe siècle fut reconstruit en pierre par les cosaques et consacré à l'Intercession de la Mère de Dieu. Elle est inscrite au Registre national des monuments d'Ukraine sous le numéro : 63-101-1002. Elle fait partie du monastère de l'Intercession de Kharkiv. Références Voir aussi Articles connexes Religion en Ukraine, Registre national des monuments d'Ukraine. Liens externes Portail de l’Ukraine Portail de l’architecture chrétienne Portail du christianisme orthodoxe
Cattedrale dell'Intercessione (Charkiv)

La cattedrale dell'Intercessione (in ucraino Собор Покрова Пресвятої Богородиці?) è un edificio religioso situato nel centro di Charkiv, in Ucraina, fa parte della chiesa ortodossa ucraina (Patriarcato di Mosca). La chiesa si trova nel più ampio complesso del monastero dell'Intercessione che si affaccia sulla più antica piazza di Charkiv. Il monastero faceva un tempo parte della fortificazione cittadina. La chiesa, risalente al 1689, sorge nel luogo in cui un tempo si trovava un'antica chiesa di legno. Edificata nel caratteristico stile barocco ucraino è uno degli edifici più caratteristici della città. Tre cupole sovrastano la base, più sobria, contestualmente alla chiesa venne costruita la torre campanaria, più tozza e ancora parte della fortificazione cittadina. Nel XIX secolo, a fianco alla cattedrale venne costruita la chiesa Ozeyansky il cui colore giallo contrasta con l'azzurro della cattedrale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cattedrale dell'Intercessione (Charkiv) Collegamenti esterni (EN) Pokrovsky Cathedral, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Pokropyvna

Pokropyvna (Ukrainian: Покропивна) is a village in Kozliv settlement hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1467. After the liquidation of the Kozova Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Church of the Nativity of the Blessed Virgin Mary (1884; 1944 - destroyed; 1991 - rebuilt). References Sources (in Ukrainian) Гарасимів Г., Уніят В., Покропивна // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 108. — ISBN 978-966-528-279-2. "Pokropiwna". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 8. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1887. p. 543.
Pokropiwna

Pokropiwna (ukr. Покропивна) – wieś na Ukrainie w rejonie tarnopolskim należącym do obwodu tarnopolskiego. Urodzeni Tadeusz Karlic (1916–2000) uzyskał tytuł dr. na Uniwersytecie we Lwowie, po II wojnie światowej był członkiem grupy naukowej, która pomagała założyć Uniwersytet i Politechnikę Wrocławską, gdzie został wykładowcą. doc. dr inż. Stanisław Karlic (1918–1995) autor książki pt. Narzędzia i maszyny do wierceń. Był wieloletnim pracownikiem AGH w Krakowie, oraz w latach 1974-1981 dziekanem Wydziału Wiertniczo-Naftowego Eugeniusz Karlic (1920–1992) był docentem, pochowany na Cmentarzu Starym w Słupsku (sektor 5A, rząd 8, nr grobu 16) Przypisy Linki zewnętrzne Pokropiwna, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VIII: Perepiatycha – Pożajście, Warszawa 1887, s. 543 . Pokropiwna na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Покропивная

Покропивная (укр. Покропивна) — село в Козловской поселковой общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Код КОАТУУ — 6123086901. Население по переписи 2001 года составляло 601 человек. До 2020 года входило в Козовский район. Географическое положение Село Покропивная находится на левом берегу реки Высушка, выше по течению на расстоянии в 1 км расположено село Озёрная, ниже по течению на расстоянии в 2 км расположен посёлок Козлов. История 1544 год — дата основания. Объекты социальной сферы Покропивнянский НВК. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Малый Затышок

Ма́лый За́тышок (укр. Малий Затишок; до 2016 г. Политотде́ловец) — посёлок в Уманском районе Черкасской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 241 человек. Почтовый индекс — 20384. Телефонный код — 4744. Местный совет 20384, Черкасская обл., Уманский р-н, с. Затышок, ул. Школьная, 3 Ссылки Малый Затышок на сайте Верховной рады Украины
Малий Затишок

Малий Затишок — селище в Україні, в Уманському районі Черкаської області. Населення За даними перепису 2001 року населення становило 241 особа. Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Історія До 2016 року селище мало назву Політвідділовець, що увійшло до списку «ТОП-10 безглуздого совка у назвах» за версією сайту Українського інституту національної пам'яті. Село розташоване на південно-західній межі Уманського району. Його територія також, як і с. Затишок, належала до володінь молодшого пана Ліпковського, там ріс ліс, де він мав лісопильню. З будівель було лише 2 хати та 10 землянок, в яких жили робітники. В 1885 р. ліс викорчували, залишивши землянки для поденників. Після від’їзду пана Ліпковського тут теж було створено радгосп, який на честь перших організацій політвідділів (1932 р.) назвали «Політвідділовець».В довоєнний час велася забудова села, як відділення Рижавського цукрокомбінату. Робітничий колектив складався з приїжджих людей. Всі житлові та виробничі приміщення будувалися з глини та дерева. Водою село забезпечувалося з трьох криниць. Ставка у селі не було і не має. Основним напрямом виробництва було вирощування насіння цукрового буряка. Паралельно розвивалося тваринництво і зерновиробництво. Не оминуло село лихоліття Великої Вітчизняної війни. Військовозобов’язані чоловіки були мобілізовані до лав Радянської Армії. На фронтах війни загинуло 11 жителів села. Під час каральної експедиції у 1943 р. у Політвідділовці було розстріляно чотирьох місцевих жителів — Матвійчук, Шевченко, Матвій Козка, Миронова – Криворучко. На могилі Матвійчука і Шевченка встановлений обеліск Слави. У важкі післявоєнні роки було відновлено господарство. Уже у 1947 р. було досягнуто високих успіхів у вирощуванні сільськогосподарських культур. За сумлінну працю у сільськогосподарському виробництві жителі Політвідділовця були нагороджені високими урядовими нагородами; керівник відділенням Федір Іванович Кондратюк — орденом Трудового Червоного Прапора, а орденами Леніна – Ганна Савівна Гресько, Дарка Зосимівна Бородаченко, Мотря Гаврилівна Варченко, Марія Левківна Мельник. У 1952 р. тут почалося будівництво житлових будинків. У 1960 р. побудовано клуб, 1980 — дитячий садок, 1989 — заселено 6 житлових будинків та введено в дію магазин. У 1990 р. заасфальтовано всі вулиці села. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Черкаська область) Примітки Посилання Погода в селі Малий Затишок [Архівовано 29 березня 2008 у Wayback Machine.]
Police (obwód wołyński)

Police (ukr. Полиці) – wieś na Ukrainie w rejonie kamieńskim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Kamień Koszyrski, w powiecie kowelskim. Przypisy Linki zewnętrzne Police, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 483 . Полиці (Police) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Polîți, Kamin-Kașîrskîi

Polîți (în ucraineană Полиці) este localitatea de reședință a comunei Polîți din raionul Kamin-Kașîrskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Polîți era vorbitoare de ucraineană (99,73%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Полицы (Волынская область)

По́лицы (укр. Полиці) — село в Камень-Каширской городской общине Камень-Каширского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 746 человек. Почтовый индекс — 44552. Телефонный код — 3357. Занимает площадь 4,173 км². Ссылки Полицы на сайте Верховной рады Украины (укр.)