Товстеньке

Товсте́ньке — село в Україні, Тернопільська область, Чортківський район, Колиндянська сільська громада. Адміністративний центр колишньої Товстеньківської сільської ради. Назва Назва села походить, за переказами, від «товстої» землі-чорнозему. Поляки це поселення називали дещо інакше — Тлустеньке (пол. Tłusteńkie), чи Тлусьцєнко (пол. Tłuścienko). Географія Розташування Розташоване на лівому березі річки Кривенька (права притока Збруча, басейн Дністра), за 22 км від районного центру та 8 км від найближчої залізничної станції Гадинківці. У селі росте Товстеньський дуб, який мабуть посаджений на честь скасування панщини. Історія Давні часи Перші поселенці мешкали у західній частині села — Жолобку. Вздовж населеного пункту тягнуться стави (54 га). Середньовіччя, Новий Час Знане від XVII ст., згодом згадане у 1785 році. 1880 — в 327 будинках проживала 1921 особа; велика земельна власність належала Корнелеві Городиському. У селі в 1900 року — 2132 жителі, 1910—2095, 1921—1942, 1931—1930 жителів; у 1921 — 414, 1931—458 дворів. Частина малоземельних жителів села еміґрувала до Канади, США, Аргентини. За Польщі функціонувала 3-класна школа з польською мовою навчання. 25 липня 1920 року — відбувся переможний бій 1-го кінного полку чорних запорожців Армії УНР та Донського козацького полку з більшовиками, в результаті якого взято в полон понад 200 червоноармійців. До Першої світової війни діяв духовий оркестр (керівник о. В. Познанський); після війни — аматорський драматичний гурток (керівник Євстахій Ворона), відділ молочарні «Маслосоюзу». 1930 — було створено клітину (осередок) ОУН. Після приходу радянської влади у 1939 році заарештовано за політичну діяльність Віктора Зілинського (загинув у тюрмі); 20–21 липня органи НКВС розстріляли в місті Умані Богдана Голубовича та Євгена Сороківського. В УПА воювали жителі села: Під час німецько-радянської війни загинули або пропали безвісти у Червоній армії: З 10 грудня 2020 року Товстеньке належать до Колиндянської сільської громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Колиндянської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Чортківського району (1940—2020), увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1039 осіб, з яких 452 чоловіки та 587 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 929 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Релігія церква Пресвятої Трійці (1846; УГКЦ; кам'яна) костел Пресвятого Серця Ісуса (збудований на поч. XIX ст., був діючим до 1946) У селі є дві каплички (1991, 1998). Пам'ятки У 1921 році з ініціативи о. Івана Блавацького насипано першу в Галичині символічну могилу Борцям за волю України (відновлено 1990). Споруджено: пам'ятники воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні Іванові Франку (2004) встановлено фігури Матері Божої (1864) хрести на честь 50-річчя скасування панщини (1848) Соціальна сфера, господарство Діяли філії товариств «Просвіта», «Сокіл», «Луг», «Сільський господар», «Союз Українок», «Відродження» та інші; кооператива, молочарня, ґуральня, цегельня, крамниці. Діяли польські товариства «Кулко рольніче»(пол. Kółko rolnicze), «Стшелєц» (пол. Związek Strzelecki) і «Дом Людови» (пол. Dom ludowy). 1940 — примусово організували колгосп, який відновив свою діяльність 1944 році. Нині діють гімназія, Будинок культури, бібліотека, ФАП, відділення зв'язку, торгові заклади, дитячий садочок; споруджують крохмальний завод. У селі функціонує футбольна команда «Граніт», у 2013 була створена команда «Зоря». Гімназія У другій половині XIX століття в селі діяла тривіальна школа (зокрема, у 1871 році), учителем в якій працював Захарій (або Захаріяш) Садовський (пол. Zacharyasz Sadowski).. Надалі її було перетворено на 1-класну народну школу. Учителями в ній працювали: у 1875 році — Захарій (або Захаріяш) Садовський, у 1880 — Францішек (або Франц) Щирський (пол. Franciszek Szczyrski). За міжвоєнної Польщі функціонувала 3-класна школа з польською мовою навчання. У 1929 році за кошти жителів села збудовано нове приміщення школи. У радянський час існувала п'ятирічна школа, яка поступово була перетворена на семирічну. При школі діяв театральний гурток. 1979 року школа стала восьмирічною, у ній працювали 11 учителів, які навчали 220 учнів. До 2021 року школа підпорядковувалася Чортківській районній раді. Того року загальноосвітню школу I—II ступенів реорганізовано в гімназію, яка перебуває в підпорядкуванні Колиндянської сільської громади. Для розвитку та вдосконалення учнів у школі діють гуртки та секції[джерело?]: туристсько-краєзнавчий фізкультурно-спортивний художньо-естетичний Станом на 2021 рік у 9-ти класах школи навчалося 58 учнів, у школі викладають англійську та німецьку мови. Педагогічний колектив складався з 15-ти педагогів. Серед директорів школи були: Куркевич, Геваницький Юліан Автанасович (від 1955), Денисенко Клавдія Яківна, Парадовський Остап Іванович (від 1977), Говенко Марія Михайлівна (від 1982), Ільницька Ірина Василівна (від 1984), Ковальчук Віктор Дмитрович (1994—2003), Качмарська Марія Богданівна (від 2003). Бібліотека У книгозбірні в 1898 р. — 90 книг, 1910 — 130, 1938 — 222. У 1884 р. організована перша читальня по вулиці Жолобок; 1897 р. на адресу И.Міштак було надіслано 57 книг, з того і почалася бібліотека. А 28 листопада цього року И.Міштак попросив надіслати ще 35 примірників; 1897 р. при читальні заснована позикова каса, тут відбувалися Шевченківські вечорниці. Читальня також передплачувала газети. У 1900 році — «Газета господарська», «Діло», «Громадський голос» «Свобода». У 1905 р. кожної неділі сходилися люди до хати Миколи Власюка, де читали газети та книги; 1926 р. читальня мала свій дім. Сюди надходили газети «Письмо з Просвіти», «Свобода», «Новий час»; 1938 р. читальня вже мала радіо. Діяли аматорські гуртки сільської молоді та хор; 1906 р. на вулиці Шляхта була заснована читальня «Просвіта» в хаті Івана Вовка. Восени 1939 року бібліотека сільської «Просвіти» була ґрунтовно перевірена НКВД і підшивки періодичних видань були вилучені та знищені разом з десятками та сотнями патріотичних видань. До 2021 року бібліотека була філіалом Чортківської районної централізованої бібліотечної системи Чортківської районної ради. Від 2021 року перебуває у підпорядкуванні Колиндянської сільської громади. Бібліотекарі: Роман Слошак (1930-ті), Антін Колісник (1930-ті). Відомі люди Народилися Володимир Бесяда (1994—2023) — український військовослужбовець, учасник російсько-української війни; Ярослав Білинський (псевдо «Бистрий», 1921—1946) — діяч ОУН та УПА; Антін Борса (1905—1997) — український священник, освітній діяч; Володимир Гершун (1953—2022) — український громадський діяч, освітянин, управлінець; Сидір (Ісидор) Голубович (1875—1938) — український адвокат, громадсько-політичний діяч; Францішек Городиський (1871—1935) — польський художник; Тарас Демкура (нар. 1964) — український підприємець, меценат, колекціонер, видавець. Віце-президент з питань регіонального розвитку Міжнародної торгової палати ICC Ukraine; Роман Колісник (нар. 1923) — український письменник, журналіст, менеджер у Канаді; Євстахій Романюк (нар. 1952) — український лікар, громадський діяч; Борис Яворський (нар. 1949) — український художник. Примітки Джерела Качмарський Б., Уніят В. Товстеньке // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 456. — ISBN 978-966-528-279-2. Карпович В., Федечко М., Щавінський В. Товстеньке // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 3 : М — Ш. — С. 512—513. — ISBN 978-966-457-246-7. Горіла Стрілецька ватра [Текст] : [при в’їзді до с. Товстеньке Колиндян. громади, височить 8-метрова символічна могила, і насипали її за ініціативи о. Івана Блавацького в пам’ять про полеглих у Першій світовій війні] / М. Огородник // Сільський господар плюс Тернопільщина [Текст]. — 2021. — № 36 (8 верес.). — С. 7. Tłusteńkie // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1892. — Т. XII. — S. 353. (пол.) — S. 353. Посилання