NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Donetski

Donetski (en ucraniano: Донецький, romanizado: Donetskyi; en ruso: Донецкий) es un asentamiento urbano ucraniano perteneciente al óblast de Lugansk. Situado en el este del país, hasta 2020 era parte del área municipal de Golubivka, pero hoy es parte del raión de Alchevsk y del municipio (hromada) de Donetski.​ El asentamiento se encuentra ocupada por Rusia desde la guerra del Dombás, siendo administrada como parte de la de facto República Popular de Lugansk.​ Geografía Donetski está en el margen derecho del río Lugan, 8 km al norte Golubivka y 50 km al noroeste de Lugansk. Historia Donetski se fundó en 1904 como pueblo minero en relación con la construcción de una mina de carbón con el nombre de Kamenuvate (en ucraniano: Каменувате). En 1905, se produjeron disturbios en la mina: indignados por el abuso y las duras condiciones de trabajo, los trabajadores mataron al empresario. Luego llevó el nombre de Petrogrado-Donetske (en ucraniano: Петроградо-Донецьке) desde 1910, cuando fue comprada por la sociedad anónima Petro-Donetsk.​ Durante la Segunda Guerra Mundial, el pueblo estuvo bajo ocupación alemana. Después del final de las hostilidades, Petrogrado-Donetske fue restaurado de acuerdo con el cuarto plan para la restauración y el desarrollo de la economía nacional de la URSS. Se elevó a un asentamiento de tipo urbano en 1963 y ese año recibió su nombre actual.​ Desde el verano de 2014, el lugar ha sido ocupado por separatistas de la República Popular de Lugansk durante la guerra del Dombás, pero estuvo ubicado en el frente inmediato entre las partes en conflicto.​ Tras la firma de Minsk II en febrero de 2015, la línea de demarcación de fuerzas en el Dombás se extiende a lo largo de las afueras del noroeste del asentamiento urbano.​ Demografía La evolución de la población entre 1989 y 2022 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 49,93%, es el ruso; del 49,65% es el ucraniano.​ Referencias
Donetskyï

Donetskyï (en ukrainien : Донецький, en russe : Донецкий, Donetskiï) est une commune urbaine de l'oblast de Louhansk, du raïon d'Altchevsk et de la communauté territoriale de la ville de Kadiïvka, en Ukraine orientale. Sa population s'élevait à 3531 habitants en 2019. Géographie La commune de Donetskyï se trouve sur la rive nord de la rivière Louhan, un affluent de rive droite de la rivière Donets, dans le bassin hydrographique du fleuve Don. Assise à 158 mètres d'altitude, elle se situe à 15,3 km au nord de la ville de Kadiïvka, à 26,2 km au nord-nord-ouest de la ville d'Altchevsk et à 47,6 km à l'ouest-nord-ouest de celle de Louhansk. Voir aussi Articles connexes Oblast de Louhansk Liens externes Références Portail de l’Ukraine
Donećkyj

Donećkyj (ukr. Донецький) – osiedle typu miejskiego na Ukrainie, w obwodzie ługańskim, w faktycznie niefunkcjonującym rejonie ałczewskim, od 2014 pod kontrolą marionetkowej, uzależnionej od Rosji Ługańskiej Republiki Ludowej. W 2001 liczyło 4769 mieszkańców, spośród których 2368 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 2381 rosyjski, 4 mołdawski, 12 białoruski, a 4 inny. Przypisy
Donețkîi

Donețkîi (în ucraineană Донецький) este o așezare de tip urban din orașul regional Holubivka, regiunea Luhansk, Ucraina. În afara localității principale, nu cuprinde și alte sate. Demografie Conform recensământului din 2001, nu exista o limbă vorbită de majoritatea populației, aceasta fiind compusă din vorbitori de rusă (49,93%) și ucraineană (49,65%). Note
Донецкий (Луганская область)

Доне́цкий (укр. Донецький) — посёлок, относится к Кировскому городскому совету Луганской области Украины. География Соседние населённые пункты: посёлки Голубовское и Берёзовское на юго-западе, город Кировск на юге, сёла Весняное, Дачное, посёлок Фрунзе на юго-востоке, село Желобок на северо-востоке. История Поселение возникло в 1902—1904 гг. как шахтёрский посёлок в связи со строительством угольной шахты. В ходе революции 1905 года здесь имело место выступление шахтёров, выступивших против нечеловеческих условий работы на шахте, в ходе которого французский управляющий шахты был убит. В 1910 году шахту купило Петро-Донецкое акционерное общество, и посёлок стал называться Петро-Донецкий рудник. В июне 1917 года на Петро-Донецком руднике был создан комитет профсоюза горняков. Во время Великой Отечественной войны в 1941—1943 гг. селение находилось под немецкой оккупацией, но после окончания боевых действий в соответствии с четвёртым планом восстановления и развития народного хозяйства СССР было восстановлено. В 1963 году селение стало посёлком городского типа Донецкий. По состоянию на начало 1968 года здесь действовали две угольные шахты (шахта № 6—7 и шахта № 5/13), профессионально-техническое училище, две средние школы, восьмилетняя школа, две средние школы рабочей молодёжи, больница, поликлиника, 11 библиотек, кинотеатр и два клуба. В 1970 году численность населения составляла 12 тыс. человек, основой экономики являлась добыча каменного угля. В 1978 году численность населения составляла 11,7 тыс. человек, здесь действовали каменноугольная шахта "Луганская", Зимогорьевский кирпичный завод, участок производственного объединения "Ворошиловградстройматериалы", Кировское напилочное производство, дом быта, три общеобразовательные школы, больница и три других лечебных учреждения, 7 библиотек и 2 клуба. В 1989 году численность населения составляла 5679 человек. По переписи 2001 года население составляло 4769 человек. По состоянию на 1 января 2013 года численность населения составляла 3688 человек С весны 2014 года — в составе самопровозглашённой Луганской Народной Республики. После подписания в феврале 2015 года второго минского соглашения по северо-западным окраинам посёлка проходит линия разграничения сил в Донбассе. Транспорт Железнодорожная станция Водопровод. Местный совет 93890, Луганская обл., Кировский городской совет, пгт. Донецкий, ул. Шевченко, 27 Примечания Ссылки Донецкий на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Донецький

Доне́цький — селище в Україні, у Кадіївській міській територіальній громаді Алчевського району Луганської області. Знаходиться на тимчасово окупованій території України. Назва Колишні назви: селище Каменувате −1902-1904 рр., селище Петроградо-Донецьке −1910 р. Географія Сусідні населені пункти: селища Голубівське і Березівське на південному заході, місто Кіровськ на півдні, села Весняне, Дачне, селище Сентянівка на південному сході, село Жолобок на північному сході. Історія Селище виникло в 1902 році під назвою рудник Кам'януватий. У 1905 році на руднику відбулися заворушення — обурені знущаннями, каторжними умовами праці, робочі вбили підприємця. У 1910 році шахту № 6-7 рудника купило у французьких підприємців Петро-Донецьке акціонерне товариство, згодом і селище стало називатися Петро-Донецьким. 31 жовтня 2014 року проросійські бойовики обстріляли селище Донецький, здійснюючи обстріл з боку міста Стаханов. Снаряди влучили у приватний будинок, через обстріл загинула сім'я — троє людей, серед них — маленька дитина. Від пострілу снайпера загинув сержант Вінницького полку Нацгвардії Олександр Колівошко. 4 липня 2015-го загинув сержант Дмитро Демковський під час проведення планового нарощування мінно-вибухових загороджень (підрив на міні) біля 29-го блокпосту на трасі «Бахмутка» поблизу Донецького. При спробі евакуації важкопораненого солдата Романа Цапа під час повторного вибуху загинули молодший сержант Іван Смоляр, солдати Дмитро Ковшар, Артем Романов. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 717-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області», увійшло до складу Кадіївської міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи, увійшло до складу новоствореного Алчевського району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі особистості В поселенні народився: Миколайчук Олег Вікторович (нар. 1965) — український драматург, кіносценарист та журналіст. Уваров Петро Васильович (1910—1979) — радянський військовик, віце-адмірал. Примітки Посилання Облікова картка[недоступне посилання з квітня 2019]
Théâtre dramatique et musical de Donetsk

L'académie de théâtre et de musique de Donetsk, en ukrainien : Донецький академічний український музично-драматичний театр et en russe : Донецкий государственный академический музыкально-драматический театр имени Марка Матвеевича Бровуна, est une institution culture de la ville de Donetsk dans l'oblast éponyme. Historique L'académie de musique et de théâtre commençait en 1927 à Kharkiv, alors capitale de l'Ukraine. Il est translaté en 1933 à Donetsk. Il se trouve dans un bâtiment construit en 1961 par l'architecte Elisabeth Tchetchik. Illustrations Voir aussi Philharmonie régionale de Donetsk. Lioubov Hakkebouch y travaille de 1933 à 1935. Références Liens externes (ru) Site officiel Ressource relative au spectacle : Carthalia Portail de l’Ukraine Portail des musées Portail du théâtre
Космос (цирк)

Доне́цкий госуда́рственный цирк «Ко́смос» — театрально-зрелищное учреждение культуры. Расположено в Ленинском районе Донецка к югу от центрального парка им. Щербакова. Цирк был открыт 26 августа 1969 года, в канун юбилейных торжеств, посвящённых 100-летию города Донецка. История Первый стационарный цирк в Донецке был открыт 7 января 1926 года и представлял собой деревянное здание. Инициатором строительства и первым директором цирка стал Фёдор Дмитриевич Яшинов. Артистическая труппа выбрала название «Коларт» (коллектив артистов). Здание сгорело в 1933 году. В последующие годы в городе работали многочисленные передвижные цирки-шапито. Современное здание Донецкого цирка построено трестом «Донецкгорстрой» по проекту архитекторов из московского института «Гипротеатр» и молодых инженеров из института «Донбассгражданпроект». Строительство планировалось сразу после окончания Второй мировой войны, но в связи с тяжёлой ситуацией в стране было начато значительно позже. Построено здание было в 1969 году. При строительстве было решено отказаться от традиционных форм цирка с куполом и создать уникальное сооружение в виде усечённого цилиндра диаметром 60 метров и высотой 30 метров. На арене цирка выступали представители артистических династий Дуровых, Филатовых, Запашных, Ольховиковых, Волжанских, Кио, Александровых-Серж, Кантемировых, Бегбуди, Ташкенбаевых, Ходжаевых и т. д. В цирке работали прославленные артисты: Юрий Никулин, Олег Попов, Михаил Румянцев, Ирина Бугримова, Маргарита Назарова, Людмила и Владимир Шевченко, Людмила Котова и Юрий Ермолаев, Валерий Денисов, Александр Корнилов, Степан Исаакян, Виктор Тихонов, Тамерлан Нугзаров, Владимир Довейко, Марина Маяцкая, Нелли Касеева и другие. После фактической блокады Донецка в ходе Вооружённого конфликта на востоке Украины, начавшегося в 2014 году, цирк значительно расширил сотрудничество с «Росгосцирком», при поддержке которого осуществляется подготовка и показ новых цирковых программ. Зал цирка рассчитан на 1850 посадочных мест. При цирке имеется гостиница. С 2015 года билеты в цирк продаются за российские рубли. Примечания Ссылки Цирк «Космос» . Как цирк «бескозыркой» сделали . Цирк, да и только! Цирк «Космос» . Донецкий цирк . Дата обращения: 11 января 2011. Архивировано из оригинала 10 февраля 2013 года. Цирк Космос в Донецке . Архивировано 3 декабря 2012 года. Цирк на wikimapia . Архивировано 25 августа 2011 года.
Metallurgisches Werk Donezkstahl

Das Metallurgische Werk Donezkstahl ist ein Großunternehmen in der Stadt Donezk, im Südosten der Ukraine. Das Unternehmen beschäftigt rund 10.000 Mitarbeiter. Das Unternehmen ist auf die Herstellung von: Gusseisen, Stahl in unterschiedlichen Qualitäten und Stahlrohren spezialisiert. Seit dem Konflikt in der Ostukraine stehen erhebliche Teile des Werkes still, da sie sich in unmittelbarer Frontnähe befinden. In den ersten neun Monaten des Jahres 2015 produzierte das Werk nur noch 426.000 Tonnen Gusseisen. Geschichte Das Werk wurde 1869 von der Aktiengesellschaft „Neurussische Gesellschaft für Kohle-, Eisen- und Einbahnausrüstung“ gegründet. Diese Gesellschaft befand sich im Besitz des Briten John Hughes, welcher auch erster Generaldirektoren des Werkes war. Während des Russischen Bürgerkriegs war die Anlage außer Betrieb. Nach der Verstaatlichung begann 1919 die Wiederherstellung der zerstörten Produktionsanlagen. 1922–1925 sanierte und modernisierte Wladimir Gulyga das Werk. Die Walzerzeugung von Gusseisen und Stahl erreichte 1928 erst wieder das Niveau von 1913. Seit Beginn des Deutsch-Sowjetischen Krieges begann im Werk die Fertigung von Rüstungsgütern insbesondere Fliegerbomben und Granaten. Die Rote Armee zerstörte und lähmte bei ihrem Rückzug Teile des Werkes. Das Werk wurde als Patenbetrieb des Hörder Bergwerks- und Hütten-Vereins im Rahmen des deutschen Iwan-Programmes wieder aufgebaut (1942–1943). Beim Rückzug führte die Deutsche Wehrmacht ebenfalls Evakuierungs- und Lähmungsmaßnahmen (ARLZ-Maßnahmen) durch. Erhebliche Teile des Werkes wurden durch Sprengungen unmittelbar vor der Rückeroberung durch die Rote Armee zerstört. Fünf Monate danach konnte erste Teile des Werkes wiederhergestellt und in Betrieb genommen werden. In den Nachkriegsjahren modernisierte das Unternehmen alte und baute neue Anlagen und führte fortschrittliche Technologien ein. 1996 wurde das Unternehmen in eine Aktiengesellschaft umgewandelt. Generaldirektoren des Werkes 1869–1889: John Hughes 1889–1903: Arthur David Hughes und Ivor Edward Hughes 1903–1908: Anderson Jacob Ivanovic 1908–1918: Svitsyn Adam Oleksandrovych 1920–1921: Tolmachov Makar Heorhiiovych 1921–1924: Ivan Makarov 1932–1937: Ivan Makarov 1937–1939: Marmazov Y.M. 1939–1941: S.A. Lyadov 1943–1947: Pavlo Andreev 1947–1953: Baranov Kuzma Vasylovych 1953–1970: Iwan Y. Ytanow 1970–1981: Serhiy Efymenko 1981–1986: Stanislav Ignateev 1986–1994: Volodymyr Slednev 1994–2012: Oleksandr Ryschenkow Weblinks Unternehmenswebsite
Université médicale nationale de Donetsk

L'université nationale de médecine de Donetsk (en russe : Донецкий национальный медицинский университет, en ukrainien : Донецький національний медичний університет) est une université qui se trouve à Donetsk, à l'Est de l'Ukraine. Elle a été fondée en 1930. Structure de l'université L'université est composée des 6 facultés suivantes : Médecine ; Pédiatrie ; Dentiste ; Pharmacie ; Infirmier ; Santé publique ; Anciens étudiants Liens externes Références Portail de l’Ukraine Portail des universités Portail de la médecine
Донецки областен драматичен театър

Донецкият областен драматичен театър (на украински: Донецький обласний драматичний театр) е бил първият и най-голям театър в град Мариупол в Южна Украйна. Съвременната сграда на театъра е била построена през 1960 година. На 16 март 2022 година тя е разрушена в резултат от руско въздушно нападение в рамките на нападението на Русия над Украйна. История През 1847 година за първи път Мариупол е посетен от театрална група. Тъй като в града все още няма сцена, представлението е организирано в хамбар на улица „Екатерининская“. 1850 – 1860 – Хамбарът в двора на местния жител Попов се превръща в първата театрална сцена, наречена „Храм на музата Мелпомена“. Сградата предоставя само елементарни условия, но в продължение на няколко сезона се представят множество трупи, в които участват провинциални актьори. 1878 – В град Мариупол гостува първата професионална театрална трупа. Началото на Мариуполския театър е поставено от сина на богатия търговец Василий Шаповалов. Кариерите на някои известни за времето си актьори започва оттук. 1887 – На 8 ноември официално е открита новопостроената сграда на театъра, на име „Концертна зала“ (впоследствие: „Зимен театър“). Тя има голяма сцена, място за оркестър и аудитория от 800 места. 1880 – 1890 – На сцената изпълняват открояващи се майстори на украинското сценично изкуство като М. Кропивницки, И. Карпенко-Кари, П. Саксагански, М. Старлицки и други. 1920 – Към Мариуполския театър функционира колективът „Нов театър“ под ръководството на А. Борисоглебски. 1934 – Създаден е Вседонецкия музикално-драматичен театър с ръководител А. Смирнов и режисьор А. Искандер. 1959 – Театърът получава статута на Държавен Донецки театър. 1960 – На 2 ноември е официалното откриване на реконструираната сграда на театъра и на сцената му е поставена първата пиеса. 1978 – Театралната трупа празнува 100-годишен юбилей. Колективът е удостоен с награда за значителен принос към театралното изкуство. 1985 – Открита е камерна сцена. 2022 – На 16 март театърът е в голямата си част разрушен при въздушно нападение по време на Руското нападение над Украйна. В този момент стотици цивилни жители са в театъра и бомбоубежището под него, търсейки закрила. Сателитни изображения, заснети преди обстрела, показват, че на пространствата пред и зад сградата на театъра са изписани с големи букви думите „Деца“ в опит да бъдат предупредени руснаците да не обстрелват сградата, която се ползва за убежище от цивилни. Галерия Източници
Teatre Regional de Donetsk

El Teatre Dramàtic Regional Acadèmic de Donetsk (en ucraïnès, ; rus: Донецкий академический областной драматический театр ,), va ser un teatre situat a Mariúpol, ciutat situada a la vora de la mar d'Azov i pertanyent a l'óblast de Donetsk. El teatre, construït el 1960, va ser destruït durant un atac aeri ocorregut el 16 de març de 2022, durant la invasió russa d'Ucraïna. Història El primer grup teatral de Mariúpol va arribar a la ciutat el 1847 sota la direcció de l'empresari V. Vinográdov. El 1878, Vasili Shapoválov, fill d'un ric comerciant de la ciutat, va llogar un espai per a ser utilitzat com a teatre estable de la companyia. Nou anys més tard, gràcies al finançament del propi Shapoválov, se li va dotar a la companyia d'una nova seu equipada amb un gran escenari i amb capacitat per a 800 espectadors. La nova seu, inicialment denominada Sala de Concerts i posteriorment Teatre d'Hivern, va ser inaugurada el 8 de novembre amb la posada en escena de l'inspector general de Nikolái Gógol. Després de la revolució russa, la gestió del teatre va passar el 1920 a càrrec del col·lectiu Teatre nou, que a partir de 1936 va poder exhibir-se en una nova seu on abans havia estat l'Església de Santa Maria Magdalena. No obstant això, va tancar el 1947. L'edifici modern El 1959 va començar la construcció de la nova seu, obra dels arquitectes Krylov i Malyshenko, que va ser batejada amb el nom de Teatre Dramàtic Regional de Donetsk. Construït en estil neoclàssic amb la típica pedra grisa procedent de les pedreres de Inkerman, presentava nombroses decoracions d'estuc. El timpà albergava un grup escultòric que representava a obrers metal·lúrgics i pagesos, els oficis més comuns de l'època a la regió. El 1985 es va afegir al teatre una segona llotja més petita, amb una platea de 70 seients. Bombardeig El març de 2022, després de la destrucció d'edificis civils durant el setge de la ciutat, es va convertir en refugi de centenars de desplaçats fins que el 16 de març de mateix any un bombardeig aeri va destruir l'edifici. Premis i reconeixements El 1978, el grup teatral va celebrar el seu centenari i va ser guardonat amb l'Orde de la Insígnia d'Honor. El 2007, per decret del Ministeri de Cultura i Turisme d'Ucraïna, el teatre va ser reconegut amb el distintiu de «acadèmic». Referències
Théâtre d'art dramatique régional de Donetsk

Le théâtre d'art dramatique régional de Donetsk, en ukrainien Донецький обласний драматичний театр, en russe Донецкий областной драматический театр, ou plus simplement théâtre de Marioupol, est un théâtre d'Ukraine situé à Marioupol, ville sur la mer d'Azov dans l'oblast de Donetsk. Né de la volonté de troupes de théâtre à la fin du XIXe siècle et fondé officiellement en 1878, le théâtre occupe un bâtiment construit en 1960. Architecture Histoire Le 16 mars 2022, le théâtre qui abritait des centaines de civils — potentiellement un millier de personnes — cherchant à se mettre à l'abri des frappes aériennes russes après l'invasion de l'Ukraine par la Russie a été bombardé. Le maire de la ville a aussitôt dénoncé une frappe aérienne russe, tandis que le Ministère de la Défense russe niait toute responsabilité dans ce bombardement, accusant, une fois de plus, le bataillon nationaliste ukrainien Azov. Les dégâts ont lourdement affecté l'édifice qui a été pratiquement détruit. Pourtant, l'abri antibombes du théâtre n'a pas été endommagé. Le bilan humain donné le 26 mars faisait état d'environ 300 morts. En décembre 2025, la Russie — pays administrant Marioupol depuis le printemps 2022 — termine la reconstruction du théâtre pour une inauguration prévue au printemps 2026. Activités Références Liens externes (uk) Офіційний сайт Ressource relative au spectacle : Carthalia Portail du théâtre Portail de l’Ukraine
Doniecki Akademicki Obwodowy Teatr Dramatyczny

Doniecki Akademicki Obwodowy Teatr Dramatyczny (ukr. Донецький академічний обласний драматичний театр, ros. Донецкий академический областной драматический театр) – teatr w Mariupolu, zniszczony 16 marca 2022 r. w wyniku rosyjskiego bombardowania. Historia W 1847 r. do Mariupola dotarły pierwsze wędrowne trupy teatralne, a lokalny teatr został założony w 1878 r. przez syna zamożnego kupca Wasilija Szapowałowa. Pierwszy budynek teatralny z widownią dla 800 osób otwarto w 1887 r. Jedną z pierwszych wystawionych sztuk była komedia Rewizor Nikołaja Gogola. W teatrze występowali m.in. Marko Kropywnycki, Iwan Karpenko-Kary i Mychajło Starycki. W 1934 r. przemianowano go na Doniecki Teatr Muzyczno-Dramatyczny. W 1947 r. został zamknięty, ale wznowił działalność w 1959 r. jako Doniecki Obwodowy Teatr Dramatyczny z siedzibą w Mariupolu. 2 listopada 1960 otwarto nowy gmach, w którym w 1978 r. odbyły się uroczystości 100-lecia teatru. W 2007 r. z inicjatywy ministra kultury i turystyki teatr otrzymał status akademicki. Atak lotniczy na teatr w 2022 r. Teatr zawiesił działalność 24 lutego 2022 r. z powodu rosyjskiej inwazji na Ukrainę. W trakcie oblężenia Mariupola był wykorzystywany jako schronienie dla mieszkańców oraz uchodźców z pobliskich miejscowości, których mieszkania i domy zostały zniszczone w wyniku rosyjskich nalotów, głównie kobiet i dzieci. Około 12 marca na placu po dwóch stronach budynku namalowano duże, widoczne z powietrza napisy „Dieti” (ros. „dzieci”), aby oznaczyć go jako obiekt cywilny. Rano 16 marca 2022 r. teatr został zniszczony w wyniku bezpośredniego trafienia naprowadzaną laserowo bombą lotniczą, prawdopodobnie KAB-500ł. W chwili ataku wewnątrz mogło znajdować się od 800 do 1300 osób. Według mera Mariupola, Wadyma Bojczenki, 19 marca w podziemiach teatru wciąż mogło znajdować się ponad 1000 osób. 25 marca Rada Miasta Mariupol poinformowała, że w wyniku bombardowania teatru zginęło ok. 300 osób. Dario Franceschini, włoski minister kultury, zadeklarował pomoc Włoch przy odbudowie teatru, gdy tylko będzie to możliwe. Odbudowa W 2023 roku, pod rosyjską okupacją, rozpoczęto odbudowę teatru. Podczas odbudowy zespół tymczasowo przeniósł się do odnowionego budynku filharmonii. Renowację teatru dramatycznego zakończono w listopadzie 2025 roku, natomiast oficjalne ponowne otwarcie odbyło się 28 grudnia, przy czym rekonstrukcja miała rzekomo kosztować 13 miliardów rubli i została sfinansowana z funduszu władz lokalnych. Rosyjscy urzędnicy oświadczyli, że teatr został „odbudowany, zmodernizowany i jest niemal gotowy na przyjęcie widowni liczącej blisko 500 osób”, przedstawiając to jako renowację obiektu kultury. Spotkało się to jednak z krytyką ze strony Ukraińców, którzy uciekli z Mariupola i określili to działanie jako „akt profanacji”. Jeden z aktorów, występujący w tym teatrze od 2000 roku, opisał sytuację jako „granie spektaklu na kościach zmarłych”. Przypisy
Teatrul de artă dramatică al Oblastului Donețk

Teatrul de artă dramatică al Oblastului Donețk (în ucraineană Донецький академічний обласний драматичний театр, în rusă Донецкий академический областной драматический театр) a fost un teatru în Mariupol în Ucraina de sud. Construit în 1960 pe locul fostei biserici Maria Magdalena, teatrul modern a fost în mare parte distrus de bombardamentele rusești din 16 martie 2022. Galerie de imagini Note Legături externe Materiale media legate de Teatrul de artă dramatică al Oblastului Donețk la Wikimedia Commons