NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Drujeliubivka, Ielaneț

Drujeliubivka (în ucraineană Дружелюбівка) este un sat în comuna Maloukraiinka din raionul Ielaneț, regiunea Mîkolaiiv, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Drujeliubivka era vorbitoare de ucraineană (92,59%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4,76%) și română (2,65%). Note
Дружелюбовка (Николаевская область)

Дружелюбовка (укр. Дружелюбівка) — село в Еланецком районе Николаевской области Украины. Основано в 1924 году. Население по переписи 2001 года составляло 378 человек. Почтовый индекс — 55540. Телефонный код — 5159. Занимает площадь 0,98 км². Местный совет 55540, Николаевская обл., Еланецкий р-н, с. Малоукраинка, ул. Школьная, 2 Ссылки Учётная карточка населённого пункта — Дружелюбовка на сайте Верховной рады (укр.)
Дружелюбівка (Вознесенський район)

Дружелю́бівка — село в Україні, в Єланецькій селищній громаді Вознесенського району Миколаївської області. Населення становить 378 осіб. До 2020 року орган місцевого самоврядування — Малоукраїнська сільська рада. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними : Примітки Посилання Погода в селі Дружелюбівка [Архівовано 6 червня 2016 у Wayback Machine.]
Дружковский городской совет

Дружковский городской совет (укр. Дружківська міська рада) — одна из административно-территориальных единиц в составе Донецкой области. Входит в состав Краматорской агломерации. Состав Дружковский городской совет — 66 096 чел. город Дружковка — 56 842 чел. пгт Алексеево-Дружковка — 7 253 чел. пгт Райское — 846 чел. пгт Новогригоровка — 343 чел. пгт Новониколаевка — 84 чел. с Красный Кут — 210 чел. (на 2001 год) посёлок Старорайское — 175 чел. (на 2001 год) с Дружковское — 460 чел. (на 2001 год) Всего: 1 город, 4 пгт (2 поссовета), 1 село, 1 посёлок Административное деление Территория Дружковского городского совета включает в себя следующие посёлки, микрорайоны, сёла, территории, усадьбы: 6-й микрорайон 7-й микрорайон (Южный) 8-й микрорайон (Индустриальный) 9-й микрорайон (Солнечный) 10-й микрорайон (Пионерский) 11-й микрорайон 13-й микрорайон 200 планов (посёлок) Алексеево-Дружковка, пгт Блоки Гавриловка Гавриловка (Нижняя) Гавриловка (Верхняя) Горняк, совхоз «Дружковский» Донской Камчатка Карловка Красный Кут (село) Машиностроителей (посёлок) Мирный (ДЩ) Молоково (Чубаревка) Нижний Жилкооп (НЖСК) Новогригоровка, пгт (Моргуновка) Новокирпичный Новониколаевка, пгт (Швейцария) Райское пгт (Хлопово) Старорайское, село (Тройчата) Сурово Торецкий Усадьба совхоза «Красная звезда» (Нахаловка) Дружковское, пгт (Третье отделение совхоза «Красная звезда») Яковлевка Экономика Машиностроение (Дружковский машиностроительный завод, Дружковский завод газовой аппаратуры), металлообработка (Дружковский метизный завод), промышленность строительных материалов (Дружковский фарфоровый завод), горнодобывающая промышленность (Дружковское рудоуправление), изготовление наружной рекламы (Рекламное агентство «Айсберг-Реклама»). Примечания
Дружківська міська рада

Дружкі́вська міська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Донецькій області з адміністративним центром у місті обласного значення Дружківці. Загальні відомості Територія ради: 46,53 км² Населення ради: 69 362 особи (станом на 1 лютого 2014 року) Адміністративний устрій Міській раді підпорядковані: м. Дружківка с. Дружківське селище Олексієво-Дружківка селище Райське селище Новогригорівка селище Новомиколаївка с. Красний Кут селище Старорайське Склад ради Рада складається з 36 депутатів та голови. Голова ради: Григоренко Володимир Борисович Секретар ради: Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України та ЦВК Депутати VII скликання За результатами місцевих виборів 2015 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Депутати VI скликання За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Економіка Машинобудування (Дружківський машинобудівний завод, Дружківський завод газових апаратур), металообробка (Дружківський метизний завод), промисловість будівельних матеріалів (Дружківський порцеляновий завод), гірничодобувна промисловість (Дружківське рудоуправління). Примітки Джерела Дружківська міська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Dubiszcze (rejon łucki)

Dubiszcze (ukr. Дубище) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Ołyka, w powiecie dubieńskim. Do 2020 w rejonie kiwereckim. Przypisy Linki zewnętrzne Dubiszcze (1), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 445 . Dubiszcze (Дубище) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Dubîșce, Kiverți

Dubîșce (în ucraineană Дубище) este localitatea de reședință a comunei Dubîșce din raionul Kiverți, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Dubîșce era vorbitoare de ucraineană (98,59%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,41%). Note
Дубище (Цуманская поселковая община)

Дуби́ще (укр. Дубище) — село в Цуманской поселковой общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Киверцовский район. Код КОАТУУ — 0721882401. Население по переписи 2001 года составляет 355 человек. Почтовый индекс — 45236. Телефонный код — 3365. Занимает площадь 1,403 км². Ссылки Дубище на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Дубище (село, Луцький район)

Дуби́ще — село в Україні, у Цуманській селищній територіальній громаді Луцького району Волинської області. Населення становить 355 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Цуманської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Ківерцівського району, село увійшло до складу Луцького району. Географія Селом протікає річка Путилівка. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 362 особи, з яких 160 чоловіків та 202 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 355 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Література Дуби́ще // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.309 Посилання Погода в селі Дубище [Архівовано 26 жовтня 2020 у Wayback Machine.]
Dubivka, Trosteaneț

Dubivka (în ucraineană Дубівка) este un sat în comuna Torkanivka din raionul Trosteaneț, regiunea Vinnița, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Dubivka era vorbitoare de ucraineană (96,15%), existând în minoritate și vorbitori de belarusă (3,85%). Note
Дубовка (Винницкая область)

Дубовка (укр. Дубівка) — село в Ободовской сельской общине Гайсинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входило в Тростянецкий район. Код КОАТУУ — 0524185302. Население по переписи 2001 года составляет 26 человек. Почтовый индекс — 24361. Телефонный код — 4343. Занимает площадь 0,2 км². Ссылки Дубовка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Дубівка (Гайсинський район)

Дубі́вка — село в Україні, у Ободівській сільській громаді Гайсинського району Вінницької області. Населення становить 26 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», село увійшло до складу Ободівської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Тростянецького району, село увійшло до складу Гайсинського району. Примітки Література Торкані́вка // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.627 Посилання Погода в селі Дубівка [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Dubiwka (rejon kachowski)

Dubiwka (ukr. Дубівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie kachowskim, w hromadzie Kostiantyniwka. W 2001 liczyła 795 mieszkańców, spośród których 748 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 40 rosyjski, 1 mołdawski, 2 rumuński, 1 romski, a 3 inny. Przypisy
Dubivka, Hornostaiivka

Dubivka (în ucraineană Дубівка) este localitatea de reședință a comunei Dubivka din raionul Hornostaiivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Dubivka era vorbitoare de ucraineană (94,09%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (5,03%). Note
Дубовка (Херсонская область)

Дубовка (укр. Дубівка) — село в Константиновской сельской общине Каховского района Херсонской области Украины. В 2022 году, во время вторжения России на Украину, село было захвачено. На данный момент находится под оккупацией войск РФ. Население по переписи 2001 года составляло 795 человек. Почтовый индекс — 74642. Телефонный код — 5544. Код КОАТУУ — 6522681001. Ссылки Дубовка на сайте Верховной рады Украины
Дубівка (Каховський район)

Дубі́вка — село в Україні, у Костянтинівській сільській громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 795 осіб. ВАТ « Славутич». ПП «Елена». Підрозділ Фрідом Фарм Інтерненшл. Три артезіанські свердловини. Загальноосвітня школа. Фельдшерський пункт (без постійних медпрацівників). Дитсадок «Сонечко». 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 842 особи, з яких 401 чоловік та 441 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 785 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Постаті Ковальчук Віктор Сергійович (1984—2011) — старший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Примітки Посилання Погода в селі Дубівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] ВРУ [Архівовано 24 липня 2018 у Wayback Machine.] Джерела Костянтинівська ОТГ [Архівовано 5 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Dubiwzi (Iwano-Frankiwsk)

Dubiwzi (ukrainisch Дубівці; russisch Дубовцы/Dubowzy, polnisch Dubowce) ist ein Dorf in der ukrainischen Oblast Iwano-Frankiwsk in der Westukraine mit etwa 2000 Einwohnern. Die Ortschaft liegt im Westen der historischen Landschaft Galizien im Rajon Iwano-Frankiwsk am linken Ufer des Dnister, etwa 6 Kilometer südöstlich vom ehemaligen Rajonzentrum Halytsch und 19 Kilometer nordöstlich vom Oblastzentrum Iwano-Frankiwsk entfernt. Am 28. November 2019 wurde das Dorf zusammen mit 14 umliegenden Dörfern zum Zentrum der neugegründeten Landgemeinde Dubiwzi (Дубовецька сільська громада/Dubowezka silska hromada), bis dahin bildete es die Landratsgemeinde Dubiwzi (Дубовецька сільська рада/Dubowezka silska rada) im Rajon Halytsch, im Juli 2020 wurde die Gemeinde dann ein Teil des neugegründeten Rajons Iwano-Frankiwsk. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Dubiwzi Teil der Gemeinde: Der Ort wurde 1419 zum ersten Mal schriftlich erwähnt, lag zunächst in der Adelsrepublik Polen-Litauen, Woiwodschaft Ruthenien, und kam 1772 als Dubowce zum damaligen österreichischen Kronland Galizien (bis 1918 dann im Bezirk Stanislau). Zu dieser Zeit war auch das südlicher gelegene Dehowa ein Ortsteil, 1866 wurde östlich des Ortes eine Haltestelle an der heutigen Bahnstrecke Lwiw–Tscherniwzi eröffnet. Während des Ersten Weltkrieges wurde das Dorf 1914 und 1916 durch russische Truppen besetzt, die Bevölkerung wurde großteils evakuiert. Nach dem Ende des Ersten Weltkrieges kam der Ort zur Polen, war hier ab 1921 als Dubowce in die Woiwodschaft Stanislau, Powiat Stanislau, Gmina Marjampol eingegliedert und wurde im Zweiten Weltkrieg erst von der Sowjetunion und ab 1941 bis 1944 von Deutschland besetzt und dem Distrikt Galizien angeschlossen. Nach der Rückeroberung durch sowjetische Truppen 1944 kam er 1945 wiederum zur Sowjetunion und wurde in die Ukrainische SSR eingegliedert, seit 1991 ist der Ort Teil der heutigen Ukraine. Weblinks Eintrag zum Ort in der Enzyklopädie der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Dubowce. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 2: Derenek–Gżack. Sulimierskiego und Walewskiego, Warschau 1881, S. 198 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Dubivtsi, Ivano-Frankivsk Oblast

Dubivtsi (Ukrainian: Дубівці; Polish: Dubowce) is a village in Ukraine's western Ivano-Frankivsk Oblast, in Ivano-Frankivsk Raion. It is the administrative centre of the Dubivtsi rural hromada. History Dubivtsi was first mentioned in 1419. Local legends have variously claimed that the name is from oak boats constructed in the area or from the village's founder hiding in an oak grove during a battle. Settlement in the village's surrounding areas dates back to the Paleolithic, with objects from the Cucuteni–Trypillia culture being found near Dubivtsi. Residents of Dubivtsi have been actively involved in Ukrainian nationalism, participating in the Khmelnytsky Uprising, Ukrainian Sich Riflemen, and Ukrainian Insurgent Army. Dubivtsi's church, the Church of Nativity of the Theotokos, was rebuilt by village inhabitants after it was destroyed in an 1815 fire. Its design is unusual for a wooden church due to its generally chaotic design, with uneven surfaces. Notable residents Mykhailo Korzhak, Ukrainian Insurgent Army commander References
Dubowce (obwód iwanofrankiwski)

Dubowce (ukr. Дубівці) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie iwanofrankiwskim, w lewobrzeżnej części Dniestru, siedziba gminy. Historia W okresie Korony Królestwa Polskiego wieś leżąca w prowincji małopolskiej, województwie ruskim, powiecie halickim. W latach 1440–1470 wieś była własnością królewską dzierżawioną przez Piotr Odrowąż oraz Mikołaj z Lubina. W czasach Królestwa Galicji i Lodomerii, w roku 1854 Dubowce zamieszkiwało 1004 osób. W okresie II Rzeczypospolitej, Dubowce weszły w skład gminy Marjampol Miasto w powiecie stanisławowskim, w województwie stanisławowskim. Według Spisu Powszechnego przeprowadzonego w 1921 gminę wiejską Dubowce zamieszkiwało 1884 osób: 72 narodowości polskiej i 1812 narodowości rusińskiej (w tym 421 przysiołek Dehowa). Od 1 sierpnia 1934 r. w ramach reformy na podstawie ustawy scaleniowej wieś weszła w skład gminy Mariampol Miasto. Według spisu niemieckiego w czasie II wojny światowej w 1943 r. liczba ludności wynosiła 2190. Po II wojnie światowej obszar gminy został odłączony od Polski i włączony do ZSRR Ukraińskiej Socjalistycznej Republiki Radzieckiej, obwód iwanofrankiwski, rejon iwanofrankiwski. W 2001 r. wieś liczyła 2059 mieszkańców, wśród których 2055 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 3 rosyjski, a 1 białoruski. Od 2020 r. jest siedzibą gminy Dubowce, w jej granicach leżą wsie Wodniki, Woronica, Delejów, Dubowce, Kończaki, Łany, Meducha, Mariampol, Sadki, Tumierz, Tustań, Wołczków. Przypisy Linki zewnętrzne Dubowce (2) z Dechową, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. II: Derenek – Gżack, Warszawa 1881, s. 198 .
Dubivți, Halîci

Dubivți (în ucraineană Дубівці) este o comună în raionul Halîci, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Dubivți era vorbitoare de ucraineană (99,81%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Дубовцы (Ивано-Франковская область)

Дубовцы́ (укр. Дубівці) — село в Ивано-Франковском районе Ивано-Франковской области Украины. Административный центр Дубовецкой сельской общины Население по переписи 2001 года составляло 2059 человек. Занимает площадь 40,5 км². Почтовый индекс — 77172. Телефонный код — 3431. Ссылки Дубовцы на сайте Верховной рады Украины https://dubovecka-gromada.gov.ua/selo-dubivci-09-47-03-31-03-2021/
Дубівці (Івано-Франківський район)

Ду́бівці — село Івано-Франківського району Івано-Франківської області, центр однойменної сільської громади. Географія Розташоване на лівому березі р. Дністра (колись на півострові, оточеному із трьох боків водою), за 10 км від м. Галич.. До складу села входить присілок Дегова. Назви частин села: Вигін, Дошкове, Кут. Через село пролягають автодорога Галич — Маріямпіль та залізнична колія Львів — Івано-Франківськ. За 1 км від села розташована залізнична станція Дубівці. Історія Сучасне село утворилося внаслідок об'єднання в XIX ст. трьох сіл — власне Дубівців, Дегови та Перевозів (у 1983 р. присілок Перевози приєднано до с. Дубівці). Обидва населенні пункти в XIV ст., очевидно, належали галицьким князям, бо після приєднання Галичини до Польщі вони відійшли не у приватні руки, а до королівського домену. Вже в перших письмових згадках про Дубівці (1419) й Дегову (1453) зазначається, що їх власниками є галицькі старости (Петро Одровонж, а пізніше Миколай Парава з Любіна), які опікуються королівськими маєтностями. Належність Дубівців та Дегови до королівщини полегшує вивчення їхньої середньовічної історії завдяки збереженим люстраціям королівських земель. У податковому реєстрі 1515 року в селі документується 4 лани (близько 100 га) оброблюваної землі. За Королівською люстрацією 1565 року в Дубівцях налічувались 19 господарів, 3 загородники і піп (отже, була й церква), у Деговій — 8 кметів і 1 загородник. 7 серпня 1948 р. в с. Дубівці Єзупільського району 7 більшовиків під командуванням оперуповноваженого РО МГБ ст. л-та Шишкіна арештували Савчука Михайла, сина Степана, ур. 1927 р. Арештованого тієї ночі замордовано і дострілено. Свої злочини Шишкін із винятковим цинізмом мотивував тим, що «у вас (бандерівців) тюрми нєту». 26 листопада 1949 року неподалік Дубівців Шишкіна було ліквідовано засідкою СБ ОУН. За даними облуправління МГБ у 1949 р. в Жовтневому районі підпілля ОУН найактивнішим було в селах Ганнусівка і Дубівці. 1964 — поблизу села відкрили гірничий цех Івано-Франківського цементно-шиферного комбінату (вапняковий кар'єр), відомий знахідками у ньому скаменілої фауни часів мезозою. Сьогодення 1995 — в селі засновано селянську спілку ім. Короля Данила Галицького. Діють два фермерські господарства (відповідно, по 32 і 75 га землі). Діти навчаються в ЗОШ І-ІІІ ступенів. У селі є ліквідована наполовину бібліотека, Народний дім, філія відділу зв'язку, крамниці. У жовтні 2021 року збудовано нове приміщення амбулаторії (12 медичних працівників). Відомі люди Народились Коржак Михайло Миколайович — командир сотні УПА «Сірі», поручник УПА, лицар Бронзового хреста бойової заслуги УПА. Куцій Василь Володимирович (1984—2022) —— український військовик, молодший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Примітки Джерела Dubowce (2) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1881. — Т. II. — S. 198. (пол.) Посилання Неофіційний сайт села Дубівці — Головна сторінка [Архівовано 2 квітня 2019 у Wayback Machine.]
Dubrowycia

Dubrowycia (ukr. Дубровиця) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie koszyrskim. Historia Pod koniec XIX wieku wieś leżała w gminie Chocieszów, w powiecie kowelskim. Do 1965 roku miejscowość nosiła nazwę Kozioł (ukr. Козел, Kozeł). Przypisy Linki zewnętrzne Kozioł (1), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 148 . Dubrowycia na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Dubrovîțea, Kamin-Kașîrskîi

Dubrovîțea (în ucraineană Дубровиця) este un sat în comuna Vîdrîci din raionul Kamin-Kașîrskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Dubrovîțea era vorbitoare de ucraineană (99,72%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Дубровица (Волынская область)

Дубровица (укр. Дубровиця) — село в Камень-Каширской городской общине Камень-Каширского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 359 человек. Почтовый индекс — 44516. Телефонный код — 3357. Занимает площадь 1,718 км². Ссылки Дубровица на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 10 мая 2020. Примечания
Дубровиця (Камінь-Каширський район)

Дубро́виця ( у ХІХ ст. містечко рос. Михновка Волинської губернії) — село в Україні, у Камінь-Каширській громаді Камінь-Каширського району Волинської області. Населення становить 359 осіб. Географія Село розташоване на лівому березі річки Турія. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 339 осіб, з яких 151 чоловік та 188 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 356 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Michnówka 1.) mko nad rz. Turya, ... // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1885. — Т. VI. — S. 316. (пол.) Погода в селі Дубровиця [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Дудари (Киевская область)

Дудари́ (укр. Дударі́) — село, входит в Мироновский район Киевской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 21 человек. Почтовый индекс — 08812. Телефонный код — 4574. Занимает площадь 4,95 км². Код КОАТУУ — 3222981503. Местный совет 08812, Київська обл., Миронівський р-н, с. Грушів, вул. Леніна,27, тел. 3-65-31 (укр.) Уроженцы В селе родился известный оперный певец и музыкальный педагог Станислав Иванович Габель. Примечания Ссылки Дудари на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Киевской области (укр.)
Дударі

Дударі́ — село в Україні, у Обухівському районі Київської області. Населення становить 21 особа. Історія Засноване на початку 17 століття. За легендою, тут колись мешкав селянин Дудар, що грав на дуді та виготовляв ці інструменти. На його честь начебто і назване село. У 1860 р. в Дударі приїжджає етнограф, українофіл Познанський Борис Станіславович (1841-1906 рр.). Виключений з університету через несплату грошей за навчання, юнак влаштувався прикажчиком у селі Дударі Каневського повіту Київської губернії. Тут Борис Познанський одружився, вінчання відбулося за цілком народними традиціями та обрядами . Перебуваючи в селі Познанський навчає грамоті селян, читав селянам українські книжки, пояснював їм основні положення реформи 1861 р. Також Познанський співпрацював з часописом "Основа", його три "Листи з Дударів" надруковані в журналі, в них він ділиться своїм життям в селі та розповідав про побут і традиції селян. Після 1917 року населення Дударів зростало за рахунок переселенців з дрібних хуторів і 1932 року тут мешкало 600 осіб, було 140 дворів. Було окуповане нацистами з 6 серпня 1941 по 1 лютого 1944 року. Село розташовувалося на Букринському плацдармі, тут загинуло багато радянських десантників-парашутистів. Усі вони були поховані у братській могилі, проте встановлено лише імена 72 осіб. До 1959 року підпорядковувалося Ромашківській сільській раді, з 1959 року і дотепер — Грушівській. У 1950—1960-х роках тут діяли клуб і магазин, мешканці займалися вирощенням зернових та вівчарством. До 1959 року в селі діяв окремий колгосп, того ж року об'єднаний із грушівським. 2001 року в селі мешкало 21 особа, 2010 року — офіційно лише 14, з них 11 — пенсіонери, у 12 дворах. Та мальовнича природа приваблює у село людей з-за меж села (жителів Києва та інших міст), тому у селі останніми роками (2010-і роки) з'явилися новобудови, фактична кількість заселених садиб — близько 15—20, тому і фактичне населення дещо більше від офіційного. Село має пряме сполучення з Києвом (двічі на день курсують автобуси Великий Букрин — Київ). Постаті Габель Станіслав Іванович (1849—1924) — український оперний співак, музичний педагог; заслужений артист Республіки. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Київська область) Примітки Джерела Міста і села України. Київщина [Архівовано 23 грудня 2015 у Wayback Machine.]