NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Волощина (Тернопольская область)

Волощина (укр. Волощина) — село в Саранчуковской сельской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Бережанский район. Код КОАТУУ — 6120486705. Население по переписи 2001 года составляло 410 человек. Географическое положение Село Волощина находится на левом берегу реки Золотая Липа, выше по течению на расстоянии в 3 км расположено село Саранчуки, ниже по течению на расстоянии в 2 км расположено село Литвинов, на противоположном берегу — село Божиков. История 1785 год — дата основания. Примечания
Vovchynets, Dnistrovskyi Raion, Chernivtsi Oblast

Vovchynets (Ukrainian: Вовчинець; Romanian: Volcineți) is a village in Dnistrovskyi Raion, Chernivtsi Oblast, Ukraine. It belongs to Kelmentsi settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. Until 18 July 2020, Vovchynets belonged to Kelmentsi Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Chernivtsi Oblast to four. The area of Kelmentsi Raion was merged into Dnistrovskyi Raion. References
Волчинец (Днестровский район)

Волчине́ц (укр. Вовчинець) — село в Кельменецкой поселковой общине Днестровского района Черновицкой области Украины, расположено на притоке Прута Вилии, в 9 км от районного центра и в 8 км от железнодорожной станции Ларга. Население по переписи 2001 года составляло 1325 человек. Почтовый индекс — 60150. Телефонный код — 3732. Код КОАТУУ — 7322082401. История Впервые село упоминается в 1634 году. В 1918 году захвачено Румынией. В январе 1919 года, из-за жестокого правления этими землями Румынией, вспыхивает Хотинское восстание, за село шли тяжёлые бои, по итогам которых были убиты румынские офицеры, а село взято под контроль повстанцев. В конце января Румыния смогла вытеснить повстанцев с села и восстановить свою власть на его территории. В 1940 году село берёт под свой контроль Советская армия. Но в 1941 Румыния возвращает село под свой контроль. Во время оккупации был расстрелян 1 житель села. В 1944 году воины СССР смогли освободить село от румынских захватчиков. В 1947 году был организован колхоз имени Фрунзе, который выращивал пшеницу, кукурузу, сахарную свеклу. Было развито мясо-молочное животноводство. В 1991 году село входит в состав независимой Украины. До 2020 года входило в Кельменецкий район Примечания Ссылки Административно-территориальное устройство Черновицкой области (укр.)
Вовчинець (Дністровський район)

Вовчи́нець — село в Україні, у Кельменецькій селищній громаді Дністровського району Чернівецької області. Географія Село розташоване на правому березі річки Вілія, лівої притоки Пруту. Історія Перша згадка про село відбулась в 1634 р. В 1918 р. Румунія захоплює село попри критику влади УНР та місцевого населення. Через це в січні 1919 року спалахнуло Хотинське повстання. Румунія понесла втрати в районі села, та змушена була втікати з лінії фронту. Але згодом Румунія набравши сили і скориставшись тим що повстанців не підтримала Україна, почала наступ, після чого відносно без важких боїв захопили село знову. В 1940 році Червона армія звільнила село від румунських загарбників, але згодом в 1941 р. Румунія повернула контроль над селом. В 1944 р. червона армія все ж змогла перемогти і витіснити румунських окупантів з села. З 1991 року в складі незалежної України. В 2021 році шляхом об'єднання сільських рад, село увійшло до складу Кельменецької селищної громади. 13 жовтня 2024 року відбулися збори задля зміни патріархату у селі. Відбулося це на тлі скандалу з першим загиблим воїном ЗСУ з села, якого місцевий священник УПЦ відмовився приймати через "братовбивство". Після цієї події, релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці проголосувала за вихід з-під юрисдикції московського патріархату та перейшла до Православної Церкви України. В голосуванні брали участь тільки постійні, повнолітні жителі села. В голосуванні брали участь 103 мешканців, 102 з яких, віддали голос За зміну церкви на Православну Церкву України, а решта, тобто 1 людина, віддала голос Проти. Після цих зборів в селі почала офіційно діяти Православна церква України. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1420 осіб, з яких 617 чоловіків та 803 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 1322 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Уродженці села Іван Петрович Філіпець (*01.08.1924, с. Вовчинець, тепер Дністровський район, Чернівецька область) - учасник ВВв, генерал-майор у відставці. Почесний голова Чернівецької обласної ради Організації ветеранів України. Учасник ВВв з якої повернувся інвалідом ІІ групи. У 1945-1950 рр. працював у фінансових структурах Кельменецького та Герцаївського райвиконкомів, 34 роки - завідувачем Чернівецького обласного фінансового управління. Депутат Чернівецької обласної ради багатьох скликань. Впродовж 1987-2006 рр. обирався заступником та головою Чернівецької обласної ради Організації ветеранів України. Нагороджений 8 орденами та 23 медалями, відзначений найвищою нагородою Організації ветеранів України «Почесний ветеран України». Філіпець Іван Петрович // Історія і сьогодення Чернівецької обласної організації ветеранів України. – Чернівці : Букрек, 2012. – С. 9-10. – ISBN 978-966-399—440-6. Людмила Додонова. Мудрий наставник, щирий друг // Творці добра. Буковинці – почесні ветерани України. – Чернівці : Букрек, 2017. – С. 135-136. – ISBN 978-966-399-847-3.Юхим Гусар. Світлини Примітки Посилання Погода в селі [Архівовано 8 жовтня 2008 у Wayback Machine.]
Vovchkivtsi, Ternopil Oblast

Vovchkivtsi (Ukrainian: Вовчківці) is a village in the Zboriv urban hromada of the Ternopil Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History The first written mention of the village was in 1724. After the liquidation of the Zboriv Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion St. Demetrius church (1724; restored in 1882; brick). References Sources "Wołczkowce (pow. złoczowski)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 8. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1887. p. 864.
Wołczkowce (rejon tarnopolski)

Wołczkowce (ukr. Вовчківці) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie tarnopolskim, w hromadzie Zborów. W latach 1940-2020 w rejonie zborowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Wołczkowce (pow. złoczowski), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VIII: Perepiatycha – Pożajście, Warszawa 1887, s. 864 . Wołczkowce na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Vovcikivți, Zboriv

Vovcikivți (în ucraineană Вовчківці) este localitatea de reședință a comunei Vovcikivți din raionul Zboriv, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vovcikivți era vorbitoare de ucraineană (99,6%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Волчковцы (Тернопольская область)

Волчковцы (укр. Вовчківці) — село в Зборовской городской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Основано в 1785 году. До 2020 года входило в Зборовский район. Код КОАТУУ — 6122681301. Географическое положение Село Волчковцы находится на берегу реки Волчковецкая Стрыпа, ниже по течению на расстоянии в 3 км расположено село Кабаровцы. Население Население по переписи 2001 года составляло 252 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания
Волынское (Херсонская область)

Волынское (укр. Волинське) — посёлок в Тавричанской сельской общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 746 человек. Почтовый индекс — 74851. Телефонный код — 5536. Код КОАТУУ — 6523580701. Местный совет 74851, Херсонская обл., Каховский р-н, пос. Волынское, ул. Ленина, 25 Ссылки Волынское на сайте Верховной рады Украины
Wilnoandrijiwka

Wilnoandrijiwka (ukrainisch Вільноандріївка; russisch Вольноандреевка Wolnoandrejewka) ist ein Dorf im Norden der ukrainischen Oblast Saporischschja mit etwa 800 Einwohnern (2001). Wilnoandrijiwka liegt am linken Ufer des zum Saporischschja-Stausee angestauten Dnepr an der Mündung der etwa 20 km langen Wilnjanka (Вільнянка) in diesen. Das Dorf liegt 13 km westlich vom ehemaligen Rajonzentrum Wilnjansk. Das Oblastzentrum Saporischschja liegt etwa 34 km südlich von Wilnoandrijiwka. Am 9. Februar 2018 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Mychajliwka, bis dahin war es ein Teil der Landratsgemeinde Mychajliwka im Westen des Rajons Wilnjansk. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Saporischschja. Einzelnachweise
Vilnoandriivka, Vilneansk

Vilnoandriivka (în ucraineană Вільноандріївка) este un sat în comuna Mîhailivka din raionul Vilneansk, regiunea Zaporijjea, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vilnoandriivka era vorbitoare de ucraineană (81,29%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (18,59%). Note
Вольноандреевка

Вольноандреевка (укр. Вільноандріївка) — село, Михайловский сельский совет, Вольнянский район, Запорожская область, Украина. Код КОАТУУ — 2321584004. Население по переписи 2001 года составляло 839 человек. Географическое положение Село Вольноандреевка находится на левом берегу реки Днепр в месте впадения в неё реки Вольнянка, выше по течению на расстоянии в 4 км расположено село Андреевка, выше по течению реки Вольнянка на расстоянии в 1,5 км расположено село Вольнокурьяновское. История Село Вольноандреевка основано в 1920-х—1930-х годах. Экономика Детский оздоровительный лагерь «Маяк» (ОАО Мотор Сич). Санаторий-профилакторий ОАО Мотор-Сич. Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания Литература Бодянський О. В. Археологічні дослідження в межах порожистої частини Дніпра в 1947—1948 рр. (укр.) // Археологічні пам’ятки УРСР. — Київ: Вид-во АН УРСР, 1952. — Т. IV. — С. 165—176. Архивировано 20 апреля 2022 года. Карлов Н. Н. О некоторых мустьерских и ашельских охотничьих стоянках Среднего Приднепровья в связи с вопросом их датировки // Бюллетень Комиссии по изучению четвертичного периода. — М.: Изд-во АН СССР, 1953. — Вып. 17. — С. 52—63.
Вільноандріївка

Вільноандрі́ївка — село в Україні, Запорізькому районі Запорізької області. Входить до складу Михайлівської сільської громади. Площа села — 56,9 га. Кількість дворів — 367, кількість населення на 01.01.2007 р. — 871 чол. Географія Село Вільноандріївка знаходиться на лівому березі річки Дніпро в місці впадання в неї річки Вільнянка, вище за течією на відстані в 4 км розташоване село Андріївка, вище за течією річки Вільнянка на відстані 1,5 км розташоване село Вільнокур'янівське. Село розташоване за 34 км від міста Вільнянськ, за 26 км від обласного центру. Найближча залізнична станція — платформа 9 км — знаходиться за 20 км від села. Історія Вільноадріївка утворилась на межі 1920-1930-х років переселенцями із с. Вознесенка (нині — центр Запоріжжя). В 1917 році селище входить до складу Української Народної Республіки. Внаслідок поразки Перших визвольних змагань Вільноандріївка надовго окупована радянськими військами. В 1932–1933 селяни Вільноандріївки пережили радянський геноцид українців. 11 жовтня 1943 року Вільноандріївку було звільнено Червоною Армією. Через це день села досі відзначається 11 жовтня. З 24 серпня 1991 року село входить до складу незалежної України. Сьогодення В центрі села знаходиться братська могила вояків Червоної армії і пам'ятник односельцям, загиблим під час Другої світової війни. На території села розміщено дитячий оздоровчий табір «Маяк» (ВАТ Мотор-Січ) та санаторій профілакторій ВАТ Мотор-Січ. В селі працює дев'ятирічна загальноосвітня школа. 09 липня 2014 року місцева футбольна команда ФК «Андріївка», яка була створена Володимиром Колядою та Володимиром Голіщевим, стала срібним призером Кубку міста Запоріжжя з футболу сезону 2014 року, програвши у фіналі на стадіоні «Славутич Арена» 2:10 ФК «Мотор». https://youtu.be/MqJMwderG0Y https://youtu.be/pcEq0n6hzH4 25 лютого 2015 року у селі невідомі завалили пам'ятник Леніну. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Запорізька область) Джерела Матеріали Вільнянського краєзнавчого музею На Запоріжжі повалили чергового Ілліча [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Vilne, Henicesk

Vilne (în ucraineană Вільне) este un sat în comuna Plavske din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vilne era vorbitoare de ucraineană (69,35%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (16,13%) și română (1,61%). Note
Вольное (Геническая городская община)

Во́льное (укр. Вільне) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 124 человека. Почтовый индекс — 75520. Телефонный код — 5534. Код КОАТУУ — 6522180402. История В 1946 году указом ПВС УССР село Юзкуй переименовано в Вольное. Ссылки Вольное на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 17 мая 2020. Примечания
Вільне (Генічеська міська громада)

Ві́льне (крим. Yuz Quyu, колишні назви — Юзкуй)— село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 124 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Примітки Посилання Погода в селі Вільне [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Вольное (Нижнесерогозская поселковая община)

Вольное (укр. Вільне) — село в Нижнесерогозской поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 587 человек. Почтовый индекс — 74732. Телефонный код — 5540. Код КОАТУУ — 6523882001. Местный совет 74732, Херсонская обл., Нижнесерогозский р-н, с. Вольное, ул. Центральная, 7 История С 18 ноября 2008 года обрело статус посёлка. В 2022 году, во время вторжения России на Украину, село было захвачено. На данный момент находится под оккупацией ВС РФ. Ссылки Вольное на сайте Верховной рады Украины Примечания
Вільне (Нижньосірогозька селищна громада)

Ві́льне — село в Україні, у Нижньосірогозькій селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 587 осіб. Історія 18 листопада 2008 року колишньому селищу надано статус села. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Нижньосірогозької селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Нижньосірогозького району увійшло до складу Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення селища становила 605 осіб, з яких 298 чоловіків та 307 жінок. За переписом населення України 2001 року в селищі мешкало 576 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Господарка та соціальна сфера Ферм. госп. Іванна, Олексієво, Сяйво, Магнолія, Люда,. Закр. акц. тов. «Восток». ТОВ «Юм-Дніпро». ТОВ «Відродження». Сільське комунальне підприємство «Комунальник». Загальноосвітня школа І-ІІІ ст., підвоз учнів із сіл Вільне, Змагання, Новорогачинське. Будинок культури. Сільська бібліотека-філія. Фельдшерський пункт. Відомі особи Павліш Павло Васильович (* 1979) український юрист, політик. Народний депутат України 9-го скликання Примітки
Wola Swojczowska

Wola Swojczowska (ukr. Воля-Свійчівська, Wola-Swijcziwśka), dawn. Wólka Swojczowska – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie włodzimierskim. W 2001 roku liczyła 117 mieszkańców. W 1943 roku (rzeź wołyńska) nacjonaliści ukraińscy zamordowali tutaj 12 Polaków. Przypisy Linki zewnętrzne Wólka Swojczowska w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego.
Volea-Sviicivska, Volodîmîr-Volînskîi

Volea-Sviicivska (în ucraineană Воля-Свійчівська, poloneză Wolica Swojczowska) este un sat în comuna Halînivka din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Volea-Sviicivska era vorbitoare de ucraineană (99,15%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Воля-Свийчевская

Воля-Свийчевская (укр. Воля-Свійчівська) — село в Овадновской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 117 человек. Почтовый индекс — 44723. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 0,573 км². История В 1946 году указом ПВС УССР село Вулька-Свийчевская переименовано в Волю-Свийчевскую. Ссылки Воля-Свийчевская на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 10 мая 2020. Примечания
Воля-Свійчівська

Воля-Свійчівська — село в Україні, у Оваднівській сільській громаді Володимирського району Волинської області. Населення становить 117 осіб. Історія Село засноване у 1577 році. До 1936 року носило назву Волиця. У 1906 році село Вербської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 16 верст, від волості 16. Дворів 42, мешканців 218. До 23 червня 2016 року село підпорядковувалось Галинівській сільській раді Володимир-Волинського району Волинської області. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Оваднівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Володимир-Волинського району(1940—2020), село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 119 осіб, з яких 52 чоловіки та 67 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 117 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Паспорт села Воля-Свійчівська Погода в селі Воля-Свійчівська [Архівовано 1 червня 2012 у Wayback Machine.] Інформаційний портал iForma
Wolanszczyna

Wolanszczyna (ukr. Волянщина) – wieś na Ukrainie, w obwodzie żytomierskim, w rejonie żytomierskim, w hromadzie Horoszów, u ujścia Irszyci do Irszy. W 2001 roku liczyła 301 mieszkańców. Przypisy Linki zewnętrzne Wolańszczyzna 2)., [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 698 .
Voleanșciîna, Volodarsk-Volînskîi

Voleanșciîna (în ucraineană Волянщина) este un sat în comuna Rîjanî din raionul Volodarsk-Volînskîi, regiunea Jîtomîr, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Voleanșciîna era vorbitoare de ucraineană (98,67%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,33%). Note
Волянщина

Волянщина (укр. Волянщина) — село в Хорошевской поселковой общине Житомирского района Житомирской области Украины. До 2020 года входило в Хорошевский район. Население по переписи 2001 года составляет 301 человек. Почтовый индекс — 12122. Телефонный код — 4145. Занимает площадь 7,97 км². Ссылки Волянщина на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Волянщина

Воля́нщина — село в Україні, у Хорошівській селищній територіальній громаді Житомирського району Житомирської області. Чисельність населення становить 301 особу (2001). Населення За довідником 1885 року в поселенні мешкало 102 особи, налічувалося 12 дворових господарств. Наприкінці 19 століття у поселенні налічувалося 319 жителів, дворів — 33, у 1906 році — 434 мешканці, дворів — 49, у 1923 році — 470 жителів, дворів — 86. Відповідно до результатів перепису населення СРСР, кількість населення станом на 12 січня 1989 року становила 324 особи. Станом на 5 грудня 2001 року, відповідно до перепису населення України, кількість мешканців села становила 301 особу, з них 98,67 % зазначили рідною українську мову, а 1,33 % — російську. Історія За довідником 1885 року — колишнє власницьке сільце Горошківської волості Житомирського повіту Волинської губернії. Лежало на річці Ірша. Були водяний млин, шкіряний завод. Наприкінці 19 століття — сільце Горошківської волості Житомирського повіту Волинської губернії, за 43 версти від Житомира. Належало до приписної церкви у Горошечках (3 версти), православна парафія — Горошки. У 1906 році — сільце Горошківської волості (1-го стану) Житомирського повіту Волинської губернії. Відстань до повітового центру м. Житомир становила 46 верст, від волосного центру містечка Горошки — 4 версти. Найближче поштово-телеграфне відділення розміщувалося у Горошках. У 1923 році включене до складу новоствореної Малогорошківської сільської ради, яка 7 березня 1923 року увійшла до складу новоутвореного Кутузівського (згодом — Володарський, Володарсько-Волинський) району Коростенської округи. Розміщувалося за 3 версти від районного центру міст. Кутузове та за 2 версти від центру сільської ради, с. Малі Горошки. 5 березня 1959 року село підпорядковане Рижанській сільській раді Володарсько-Волинського району Житомирської області. 30 грудня 1962 року, в складі сільської ради, увійшло до Черняхівського району Житомирської області, 8 грудня 1966 року повернуте до складу відновленого Володарсько-Волинського (згодом — Хорошівський) району Житомирської області. 3 серпня 2016 року село включене до складу новоутвореної Хорошівської селищної територіальної громади Хорошівського району Житомирської області. Від 19 липня 2020 року, разом з громадою, у складі новоствореного Житомирського району Житомирської області. Відомі люди Голяченко Анатолій Миколайович (1981—2023) — український військовослужбовець, учасник російсько-української війни. Стебницький Ієронім Іванович (1832—1897) — географ-топограф, член-кореспондент Петербурзької академії наук, начальник Військово-топографічного відділу Головного штабу російської армії, генерал від інфантерії. Примітки
Vorvulyntsi

Vorvulyntsi (Ukrainian: Ворвулинці) is a village in the Tovste settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention is from 1414. After the liquidation of the Zalishchyky Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Church of the Intercession (1879; brick). References Sources (in Ukrainian) , Ворвулинці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2004, V. 1: А—Й, 696 s. — ISBN 966-528-197-6. "Worwolińce". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 14. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1895. p. 7. "Worwolińce". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 703.
Worwolińce

Worwolińce – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego. W dniu 17 września 1939 roku na stacji stacjonował pociąg z częścią transportu polskiego sztabu Naczelnego Wodza. Znajduje się tu przystanek kolejowy Worwolińce, położony na linii Biała Czortkowska – Zaleszczyki – Stefaneszty. Przypisy Linki zewnętrzne Worwolińce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 7 . Worwolińce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 703 . Worwolińce na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Vorvulînți, Zalișciîkî

Vorvulînți (în ucraineană Ворвулинці) este localitatea de reședință a comunei Vorvulînți din raionul Zalișciîkî, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vorvulînți era vorbitoare de ucraineană (99,72%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note