NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Новая Боровая

Но́вая Борова́я (укр. Нова Борова) — посёлок в Житомирском районе Житомирской области Украины. Административный центр Новоборовской поселковой общины. Географическое положение Посёлок расположен на правом берегу реки Ирша, в северо-восточной части района, в 22 км от районного центра поселка Хорошев и в 55 км от областного центра — Житомира. Недалеко от посёлка расположено Иршанское водохранилище — одно из крупнейших в области. Вблизи Новой Боровой в меридиональном направлении проходят транспортные пути: автодорога «Житомир — Выступовичи» и железная дорога «Житомир — Коростень». В посёлке находится железнодорожная станция «Новая Боровая». История В 1900 году в селе насчитывалось 129 жителей и 18 домов. В ходе Великой Отечественной войны в 1941—1943 годы село находилось под немецкой оккупацией. Большая часть мужского населения была отправлена на войну против Германии и её союзников. На честь погибшим военным в центре посёлка был установлен обелиск, недалеко от вокзала (фото). Хотя в период Великой Отечественной войны самого села под названием Новая Боровая не было, на её месте и рядом было несколько поселений: хутор Фонтанка, Старая Рудня и поселения вокруг железнодорожного вокзала "Турчинка". После окончания войны, жители возвращали свой довоенный быт, восстанавливали хозяйство, искали работу. Становление самого посёлка началось в послевоенные года, когда на станцию "Турчинка" прибыла одна из геологических партий Западно-украинской геолого-разведовательной экспедиции № 16. На её базе основали Житомирскую комплексную геологическую экспедицию, благодаря которой местность стала привлекательной для ряда специалистов и областных властей. В 1954 году село стало посёлком городского типа. До 2020 года посёлок входил в Хорошевский район. Население В январе 1959 года численность населения составляла 5696 человек. В январе 1989 года численность населения составляла 6 186 человек. На 1 января 2013 года численность населения составляла 5595 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Административно-территориальное устройство Житомирской области (укр.)
Свято-Троицкий монастырь (Немиров)

Свято-Троицкий монастырь — ставропигиальный женский монастырь Украинской православной церкви. Расположен в городе Немиров Винницкой области. До 1996 года именовался Свято-Николаевским. История В 1645 году в Немирове был основан женский монастырь, но уже в 1692 году этот монастырь был разрушен татарами. В документах 1722 и 1724 годов упоминается монастырь, дата основания и упразднения которого неизвестны. Во второй половине XVIII века графом Винцентом Потоцким в Немирове был основан православный мужской монастырь, в 1783 году превращённый в женский. В 1797 году граф даровал обители земельные угодья. В 1798 году, по ходатайству епископа Брацлавского и Подольского Иоанникия, монастырь был возведён во второй класс. В 1809 году был построен Успенский храм. В 1845 году пожар уничтожил большую часть обители, удалось сохранить только дом настоятельницы и Успенский храм. В том же году на месте сгоревшей деревянной Николаевской церкви был построен каменный храм. В 1846 году монастырь стал общежительным. С 1851 по 1858 год проводились ремонтные работы в Успенском храме, к нему были пристроены притворы, в алтаре постелен пол из чугунных плит. В 1872 году была построена большая трёхъярусная колокольня. С 1876 по 1881 год строилась Свято-Троицкая церковь. В 1888—1889 годах была построена ещё одна колокольня в честь спасения царской семьи во время крушения императорского поезда. В 1922 году большевистская власть конфисковала у монастыря все церковные ценности и колокола, были национализированы 300 десятин земли. В 1929 году монастырь был закрыт советской властью, оставшиеся монахини перешли в Браиловский монастырь. В 1930 году храмы и несколько помещений заняла Немировская машино-тракторная станция (МТС), а остальные помещения отданы детскому дому. Осень. 1941 года детский дом был эвакуирован. Монахини вернулись в монастырь и начали его возрождения. После освобождения Немирова от нацистских захватчиков детский дом снова занял монастырские помещения, а также здесь была открыта школа для глухонемых и училище агрономов. Монахини продолжали жить в монастыре до мая 1951 года, когда снова были выселены в Браиловский монастырь. Храмы не использовались. 20 марта 1958 года Исполнительный комитет Немировского районного совета депутатов трудящихся принял решение разобрать зимнюю Свято-Успенскую церковь как аварийную. 19 августа 1992 года, в праздник Преображения в Свято-Троицком храме была отслужена первая за долгие годы литургия. 7 марта 1996 года Священный Синод Украинской православной церкви принял решение о возрождении Немировского монастыря, который был переименован в Свято-Троицкий по названию единственного сохранившегося храма. Настоятельницей 3 апреля 1996 года была назначена инокиня Херувима (Грицишина). Под её руководством было проведено восстановление монастыря. 9 февраля 2006 года монастырь получил статус ставропигиального. 20 июля 2012 года был открыт скит в городе Ладыжин. Примечания
Свято-Троїцький монастир (Немирів)

Свято-Троїцький монастир — ставропігійний жіночий монастир Української православної церкви. Розташований в місті Немирів Немирівського району Вінницької області. До 1996 року називався Свято-Миколаївським. Історія У 1645 році в Немирові був заснований жіночий монастир, але вже в 1692 році цей монастир був зруйнований татарами. У документах 1722 і 1724 років згадується монастир, дата заснування та скасування якого невідомі. У другій половині XVIII століття графом Вінцентом Потоцьким в Немирові був заснований православний чоловічий монастир, в 1783 році перетворений в жіночий. У 1797 році граф дарував обителі земельні угіддя. У 1798 році, за клопотанням єпископа Брацлавського і Подільського Іоанікія, монастир був введений до другого класу. У 1809 році був побудований Успенський храм. У 1845 році пожежа знищила більшу частину обителі, вдалося зберегти лише будинок настоятельки і Успенський храм. У тому ж році на місці згорілої дерев'яної Миколаївської церкви був побудований кам'яний храм. У 1846 році монастир став чернечим. З 1851 по 1858 роки проводились ремонтні роботи в Успенському храмі, до нього були прибудовані притвори, у вівтарі постелено підлогу з чавунних плит. У 1872 році була побудована велика триярусна дзвіниця. З 1876 по 1881 роки будувалася Свято-Троїцька церква. У 1888—1889 роках була побудована ще одна дзвіниця на честь порятунку царської сім'ї під час краху імператорського поїзда. У 1922 році більшовицька влада конфіскувала у монастиря всі церковні цінності і дзвони, було націоналізовано 300 десятин землі. У 1929 році монастир був закритий радянською владою, черниці, що залишилися перейшли до Браїлівського монастиря. У 1930 році храми і кілька приміщень зайняла Немирівська машино-тракторна станція (МТС), а інші приміщення віддані дитячому будинку. Восени 1941 року дитячий будинок був евакуйований. Черниці повернулися в монастир і почали його відроджувати. Після звільнення Немирова від нацистських загарбників дитячий будинок знову зайняв монастирські приміщення, а також тут була відкрита школа для глухонімих і училище агрономів. Черниці продовжували жити в монастирі до травня 1951 року, допоки знову були виселені в Браїлівський монастир. Храми не використовувалися. 20 березня 1958 року Виконавчий комітет Немирівської районної ради депутатів трудящих ухвалив рішення розібрати зимову Свято-Успенську церкву як аварійну. 19 серпня 1992 року, в свято Преображення в Свято-Троїцькому храмі була відслужена перша за довгі роки літургія. 7 березня 1996 року Священний Синод Української православної церкви ухвалив рішення про відродження Немирівського монастиря, який був перейменований в Свято-Троїцький за назвою єдиного збереженого храму. Настоятелькою 3 квітня 1996 була призначена черниця Херувима (Грицишина). Під її керівництвом було проведено відновлення монастиря. 9 лютого 2006 року монастир отримав статус ставропігійного. 20 липня 2012 року було відкрито скит в місті Ладижин. Примітки
Mykolajivský rajón (Lvovská oblast)

Mykolajivský rajón (ukrajinsky Миколаївський район) byl rajón ve Lvovské oblasti na Ukrajině. Hlavním městem byl Mykolajiv a rajón měl přibližně 95 tisíc obyvatel. Sídla v rajónu Mykolajiv Rozdil Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Миколаївський район (Львівська область) na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mykolajivský rajón na Wikimedia Commons
Rajon Mykolajiw (Lwiw)

Der Rajon Mykolajiw (ukrainisch Миколаївський район/Mykolajiwskyj rajon; russisch Николаевский район/Nikolajewski rajon) war ein ukrainischer Rajon mit etwa 63.000 Einwohnern. Er lag im mittleren Süden der Oblast Lwiw und hatte eine Fläche von 675 km². Geographie Der Rajon lag im mittleren Süden der Oblast Lwiw und grenzte Norden an den Rajon Pustomyty, im Nordosten an den Rajon Peremyschljany, im Südosten an den Rajon Schydatschiw, im Süden an den Rajon Stryj, im Südwesten an den Rajon Drohobytsch sowie im Nordwesten an den Rajon Horodok. Geschichte Der Rajon in seiner heutigen Form entstand am 6. Dezember 1966, ein Vorläufer des Rajons mit gleichem Namen wurde am 17. Januar 1940 gegründet und lag bis 1959 in der Oblast Drohobytsch, 1962 wurde dieser Rajon mit dem Rajon Schydatschiw vereinigt. Am 18. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zur Auflösung des Rajons und Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Stryj. Administrative Gliederung Auf kommunaler Ebene war der Rajon in 1 Stadtratsgemeinde, 1 Siedlungsratsgemeinde, 15 Landratsgemeinden und 2 Landgemeinden unterteilt, denen jeweils einzelne Ortschaften untergeordnet waren. Zum Verwaltungsgebiet gehörten: 1 Stadt 1 Siedlung städtischen Typs 56 Dörfer Stadt Siedlung städtischen Typs Dörfer und Siedlungen Siehe auch Liste der Rajone der Ukraine Weblinks Eintrag zum Rajon in der Enzyklopädie der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Einzelnachweise
Mykolaiv Raion, Lviv Oblast

Mykolaiv Raion (Ukrainian: Миколаївський район) was a raion (district) in Lviv Oblast in western Ukraine. Its administrative center was Mykolaiv. The raion was abolished on 18 July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven. The area of Mykolaiv Raion was merged into Stryi Raion. The last estimate of the raion population was 62,537 (2020 est.). It was established in 1939. At the time of disestablishment, the raion consisted of three hromadas: Mykolaiv urban hromada with the administration in Mykolaiv; Rozvadiv rural hromada with the administration in the selo of Rozvadiv; Trostianets rural hromada with the administration in the selo of Trostianets. See also Administrative divisions of Lviv Oblast References External links mykolaiv.lviv.ua (in Ukrainian)
Raión de Myjolaiv

Myjolaiv (en ucraniano: Миколаївський район) fue un raión o distrito de Ucrania en el óblast de Leópolis. En la reforma territorial de 2020, su territorio fue incluido en el raión de Stry.​ Comprendía una superficie de 675 km². La capital era la ciudad de Mykoláyiv. Demografía Según estimación 2010 contaba con una población total de 94506 habitantes. Otros datos El código KOATUU es 4623000000. El código postal 81600 y el prefijo telefónico +380 3241. Referencias Oficina de estadísticas de Ucrania. (en ucraniano) Enlaces externos
Distretto di Mykolaïv (oblast' di Leopoli)

Il distretto di Mykolaïv (in ucraino Миколаївський район?, Mikolaïvs'kyj rajon) è stato un distretto (raion) dell'Ucraina, situato nell'oblast' di Leopoli. Aveva come capoluogo Mykolaïv. In seguito alla riforma amministrativa del 2020 il distretto è stato soppresso e il suo territorio inglobato nel nuovo distretto di Stryj. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Mykolaïv (oblast' di Leopoli) Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su mykolaiv.lviv.ua.
Rejon mikołajowski (obwód lwowski)

Rejon mikołajowski (ukr. Миколаївський район) – była jednostka administracyjna Ukrainy, a wcześniej także Ukraińskiej Socjalistycznej Republiki Radzieckiej w Związku Socjalistycznych Republik Radzieckich, funkcjonująca w latach 1940–1941 i 1944–2020. Należał do obwodu drohobyckiego do 1959 roku, a po jego zniesieniu do obwodu lwowskiego. Siedzibą rejonu był Mikołajów. Według spisu powszechnego z roku 2001 w rejonie żyło 94 500 ludzi, w tym 1400 Rosjan (1,5%) i 100 (0,1%) Polaków. Historia Rejon mikołajowski został utworzony 17 stycznia 1940 na podstawie dekretu Prezydium Rady Najwyższej USRR o podziale na rejony zachodnich obwodów USRR, kiedy to w obwodzie drohobyckim utworzono 30 rejonów, między innymi mikołajowski. Rejon objął miasta Mikołajów i Rozdół oraz obszary zniesionych gmin Mikołajów n/Dn. i Rozdół, należące przed wojną do powiatu żydaczowskiego w województwie stanisławowskim. Rejon mikołajowski przestał istnieć wraz z wybuchem wojny niemiecko-radzieckiej 22 czerwca 1941. Jego tereny weszły w skład Landkreis Stryj dystryktu galicyjskiego Generalnego Gubernatorstwa. Rejon został odtworzony 31 lipca 1944, po zajęciu tych terenów przez Armię Czerwoną. 21 maja 1959, w wyniku zniesienia obwodu drohobyckiego, rejon mikołajowski włączono do obwodu lwowskiego. 23 września 1959 do rejonu mikołajowskiego włączono części zniesionych rejonów komarniańskiego i medenickiego. Rejon mikołajowski został zlikwidowany 17 lipca 2020 w związku z reformą podziału administracyjnego Ukrainy na rejony, wchodząc w skład nowego rejonu stryjskiego. Spis miejscowości Nieistniejące miejscowości Malechów Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona rejonu (ukraiński) Drogobyczskaja obłast (ros.). whp057.narod.ru. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-03-11)].
Raionul Mîkolaiiv, Liov

Mîkolaiiv (în ucraineană Миколаївський район, transliterat: Mîkolaiivskîi raion) este un raion în regiunea Liov, Ucraina. Reședința sa este orașul Mîkolaiiv. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației raionului Mîkolaiiv era vorbitoare de ucraineană (98,47%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,37%). Note
Николаевский район (Львовская область)

Никола́евский райо́н (укр. Миколаївський район) — упразднённая административная единица Львовской области Украины. Административный центр — город Николаев. История 23 сентября 1959 года к Николаевскому району были присоединены части территорий упразднённых Комарновского и Меденицкого районов. Упразднён 30 декабря 1962 года, восстановлен 8 декабря 1966 года Достопримечательности Стольское городище белых хорватов. Население По результатам всеукраинской переписи населения 2001 года в районе проживало 94,5 тысяч человек (100,5 % по отношению к переписи 1989 года), из них русских — 1,4 тысяч человек (1,5 %) и поляков — 0,1 тысяч человек (0,1 % по отношению ко всему населению). Примечания Ссылки Сайт Николаев над Днестром Архивная копия от 29 апреля 2014 на Wayback Machine
Distretto di Černihiv

Il distretto di Černihiv (in ucraino Чернігівський район?) è un distretto nell'oblast' di Černihiv in Ucraina. Il suo centro amministrativo è la città di Černihiv. Ha una popolazione di 445 430 abitanti. Il 18 luglio 2020, come parte della riforma amministrativa dell'Ucraina, il numero di distretti dell'oblast di Černihiv è stato ridotto a cinque e l'area del distretto di Černihiv è stata notevolmente ampliata. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Černihiv Collegamenti esterni Sito ufficiale, su chadm.cg.gov.ua.
Rejon czernihowski (1923–2020)

Rejon czernihowski – była jednostka administracyjna wchodząca w skład obwodu czernihowskiego Ukrainy. Rejon utworzony został w 1923, miał powierzchnię 2547 km². Siedzibą władz rejonu był Czernihów. Na terenie rejonu znajdowały się: cztery osiedlowe rady i 42 silskie rady, obejmujące w sumie 117 wsi i trzy osady. Miejscowości rejonu Przypisy
Raionul Cernihiv (pre-2020), Cernihiv

Cernigău (în ucraineană Чернігівський район, transliterat: Cernihivskîi raion) este un raion în regiunea Cernihiv, Ucraina. Reședința sa este orașul regional Cernihiv, care nu aparține raionului. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației raionului Cernihiv era vorbitoare de ucraineană (95,42%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4,04%). Note
Черниговский район (Черниговская область; 1923—2020)

Черни́говский райо́н — упразднённыйй район Украины в западной части Черниговской области с центром в Чернигове. Район существовал в течение 1923—2020 годов и был ликвидирован во время Административно-территориальной реформы в Украине. История Образован в 1923 году. Население района на 1 февраля 2015 года составляло 52 213 человек, площадь 2 547 км². До 17 июля 2020 года на территории района находились 4 поселковых и 42 сельских совета. На территории района было 4 поселка городского типа, 3 поселка сельского типа и 117 деревень. Административное деление На территории района расположены 3 городских, 11 поселковых и 6 сельских общин. Литература Кондратьєв І. В. Під Литвою, Москвою та Польщею (до історії сіл Чернігівського району у ХV — першій половині ХVII ст.) (укр.). — Чернігів: Чернігівські обереги, 2005. — 152 с. — [Архивировано 26 декабря 2023 года.] Горобець С. Заснування і походження назв сіл Чернігівського району (укр.) / ред. В. В. Рябцев. — Чернігів, 2014. — 216 с. Звід пам'яток історії та культури України. Чернігівська область. — Вип. 1: Чернігівський район (укр.) / упоряд. Е. Ілляшенко, О. Коваленко, А. Подкур, О. Потапенко, С. Пустовіт. — Чернігів: Десна Поліграф, 2015. — 208 с. — [Архивировано 8 ноября 2024 года.] Ссылки Чернігівський район. Офіційний вебсайт управління культури і туризму Чернігівської облдержадміністрації Архивировано 17 июня 2008 года. Облікова картка (недоступная ссылка) Сторінка на сайті райради (недоступная ссылка) Сторінка на сайті ОДА (недоступная ссылка) Офіційний портал Чернігівського району (недоступная ссылка)
Rejon dnieprzański (1928–2020)

Rejon dnieprzański (ukr. Дніпровський район) – jednostka administracyjna wchodząca w skład obwodu dniepropetrowskiego Ukrainy. Rejon utworzony w 1965 roku, ma powierzchnię 1388 km² i liczy około 78 tysięcy mieszkańców. Siedzibą władz rejonu jest Dniepr. Na terenie rejonu znajdują się 1 miejska rada, 2 osiedlowe rady i 14 rad wiejskich, obejmujących w sumie 34 wsie i 6 osad.
Raionul Dnipro (pre-2020), Dnipropetrovsk

Dnipro (în ucraineană Дніпровський район, transliterat: Dniprovskîi raion) a fost un raion în regiunea Dnipropetrovsk, Ucraina. Reședința sa era orașul Dnipro. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației raionului Dnipro era vorbitoare de ucraineană (80,7%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (18,27%). Note
Rejon bachmucki (1923–2020)

Rejon bachmucki – jednostka administracyjna w składzie obwodu donieckiego Ukrainy. Powstał w 1923. Miał powierzchnię 1687 km² i liczy około 53 tysięcy mieszkańców. Siedzibą władz rejonu był Bachmut. W skład rejonu wchodziły 1 miejska rada, 1 osiedlowa rada oraz 19 silskich rad, obejmujących 104 miejscowości. Przypisy
Vasylkivský rajón (Kyjevská oblast)

Vasylkivský rajón (ukrajinsky Васильківський район) byl rajón v Kyjevské oblasti na Ukrajině. Hlavním městem byl Vasylkiv a rajón měl přibližně 58 tisíc obyvatel. Sídla v rajónu Hlevacha Hrebinky Doslidnycke Kalinivka Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Васильківський район (Київська область) na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vasylkivský rajón na Wikimedia Commons
Vasylkiv Raion

Vasylkiv Raion (Ukrainian: Васильківський район) was a raion (district) in Kyiv Oblast of Ukraine. Its administrative center was Vasylkiv which is incorporated separately as a town of oblast significance and did not belong to the raion. The raion was abolished on 18 July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Kyiv Oblast to seven. The area of Vasylkiv Raion was split between Bila Tserkva, Fastiv, and Obukhiv Raions. The last estimate of the raion population was 57,613 (2020 est.). Subdivisions At the time of disestablishment, the raion consisted of five hromadas, Hlevakha settlement hromada with the administration in the urban-type settlement of Hlevakha, transferred to Fastiv Raion; Hrebinky settlement hromada with the administration in the urban-type settlement of Hrebinky, transferred to Bila Tserkva Raion; Kalynivka settlement hromada with the administration in the urban-type settlement of Kalynivka, transferred to Fastiv Raion; Kovalivka rural hromada with the administration in the selo of Kovalivka, transferred to Bila Tserkva Raion. Vasylkiv urban hromada with the administration in Vasylkiv, also included the city of Vasylkiv, transferred to Obukhiv Raion. Vasylkiv raion consisted of 39 village councils (sil's'ka rada); and 65 villages (selo). The settlements of Vasylkiv Raion included: References Links Vasylkiv Today - the latest news of the city Vasylkiv and Vasylkiv district
Raión de Vasylkiv

Vasylkiv (en ucraniano: Васильківський район) es un raión o distrito de Ucrania en el óblast de Kiev. Comprende una superficie de 1184 km². La capital es la ciudad de Vasylkiv. Demografía Según estimación 2010 contaba con una población total de 69200 habitantes. Otros datos El código KOATUU es 3221400000. El código postal 08620 y el prefijo telefónico +380 4471. Referencias Oficina de estadísticas de Ucrania. (en ucraniano) Enlaces externos Sitio web oficial. Archivado el 7 de mayo de 2022 en Wayback Machine.
Raïon de Vassylkiv

Le raïon de Vassylkiv (en ukrainien : Васильківський район) est un raïon (district) dans l'oblast de Kiev en Ukraine. Son chef-lieu est la ville de Vassylkiv. Le raïon de Vassylkiv est situé à une trentaine de kilomètres au sud-ouest de la ville de Kiev. Il est traversé par la rivière Stouhna. Liens externes Portail de l’Ukraine
Rejon wasylkowski

Rejon wasylkowski – była jednostka administracyjna w składzie obwodu kijowskiego Ukrainy. Rejon powstał w 1923. Miał powierzchnię 1184 km² i liczył około 58 tysięcy mieszkańców. Siedzibą władz rejonu był Wasylków. W skład rejonu wchodziły: jedna miejska rada, cztery osiedlowe rady oraz 39 silskich rad, obejmujących 65 wsi. Miejscowości rejonu Przypisy
Raionul Vasîlkiv, Kiev

Vasîlkiv (în ucraineană Васильківський район, transliterat: Vasîlkivskîi raion) este un raion în regiunea Kiev, Ucraina. Reședința sa este orașul regional Vasîlkiv, care nu aparține raionului. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației raionului Vasîlkiv era vorbitoare de ucraineană (95,35%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4,15%). Note
Kyjevskosvjatošynský rajón

Kyjevskosvjatošynský rajón (ukrajinsky Києво-Святошинський район) byl rajón v Kyjevské oblasti na Ukrajině. Hlavním městem byl Kyjev a rajón měl přibližně 199 tisíc obyvatel. Sídla v rajónu Bojarka Vyšneve Čabany Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Києво-Святошинський район na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kyjevskosvjatošynský rajón na Wikimedia Commons