NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Iglesia de Santos Pantaleón y Basilio (Nizhyn)

La iglesia de Santos Pantaleón y Basilio (en ucraniano: Пантелеймоно-Василівська церква) es un templo ortodoxo ucraniano que se sitúa en Nizhyn, en el óblast de Chernígov de Ucrania.​ El templo es un ejemplo de arquitectura de estilo barroco ucraniano del siglo XVIII. Historia Aproximadamente desde mediados del siglo XVII, en el lugar donde se encuentra la actual iglesia, existía una iglesia de madera dedicada a San Basilio el Grande, que se incendió la noche del 14 de septiembre de 1754. El nuevo templo se construyó con donaciones del secretario del regimiento de Nizhyn, Yakov Pocheka y fue consagrada el 13 de marzo de 1788.​ Con el tiempo, el número de feligreses casi se duplicó, por lo que el abad local tomó la iniciativa de añadir una iglesia acogedora y un campanario al templo. La construcción comenzó en 1862 y el 17 de diciembre de 1863, la iglesia con campanario ya estaba consagrada. Se dispusieron dos altares más en la iglesia anexa: el del sur, dedicado al icono de la Madre de Dios y el del norte, dedicado a los santos mártires Andréi Stratilates y Platón. La iglesia era una gran sala rectangular de planta rectangular, cubierta con vigas de madera, de 13 m de luz y con un falso techo plano. El campanario se construyó en tres niveles: los dos inferiores, en forma de cuadrilátero, y el tercero, cilíndrico, con vanos arqueados para las campanas en los puntos cardinales. El campanario estaba coronado por una casa de baños con pequeños lucarnes y una aguja. En 1912, la iglesia fue reconstruida de nuevo; se desmanteló el ábside occidental, se cubrieron algunos vanos con ladrillo y se colocó el suelo con azulejos policromados. Durante la época soviética, la comunidad logró obtener permiso para una renovación importante del edificio de la iglesia en 1983. En esa reforma, se pintó el interior de la iglesia, se instaló calefacción de vapor, se construyeron una puerta y cuartos de servicio, y el área alrededor de la iglesia se cerró con una cerca de ladrillo. Arquitectura Originalmente, la iglesia estaba construida en ladrillo, con tres cuerpos y de un estilo similar a otras de la ciudad de Nizhyn. El trono de la iglesia estaba dispuesto solo, pero en nombre de dos santos: Basilio el Grande y el mártir Panteleón. Las fachadas norte y sur de la iglesia sobresalían en forma de pequeñas aberturas, mientras que las orientales y occidentales en forma de ábsides. Sus esquinas, al igual que los muros del ábside, estaban realzadas por pilastras con una cornisa sobre ellas. Las fachadas de la iglesia están coronadas por frontones triangulares con ventanas ovaladas y nichos planos en los tímpanos. Los vanos de las ventanas son semicirculares, enmarcados por salientes planos de mampostería con cornisas semicirculares en el suelo. El tambor de la cabecera, cilíndrico por fuera y octogonal por dentro, albergaba ventanas semicirculares. En los pilares entre las ventanas, en las fachadas del tambor, hay pilastras pareadas con una cornisa encima. El tambor estaba cubierto con una cúpula de ladrillo con un tejado abovedado de hierro, y sobre él se alzaba un hastial decorativo. Galería Referencias Enlaces externos
Церква Вознесіння Господнього (Сигнівка)

Церква Вознесіння Господнього — чинна церква ПЦУ у Львові, за адресою вулиця Любінська, 83. Розташування Церква Вознесіння Господнього розташована у Залізничному районі Львова, при перехресті вулиць Любінської та Івана Виговського. Історія 22 листопада 1998 року митрополит Львівський і Сокальський УПЦ КП Андрій (Горак) освятив каплицю на місці, де згодом постала церква Вознесіння Господнього. На першому богослужінні було всього 17 осіб, які й сформували основу парафії, відтоді кількість парафіян постійно зростає. 9 червня 2000 року відбулося освячення місця під будівництво церкви. Будівництво церкви почалось у 2002 році. Церкву будували сім років, і 22 листопада 2009 року відбулось святкове освячення. При церкві діє недільна школа та парафіяльний хор. Парафіяни активно займаються соціальною роботою, зокрема приносять одяг, взуття для соціально незахищених людей. Від початку АТО парафія допомагає українським військовим матеріально, надає адресну допомогу парафіянам, які їдуть на передову. Архітектура Церква збудована у формі куба, з розмірами 17 м у висоту та ширину. Архітектурний проєкт виконав Ігор Гнесь. У церкві є 4 круглі вікна, які розташовані на висоті 14 м, а також невеликі напіварочні вікна, що виконують функцію освітлення додаткових приміщень, які є навколо церкви. Ці приміщення використовуються для організації недільних шкіл, хрестильного залу, для паламарів, кабінету священика, церковної комори-крамниці. У 2011 році почався розпис церкви, який завершився у 2015 році. Над розписами працювали четверо художників: Кротенко Олександр, Дашко Іван, Родич Андрій, Шпак Арсен. На розписах церкви зображено 243 постаті святих. У церкві містить єдиний у Львові іконостас, який розписаний також і з внутрішнього боку. Див. також Церква Вознесіння Господнього (Знесіння) Церква Вознесіння Господнього (Левандівка) Примітки Джерела Ілько Лемко, Михалик В., Бегляров Г. Любінська вул // 1243 вулиці Львова (1939—2009). — Львів : Апріорі, 2009. — С. 353—355. — ISBN 978-966-2154-24-5.
Церква Покрови Пресвятої Богородиці (Львів, Левандівка)

Церква Покрови Пресвятої Богородиці — чинна мурована церква у Львові, в історичній місцевості Левандівка, належить Православній церкві України. Відзначається гармонійним пропорціями на основі триконхового плану та синтезом модерністської морфології та традиціоналістської семантики, з елементами пост-модерну (дзвіниця, віконні прорізи головної бані). Передісторія На місці церкви у 1923 році, за проєктом Генрика Заремби, було споруджено римо-католицький костел Матері Божої Неустанної Помочі. Невелика будівля зального типу із стрімким дахом, увінчувалась маленькою гострокутною сигнатурою. У 1936 році було прийнято рішення розібрати костел, а наступного року його передали православній громаді. З огляду на початок другої світової війни плани демонтажу так і не були здійснені. Однак, у 1960 році в умовах комуністичної влади, будівлю розібрали. Історія Роботи із спорудження церкви Покрови Пресвятої Богородиці на Левандівці почались у 1991 році за сприяння тодішнього очільника «Львівської залізниці» (у майбутньому міністра транспорту України) Георгія Кірпи. Архітектурний проєкт розробив голова Львівської обласної організації Спілки архітекторів України Роман Сивенький, з яким Кірпа співпрацював у межах проєктування низки залізничних вокзалів Львівської залізниці. Сприяв будівництву і перший настоятель храму о. Петро Равлик. Завершення та освячення церкви відбулося у 1996 році. Серед найбільш помітних елементів інтер'єру — ікони Нерукотворний Спас, Пресвята Трійця, ікона Божої Матері «Утоли мої печалі», образ Богородиці «Годувальниця», а також полотно із зображенням Страстей Христових, що створювалося впродовж двох років. Архітектура Церква має центричне рішення із домінуючим головним куполом та симетричною планувальною структурою. В основі плану триконхове вирішення, де дві бічні конхи за своїми габаритами ідентичні вівтарній апсиді. Така просторова організація підтримана вирішенням вхідної групи, що має форму ще однієї конхи (апсиди), але обернутої назовні. На стику цих чотирьох принципових елементів плану розташовані вузькі довгі вежі, увінчані куполами. Ще менші вежі фланкують вхідну групу. Оригінальним вирішенням відрізняється архітектура дзвіниці, основний об'єм якої має вигляд довгастого листка, що робить її стилістично близькою до мови постмодерну (досить рідкісного у львівській архітектурі 1990-х років). Настоятелі 1991—2010 — о. Петро Равлик; Від 2010 — о. Олексій Скородинський. Зауваги Примітки
Дендропарк Глухівського держлісгоспу

Дендропа́рк Глу́хівського держлісго́спу — дендрологічний парк місцевого значення в Україні. Розташований при південній околиці міста Глухів Сумської області, на вул. Путивльській, 96 (подвір'я лісгоспу). Опис Площа 1,04 га. Статус надано згідно з рішенням облради від 16.09.2004 року та від 27.06.2008 року. Перебуває у віданні ДП «Глухівське лісове господарство». Статус надано для збереження дендрологічного парку, створеного на території контори Глухівського держлісгоспу. Унікальна колекція деревних та чагарникових порід рослин, серед яких — види, занесені до Червоної книги України (тамарикс стрункий, клокичка периста) і велика кількість декоративних та екзотичних порід (бархат амурський, кедр сибірський, калина бульденеж, ліщина ведмежа, сумах коротковолосий). Галерея Джерела Перелік територій та об'єктів ПЗФ місцевого значення (Сумська обл.) Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. - К.:ТОВ «Українська картографічна група», 2016. - 94 с.
Парк школи-інтернату (Сколе)

Парк шко́ли-інтерна́ту — парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення в Україні. Розташований у межах міста Сколе Львівської області, на вул. Князя Святослава, 38 (територія колишньої Сколівської школи-інтернату, звідси й назва). Площа 3 га. Статус надано згідно з рішенням виконкому Львівської обласної ради від 9 жовтня 1984 року № 495. Перебуває у віданні національного природного парку «Сколівські Бескиди». Статус надано для збереження стародавнього парку, який був частиною маєтку Гредлів (див. Палац Гредлів). Видовий склад парку дуже багатий, збереглося чимало екзотів і старовікових дерев. Світлини Примітки Джерела Перелік територій та об'єктів ПЗФ місцевого значення (Львівська обл.)
Мар'янівський орнітологічний заказник

Мар'я́нівський зака́зник — орнітологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Костопільського району Рівненської області, біля села Мар'янівка. Площа 215 га. Статус присвоєно згідно з рішенням облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року (зі змінами рішення облвиконкому № 98 від 18.06.1991 року та рішення облради № 1331 від 25.09.2009 року). Перебуває у віданні ДП «Костопільський лісгосп» (Моквинське л-во: кв. 25, вид. 3, 4, 5, 7-12, 18-20, 21, 23-25, 29, 48-50; кв. 29, вид. 5-7, 19-21; кв. 30, вид. 1, 2, 5, 6, 25, 26; кв. 31, вид. 1, 2, 10, 27, 28. Костопільське л-во: кв. 21, вид. 1-16, 25-28). Заказник служить резерватом орнітофауни південної частини Рівненського Полісся. Серед багатьох видів птахів особливо цінним є лелека чорний, занесений до Червоної книги України. Крім нього виявлені чапля сіра, лебідь-шипун, крижень, попелюх, курочка водяна, куріпка сіра, орябок, слуква, очеретянка велика та очеретянка ставкова, вівсянка очеретяна, синиця вусата та інші. Примітки Джерела Моквинське лісництво (карта) [Архівовано 27 червня 2020 у Wayback Machine.]
Деражненський заказник

Дера́жненський зака́зник — іхтіологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Костопільського району Рівненської області, на території Деражненської сільської ради, вздовж річки Горинь від села Деражне до села Бичаль. Площа 100 га. Створений рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Перебуває у віданні: Деражненська сільська рада. Заказник створений для захисту місць нересту різних видів риби річки Горинь. Джерела
Рокитнянська діброва

Рокитня́нська Дібро́ва — ботанічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Костопільського району Рівненської області, на території Пісківської сільської ради. Площа 54 га. Створений рішенням Рівненського облвиконкому № 213 від 13.10.1993 року. Перебуває у віданні ДП «Костопільський лісгосп» (Костопільське л-во, кв. 42). До складу деревостану входять дуб, береза, граб, вільха, верба козяча. Трапляються дуби віком 220-250 років. Підлісок — ліщина, бруслина бородавчаста. Трав'яний покрив рідкотравний. Виявлений реліктовий центральноєвропейський вид — осока затінкова, занесена до Червоної книги України, та малопоширений вид — грушанка зеленоцвіта. Примітки Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; (14. Рокитнянська діброва)
Еталонні насадження (заповідне урочище, Базальтівське л-во, кв. 9)

Етало́нні наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області, на захід від села Трубиці. Площа 14 га. Створений рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Перебуває у віданні ДП «Костопільський лісгосп» (Базальтівське лісництво, кв. 9, вид. 2). Це урочище є постійною лісонасіннєвою ділянкою дуба, яка закладена з метою заготівлі високоякісного насіння. Деревостан дуба — природного походження II бонітету, віком понад 170 років. У підліску зрідка трапляється ліщина звичайна. Примітки Джерела Базальтівське лісництво (карта) [Архівовано 11 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Київський апеляційний суд

Київський апеляційний суд — загальний суд апеляційної (другої) інстанції, розташований у столиці України, юрисдикція якого поширюється на місто Київ та Київську область. Суд утворений 21 червня 2018 року на виконання Указу Президента «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року, згідно з яким мають бути ліквідовані апеляційні суди та утворені нові суди в апеляційних округах. Указ Президента про переведення суддів до нового суду прийнятий 28 вересня 2018 року. Апеляційний суд Київської області та Апеляційний суд міста Києва здійснювали правосуддя до початку роботи нового суду, що відбулося 3 жовтня 2018 року. Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області, передані до новоутвореного Київського апеляційного суду. Структура Структура суду передбачає посади голови суду, його заступника, керівника апарату, його заступника, суддів, їх помічників, секретарів, судових розпорядників, інші управління, відділи та сектори. Суддівський корпус формує судові палати: у цивільних справах та кримінальних справах. З числа суддів, що входять до палати, обирається її секретар. Керівництво Голова суду — Головачов Ярослав Вячеславович Заступник голови суду — Крижанівська Ганна Володимирівна Керівник апарату — Радченко Олег Миколайович. Стан здійснення правосуддя Державна судова адміністрація України, проаналізувавши діяльність судів у першому півріччі 2020 року, дійшла висновку, що Київський апеляційний суд вчасно розглядає судові справи, ефективно використовуючи трудові та фінансові ресурси. За цим показником він увійшов до п'ятірки найкращих в Україні. Корупція 29 листопада 2023 року НАБУ і САП викрили чотирьох суддів з Київського апеляційного суду на одержанні хабаря в $35 тис. за ухвалення рішення. Їм повідомили про підозру, а Вища рада правосуддя дозволила їхній арешт. Див. також Будинок апеляційного суду міста Києва Примітки Посилання
Базальтівська діброва

База́льтівська дібро́ва — лісове заповідне урочище в Україні. Розташований у межах Костопільського району Рівненської області, при південно-східній околиці села Велика Любаша. Площа 21 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Базальтівське лісництво, кв. 13, вид. 1, 4). Дубові та дубово-грабові ліси складають основу заповідного урочища. Ліси двоярусні, перший ярус утворюють дуби (віком понад 160 років, діаметром 85 см), у другому ярусі — граб. У підліску: ліщина звичайна, бузина чорна, бруслина бородавчаста. Примітки Джерела Базальтівське лісництво (карта) [Архівовано 11 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Ділянка лісу (заповідне урочище, Костопільський район, Базальтівське лісництво)

Діля́нка лі́су — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області, на північ від села Головин. Площа 0,4 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Базальтівське лісництво, кв. 17, вид. 15). В урочищі ростуть ялиново-соснові насадження віком понад 120 років. У підліску — ліщина звичайна, рідше бруслина бородавчаста. Це ділянка високопродуктивного лісу штучного походження із запасом деревини 420 м³/га. Відмічений регіонально рідкісний вид — первоцвіт весняний. Примітки Джерела Базальтівське лісництво (карта) [Архівовано 11 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Острівні вікові насадження (заповідне урочище)

Острівні́ вікові́ наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області. Площа 46,3 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Костопільське лісництво, кв. 1, вид. 1, 14, 15, 18, 26, 27, 30; кв. 2, вид. 17, 19, 23). В урочищі охороняються високобонітетні мальовничі насадження дуба з домішкою сосни, берези, вільхи. Вік дубових насаджень 130-150 років. У підліску ростуть бузина чорна, бруслина бородавчаста, ліщина. Джерела
Еталонні насадження (заповідне урочище, Базальтівське л-во, кв. 16)

Етало́нні наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області, на території Головинської сільської ради. Площа 0,7 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Базальтівське лісництво, кв. 16, вид. 43). В урочищі охороняються високопродуктивні ялиново-соснові насадження в умовах вологого сугруду. Вік насаджень 110 років. Підлісок утворює ліщина звичайна. Джерела
Дубово-грабові насадження на Поліссі

Дубо́во-гра́бові наса́дження на Полі́ссі — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області, на схід від с.Корчин. Площа 11,5 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Рівненський лісгосп» (Корчинське лісництво, кв. 17, вид. 3, 4). Заповідне урочище розташоване на першій надзаплавній терасі річки Горинь. Територія рівнинна, зі сходу обрамлена піщаними горбами. Урочище створене для збереження рідкісних на Поліссі дубово-грабових угруповань. Вік дерев 130-150 років. Примітки Джерела Корчинське лісництво (карта) [Архівовано 21 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Соснові насадження (заповідне урочище, Костопільський район, кв. 55)

Сосно́ві наса́дження — заповідне урочище (лісове) в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області, на території Мащанської сільської ради. Площа 14 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач — ДП «Костопільський лісгосп» (Мащанське лісництво, кв. 55, вид. 1). Заповідне урочище створене для збереження еталонних насаджень соснового лісу. Насадження двоярусне. Перший ярус утворює сосна звичайна заввишки 40-41 м. віком 150—200 років. Діаметр сосни до 100 см. У другому ярусі зростають дуб звичайний та граб звичайний, зрідка береза. Джерела
Соснові насадження (заповідне урочище, Костопільський район, кв. 48)

Сосно́ві наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області. Площа 1,9 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Мащанське лісництво, кв. 48, вид. 27). Це невеликий піщаний пагорб, на якому зростають високопродуктивні соснові насадження. Ліс двоярусний. Перший ярус утворює сосна заввишки бл. 26 м, віком — 150 років, діаметром 80-90 см. У другому ярусі граб звичайний заввишки 15-17 м, діаметром стовбура — 15-22 см. Зрідка відмічені береза та дуб. Із чагарників трапляються бруслина бородавчаста, крушина ламка, бузина чорна. Джерела
Сосново-дубові насадження (Костопільський район)

Сосно́во-дубо́ві наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області. Площа 7,2 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Мащанське лісництво, кв. 54, вид. 8, 11). Заповідне урочище — це мальовнича ділянка високопродуктивних сосново-дубових насаджень. У першому ярусі ростуть сосна, дуб, береза заввишки до 38-39 м. Є старі дуби віком до 250 років. У другому ярусі — граб звичайний заввишки 12-15 м. Вік дерев понад 150 років. Умови зростання — свіжий сугруд. Джерела
Дубові насадження (Костопільський район, кв. 32)

Дубо́ві наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області. Площа 12 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Моквинське лісництво, кв. 32, вид. 4). В урочищі охороняються високопродуктивні дубово-соснові насадження з домішками берези та граба. Вік дерев понад 160 років. Підлісок утворює ліщина звичайна, є підріст граба. У трав'яному покриві переважають квасениця звичайна, анемона дібровна, зірочник ланцетоподібний, чорниця, ожика волосиста та інші види. Джерела
Дубові насадження (Костопільський район, кв. 50)

Дубо́ві наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області. Площа 3,7 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 343 від 22.11.1983 року. Землекористувач: Моквинське лісництво ДП «Костопільський лісгосп» (Моквинське лісництво, кв. 50, вид. 3). Заповідне урочище створене для збереження високопродуктивних дубових насаджень. На ділянці сформувався дубово-сосновий ліс. Основною породою є дуб, вік якого понад 150 років, діаметр 70-80 см. Поряд з дубом зростають сосна звичайна, граб і як домішка — вільха чорна. В ярусі підліску трапляються ліщина звичайна, бруслина бородавчаста. Джерела
Суська Дача

Су́ська Да́ча — заповідне урочище (лісове) в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області, на території Деражненської сільської ради. Площа 227 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому №343 від 22.11.1983 року. Землекористувач — ДП «Клеванський лісгосп» (Суське лісництво, кв. 26, 27). Статус присвоєно для збереження ділянки лісу та низинних боліт з наявністю рідкісних рослин. Тут зростає сосна звичайна у свіжих та вологих судібровах. Вік насаджень становить від 40 до 85 років. Супутниками сосни є дуб, береза, граб. У підрості трапляються дуб звичайний та граб звичайний заввишки 8-14 м, у підліску — ліщина заввишки 9-15 м. Вік деревостану від 40 до 88 років. У трав'яному покриві переважає конвалія звичайна. Джерела
Вікові ялинові насадження (заповідне урочище)

Вікові́ яли́нові наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області, на північ від міста Костопіль. Площа 3,9 га. Створений рішенням Рівненського облвиконкому № 213 від 13.10.1993 року. Перебуває у віданні ДП «Костопільський лісгосп» (Костопільське лісництво, кв. 26, вид. 44). Статус присвоєно для збереження насаджень ялини. Це ділянка високобонітетного ялиново-соснового лісу з домішками берези. Вік дерев 130 років, висота 35-40 м. Зімкненість крон — 0,8. Підлісок утворюють ліщина звичайна, крушина ламка, горобина, вовчі ягоди звичайні. Джерела
Ялинові насадження (заповідне урочище)

Яли́нові наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Костопільського району Рівненської області. Площа 1,5 га. Створене рішенням Рівненського облвиконкому № 213 від 13.10.1993 року. Землекористувач: ДП «Костопільський лісгосп» (Мащанське лісництво, кв. 5, вид. 15). Це ділянка одноярусного сосново-ялинового лісу штучного походження. Середній вік дерев — 120 років. Діаметр ялини сягає 90-100 см. Запас 430 м³/га. Підлісок представлений ліщиною, бруслиною бородавчастою. Є підріст граба заввишки 2-3 м. У трав'яному покриві переважає квасениця звичайна, трапляються й інші види: ожика волосиста, зірочник ланцетоподібний, фіалка Рейхенбаха, чистотіл великий, осока пальчаста, щитник чоловічий та щитник шартрський, безщитник жіночий, горлянка повзуча. Джерела