NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кременецький колегіум

Кремене́цький коле́гіум єзуїтів — колишній навчальний заклад при монастирі ордену єзуїтів у місті Кремінці (Тернопільська область). Історія Єзуїти появились у місті в 1701 році. Колегіум Колегіум єзуїтів у Крем'янці заснував близько 1720 року князь Міхал Сервацій Вишневецький (за іншими даними, також його брат — князь Януш Антоній Вишневецький). Заклад діяв при монастирі ордену єзуїтів у місті. Будівництво було розпочато коштом родини Вишневецьких 1731 року, тривало до 1743-го. У колегіумі велась підготовка вчителів для єзуїтських шкіл. При колегіумі (або єзуїтських школах) діяли два конвікти. Проповідником та професором моральної теології в колегіумі з осені 1764 року був Григоріс Пірамович. У 1773 році буллою Папи Климента XIV орден єзуїтів було скасовано, Книгозбірня колегіуму нині зберігається у відділі бібліотечних зібрань та історичних колекцій Національної бібліотеки України імені В. І. Вернадського (далі НБУВ) як окрема структурна одиниця — книжкова колекція під назвою «Бібліотека Кременецького єзуїтського колегіуму» — як історико-культурна пам'ятка. Школи У 1775 році едукаційна комісія перейняла на себе право управляти фундушами згідно волі фундаторів. Її рішенням у приміщеннях колишнього колегіуму почали діяти академічні виділові школи. Вчителями у них працювали, зокрема, випускники Краківського університету, також колишні єзуїти — викладачі колегіуму. У 1783 році у школі працювали ректор, 7 учителів, навчались 119 учнів. Пізніше у приміщеннях колегіуму функціювали підокружна, з 1783 року окружна світські школи. Приміщення Архітектурний комплекс поєднав костел, келії та два навчальні корпуси. Єзуїти присвятили костел засновнику ордена Ігнатію Лойолі та святому Станіславу Костці. Будівля колегіуму формувала східну сторону ринкової площі в місті. Галерея Див. також Вища Волинська гімназія Волинський ліцей Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка Кременецька обласна гуманітарно-педагогічна академія імені Тараса Шевченка Примітки Джерела Даниляк П. Тадеуш Чацький та його роль у розвитку освіти на Правобережній Україні // Український історичний журнал. — К., 2009. — № 2 (485) (березень—квітень). — С. 51—66. — ISSN 0130-5247. Ціборовська-Римарович І. О. Бібліотека Кременецького єзуїтського колегіуму: історія, склад і зміст бібліотечного фонду [Архівовано 28 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Студії і матеріали з історії Волині 2009 / ред. випуску В. Собчук. — Кременець : Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник, 2009. — С. 104—115. Krzemieniec // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1883. — Т. IV. — S. 776. (пол.) — S. 776—780. (пол.) Посилання Єзуїтський колегіум // Сайт міста Кременець. Офіційний сайт Кременецького ліцею імені Уласа Самчука [Архівовано 3 березня 2022 у Wayback Machine.].
Костел Христа Царя Всесвіту (Хмельницький)

Косте́л Христа́ Царя́ Все́світу — римо-католицький храм у Хмельницькому. Розташований на проспекті Миру, 55. Історія На початку 90-х років XX століття в Хмельницькому існувала лише парафія святої Анни в мікрорайоні Гречани. Маленька капличка на Гречанах не була в змозі приймати кількість прихожан, яка постійно зростала. Бачачи цю ситуацію, отець Вітаултас Меркес — настоятель парафії св. Анни — звернувся до місцевої влади з проханням про купівлю земельної ділянки під будівництво нового храму, ближче до центра міста, оскільки церква св. Анни знаходилася на околиці міста, де було погано розвинуте транспортне сполучення. Міська адміністрація розглянула прохання настоятеля і в 1990 році дала дозвіл на купівлю землі. А вже в січні 1991 року була зведена тимчасова капличка. Паралельно розпочалось проектування і будівництво великого храму, розрахованого на потреби обласного центру. Його будівництво розпочалося 1992 та завершилося 1995 року. На території храму розташований будинок отця Піо. Спочатку він використовувався для потреб парафії. Але згодом був переданий сестрам ордену Дочок Непорочного Серця Пресвятої Діви Марії, що служать при храмі. На сьогодні в будинку проживає 9 дітей сиріт, якими опікуються сестри. П'ятеро вихованців парафії вступили до семінарії, а семеро стали членами Згромадження Дочок Непорочного Серця Пресвятої Діви Марії (сестри-серцянки). На фасаді храму є напис Kyrie eleison, який означає християнське молитовне звернення «Господи, помилуй». Настоятелем парафії з 1999 до 2012 року був отець Петро Міщук. 31 серпня 2014 року на території храму встановили пам'ятник Івану Павлу II. Починаючи з 30 вересня 2012 року до 2018 р. був настоятелем отець Анатолій Білоус. З 6 липня 2018 року адміністратором був отець Микола Лучинський. З 23 червня 2019 року рішенням єпископа Леона Дубравського він став настоятелем парафії, про що отримав відповідний декрет. 19 грудня 2021 року було освячено каплицю св. Домініка ордену домініканців та душпастирські приміщення. Галерея Див. також Хмельницький деканат РКЦ Примітки Джерела Костел Христа Царя Всесвіту на порталі «Костели і каплиці» Римсько-Католицької Церкви в Україні [Архівовано 4 квітня 2016 у Wayback Machine.]
Kościół Przemienienia Pańskiego w Sarnach

Kościół Przemienienia Pańskiego (ukr. Костел Преображення Господнього) – rzymskokatolicka świątynia parafialna znajdująca się w ukraińskim mieście Sarny, w diecezji łuckiej. Historia Parafię erygowano w 1921 roku, nabożeństwa odprawiano początkowo w kaplicy pw. Najświętszego Serca Pana Jezusa zaaranżowanej w drewnianym budynku kolejowym z 1827. Kościół wzniesiono z bazaltu w latach 1935-1939 według projektu łuckiego architekta Władysława Stachonia, pierwotnie miał pełnić funkcję świątyni garnizonowej. W 1959 został zamknięty przez władze i przekształcony w spichlerz, a następnie magazyn żywności. Od 1991 ponownie pełni funkcje sakralne. Jesienią 1992 parafię przejęli księża pallotyni, 5 sierpnia 1995 budynek został konsekrowany przez arcybiskupów Mariana Jaworskiego i Władysława Ziółka. Od 1 sierpnia 2021 obsługiwany jest przez duchowieństwo diecezjalne. Galeria Przypisy
Костел Преображення Господнього (Сарни)

Костел Преображення Господнього - римо-католицький храм у Сарнах. Знаходиться на вулиці Костельній, 7. Історія Костел збудований у 1936-1939 роках замість старого дерев'яного храму. У будівництві допомагали студенти Яґеллонського університету. За проектом планувалась ще дзвіниця, яка не була збудована через початок війни. У радянські роки храм працював до 1959, коли був закритий. Тут спорудили зерносховише, потім - склад харчових продуктів. Храм повернули вірянам 1991. Відремонтований храм освятили 5 серпня 1995 року. Галерея Джерела Костел Преображення Господнього на порталі «Костели і каплиці» Римсько-Католицької Церкви в Україні Преображенский костел на сайті Doroga.ua [Архівовано 19 жовтня 2016 у Wayback Machine.]
Лозівська селищна рада (Деражнянський район)

Ло́зівська се́лищна ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Деражнянському районі Хмельницької області. Адміністративний центр — селище міського типу Лозове. Загальні відомості Лозівська селищна рада утворена в квітні 1944 року. Територія ради: 2,52 км² Населення ради: 1 650 осіб (станом на 2001 рік) Територією ради протікає річка Вовк Населені пункти Селищній раді підпорядковані населені пункти: смт Лозове Склад ради Рада складається з 16 депутатів та голови. Голова ради: Стокальський Віктор Альбертович Секретар ради: Колесник Надія Василівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Лозівська селищна рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Меджибізька селищна рада

Меджи́бізька се́лищна ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Хмельницькому районі Хмельницької області. Адміністративний центр — селище Меджибіж. Загальні відомості Меджибізька селищна рада утворена в 1944 році. Територія ради: 56,92 км² Населення ради: 2 889 осіб (станом на 2001 рік) Територією ради протікає річка Південний Буг Населені пункти Селищній раді підпорядковані населені пункти: Смт Меджибіж; С. Ставниця. Склад ради Рада складається з 20 депутатів та голови. Голова ради: Ткач Олександр Васильович Секретар ради: Бацевич Валентина Борисівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Меджибізька селищна рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Oberstes Gericht der Ukraine

Das Oberste Gericht der Ukraine (ukrainisch Верховний Суд України) ist das Höchstgericht der Ukraine. Es hat seinen Sitz im Klow-Palast in Kiew. Für die Verfassungsgerichtsbarkeit existiert das Verfassungsgericht der Ukraine. Geschichte Das Gericht wurde 1917 nach der russischen Oktoberrevolution gegründet. Weblinks Offizielle Website (englisch)
Corte Suprema de Ucrania

La Corte Suprema de Ucrania (ucraniano: Верховний Суд України, Verkhovny Sud Ukrayiny) es el cuerpo judicial más alto en el sistema de cortes de jurisdicción general en Ucrania. Las derivas de la Corte son autoridad de la Constitución de Ucrania, pero gran parte de esta estructura está contorneada en legislación. Estructura La Corte consiste de varios compartimientos judiciales (criminales, civiles, administrativos, y casos de arbitraje). Un panel separado de casos militares considerados. Citas a la Corte son hechas por el parlamento y no tienen tiempo de límite para ser arregladas, ni hay un número arreglado de citas permitidas. La cabeza de la Corte Suprema es elegida en una oficina y despedida por la Asamblea Plenaria de la Corte por una balota secreta. Historia La corte fue originalmente establecida el 11 de marzo de 1923. Códigos Gobierno de Ucrania - descripción de la corte Enlaces externos (Ucraniano) Información del sitio de la Suprema Corte Recuperado en 2006-07-04. (Inglés) La Más Alta Corte de Arbitraje de Ucrania (Sitio Oficial) Recuperado en 2006-07-04.
Cour suprême d'Ukraine

La Cour suprême d'Ukraine (en ukrainien : Верховний Суд України) est la plus haute instance judiciaire du système des tribunaux de droit commun en Ukraine. La Cour tire son autorité de la Constitution ukrainienne de 1996, mais une grande partie de sa structure est définie dans la législation. Le contrôle de constitutionnalité est assuré par le Cour constitutionnelle. Elle siège au palais Klov. Affaires de corruption Le président de la Cour suprême, Vsevolod Kniaziev, est arrêté en mai 2023 dans une affaire de corruption portant sur 2,5 millions d'euros. Le chef du bureau anti-corruption ukrainien fait état d'un « groupe criminel » formé par Vsevolod Kniaziev et d'autres juges de la Cour suprême. Juges Présidents : 2023 - en cours : Dmytro Louspenyk. 2021 - 2023 : Vsevolod Kniaziev. 2017 - 2021 : Valentyna Danichevska 2013 - 2017 : Iarosvlav Romaniouk. 2011 - 2013 : Petro Pylyptchouk. 2006 à 2011 : Vassyl Onopenko. 2002 à 2006 : Vassyl Malyarenko. 1994 à 2002 : Vitali Boïko. 1993 à 1994 : Heorhiy Boutenko 1970 à 1993 : Oleksandr Yakymenko. ... 1957 à 1963 : Fedir Hloukh. Références Liens externes (uk) Site officiel Portail du droit Portail de l’Ukraine
Corte suprema dell'Ucraina

La Corte suprema dell'Ucraina (in ucraino Верховний Суд України?, Verchovnyj Sud Ukraïny) è il più alto organo giurisdizionale dell'Ucraina. Storia La Corte suprema dell'Ucraina è stata istituita l'11 marzo 1923 e per lungo tempo è stata soggetta all'autorità sovietica, per poi tornare alla sua autorità nel 1991, a seguito dell'indipendenza dell'Ucraina. Nel 2004 ha giocato un ruolo determinante nell'esito della rivoluzione arancione, invalidando le elezioni del novembre 2004 e indicendone immediatamente di nuove per la fine di dicembre. L'esito delle nuove elezioni ha capovolto il risultato precedente e, con la vittoria di Viktor Juščenko, la rivoluzione arancione ha raggiunto per via pacifica e democratica i suoi scopi. Nel dicembre 2022 ha stabilito che i simboli utilizzati durante la seconda guerra mondiale dalla divisione Galizia non sono nazisti. Pertanto non possono essere banditi nel paese e durante le manifestazioni. Struttura Alla Corte è riconosciuta la propria autorità dalla Costituzione ma la maggior parte della sua struttura è definita dalla legislazione ordinaria. La corte è comporta da diversi giudici che operano presso diversi settori (penale, civile, amministrativo e di arbitrato). Una sezione separata riguarda i casi di giurisdizione militare. Le nomine dei giudici della Corte sono fatte dalla Verchovna Rada, il parlamento ucraino, e non hanno limiti di tempo, né vi è un limite al numero delle nomine. L'unico vincolo è relativo all'età: ogni membro della corte (così come ogni giudice) è obbligato al pensionamento a 65 anni. Il presidente della Corte suprema è eletto e destituito dall'ufficio dall'Assemblea plenaria della Corte, attraverso una votazione a scrutinio segreto. Note Voci correlate Costituzione dell'Ucraina Verkhovna Rada Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Corte Suprema dell'Ucraina Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su supreme.court.gov.ua. Верховний Суд (canale), su YouTube. (EN) Supreme Court of Ukraine, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Suprema Corte da Ucrânia

O Supremo Tribunal da Ucrânia (em ucraniano: Верховний Суд України, Verkhovny Sud Ukrayiny) é o órgão judicial de mais alto nível no sistema de tribunais de jurisdição geral na Ucrânia. A autoridade do Tribunal deriva da Constituição da Ucrânia, mas grande parte da sua estrutura está definida na legislação. Estrutura O Tribunal é composto por várias câmaras judiciais. Em julho de 2010, as funções do Tribunal foram severamente limitadas. Mas em novembro de 2011 as funções do Tribunal foram alargadas e o número de juízes passou a 48. As nomeações para o Tribunal são feitas após os candidatos selecionados em concurso serem avaliados pelo Supremo Conselho de Justiça, que elabora uma lista final de candidatos para o Supremo Tribunal. Após um decreto presidencial relevante, esses candidatos se tornam juízes da Suprema Corte. Cada membro do Tribunal (como acontece com todos os juízes na Ucrânia) é obrigado a se aposentar aos 65 anos. História O primeiro Supremo Tribunal da Ucrânia foi estabelecido em 15 de dezembro de 1917 como o Tribunal Geral da República Popular da Ucrânia. Logo depois, em 17 de janeiro de 1918, o governo comunista da Secretaria do Povo da Ucrânia declarou a criação do Tribunal do Povo da Ucrânia. Em 8 de julho de 1918, o hetmã da Ucrânia mudou completamente o escalão superior da jurisdição judicial no país. O tribunal na Ucrânia soviética foi estabelecido em 11 de março de 1923. Mudou-se para o Palácio Klov do século XVIII em 2003. Na reforma judicial introduzida em 2016, três tribunais foram abolidos e suas funções transferidas para câmaras especiais do Supremo Tribunal da Ucrânia: O Tribunal Superior Especializado em Casos Cíveis e Criminais, que cobre processos cíveis e criminais; O Supremo Tribunal Administrativo da Ucrânia, cobrindo processos administrativos; O Supremo Tribunal Comercial da Ucrânia, que cobre casos comerciais. Lideres Período independente Referências Ligações externas Site oficial (ucraniano e inglês) «Information web-site of the Supreme Court» (em ucraniano). Consultado em 4 de julho de 2006 «The High Arbitration Court of Ukraine (official site)». Consultado em 4 de julho de 2006. Arquivado do original em 15 de maio de 2006 (in Ukrainian) Lei da Ucrânia "Sobre o Judiciário e o Estatuto dos Juízes", conforme emenda Tribunal Geral da Ucrânia . Dicionário de Juristas - Manual. Governo da Ucrânia - visão geral do tribunal
Коротич (аэродром)

Аэродром «Коротич» — спортивный аэродром, расположенный в Харьковской области в районе поселка Новый Коротыч. Аэродром предназначен для размещения и выполнения полетов авиации общего назначения, запуска и испытания авиамоделей, а также выполнения парашютных прыжков. Расположение Аэродром «Коротич» расположен в Харьковской обл., р-н поселка Коротич. Проезд от ст.м. «Холодная Гора», Киевская трасса за Коротичем до указателя «Новый Коротич», поворот направо. Проезд на маршрутном такси N 502 «Харьков-Люботин» — от ст. метро «Холодная Гора» до ост. «Новый Коротич». Основные данные На аэродроме базируется Харьковский аэроклуб им. В. С. Гризодубовой ОСО Украины. Полеты летательных аппаратов и прыжки с парашютом на аэродроме выполняются в светлое время суток круглый год, при наличии благоприятных погодных условий. Размер летного поля 1500×2000 м. Покрытие — грунт. Эксплуатация На аэродроме осуществляют прыжки с парашютом как новички в парашютизме, так и опытные спортсмены-парашютисты, обучающиеся в аэроклубе. Любой желающий может прокатиться на борту самолета (Як-18Т, ХАЗ-30, Вис-3,Т-10, Л-29, АН-2) рядом с опытным пилотом. В небе отрабатывают свои навыки летчики-спортсмены. Проходят запуски и испытания авиамоделей. Организовываются и проводятся соревнования по парашютному, вертолетному и авиамодельному спорту. Воздушные суда Исторические факты На территории аэродрома «Коротич» расположен авиационный музей под открытым небом. На музейной площадке установлены истребители МиГ-21, МиГ-23, Су-27, истребители-бомбардировщики МИГ-27 и СУ-17, самолет Ан-2, а также вертолеты Ми-2 и Ми-8. Техника принадлежит Университету воздушных сил. Любому желающему можно посетить музей совершенно бесплатно. Рядом с аэродромом расположена трасса для мотокросса. 21 - 22 июня 2014 года на аэродроме «Коротич» был установлен национальный рекорд Украины в классе «Большие формации с перестроением».. Примечания Ссылки Официальный сайт Харьковского аэроклуба им. В. С. Гризодубовой ОСО Украины ХАРКІВСЬКА ОБЛАСНА ФЕДЕРАЦІЯ ПАРАШУТНОГО СПОРТУ. В небе над Харьковом поставили новый рекорд РЕКОРД УКРАИНЫ “Харьковский Калейдоскоп – Назад в будущее” 20-way
Коротич (аеродром)

Аеродром «Коротич» — спортивний аеродром, розташований в Харківській області неподалік селища Новий Коротич. Аеродром призначений для базування та виконання польотів авіації загального призначення, запуску та випробування авіамоделей, а також виконання парашутних стрибків. Розташування Аеродром «Коротич» розташований у Харківській обл., біля селища Комунар. Проїзд від ст.м. «Холодна Гора», Київська траса за Коротичем до вказівника «Комунар», поворот праворуч. Проїзд маршруткою № 502 «Харків-Люботин» — від ст. метро «Холодна Гора» до зуп. «Комунар». Базові дані На аеродромі базується Харківський аероклуб ім. В. С. Гризодубової ТСО України. Польоти літальних апаратів та стрибки з парашутом на аеродромі здійснюються у світлу частину дня цілорічно, за умови відповідних погодних умов. Розмір літного поля 1500×2000 м. Покриття — ґрунт. Експлуатація На аеродромі виконують стрибки з парашутом як новачки в парашутизмі, так і досвідчені спортсмени-парашутисти, що навчаються в аероклубі. Покататися на борту літаків (Як-18Т, Як-52, Вис-3, Т-10, Л-29, АН-2) може кожен, поруч із досвідченим пілотом. У небі відпрацьовують свої здібності пілоти-спортсмени. Відбуваються запуски та випробування авіамоделей. Організовуються і проводяться змаги з парашутного, гелікоптерного та авіамодельного спорту. Повітряні судна Цікавинки На теренах аеродрому «Коротич» розташований авіамузей просто неба. Музейний майданчик вмістив винищувачі МіГ-21, МіГ-23, Су-27, винищувачі-бомбардувальники МіГ-27 і Су-17, літак Ан-2, а також гелікоптер Мі-2. Техніка належить Університету повітряних сил. Вхід вільний для всіх. Поруч розташований трек для мотокросу. 21 — 22 червня 2014 на аеродромі «Коротич» було встановлено національний рекорд України у класі «Великі формації з перелаштуванням».. Примітки Поклики Офсайт Харківського аероклубу ім. В. С. Гризодубової ТСО України [Архівовано 5 червня 2022 у Wayback Machine.] ХАРКІВСЬКА ОБЛАСНА ФЕДЕРАЦІЯ ПАРАШУТНОГО СПОРТУ [Архівовано 25 березня 2016 у Wayback Machine.] В небе над Харьковом поставили новый рекорд [Архівовано 25 червня 2014 у Wayback Machine.] РЕКОРД УКРАИНЫ «Харьковский Калейдоскоп — Назад в будущее» 20-way [Архівовано 8 серпня 2014 у Wayback Machine.] ICAO Korotych(англ.)
Ukrajina (Stadion)

Das Stadion Ukrajina (ukrainisch Стадіон Україна) ist ein Fußballstadion der ukrainischen Stadt Lwiw (deutsch Lemberg). Es bietet Platz für 28.051 Zuschauer und dient dem Fußballverein Karpaty Lwiw als Heimspielstätte. Geschichte Das Ukrajina-Stadion wurde im Jahre 1963 fertiggestellt und am 18. April des Jahres eröffnet. Zum ersten Spiel im neuen Stadion trafen sich der zukünftige Nutzer, Karpaty Lwiw, und VMFD Žalgiris Vilnius zu einem Freundschaftsspiel, welches der Gast aus Vilnius mit 1:0 für sich entscheiden konnte. Seit diesem Tag wird das Ukraijna-Stadion von Karpaty Lwiw für Heimspiele genutzt. Der größte Erfolg in der Vereinsgeschichte von Karpaty war der Gewinn des Pokalwettbewerbs der Sowjetunion 1969. Außerdem konnte sich der Verein in der Spielzeit 2010/11 überraschend für die Gruppenphase der Europa League qualifizieren, nachdem man in der Qualifikation Galatasaray Istanbul ausgeschaltet hatte. Dort traf Lwiw auf Borussia Dortmund, den FC Sevilla und Paris Saint-Germain. In der ukrainischen Meisterschaft spielt der Verein aktuell in der höchsten Liga, der Premjer-Liha. Das Stadion Ukrajina bietet heute Platz für 28.051 Zuschauer. In der Sowjetzeit hatte es zeitweise sogar eine Kapazität von 40.000 Plätzen, da damals die Sicherheitsvorschriften nicht so streng waren wie heute. Eine Rekordkulisse wurde erreicht, als 1971 Dynamo Kiew nach Lemberg kam und 41.700 Zuschauer ins Ukrajina-Stadion strömten. Nach dem Zerfall der Sowjetunion Anfang der 1990er Jahre wurde das Stadion westeuropäischen Standards angepasst und die Kapazität auf die noch heute gültigen 28.051 Zuschauerplätze herabgesetzt. Außerdem wurde es zu dieser Zeit in Ukrajina-Stadion umbenannt, nachdem der Staat Ukraine kurz zuvor gegründet wurde. Bis dahin hieß die Sportstätte Druschba-Stadion (Дружба, Stadion der Freundschaft). Ende 2011 zog Karpaty Lwiw kurzzeitig in die für die Fußball-Europameisterschaft in der Ukraine und in Polen errichtete Arena Lwiw um, kehrte jedoch bald wieder ins Ukrajina zurück. Außerdem nutzt der FK Lwiw das Stadion gelegentlich neben der Lafort Arena als Heimspielstätte. Galerie Weblinks Infos auf der Website von Karpaty Lwiw Bild und Informationen