NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ильинка (Херсонская область)

Ильинка (укр. Іллінка) — посёлок в Аскания-Новой поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 569 человек. Почтовый индекс — 75230. Телефонный код — 5538. Код КОАТУУ — 6525455301. Местный совет 75230, Херсонская обл., Чаплинский р-н, пгт Аскания-Нова, ул. Соборная, 28 Ссылки Ильинка на сайте Верховной рады Украины
Іллінка (Каховський район)

Іллінка — селище в Україні, в Асканіє-Новій селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 569 осіб. Відсутня школа, дитячий садок. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення селища становила 641 особа, з яких 299 чоловіків та 342 жінки. За переписом населення України 2001 року в селищі мешкало 569 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Іллінка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Асканіє-Нова селищна ОТГ [Архівовано 2 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Cerkiew św. Eliasza w Subotowie

Cerkiew św. Eliasza – prawosławna cerkiew w Subotowie, wzniesiona w 1653 lub 1656. Miejsce pochówku Bohdana Chmielnickiego, który ufundował świątynię z przeznaczeniem na grobowiec rodzinny. Historia Cerkiew została wzniesiona z funduszy Bohdana Chmielnickiego, który pragnął umieścić w niej grobowiec rodzinny. Po swojej śmierci w 1657 fundator świątyni został w niej pochowany na prawo od ołtarza. W 1664 hetman Stefan Czarniecki podczas pobytu w Subotowie rozkazał otworzyć grób i wydobyć ciała Chmielnickiego i jego syna Timofieja. Według jednej z wersji ciała spalono, a prochy wystrzelono z armaty. Inna mówi o ukryciu zwłok na jednym ze wzgórz w okolicy Subotowa. Dzwonnica została wzniesiona w 1869. Świątynia była czynna do rewolucji październikowej, kiedy została zamieniona na klub, a następnie na magazyn. Po II wojnie światowej w obiekcie zlokalizowano muzeum Bohdana Chmielnickiego. Jego nagrobka, jak również pozostałości trumny hetmana nie udało się odnaleźć, toteż w 1954 I. Szmulson zaprojektował symboliczny granitowy pomnik nagrobny Chmielnickiego. W 1978 przeprowadzono renowację budynku i rozbiórkę galerii między dzwonnicą i cerkwią. Po upadku ZSRR cerkiew została przywrócona do funkcji sakralnych. Architektura Cerkiew reprezentuje styl wczesnego baroku ukraińskiego, posiada cechy sakralnej architektury obronnej. Jest budowlą orientowaną, jednonawową, z wyodrębnionym prezbiterium. Wejście do obiektu prowadzi przez drzwi z portalem, ponad którym znajduje się okrągłe okno. Fasada cerkwi wykończona ozdobnym szczytem. W bocznych ścianach budynku znajdują się pojedyncze półkoliste okna. Całość wieńczy pojedyncza sygnaturka w centralnym punkcie nawy, z cebulastą kopułą i krzyżem. Dzwonnica cerkwi znajduje się w odległości kilku metrów od fasady zachodniej. Jest to budowla czterokondygnacyjna, również zwieńczona cebulastą kopułą z krzyżem, pierwotnie połączona z główną bryłą cerkwi galerią. W sztuce Cerkiew w Subotowie była malowana akwarelą przez Tarasa Szewczenkę. Ten sam autor wspomina o niej w poemacie Wielki Loch i w wierszu Stoi we wsi Subotowie, nawiązując do poszukiwania przez władze carskie skarbów, jakie miały znajdować się w grobowcu Bohdana Chmielnickiego. Przypisy Bibliografia Черкаський освітянський портал. oipopp.ed-sp.net. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-07-27)].
Ilpin

Ilpin (ukr. Ільпінь, Ilpiń) – wieś na Ukrainie, w obwodzie rówieńskim, w rejonie rówieńskim, w hromadzie Zdołbunów. W 2001 liczyła 945 mieszkańców, spośród których 933 wskazało jako ojczysty język ukraiński, a 12 rosyjski. W okresie międzywojennym wieś znajdowała się w granicach II RP, wchodząc w skład gminy Równe w powiecie rówieńskim, w województwie wołyńskim. Przypisy
Ilpin, Zdolbuniv

Ilpin (în ucraineană Ільпінь) este un sat în comuna Bohdașiv din raionul Zdolbuniv, regiunea Rivne, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ilpin era vorbitoare de ucraineană (98,73%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,27%). Note
Ильпень

Ильпень (укр. Ільпінь) — село в Здолбуновской городской общине Ровненского района Ровненской области Украины. До 2020 года входило в Здолбуновский район. Население по переписи 2001 года составляло 945 человек. Почтовый индекс — 35708. Телефонный код — 3652. Код КОАТУУ — 5622680602. Примечания Ссылки Ильпень на сайте Верховной рады Украины
Iltsi

Iltsi (Ukrainian: Ільці) is a village in Verkhovyna Raion, Ivano-Frankivsk Oblast, Ukraine. It forms part of Verkhovyna settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. Geography The Zhabivska and Iltsia rivers flow through the village – the right and left tributaries of the Chornyi Cheremosh. The village consists of hamlets: Flesivka, Holytsi, Tsentr, Firas, Pidpohar, Velykyi Zatinok and Malyi Zatinok. The small village of Khodak also belongs to the Iltsi Starostyn district. From the village, you can climb Mount Pohar (1,320 m), which offers a picturesque view of the area and the Chornohora Range. History The first mention of the village of Iltsi dates back to 1745. Researchers of the name of the village believe that the name comes from the river Iltsia (or Iltsivka), which originates in Volova. It was here that, according to folk tales, the leader of the opryshks, Iliuk, lived. Information about the history of the village is scarce, it is known that until 1962 Iltsi was part of Zhabie, and since 1993 it was separated into a separate administrative unit. On 12 June 2020, Iltsi formed the Verkhovyna settlement hromada together with other settlements. Demographics According to eyewitnesses, at the beginning of the 19th century, approximately 10 Jewish families lived in Iltsi. According to the 1989 census, the population of Iltsi was 1,484 people, of whom 685 were men and 799 were women. According to the 2001 census, 1,649 people lived in the village. Native language as of the Ukrainian Census of 2001: Museums There is a modern visitor center in the village. The exposition in the museum reflects the richness of the nature of the Carpathians, its flora and fauna, phenomena and facts. The museum, which was founded in the village of Halynka Verkhovynka in her own estate. The museum collects embroidered clothes and household items from all over the Hutsulshchyna. You can also buy local souvenirs at the manor: poetry collections of poets, dried apples, traditional hoops, fragrant honey, and more. Museum of mushrooms, where you are invited to learn about the peculiarities of mushrooms and prepare mushroom soup. Notable residents Dmytro Bilinchuk (1919–1953) was a military figure, commander of the Bohdan Khmelnytskyi UIA hundred in the "Victory" kuren, referent of the Security Council of the Kosiv supra-district command of the Ukrainian People's Republic of Ukraine, a knight of the Bronze Cross of the UPA for combat merit. Mykhailo Bilinchuk is a political prisoner, a participant in the Norilsk uprising. Halynka Verkhovynka (real name is Halyna Yatsentiuk, 1962) is a Ukrainian poet, collector of folk folklore and Carpathian antiquities Mykola Tkachuk (1990–2015) was a soldier of the Armed Forces of Ukraine, who died during the Russo-Ukrainian War. On 30 September 2016, a commemorative plaque to graduate Mykola Tkachuk was unveiled at the Iltsi Secondary School. References
Ilți, Verhovîna

Ilți (în ucraineană Ільці) este localitatea de reședință a comunei Ilți din raionul Verhovîna, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ilți era vorbitoare de ucraineană (99,58%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ильцы

Ильцы (укр. Ільці) — село в Верховинской поселковой общине Верховинского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 1653 человека. Занимает площадь 48 км². Почтовый индекс — 78704. Телефонный код — 03432. Ссылки Ильцы на сайте Верховной рады Украины
Ільці

І́льці — село в Україні, у Верховинській селищній громаді Верховинського району Івано-Франківської області, розташоване на відстані 145 км від міста Івано-Франківськ. Село розташоване на висоті 652 м над рівнем моря. Географія Селом протікають річки Жаб'ївська та Ільця — права і ліва притоки Чорного Черемоша. Село складається із присілків : Флесівка, Голиці, Центр, Фірас, Підпогар, Великий Затінок та Малий Затінок. До Ільцівського старостату належить також невелике с. Ходак. Із села можна піднятись на гору Погар (1320 м), звідки відкривається мальовничий краєвид на місцевість та Чорногірський хребет. Історія Перша згадка про село Ільці датується 1745 роком. Дослідники назви села вважають, що назва походить від річки Ільця (або ж Ільцівка), яка бере свій початок у Волові. Саме тут проживав за народними переказами ватажок опришків Ілюк. Відомості про історію села скупі, відомо, що до 1962 року Ільці входило до складу Жаб'є (теперішньої Верховини), а з 1993 р. відокремилося в окрему адміністративну одиницю. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», увійшло до складу Верховинської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Верховинського району, село увійшло до складу новоутвореного Верховинського району. Населення У селі Ільці, за свідченнями очевидців, проживало на початку XIX століття приблизно 10 родин євреїв. Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1484 особи, з яких 685 чоловіків та 799 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 1649 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Музеї У селі знаходиться сучасний візит-центр. Експозиція в музеї відображає багатство природи Карпат, його флори і фауни, явищ та фактів. Музей, який заснувала в селі Галинка Верховинка у власній садибі. У музеї зібрані вишиванки та предмети побуту з усієї Гуцульщини. Також у садибі можна придбати місцеві сувеніри: збірники віршів поетеси, сушені яблука, традиційні обручі, запашний мед та інше. Музей грибів , куди запрошують дізнатись про особливості грибів та зготувати грибну юшку. Відомі мешканці Дмитро Білінчук (1919-1953) — військовий діяч, командир сотні УПА ім.Богдана Хмельницького в курені «Перемога», референт СБ Косівського надрайонного проводу ОУНР, лицар Бронзового хреста бойової заслуги УПА. Білінчук Михайло Дмитрович — політв'язень, учасник Норильского повстання. Галинка Верховинка (справжнє ім'я — Галина Яцентюк, 1962) — українська поетеса, збирачка народного фольклору і карпатської старовини Ткачук Микола Васильович (1990—2015) — вояк ЗСУ, загинув під час російсько-української війни. 30 вересня 2016 року в Ільцівській ЗОШ відкрито пам'ятну дошку випускнику Миколі Ткачуку. Див. також Ільці (курорт) Галерея Примітки Джерела Відкрито меморіальну дошку в честь загиблого воїна АТО Миколи Ткачука у Ільцівській ЗОШ І-ІІІ ступенів [Архівовано 21 жовтня 2016 у Wayback Machine.]
Ilcenkove, Tokmak

Ilcenkove (în ucraineană Ільченкове) este un sat în comuna Novoprokopivka din raionul Tokmak, regiunea Zaporijjea, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ilcenkove era vorbitoare de ucraineană (92,31%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,69%). Note
Ильченково (Запорожская область)

Ильченково (укр. Ільченкове) — село, Новопрокоповский сельский совет, Токмакский район, Запорожская область, Украина. Код КОАТУУ — 2325283202. Население по переписи 2001 года составляло 169 человек. Географическое положение Село Ильченково находится на расстоянии в 1 км от сёл Сладкая Балка и Новопрокоповка. По селу протекает пересыхающий ручей с запрудой. Через село проходит автомобильная дорога Т-0408. История 1869 год — дата основания. Примечания
Ільченкове (село)

І́льченкове — село в Україні, у Токмацькій міській громаді Пологівського району Запорізької області. Населення становить 22 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Новопрокопівська сільська рада. Село тимчасово окуповане московськими загарбниками 3 березня 2022 року в ході рашистського вторгнення в Україну. Географія Село Ільченкове розміщений на відстані 1 км від сіл Солодка Балка та Новопрокопівка. По селу протікає пересихаючий струмок із загатою. Через село проходить автомобільна дорога Т 0408. Історія 1869 — дата заснування. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Токмацької міської громади. 19 липня 2020 року, у результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Токмацького району, село увійшло до складу Пологівського району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Ільченкове [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
Inhułeć (obwód chersoński)

Inhułeć (ukr. Інгулець) – wieś na południu Ukrainy, w obwodzie chersońskim, w rejonie biłozerskim. Położony na lewym brzegu rzeki Ingulec. 2 047 mieszkańców. Historia Miejscowość założona w 1880 roku. Podczas okupacji hitlerowskiej, pod koniec 1941 roku Niemcy utworzyli getto dla żydowskich mieszkańców. Przebywało w nim około 1500 osób. 11 czerwca 1941 roku Niemcy zlikwidowali getto, a Żydów zamordowali. Przypisy
Inhuleț, Bilozerka

Inhuleț (în ucraineană Інгулець) este localitatea de reședință a comunei Inhuleț din raionul Bilozerka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Inhuleț era vorbitoare de ucraineană (88,08%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (10,31%). Note
Ингулец (Херсонская область)

Ингулец (укр. Інгулець) — село в Дарьевской сельской общине Херсонского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 75031. Телефонный код — 5547. Код КОАТУУ — 6520382001. Расположен на левом берегу реки Ингулец, в 48 км к северо-западу от Белозёрки и в 30 км от железнодорожной станции Херсон. Население Население по переписи 2001 года составляло 2047 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: История Хутор Ингулец основан в 1880 г. В советское время в селе находилась центральная усадьба совхоза им. 60-летия Советской Украины (ранее — «Ингулец»), за которым было закреплено 4890 га сельскохозяйственных угодий. Хозяйство мясо-молочного направления, также производило зерно, овощи, технические культуры. В этом совхозе трудилась Герой Социалистического Труда звеньевая Галина Фёдоровна Воронова. Есть средняя школа, дом культуры с залом на 250 мест, библиотека с книжным фондом 12 000 экземпляров, фельдшерско-акушерский пункт, детский сад на 150 мест, столовая, отделение связи, торговый центр. На территории Ингульца обнаружено погребение кочевника XII—XIII вв. Примечания Ссылки Ингулец на сайте Верховной рады Украины
Інгулець (Херсонський район)

Інгуле́ць — село в Україні, у Дар'ївській сільській громаді Херсонського району Херсонської області. Населення становить 2047 осіб. Засноване в 1880 році. Розташоване на лівому березі річки Інгулець, за 48 км від районного центру і за 30 км від залізничної станції Херсон. Площа: 1,726 км². Географія Село Інгулець розташоване на річці Інгулець. Власне, від назви річки і походить назва села. Інгулець — «Малий Інгул», що з тюркської означає «нове озеро». Виникнення такої назви зумовлено характером русла річки, що в середній течії значно розширюється, нагадуючи озеро. Між звивистих берегів цієї річки, на її лівому березі розкинулось мальовниче село Інгулець, що знаходиться за 48 км від районного центру і за 27 км від Херсона. Історія У кінці 20-х років на хуторах трьох братів Полудьонних, Карпенка, Новікова і німця Ерика було засновано село Інгулець. Офіційною датою заснування села вважають 1880 рік. У січні 1918 року в селі розпочалась радянська окупація. На території села було створено відгодівельну базу та відгінні пасовища херсонської контори Укрсоюзм'ясо. У кінці 1930 року Укрсоюзм'ясо ліквідували. У 1932 році на території села засновано радгосп «Інгулець». З 3 серпня 1941 року по 13 березня 1944 року територія сільської ради була окупована Третім Рейхом. У 1960 році в Інгульці засновано сільську раду (до цього село відносилося до Федорівської сільської ради). 12 листопада 2014 року у селі невідомі завалили пам'ятник Леніну. 23 серпня 2015 року на постаменті, де стояв Ленін, було встановлено флагшток. Сам постамент пофарбували в українську символіку. 30 серпня 2015 року у центрі села невідомі зробили «Місце для поцілунків». Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 2232 особи, з яких 1150 чоловіків та 1082 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 2047 осіб. Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Освіта та культура В селі функціонують: загальноосвітня школа, будинок культури та бібліотека. Фотогалерея Храми Миколаївський храм Таврійської єпархії УПЦ (ПЦУ) Постаті Наумов Дмитро Миколайович (1983—2017) — сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Примітки Посилання Погода в селі Інгулець [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Офіційний сайт Інгулецької ЗОШ [Архівовано 2 лютого 2020 у Wayback Machine.]
Ingulets Iron Ore Dressing Works

Inhulets Iron Ore Dressing Works (InGZK) (Russian: InGOK) is a mining and processing plant which produces metallurgical products. The company is based in the Inhulets exclave neighborhood of Inhuletskyi District, Kryvy Rih, Ukraine. Inhulets GZK sources iron ore from the deposits of ferruginous (iron oxide-containing) quartzite at the Inhulets deposit. History 1996 is considered the year of establishment of InGOK, when the first merchant iron ore concentrate was produced. By 1978, the peak output was recorded in GOK over its history when 14,587 Ktonnes of concentrate was produced. In 2001, the billionth tonne of concentrate produced. In 2007, Inhulets GZK was acquired by Metinvest. In 2009, Inhulets GZK's output was 11.3 million tonnes of merchant iron ore concentrate. Production Inhulets GZK mines iron ore from its one open-pit quartzite field through a process of drilling and blasting, and by the removal of overburden to external dumps. The iron ore is then transported by rail to, and refined at, Inhulets GZK's beneficiation and flotation facilities. The company's product range includes granite overburden goods, expanded plastic goods and community services. Infrastructure GZK's infrastructure includes 17 structural units (workshops), among them 7 principal ones. Exports Inhulets GZK exports its products to Austria, Bulgaria, Romania, Slovakia, Czech Republic, Hungary, Poland and the countries of the Commonwealth of Independent States. References External links Ingulets GOK official website Power structure Ingulets Iron Ore Enrichment Works
Inhulivka

Inhulivka (Ukrainian: Інгулівка) is a village in Kherson Raion, within Kherson Oblast, Ukraine. It belongs to Darivka rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. According to the 2001 Ukrainian census, the last official census taken in Ukraine, the population of the village was 274 people. It also has an area of 0.886 km2. History During the Great Patriotic War, the village was occupied by German troops from 28 August 1941 to 13 March 1944, when it was taken over again by the Soviets. Until 1946, the village was named Plot 11 (участок 11). It was renamed on 15 April 1946 by decree of the Verkhovna Rada of the Ukrainian SSR in order to standardize its toponymy, as Plot 11 was not a proper settlement name and was instead a survey designation during land allotments. Until 18 July 2020, Inhulivka belonged to Beryslav Raion. As part of the 2020 administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Kherson Oblast to five, it was moved into Kherson Raion. From 25 February 2022, the village was under Russian Occupation. On 11 November Armed Forces of Ukraine (AFU/ZSU) liberated the village. Demographics According to the 2001 Ukrainian Census, the only official census taken in post-independence Ukraine, the population of the village was 274 people. Of the people residing in the village, their mother tongue is as follows: References
Inhoulivka

Inhoulivka, en ukrainien : Інгулівка, est une commune rurale d'Ukraine méridionale, située dans le raïon de Kherson de l'oblast de Kherson et dans la communauté territoriale de la commune de Darivka. Sa population s'élevait à 274 habitants en 2001. Géographie La commune d'Inhoulivka se trouve à distance à l'est de la rivière Inhoulets, affluent de rive droite du fleuve Dniepr. Assise à 51 mètres d'altitude, elle se situe à 20,6 km au nord-est de la commune de Darivka et à 38,4 km au nord-est de la ville de Kherson. Histoire Jusqu'au 18 juillet 2020, Inhulivka appartenait au raïon de Beryslav. Dans le cadre de la réforme administrative de l'Ukraine de 2020 (en), qui réduit le nombre de raïons de l'oblast de Kherson à cinq, le village est transféré dans le raïon de Kherson. Le 25 février 2022, le village passe sous occupation russe. Le 11 novembre 2022, les Forces armées ukrainiennes (AFU/ZSU) libèrent le village. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Inhulivka » (voir la liste des auteurs). Portail de l’Ukraine
Inhulivka, Berîslav

Inhulivka (în ucraineană Інгулівка) este un sat în comuna Kirove din raionul Berîslav, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Inhulivka era vorbitoare de ucraineană (95,99%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,55%). Note
Ингуловка

Ингуловка (укр. Інгулівка) — село в Дарьевской сельской общине Херсонского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 74320. Телефонный код — 5546. Код КОАТУУ — 6520682403. Население Население по переписи 2001 года составляло 274 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Ингуловка на сайте Верховной рады Украины
Інгулівка

Інгулі́вка — село в Україні, у Дар'ївській сільській громаді Херсонського району Херсонської області. Населення становить 274 осіб. Населення Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Інгулівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]