NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Острів кохання (Хмельницький)

«О́стрів коха́ння» — штучний декоративний острів в руслі Південного Бугу, у центральній частині міста Хмельницький. Історія У 1949 році у Проскурові заснували сучасний парк культури і відпочинку імені Чекмана, який тоді називався Комсомольським. Це було народне будівництво. У вихідні до 15 тисяч людей виходили туди і вручну копали ставок на Південному Бузі, Острів, який на ньому є, штучний. Його нагорнули, щоб не вивозити викопану землю. У квітні 1956 року водосховище було повністю заповнене водою. На острів, засаджений деревами, перекинули металевий місток, що дозволило його зробити досяжним для відпочинку. Проєкт відновлення водойми розробили у гідромеліоративному бюро під керівництвом інженера Бердичєвського. Інженером будівництва призначили Маланчука, який в інтерв'ю «Радянському Поділлю» (28.05.1949) розповів наступне: «Для створення ставка на р. Південний Буг із заплави буде вийнято 60 тис. кубометрів землі. Ця земля утворить з боку Заріччя дамбу та острівець. Острівець площею до 10 га буде кращим куточком для відпочинку трудящих. Він розташований проти місця впадіння р. Плоскої у Буг на відстані 100 м від ріки». Жодної офіційної назви острів ніколи не мав, іронічна «Острів кохання» народна назва утворилася у міському фольклорі 1970-1980-х років. Екологічні проблеми Острів досить популярний для відпочинку, особливо взимку, оскільки до нього можна дійти по кризі. Через це відвідувачі часто після відпочинку залишають сміття на острові: скляні й пластикові пляшки, целофанові пакети, коробки, папірці, гігієнічні засоби. У жовтні 2011 року група волонтерів погодилась прибрати острів та вивезти сміття. Мішки зі сміттям перевозили човном на «велику землю» у декілька етапів. Тим часом інший гурт волонтерів збирав «трофеї» на території парку ім. М. Чекмана. Див. також Парк культури і відпочинку імені Михайла Чекмана Примітки
Отченашкові наділи

Отчена́шкові наді́ли — ландшафтний заказник місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Дніпропетровської області. Розташований на північ від міста Підгороднє Дніпровського району Дніпропетровської області. Площа 400 га. Статус надано згідно з розпорядженням облдержадміністрації від 19.12.1995 року № 50-Р. Перебуває у віданні Дніпропетровської райдержадміністрація. Статус надано для збереження місць зростання степових, лучних і болотних рослинних угруповань у межиріччі Самари та Кільчені. На теренах заказнику Отченашкові наділи зростають рапонтикум серпієподібний, шавлія лучна, півники карликові, півники солелюбні, плакун верболистий, тюльпан дібровний, рябчик малий, подорожник тощо. Джерела Отченашкові наділи Отченашкові наділи Природно-заповідний фонд Дніпропетровської області. Архів оригіналу за 30 жовтня 2014. Примітки
Очеретинська селищна рада

Очере́тинська се́лищна ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Ясинуватському районі Донецької області. Адміністративний центр — селище міського типу Очеретине. Загальні відомості Населення ради: 4 585 осіб (станом на 2001 рік) Населені пункти Селищній раді підпорядковані населені пункти: смт Очеретине смт Керамік Склад ради Рада складається з 20 депутатів та голови. Голова ради: Секретар ради: Мормуль Ірина Вікторівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Очеретинська селищна рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Могилів-Подільський машинобудівний завод

ПАТ «Могилів-Подільський машинобудівний завод ім. С. М. Кірова» — виробник комбікормового, зернопереробного, борошномельного і елеваторного обладнання різної продуктивності. На даний момент завод використовує малу частину своїх потужностей. В радянські часи та перші роки незалежності України завод формував більшу частину міського бюджету м. Могилева-Подільського. Зараз завод формує незначну частину. ПАТ «Могилів-Подільський машинобудівний завод ім. С. М. Кірова» у формі Публічного Акціонерного Товариства було зареєстровано 12 вересня 1994 р. Виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради Вінницької області. Цінні папери Статутний капітал (грн.₴): 629820.00 Код ISIN: UA4000101422 Вид ЦП: Акції іменні прості Номінальна вартість (грн.): 0.05 Кількість ЦП (шт.): 12596400 Власники ЦП ПАТ «ОМЗ» — 43,3868 % ТзОВ «Новий реєстр» — 31,9272 % Міноритарні власники — 22,636 % Валендюк Сергій Леонідович — 2,05 % 26.04.2012 року, із зведеного облікового реєстру, Емітентом отримана інформація про зміну власників, яким належить 10 і більше відсотків голосуючих акцій. Пакет власника акцій Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська фондова компанія» (м. Вінниця, вул. 1-го Травня, 60) зменшився на 3425002 шт. акцій, що становить 27,19 % від статутного капіталу товариства і став дорівнювати 0, пакет власника акцій Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий реєстр» (м. Вінниця, вул. 1-го Травня, 60) збільшився на 4021687 шт. простих іменних акцій, що становить 31,927 % від статутного капіталу товариства і став дорівнювати 4021687 шт. акцій, або 31,927 %. Примітки Посилання mpmz.ua [Архівовано 17 травня 2014 у Wayback Machine.] офіційний сайт. Детальна інформація про ПАТ «Могилів-Подільський машинобудівний завод ім. С. М. Кірова» [Архівовано 9 серпня 2014 у Wayback Machine.] на сайті pat.ua Детальна інформація про ПАТ «Могилів-Подільський машинобідувний завод ім. С. М. Кірова» [Архівовано 7 жовтня 2015 у Wayback Machine.] на сайті smida.gov.ua Див. також Вінницький авіаційний завод
Панкратовский мост

Панкратовский мост — инженерное сооружение и памятник архитектуры в городе Херсоне, Украина. Соединяет центральную часть города с историческим районом Забалка. Был сооружён в 1907 году через Засыпную балку. В настоящее время проходит вдоль улицы Рабочей над улицей Колодязной. Происхождение названия Во время строительства моста улица Рабочая носила название Панкратовской. Строящийся мост был назван в честь этой улицы. История При строительстве Херсона остро встал вопрос прокладки дорог. Особенности ландшафта поставили перед инженерами непростую задачу объединения разных частей города между собой. Одновременно с этим город должен был оставаться защищенным в военном плане. Большое количество балок в рельефе города привело к созданию нескольких нестандартных мостов, одним из которых является Панкратовский мост. До строительства моста в месте его сооружения находилась балка, бывшая ранее руслом реки Колодязной, которую можно было пересечь только пешком. Мост был введен в эксплуатацию в 1907 году. На момент строительства Панкратовского моста проектировщики применили новейшие технологии в данной отрасли. В конструкции моста предусмотрено несколько арок для отвода воды. Мост соединяет спальный район с центром города. По оценкам городских информационных ресурсов, мост играет важное стратегическое значение в организации пропускной способности на дорогах. В 2003 году была проведена капитальная реконструкция моста. Технические характеристики Длина моста составляет 67 м, ширина 7,5 м. Мост сделан из камня-известняка. Оценки Портал «Вгору» пишет: «архитекторы называют стиль, в котором исполнен мост, западноевропейским. По их словам, подобные объекты тогда были характерны больше для городов Германии или Бельгии». Галерея Примечания Ссылка Кто виноват в ужасном «перевоплощении» одной из исторических памяток Херсона (фото). favoritekherson.co. Дата обращения: 30 мая 2022.
Панкратівський міст

Шаблон:Міст: невідомі параметри: |на мапі яндекс= Панкра́тівський міст розташований у місті Херсоні. Поєднує центральну частину міста з місцевістю Забалка. Збудований у 1907 році через Засипну балку. Нині проходить повз вулицю Робочу над вулицею Колодязною. За часів будівництва мосту вулиця Робоча мала назву Панкратівська — на її честь і названо міст. Панкратівський міст має стратегічне значення. Це важлива ділянка, якою рухаються автомобілі та рейсові автобуси. Проте міст дуже вузький, а видимість не завжди нормальна. Це стає причиною численних ДТП на мосту. Історія моста починається з того, що при будівництві міста Херсон виникло питання прокладання доріг. Через особливості ландшафту перед інженерами стояло непросте завдання: об'єднання різних частин міста між собою. При цьому місто повинно було залишатися захищеним від можливих атак неспокійних сусідів імперії. Численні балки подарували місту кілька дивовижних мостів. Панкратовскій міст - один з таких мостів. Він був введений в експлуатацію в 1907 році. Міст з'єднує спальний район з центром міста. На момент будівництва Панкратовского моста проектувальники застосували новітні технології в даній галузі. Міст має кілька арок для відведення води. Сьогодні міст як гість з минулого. Він виконаний в західноєвропейському стилі. Складається відчуття, що потрапив в маленьке містечко Німеччини або Відня. Міст і зараз є важливою складовою міста. Він володіє великою пропускною здатністю. Після деяких ремонтних робіт він ще довго буде служити місту і місцевим жителям. Примітки
Парк «Арборетум» (Болехів)

Парк «Арборе́тум» — парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення в Україні. Розташований в Івано-Франківській області, в місті Болехові, на вулиці Замковій, 14 (між вулицями Євгена Коновальця та Січових Стрільців, при корпусах Лісогосподарського коледжу). Площа 3 га, сучасний статус — з 1972 року. З історії парку Заснований в 1840—1850 роках на базі тодішньої Дирекції лісів та державних маєтностей Галичини. Є одним з найстаріших парків на території Івано-Франківщини. Назва походить від латинського слова лат. Arboretum , що означає «місце з деревами». У сучасній українській мові синонім до арборетума — дендрологічний парк. Сучасність Колекція видів і садових форм Акація біла (Robinia pseudoacacia) Аралія маньчжурська (Aralia mandshurika) Багряник японський (Cercidiphyllum japonicum) Бархат амурський (Phellodendron amurense) Береза бородавчаста (Betula verrucosa) Бук лісовий (Fagus silvatika) В'яз шорсткий (Ulmus skabra) Гінкго дволопатеве (Ginkgo biloba) Гіркокаштан звичайний (Aesculus hippocastanum) Горіх волоський (Juglans regia) Горіх чорний (Juglans nigra) Дуб звичайний (Quercus robur) Дуб північний (Quercus rubra) Золотий дощ звичайний (Laburnum anaguroides) Карія овальна (Caria ovata) Катальпа бігнонієвидна (Catalpa bignonioides) Каштан їстівний (Castanea sativa) Кедр ліванський (Cedrus libani) Кипарисовик Лавсона (Chamaecyparis lavsoniana) Клен гіннала (прирічковий) (Acer ginnala) Клен гостролистий (Acer platanoides) Клен польовий (Acer campestre) Клен ясенолистий (Acer negundo) Клен-явір (Acer pseudoplatanus) Кунінгамія ланцетна (Cunnigamia lanceolata) Липа дрібнолиста (Tilia cordata) Липа широколиста (Tilia platyphyllos) Магнолія кобус (Magnolia kobus) Магнолія оберненояйцевидна (Magnolia obovata) Метасеквоя китайська (Metasequoia glyptostroboides) Мильне дерево (Koelreuteria paniculata) Модрина європейська (Larix desidya) Модрина польська (Larix polonika) Сосна гірська (Pinus mughus) Сосна кедрова європейська (Pinus cembra) Смерека (Picea excelsa) Сумах пухнастий (Rhus typhyna) Тамарикс галузистий (Tamarix ramosissima) Тсуга канадська (Tsuga canadensis) Туйовик японський (Thujopsis dolabrata) Туя західна (Thuja occidentalis) Туя східна (Biota orientalis) Тюльпанове дерево (Liriodendron tulipifera) Хмелеграб звичайний (Ostrya carpinifolia) Шовковиця біла (Morus alba) Ялина сербська (Picea omorika) Галерея Примітки Джерела Детальніше про болехівський парк «Арборетум»
Юность (парк, Киев)

«Парк Юность» (укр. «Парк Юність») — парк-памятник садово-паркового искусства местного значения, расположенный на территории Святошинского района Киева (Украина). Создан 15 декабря 2011 года. Площадь парка-памятника — 5,94 га, парка культуры и отдыха — 14,2 га. Землепользователь — коммунальные предприятия по содержанию зелёных насаждений Святошинского района. Является местом отдыха горожан. История Парк, который был заложен в 1979 году учениками ближайших школ, получил статус парка-памятника садово-паркового искусства местного значения (общей площадью 5,94 га) по решению исполнительного комитета Киевского горсовета от 15 декабря 2011 года № 851/7087. В 2015 году была проведена реконструкция парка по обустройству. Описание Парк расположен на правом берегу Днепра в исторической местности Никольская Борщаговка и ограничен проспектом Леся Курбаса, улицами Академика Серкова (до 2008 г. — ул. Владимира Ульянова) и Владимира Покотило (в 1967—2015 гг. — ул. Л. И. Картвелишвили). В парке есть несколько детских площадок, летний кинотеатр «Кристалл» (заброшенный), церковь Святого Спиридона Тримифунтского и объемно-пространственная композиция «Молодежь» (2014). Природа В 2015 году в парке обустроили два лабиринта (для взрослых и детей) типа садовых — из высаженных по соответствующим схемам кустарников. Примечания Ссылки Про парк на сайте pryroda.in.ua Архивная копия от 16 сентября 2016 на Wayback Machine Обустройство парка Архивная копия от 28 марта 2015 на Wayback Machine
Парк «Гамбурзький»

Па́рк «Гамбурзький» — парк у Святошинському районі Києва, загальною площю 14,2 гектарів. Назва До 2024 року парк мав назву «Юність», як і однойменний парк у Солом'янському районі. 19 вересня 2024 року Київська міська рада перейменувала парк «Юність» на парк «Гамбурзький» — на честь німецького міста-побратима Києва — Гамбурга. Історія Парк утворений у 1979 році силами учнів навколишніх шкіл. З 2011 року має статус парка-пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення. У 2011 році було встановлено освітлення для парку, у 2014 році — об'ємно-простора композиція «Молодь» (знесена під час реконструкції парка). У 2015 році було облаштовано два лабіринти. На початку вересня 2016 заасфальтовані доріжки, збудований новий дитячий майданчик. Навесні 2017 року зведений новий спортмайданчик, встановлено декілька видів перекладин та канатів, чимало встановлено урн для сміття та лавок (станом на 2022 рік спортмайданчик знесено). У 2019—2020 роках здійснена реконструкція парку та пішохідного моста, що веде у парк «Інтренаціональний». Опис Парк розташований на правому березі Дніпра, в історичній місцевості Микільська Борщагівка, обмежений проспектом Леся Курбаса та вулицями Академіка Сєркова і Володимира Покотила. Неподалік знаходиться зупинки швидкісного трамвая «Гната Юри» та «Вулиця Василя Доманицького». На території парку знаходяться декілька дитячих майданчиків, батут, дитячий та дорослий лабіринти, церква святого Спиридона Триміфунтського, покинутий літній кінотеатр «Кристал». Галерея Див. також Парки Святошинського району Парки Києва Примітки
Parcul „Iuri Fedkovîci”

Parcul „Iuri Fedkovîci” (în ucraineană Парк імені Юрія Федьковича) este un parc și monument al naturii de importanță locală din orașul Cernăuți (Ucraina), situat pe str. I. Glavka, 20. Poartă numele scriitorului, poetului și folcloristului ucrainean Iuri Fedkovîci (1834–1888), născut la Putila. Suprafața ariei protejate constituie 10 hectare. Își are începuturile din timpul domniei lui Franz Joseph. Note
Парк імені Юрія Федьковича

Парк і́мені Ю́рія Федько́вича — парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення в Україні. Об'єкт природоохоронного фонду міста Чернівці, розташований за адресою: вулиця Й. Главки, 20. На території парку діє комунальна бюджетна установа «Центр дозвілля дітей та юнацтва парку ім. Ю. Федьковича», в розпорядженні якої міститься 1,2 гектара території. Олена Глевська є директором парку з 1976 року. Площа парку — 10 гектарів. Історія Парк був посаджений за часів правління імператора Франца Йосифа. Територія розташовується поблизу резиденції Чернівецього національного університету, на височині. До 1880-х років місцевість мала назву Панської гори або Домника. Потім вона була перейменована в Гобсбурзьку височину. Зустрічались і інші назви — гора Габсбург, гора Гарбузова. На території парку на Гарбузовій горі були розташовані ресторан та кав'ярня. В 20 столітті функціонували літній театр та атракціони. Користування атракціонами, в тому числі і каруселлю, було безкоштовним. Всього на території парку було п'ять електричних атракціонів. Біля них розташовувались фігури ведмедів та оленів. За функціонування кожного атракціону несло відповідальність певне підприємство. В 1970-х роках на території парку діяв шкільний табір імені Тараса Шевченка. В літній період він працював у 3 зміни, на території парку з ранку до вечора знаходилось близько 150 дітей. Взимку на території парку діяла ковзанка. З правої сторони від входу до парку був розташований оглядовий майданчик, на якому випускники чернівецьких шкіл традиційно зустрічали світанок. На нижніх алеях парку розташовується «Цісарська скеля» — об'єкт, який був пам'ятником імператору Австро-Угорщини Францу Йозефу. Скеля була створена 18 серпня 1908 року. Приводом для цього стало святкування шістдесятиріччя з дня царювання імператора. 1990 року парк отримав сучасну назву. Колишні назви — парк імені Т. Г. Шевченка, парк Залізничників. В 21 столітті на території парку проходять змагання велосипедистів та заняття з фізкультури. Розташовані столики та лавочки. Студенти періодично влаштовують прибирання території природоохоронного об'єкту. В 2015 році були започатковані тенісні турніри. Починає функціонувати клуб любителів більярду. Парк працює цілодобово та щоденно. Світлини Примітки Посилання Парк імені Ю. Федьковича, центр відпочинку для дітей та підлітків [Архівовано 8 травня 2017 у Wayback Machine.] У Чернівцях волонтери прибирають парк імені Юрія Федьковича (фото) [Архівовано 28 лютого 2022 у Wayback Machine.]
Пенькомочище

Пенькомо́чище — гідрологічний заказник місцевого значення. Розташований на південній околиці міста Семенівка Семенівського району Чернігівської області. Загальні відомості Гідрологічний заказник місцевого значення «Пенькомочище» створений рішенням Чернігівського облвиконкому від 27 грудня 1984 року № 454. Заказник загальною площею 6 га розташований у Семенівському районі Чернігівської області, перебуває у віданні ДП «Семенівське лісове господарство» кв. 58, 59. Завдання збереження в природному стані низинно-осокового болота — регулятора водного режиму прилеглих територій; охорона умов відтворення, відновлення чисельності рідкісних рослин та тварин; проведення наукових досліджень і спостережень; підтримання загального екологічного балансу в регіоні; поширення екологічних знань тощо. Посилання Департамент екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації
Пониківський гідрологічний заказник

Пони́ківський зака́зник — гідрологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у Золочівському районі Львівської області, між селами Пониква та Черниця. Площа 53,7 га. Створений рішенням Львівської обласної ради від 01.10.1998 р. № 71 з метою збереження водно-болотної ділянки, що характеризується високим рівнем збереженості природної структури біогеоценозів і витоку р. Стир. Підпорядкований Пониківській та Черницькій сільським радам. Територія заказника входить до Малополіського екокоридору національного рівня, де розташовані шляхи переміщення та місця перебування зубра. Входить до складу Національного природного парку «Північне Поділля». Див. також Національний природний парк «Північне Поділля» Галерея Примітки
Comuna Prîbujanî, Kameanka-Buzka

Prîbujanî (în ucraineană Прибужани) este o comună în raionul Kameanka-Buzka, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Haiok, Prîbujanî (reședința), Ruda și Ruda-Silețka. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Prîbujanî era vorbitoare de ucraineană (99,42%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Процівський заказник

﻿ «Процівський» — іхтіологічний заказник місцевого значення. Заказник розташований на території Бориспільського району Київської області, Вороньківська сільська рада. Створено рішенням 6 сесії ХХІІІ скликання № 79-06-ХХІІІ від 02.02.1999 р. Територія заказника є важливою відтворювальною ділянкою для риб Канівського водосховища, що розміщується вздовж захисної дамби в районі сіл Вишеньки та Проців. Площі його зарослих міляків — нерестові угіддя фітофільних видів риб і місце нагулу їх молоді. Тут також багате різноманіття птахів, як перелітних, так і гніздуючих. Площа заказника — 563 га, створений у 1999 році. Примітки Джерела Перелік територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення Природно-заповідний фонд Київської області. Архів оригіналу за 30 жовтня 2014. Василюк О., Костюшин В., Норенко К., Плига А., Прекрасна Є., Коломицев Г., Фатікова М. Природно-заповідний фонд Київської області. — К.: НЕЦУ, 2012. — 338 с., з дод.
Підгірцівський парк

Підгі́рцівський парк — пам'ятка садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення в Україні. Розташований у селі Підгірці Стрийського району Львівської області. Площа 8,3 га. Сучасний статус — з 1972 року. Перебуває у віданні Львівського облрибкомбінату. У парку зростають платани, граби та багато інших видів дерев і кущів. Історія Граф Браницький збудував у ХІХ ст. на місці старої оборонної споруди палац, біля якого був закладений парк, його вважають першим дендропарком Галичини. Світлини Посилання Парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва Підгірцівський
Піски (заповідне урочище)

Пі́ски — заповідне урочище місцевого значення в Україні. Розташоване у межах Лешнівського лісництва, Бродівського держлісгоспу у кварталах 48 та 88, що у Бродівському районі Львівської області, на північ від села Піски. Площа 46,0 га. Створено рішенням Львівської облради від 9 жовтня 1984 року № 495. Перебуває у віданні Бродівського ДЛГ, Лешнівське лісництво. Створено з метою збереження в природоохоронних та лісівничих цілях високопродуктивних насаджень сосни звичайної віком 80 років. У трав'яному покриві трапляються: чорниця (Vaccinium myrtillus L.); орляк звичайний (Pteridium aquilinum (L.) Kuhn); мох (Bryophyta); квасениця (Óxalis). Примітки
Радомська дача

Радо́мська Да́ча — заповідне урочище місцевого значення в Україні. Розташоване на захід від села Радомка Семенівського району Чернігівської області. Загальні відомості Заповідне урочище місцевого значення «Радомська Дача» створене рішенням Чернігівського облвиконкому від 21 березня 1995 року. Урочище загальною площею 2317,6 га розташоване на землях Радомського лісництва, кв. 46-88, Семенівського держлісгоспу Державного лісогосподарського об'єднання «Чернігівліс». Території природно-заповідного фонду в складі заповідного урочища «Радомська Дача» Нерідко, оголошенню заповідного урочища передує створення одного або кількох об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення. В результаті, великий РЛП фактично поглинає раніше створені ПЗФ. Проте їхній статус зазвичай зберігають. До складу території заповідного урочища «Радомська Дача» входять такі об'єкти ПЗФ України: Ботанічна пам'ятка природи місцевого значення «Дерева-екзоти». Завдання збереження у природному стані змішаних насаджень різного віку з невеликими площами лісових боліт; охорона місць поширення зубрівки, проліска, суниці, любки дволистої, золототисячника, первоцвіту весняного, цінних дерев-екзотів бархата амурського, ялиці сибірської, модрини європейської, рукотворних насаджень дуба, сосни звичайної, ялини європейської; — охорона місць поселення козуль, лисиць, диких кабанів, вивірки, бобрів, борсуків, різних видів земноводних та плазунів, птахів — зябликів, дятлів, синиць, куликів, диких качок та інші; проведення наукових досліджень і спостережень; підтримання загального екологічного балансу в регіоні; поширення екологічних знань тощо. Посилання Департамент екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації [Архівовано 31 серпня 2011 у Wayback Machine.]