NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Юськівці

Ю́ськівці — село в Україні , у Лановецькій міській громаді Кременецького району Тернопільської області. Розташоване на річці Горинь, на сході району. До 1914 називалося Іськівці. До 2017 адміністративний центр Юськовецької сільської ради. Поблизу Юськівців є хутори Буйгори, Додатки та Кошелівка. Історія Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки давньоруської культури. Перша писемна згадка — 1442, за іншими даними — 1545. 1928 внаслідок пожежі згоріло 2-і вулиці. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Лановецької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Лановецького району, село увійшло до складу Кременецького району. Населення За даними перепису 2001 року, населення Юськівців становило 1 047 осіб. Мова Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Є церква Вознесіння Господнього (1620, дерев'яна, 1760 перевезена з Кременця; 2006, мурована), каплиця. Споруджено Дім молитви ХВЄ (1996). Споруджено братську могилу воїнам РА (1958), пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1986), встановлено 2 пам'ятні хрести. Соціальна сфера Працюють загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, Будинок культури, бібліотека, ФАП, відділення зв'язку, музей історії села, торговельні заклади. Відомі люди Народилися Герой соціалістичної праці П. Кондратюк. Галерея Примітки Література Г. Басюк, М. Гарбар. Юськівці // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — 708 с. — ISBN 978-966-528-279-2. — С. 673. М. Гарбар видав «Історичний нарис села Юськівці» (2002). Посилання Juśkowce, pow. krzemieniecki // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1882. — Т. III. — S. 639. (пол.). — S. 639. (пол.)
Jabłonów (rejon halicki)

Jabłonów (ukr. Яблунів) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie iwanofrankiwskim (do 2020 w rejonie halickim). W II Rzeczypospolitej w powiecie rohatyńskim województwa stanisławowskiego. W latach 1943–1944 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 17 Polaków. Przypisy Bibliografia Jabłonów 3.) J., wś, pow. rohatyński (par. Konkolniki), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 349 .
Iabluniv, Halîci

Iabluniv (în ucraineană Яблунів) este o comună în raionul Halîci, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Iabluniv era vorbitoare de ucraineană (98,9%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Яблонов (Ивано-Франковский район)

Я́блонов (укр. Яблунів) — село в Большовцевской поселковой общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 546 человек. Занимает площадь 1,06 км². Почтовый индекс — 77144. Телефонный код — 0342. Ссылки Яблонов на сайте Верховной рады Украины
Яблунів (Івано-Франківський район)

Яблунів – село Більшівцівської селищної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Розташування Село Яблунів розташоване в улоговині у північно-східній частині Івано-Франківської області. Центральна частина поділяється на Гнилецький, Дрищівський і Польський кути. Межує село з Тернопільською областю. Відстань від Галича 20 км, від Івано-Франківська — 45 км. Населення — 896 осіб. Це мальовничий куточок в серці західної України. Історія Згадується 2 січня 1441 року у книгах галицького суду. У податковому реєстрі 1515 року в селі документується піп (отже, вже тоді була церква) і 5 ланів (близько 125 га) оброблюваної землі. У 1939 році в селі проживало 1370 мешканців (1240 українців, 10 поляків, 110 латинників, 10 євреїв). Колишній місцевий колгосп ім. В.Стефаника мав 1390 га орної землі, спеціалізувався на розведенні птиці (курей). Станом на 01.01.2012 року на його базі діє СГВК ім. В. Стефаника. Основні культури — озима пшениця, цукровий буряк, картопля й овочі. У селі здавна були розвинуті індивідуальні народні промисли — гончарство, кераміка, шевське ремесло, представником якого в 1950—1990 р.р. був корінний житель с. Ябунів Григорій Дрибуленда. Сьогодення Є в селі ЗОШ I ст.. Уродженці Гладковський Михайло Йосипович-«Дуб» — кущовий провідник ОУН (1944—1946), старший вістун УПА; відзначений Золотим хрестом бойової заслуги 1 класу (25.07.1950) Примітки Посилання Jabłonów (3) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1882. — Т. III. — S. 349. (пол.)
Яблоновка (Луганская область)

Яблоновка (укр. Яблунівка) — село, относится к Сватовскому району Луганской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 20 человек. Почтовый индекс — 92614. Телефонный код — 6471. Занимает площадь 0,306 км². Код КОАТУУ — 4424080506. Местный совет 92610, Луганська обл., Сватівський р-н, с. Верхня Дуванка, майдан Перемоги, 41 (укр.) Ссылки Яблоновка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Яблунівка (Сватівський район)

Яблуні́вка — село в Україні, у Нижньодуванській селищній громаді Сватівського району Луганської області. Населення становить 20 осіб. Орган місцевого самоврядування — Верхньодуванська сільська рада. Посилання Погода в селі Яблунівка
Яблоня-колония

«Я́блоня-коло́ния» (укр. Яблуня-колонія) — ботанический памятник природы общегосударственного значения и уникальный объект естественно-заповедного фонда Украины, расположенный на территории города Кролевец (Конотопский район, Сумская область, Украина). Уникальная яблоня-куст, попавшая в шорт-лист голосования «Семь природных чудес Украины». Ориентировочный возраст — свыше 200 лет. Площадь — 0,1 га. Описание Памятник природы общегосударственного значения был создан Указом Президента Украины от 09.12.1998 № 1341/98 на базе памятника природы местного значения, основанного в 1972 году. Находится в районе Андреевка города Кролевец Сумской области (улица Андреевская, 71). Добраться до яблони можно железной дорогой или автодорогой «Киев—Москва», что проходят через город Кролевец. Природа Яблоня растёт в виде куста, который по площади занимает около 10 соток. В яблоне давно уже нет её первобытного материнского ствола. У этой яблони насчитывают около 15 приросших к земле стволов-веток. Особенностью яблони (нигде более не известной) является её способность к самостоятельному укоренению ветвями. Ветки наклоняются к земле и пускают корни; когда один из стволов отмирает, таким образом яблоня продлевает себе жизнь. Набравшись сил, уже не ветви, а деревца поднимаются опять кверху, обильно укрываясь цветками весной и красно-белыми приятными на вкус яблоками осенью. В тени ветвей яблони покоится могильная плита, на которой вычеканено: «Князь Пётр Сергеев сын Мещерский родился 1780 августа 24 умер 1848 февраля 18 в отроду 68 лет». Из-за этого одно из распространённых местных названий яблони — «княжеская» (укр. княжа). По легенде дерево больше 220 лет назад посадил садовник князя Мещерского, некогда жившего и похороненного в селе Андреевка. Местные жители назвали чудо-яблоню колонией. Цветёт она каждый год, но плодоносит каждый раз только её половина, а вторая часть отдыхает. Яблоки сладкие и терпковатые на вкус. У местных жителей существует поверье, что эта яблоня размножается как куст крыжовника или смородины из-за того, что на неё кто-то наложил проклятие пару веков назад. Благодаря своим особенностям чудо-яблоня вошла в историю садоводства. В 1928 году в четвёртом томе своих произведений о ней упоминает И. В. Мичурин: «… оригинальная яблоня, размножающаяся черенками, находящаяся вблизи станции Кролевец, близ села Андреевка в быв. усадьбе Андрея Василенко, ныне переданной колхозу. На основании постановления Наркомзема СССР, для опытных работ прошу срочно выслать мне 5 черенков указанной яблони почтовой посылкой, предварительно упаковав их во влажный мох… 12 ноября 1931 г. Директор Гос. селек. генет. станции Мичурин.» В 1970 году, по свидетельствам местного жителя, специалиста райсельхозуправления М. Дубинки, на земле лежали 9 стволов яблони диаметром 30—40 см. К 2008 году их количество почти удвоилось. Ссылки Яблоня-колония
Iavirnîk, Verhovîna

Iavirnîk (în ucraineană Явірник) este un sat în comuna Zelene din raionul Verhovîna, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iavirnîk era vorbitoare de ucraineană (99,32%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Яворник (село)

Яворник (укр. Явірник) — село в Зелёнской сельской общине Верховинского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 294 человека. Занимает площадь 10 км². Почтовый индекс — 78730. Телефонный код — 3432. Ссылки Яворник на сайте Верховной рады Украины
Явірник (село)

Я́вірник — село в Україні, у Зеленській сільській громаді Верховинського району Івано-Франківської області. За 10 км на південь від села знаходиться Шибене — присілок поряд з прикордонною заставою. Населення — 294 особи. Планується дорога до кордону з Румунією. Географія Через село тече струмок Падуруватий — лівий доплив Чорного Черемоша. На північний схід від села струмок Скорушни впадає у річку Чорний Черемош. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», увійшло до складу Зеленської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Верховинського району, село увійшло до складу новоутвореного Верховинського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 351 особа, з яких 180 чоловіків та 171 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 282 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Охорона природи Село входить до складу Карпатського національного природного парку. Відомі уродженці Костинюк Осип Антонович (15.04.1890) — поручник Буковинського легіону, УГА, Буковинського куреня. Примітки
Iahidne, Novomoskovsk

Iahidne (în ucraineană Ягідне) este un sat în comuna Pișceanka din raionul Novomoskovsk, regiunea Dnipropetrovsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iahidne era vorbitoare de ucraineană (99,36%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ягодное (Новомосковский район)

Ягодное (укр. Ягідне) — село, Песчанский сельский совет, Новомосковский район, Днепропетровская область, Украина. Код КОАТУУ — 1223285504. Население по переписи 2001 года составляло 312 человек . Географическое положение Село Ягодное находится в 3-х км от левого берега реки Татарка. По селу протекает пересыхающий ручей, выше по течению которого примыкает село Лозоватка (Синельниковский район). Рядом проходит автомобильная дорога М-18 (E 105). Примечания
Ягідне (Самарівський район)

Я́гідне — село в Україні, в Піщанській сільській громаді Самарівського району Дніпропетровської області. Населення за переписом 2001 року становить 312 осіб. Географія Село Ягідне знаходиться за 3 км від лівого берега річки Татарка. По селу протікає пересихаючий струмок, вище за течією якого примикає село Лозуватка (Синельниківський район). Поруч проходить автомобільна дорога М18 (E105). Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Поблизу села знаходиться ботанічний заказник місцевого значення Балка Ягідна. Уродженці Костюченко Леонід Михайлович (* 1955) — український політик, громадський діяч. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Дніпропетровська область) Примітки Посилання Погода в селі Ягідне
Yazlivchyk

Yazlivchyk (Ukrainian: Язлівчик) is a village (selo) in Zolochiv Raion, Lviv Oblast, in western Ukraine. It belongs to Brody urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. From 1918 to 1939 the village was in Tarnopol Voivodeship in Poland. Until 18 July 2020, Yazlivchyk belonged to Brody Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven. The area of Brody Raion was merged into Zolochiv Raion. References
Jazłowczyk

Jazłowczyk (ukr. Язлівчик) – wieś na Ukrainie w rejonie złoczowskim należącym do obwodu lwowskiego. Do 2020 w rejonie brodzkim. Położenie Na podstawie Słownika geograficznego Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich: Jazłowczyk to wieś w powiecie brodzkim, 4 km na północ od sądu powiatowego w Brodach. Przypisy Linki zewnętrzne Jazłowczyk, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 537 . Poświecenie nowego kościoła w Jazlowtzyku. „Wschód”. 49, s. 12, 30 maja 1937. Jazłowczyk na stronie Rady Najwyższej Ukrainy (ukr.)
Iazlivciîk, Brodî

Iazlivciîk (în ucraineană Язлівчик) este localitatea de reședință a comunei Iazlivciîk din raionul Brodî, regiunea Liov, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iazlivciîk era vorbitoare de ucraineană (99,49%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Язловчик

Язло́вчик (укр. Язлівчик) — село в Бродовской городской общине Золочевского района Львовской области Украины. Находится в 4 км по автодорогам к северу от города Броды. История Впервые упоминается в 1565 году. В середине XIX века село округа Броды края Золочев Галиции. По переписи 1880 года в селе проживало 528 человек и 12 около него; среди них 58 римских католиков и 382 греческих, имелись православная церковь и школа. Селу принадлежало 523 морга пашни, 265 моргов лугов и садов, 48 моргов пастбищ и 18 — леса. К началу Второй Мировой Войны село входило в состав гмины Конюшков Бродовского повята Тарнопольского воеводства Польши. В 1939 году в селе проживало около 690 человек, в том числе 620 украинцев, 60 латинников, по 5 поляков и евреев. В том же году село вошло в состав Львовской области УССР, в 1968 году — в составе Конюшковского сельсовета. К 1978 году центр сельсовета был перенесен в Язловчик, в котором в то время проживало 446 человек в 123 дворах. Здесь находилась центральная усадьба колхоза им. Кирова, за которым было закреплено 3305 га сельскохозяйственных угодий, в том числе 2034 га пашни. В селе действовали клуб с залом на 120 мест, библиотека с книжным фондом 1,5 тысячи экземпляров, медицинский пункт, сельмаг, кафе. В 1989 году население составляло 384 человека (180 мужчин, 204 женщины). По переписи 2001 года население составляло 391 человек, почти все (99,49 %) назвали родным языком украинский, 2 человека (0,51 %) — русский. В 2024 году население составляло 358 человек. Имеются фельдшерско-акушерский пункт, народный дом общества «Просвита», библиотека. Достопримечательности Церковь архангела Михаила. Деревянная церковь построена в 1744 году, разрушена во время Первой мировой войны. В 1920-е годы сооружена временная часовня, на месте которой в 1936 году построена каменная церковь, принадлежавшая до последнего времени УПЦ КП. Деревянная римско-католическая часовня (костелик), построенная в 1936—37 годах, в 2012 году была разобрана и перевезена во Львов. Ссылки Язловчик на сайте Верховной рады Украины Примечания
Jakowicze

Jakowicze (ukr. Яковичі) – wieś położona na Ukrainie, w rejonie włodzimierskim, w obwodzie wołyńskim, w 2001 r. liczyła 190 mieszkańców. W lipcu 1943 r. (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na Polakach. Ustalono tożsamość czterech ofiar. Przypisy Linki zewnętrzne Jakowicze, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 627 .
Iakovîci, Volodîmîr-Volînskîi

Iakovîci (în ucraineană Яковичі) este un sat în comuna Berezovîci din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iakovîci era vorbitoare de ucraineană (98,45%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Яковичи (Волынская область)

Яковичи (укр. Яковичі) — село в Зимневской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 193 человека. Почтовый индекс — 44763. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 0,982 км². Ссылки Яковичи на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Яковичі

Я́ковичі — село в Україні, у Зимнівській сільській громаді Володимирського району Волинської області. Сучасність Село у складі Зимнівської сільської громади. Населення становить 193 особи. Кількість дворів (квартир) — 64, з них нових (після 1991 р.) — 1. В селі діє церква Святих Флора і Лавра Київського патріархату. Кількість прихожан — 150 осіб. Початкова школа не працює з 01.09.2016, фельдшерсько-акушерський пункт, АТС на 10 номерів, торговельний заклад. В селі доступні такі телеканали: УТ-1, УТ-2, 1+1, Інтер, СТБ, Обласне телебачення. Радіомовлення здійснюють Радіо «Промінь», Радіо «Світязь», Радіо «Луцьк». Село газифіковане. Дорога з твердим покриттям в незадовільному стані. Наявне постійне транспортне сполучення з районним та обласним центрами. Географія Селом тече річка Свинорийка. Історія У 1906 році село Микулицької волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 18 верст, від волості 3. Дворів 82, мешканців 714. З 20 червня 2018 року у складі Війницької сільської об'єднаної територіальної громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Зимнівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Володимир-Волинського району(1940—2020) село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 213 осіб, з яких 90 чоловіків та 123 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 190 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Уродженці Нестор Хом'юк (*8.03.1897 — †15.03.1967) — український політик і педагог, репресований радянською владою. Примітки Посилання Паспорт села Яковичі Погода в селі Яковичі Інформаційний портал iForma
Iakovlivka, Rozdilna

Iakovlivka (în ucraineană Яковлівка) este un sat în comuna Stepanivka din raionul Rozdilna, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iakovlivka era vorbitoare de ucraineană (90,79%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,64%). Note
Яковлевка (Одесская область)

Яковлевка (укр. Яковлівка) — село, относится к Раздельнянскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 890 человек. Почтовый индекс — 67412. Телефонный код — 4853. Занимает площадь 2,403 км². Код КОАТУУ — 5123986401. История Село основано в 1824 году крепостными. Местный совет 67412, Одесская обл., Раздельнянский р-н, с. Яковлевка Известные жители и уроженцы Яковлевки И. И. Чёрный (1925—2008) — художник Ссылки Яковлевка на сайте Верховной рады Украины (укр.) (недоступная ссылка — история).
Jakubczyce

Jakubczyce (ukr. Яківці) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Silno, w powiecie łuckim. Do 2020 w rejonie kiwereckim. Przypisy Linki zewnętrzne Jakubczyce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 628 . Яківці (Jakubczyce) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Iakivți, Kiverți

Iakivți (în ucraineană Яківці) este un sat în comuna Hremeace din raionul Kiverți, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iakivți era vorbitoare de ucraineană (99,19%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Яковцы (Волынская область)

Яковцы (укр. Яківці) — село в Цуманской поселковой общине Луцкого района Волынской области Украины. Код КОАТУУ — 0721881303. Население по переписи 2001 года составляет 248 человек. Почтовый индекс — 45235. Телефонный код — 3365. Занимает площадь 1,529 км². История В 1946 году указом ПВС УССР хутор Якубчицы переименован в Яковцы. До 2020 года входило в Киверцовский район. Ссылки Яковцы на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 14 мая 2020. Примечания
Яківці

Я́ківці — село в Україні, у Цуманській селищній територіальній громаді Луцького району Волинської області. Населення становить 248 осіб. Географія Село розташоване за 52 км від обласного та районного центру та за 6 км від селища Цумань. Селом тече річка Путилівка. На схід від села розташована комплексна пам'ятка природи — Горинські Крутосхили. Найближча залізнична станція — Цумань (за 6,6 км). Історія Село засноване 1866 року. У 1906 році село Цуманської волості Луцького повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 45 верст, від волості 15. Дворів 22, мешканців 136. 12 червня 2020 року, в ході децентралізації, Грем'яченська сільська рада увійшла до Цуманської селищної громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Цуманської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Ківерцівського району, село увійшло до складу Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 350 осіб, з яких 175 чоловіків та 175 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 248 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Яківці [Архівовано 12 грудня 2018 у Wayback Machine.]