NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Трилесы (Киевская область)

Триле́сы (укр. Триліси) — село, входит в Фастовский район Киевской области Украины. Через село протекает река Каменка. История Являлось селом Кожанской волости Васильковского уезда Киевской губернии Российской империи. 29 декабря 1825 года в селе Трилесы началось Восстание Черниговского полка. В селе были похоронены участники восстания И. И. Муравьёв-Апостол, М. А. Щепилло и А. Д. Кузьмин. Позднее на месте их могилы в селе установлен памятник. Население по переписи 2001 года составляло 2390 человек. В ноябре 2005 года было возбуждено дело о банкротстве находившегося здесь спиртзавода. В 2010 г. прекратил работу и был продан частному собственнику, в 2025 г. — возвращён в собственность государства. Местный совет 08552, Київська обл., Фастівський р-н, с. Триліси, вул. Леніна,1 Примечания Литература Кучера М. П. Давньоруські городища на Правобережжі Київщини (укр.) // Дослідження з слов’яно-руської археології. — Київ: Наукова думка, 1976. — С. 176—197. Ссылки Трилесы на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Киевской области (укр.)
Tryfonivka

Tryfonivka (Ukrainian: Трифонівка) is a village in Beryslav Raion (district) in Kherson Oblast of southern Ukraine, about 96.4 kilometres (59.9 mi) northeast of Kharkiv. It belongs to Velyka Oleksandrivka settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. History The village was established in 1863. After the liberal Emancipation reform of 1861, peasants were allowed to resettle in new territories, and so a priest named Tryfon arrived on the uninhabited land of Tryfonivka. Tryfon built a church, which led to other residents from the region, mainly from Tiraspol and Ananiv, coming to settle. It was originally called Popivka, or "Priest's Village", since Tryfon was a priest, but it was later changed to be named after him. The Soviet Union occupied the village starting in 1918, and in 1922, the first agricultural cultural collectives were organized in the village called the "Red Tiller" and the Andreev Collective. During the Great Patriotic War the village was occupied from 25 August 1941 to 12 March 1944. It was later the site of the central estate of the "Rodyna" collective farm during later Soviet times, which managed 6,400 hectares of agricultural land and specialized in meat and dairy production. In 2017, a solar power plant with a capacity of 10 MW was commissioned in the village to generate green electricity, which was a pilot project of the company DTEK. It will generate 11-12 million kWh of electricity annually for the surrounding villages. The village came under attack by Russian forces in 2022 during the Russian invasion of Ukraine and was regained by Ukrainian forces on 6 October 2022. Religion There is a Ukrainian Orthodox Church – Kyiv Patriarchate named in honor of the Protection of the Holy Virgin located in the village. References
Tryfonivka

Tryfonivka (en ukrainien Трифонівка) est une commune rurale de l'oblast Kherson, du raïon de Beryslav et de la communauté territoriale de la commune de Velyka Oleksandrivka, en Ukraine méridionale. Sa population s'élevait à 812 habitants en 2001. Géographie La commune de Tryfonivka se trouve à mi-chemin entre la rive droite du fleuve Dniepr et son affluent de rive droite, la rivière Inhoulets, à 74 mètres d'altitude. Elle se situe à 20 km au sud-sud-est de la commune de Velyka Oleksandrivka, à 46,8 km au nord-nors-est de la ville de Beryslav et à 96,1 km au nord-est de la ville de Kherson. Références Portail de l’Ukraine
Tryfoniwka

Tryfoniwka (ukr. Трифонівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie berysławskim. W 2001 liczyła 812 mieszkańców, spośród których 788 posługiwało się językiem ukraińskim, 13 rosyjskim, 5 mołdawskim, 1 białoruskim, 2 ormiańskim, a 3 innym. Przypisy
Trîfonivka, Velîka Oleksandrivka

Trîfonivka (în ucraineană Трифонівка) este localitatea de reședință a comunei Trîfonivka din raionul Velîka Oleksandrivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Trîfonivka era vorbitoare de ucraineană (97,04%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,6%). Note
Трифоновка (Херсонская область)

Трифоновка (укр. Трифонівка) — село в Великоалександровской поселковой общине Бериславского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 74150. Телефонный код — 5532. Код КОАТУУ — 6520984501. Население Население по переписи 2001 года составляло 812 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 74150, Херсонская обл., Великоалександровский р-н, с. Трифоновка, ул. Мира, 27 Примечания Ссылки Трифоновка на сайте Верховной рады Украины
Трифонівка

Три́фонівка — село в Україні, у Великоолександрівській селищній громаді Бериславського району Херсонської області. Населення становить 812 осіб. Населення Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Історія Село засноване 1863 року. Станом на 1886 рік в селі Олександрівської волості мешкало 1467 осіб, налічувалось 306 дворів, православна церква, школа, лавка. Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло щонайменше 46 жителів села. У вересні 2017 року в селі почала діяти Трифонівська сонячна електростанція потужністю 10 МВт. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», Великоолександрівська селищна рада об'єднана з Великоолександрівською селищною громадою. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Великоолександрівського району, село увійшло до складу Бериславського району. Російське вторгнення в Україну (з 2022) З початку широкомасштабного російського вторгнення в Україну село перебувало під російською окупацією. 6 жовтня 2022 року Збройні сили України звільнили село від російських загарбників у ході херсонського контрнаступу і над селом знову замайорів український прапор. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Примітки Посилання Погода в селі Трифонівка
Raiduzhnyi (Kyiv Light Rail)

Raiduzhnyi (Ukrainian: Райдужний; before 2024, Troieshchyna-2) is a station on the Livoberezhna Line of the Kyiv Light Rail system. It was opened on October 26, 2012. Raiduzhnyi is a terminus station located after the Romana Shukhevycha station. It is directly connected to the Kyiv Urban Electric Train's eponymous Troieschyna-2 railway stop, with which it forms a combined transit complex. 9 March 2024 the station was renamed from Troieshchyna-2 to Raiduzhnyi. The former station's name comes from the neighborhood of Troieshchyna, current name comes from the neighborhood of Raiduzhnyi Masyv. References External links Media related to Troieshchyna-2 at Wikimedia Commons "Troieshchyna Fast Tram". lyoshko.livejournal.com (in Ukrainian). LiveJournal. 25 October 2012. Retrieved 22 April 2014.
Радужный (станция скоростного трамвая)

Радужный (укр. Райдужний) — станция Левобережной линии Киевского скоростного трамвая, а также пересадочный узел между Киевской городской электричкой и Левобережной линией скоростного трамвая (маршруты № 4 и 5). До 2024 года имела название Троещина-2. Описание Переход между остановочным пунктом городской электрички и остановкой трамвая осуществляется через вестибюль с турникетами. Сама конечная остановка скоростного трамвая и разворотная петля расположены на эстакаде, примыкающей к железнодорожной насыпи. См. также Киевский скоростной трамвай Примечания
Райдужний (станція швидкісного трамвая)

«Ра́йдужний» (до 2024 — «Троєщина-2») — кінцева станція Лівобережної лінії швидкісного трамвая в Києві, розташована після станції «Романа Шухевича» на території Воскресенських садів у Дніпровському районі. Станція знаходиться на естакаді розворотного кільця швидкісного трамвая та має прямий перехід через будівлю пункту пропуску до зупинного пункту «Райдужний» кільцевої електрички. Також станція обладнана сходами та пандусом, що ведуть до однойменної автобусної зупинки, розташованої під естакадою. Історія Станція «Троєщина-2» була відкрита 25 жовтня 2012 року в рамках продовження лінії швидкісного трамвая до зупинки міської електрички «Райдужний». 18 січня 2024 року Київська міська рада перейменувала станцію швидкісного трамвая «Троєщина-2» на станцію «Райдужний». 1 серпня 2025 року на станції завершилося спорудження нового виходу, обладнаного сходами та пандусом, які ведуть до зупинки громадського транспорту «Станція Райдужний». Див. також Київський швидкісний трамвай Примітки
Woskresenka (przystanek kolejowy)

Woskresenka (ukr. Воскресенка) – przystanek kolejowy w miejscowości Kijów, na Ukrainie. Położony jest na obwodnicy Kijowa. Historia Dawniej przystanek nosił nazwę Trojeszczyna (ukr. Троєщина). W 2024 została ona zmieniona na obecną przez Radę Miasta Kijowa. Przypisy Bibliografia о.п. Троещина. railwayz.info. [dostęp 2026-02-01]. [zarchiwizowane z tego adresu (2021-01-19)]. (ros.). Участок Святошино — Дарница. railwayz.info. [dostęp 2026-02-01]. [zarchiwizowane z tego adresu (2020-12-03)]. (ros.). Алфавітний показчик станцій та платформ за географією. Kolej Południowo-Zachodnia. [dostęp 2026-02-01]. (ukr. • ang.).
Воскресенка (остановочный пункт)

Воскресенка (до 2024 года: Троещина) — пассажирская железнодорожная остановочная платформа Киевского железнодорожного узла Юго-Западной железной дороги. История Ранее носила названия Огородная и Троещина. Переименована 2 сентября 2009 года в Троещину одновременно с пуском первой очереди Киевской городской электрички. Платформа расположена на Северном железнодорожном полукольце — обходной железнодорожной линии, соединяющей станции Борщаговка и Дарница через станцию Почайна. Поблизости находится конечная остановка автобусных маршрутов 59, 60, 61, которые работают лишь в то время суток, когда курсирует городская электричка. Эти автобусные маршруты соединяют платформу с жилыми массивами Радужный, Воскресенка и Вигуровщина-Троещина. 24 октября 2012 поблизости действующей платформы была открыта остановочная платформа Радужный (до 2024 г. — название Троещина-2), с кросс-платформенной пересадкой (одна из платформ — пересадочная на трамвай) на Левобережную линию скоростного трамвая (которая была достроена до железнодорожного полотна и после нескольких лет бездействия вновь открыта в этот же день). В 2024 году остановочный пункт был снова переименован в Воскресенку. Примечания Планы развития Согласно плану развития Киева до 2020 года возле платформы планировалось открытие станции метро Огородная Левобережной линии. Галерея Ссылки Расписание движения пригородных электропоездов через станцию Троещина
Воскресенка (зупинний пункт)

Воскресенка (до 2009 — Городня; до 2024 — Троєщина) — зупинний пункт Київського залізничного вузла Південно-Західної залізниці в Дніпровському районі міста Києва між дачним масивом Русанівські сади та місцевістю Воскресенська слобідка. Розташований між зупинним пунктом Райдужний і станцією Микільська Слобідка на Північному напівкільці — обхідній залізничній лінії, що сполучає станції Борщагівка та Дарниця через станцію Почайна. З 4 жовтня 2011 року рух міської електрички відкрито по кільцю загальною довжиною 50,8 км із 14 зупинками. Поблизу платформи розташована кінцева зупинка автобусних маршрутів № 59, 61, які сполучають платформу з житловими масивами Райдужний, Воскресенка і Вигурівщина-Троєщина. 18 січня 2024 року рішенням міської ради змінена назва платформи з «Троєщина» на «Воскресенка». Див. також Розклад руху приміських електропоїздів по з.п. Троєщина (за винятком рейсів міської електрички) Примітки Посилання Розклад руху київської міської електрички станцією Воскресенка на сайті Місто здорової людини Джерела Архангельский А. С., Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР: Справочник. В двух книгах. Кн. І. — М. : «Транспорт», 1981. — 368 с. (рос.) Архангельский А. С., Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР: Справочник. В двух книгах. Кн. ІІ. — М. : «Транспорт», 1981. — 360 с. (рос.) Веб-енциклопедія Києва.
Triitsia, Ternopil Oblast

Triitsia (Ukrainian: Трійця) is a village in Skala-Podilska settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History Near the village, archaeological sites of the Holihrad culture were found. After the liquidation of the Borshchiv Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Church of St John the Baptist (1890, rebuilt from a church, brick, UGCC). References Sources (in Ukrainian) Ханас, В., Трійця // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 470. — ISBN 978-966-528-279-2. "Trójca 1.), powiat borszczowski". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 12. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1892. p. 483.
Trójca (obwód tarnopolski)

Trójca (ukr. Трійця) – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim obwodu tarnopolskiego. W okresie międzywojennym w miejscowości stacjonowała strażnica KOP „Trójca”. Do 2020 w rejonie borszczowskim. Przypisy Bibliografia Trójca 1.), powiat borszczowski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XII: Szlurpkiszki – Warłynka, Warszawa 1892, s. 483 .
Троица (Тернопольская область)

Троица (укр. Трійця) — село в Скала-Подольской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Код КОАТУУ — 6120883007. Географическое положение Село Троица находится на правом берегу реки Збруч, выше по течению на расстоянии в 2 км расположено село Бережанка, ниже по течению на расстоянии в 4 км расположено село Турильче, на противоположном берегу — село Пукляки. История В 1992 году селу Зоряное (укр. Зоряне) возвращено его историческое название — Троица (укр. Трійця). До 2020 года село входило в состав Борщёвского района. Население Население по переписи 2001 года составляло 59 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания
Трійця (Чортківський район)

Трі́йця — село в Україні, у Скала-Подільській селищній громаді Чортківського району Тернопільської області. Розташоване на річці Збруч, на сході району. До 2015 підпорядковане Іванківській сільраді. Від вересня 2015 року ввійшло у склад Скала-Подільської селищної громади. У 1964—1990 називалося Зоряне. Населення — 48 осіб (2007). Географія Село Трійця знаходиться на правому березі річки Збруч, вище за течією на відстані 2 км розташоване село Бережанка, нижче за течією на відстані 4 км розташоване село Турильче, на протилежному березі — село Пукляки. Село розташоване на відстані 359 км від Києва, 96 км — від обласного центру міста Тернополя та 13 км від міста Борщів. Історія Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки голіградської культури. Михайло Крищук пов'язує походження назви села з язичницьким божества Трояна, покровителя місцевих слов'янських племен в дохристиянські часи. У 1940-1941, 1944-1959 роках село належало до Скала-Подільського району Тернопільської області. З ліквідацією району 1959 року увійшло до складу Борщівського району. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Скала-Подільської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Борщівського району, село увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. Населення За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 59 осіб. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Релігія церква Івана Хрестителя (1890, перебудовано з костьолу, мурована, УГКЦ). Соціальна сфера Працюють клуб, бібліотека, ФАП. Природоохоронні території Село Трійця межує з національним природним парком «Подільські Товтри». Галерея Примітки Література Мизак Н., Петраш, Н. Трійця // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 1 : А — Й. — С. 562. — ISBN 978-966-457-228-3. Ханас, В. Трійця // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 470. — ISBN 978-966-528-279-2. Trójca 1.), powiat borszczowski // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1892. — Т. XII. — S. 483. (пол.)
Троицки събор (Самар)

„Света Троица“, известна и като Троицки събор, е катедрала, исторически паметник на културата в град Самар (до 2024 г. Новомосковск), Самаривски район, Запорожка област, Украйна. Храмът е построен в периода 1772 – 1781 година и е типичен представител на дървената архитектура от периода. Народният майстор Яким Погребняк изгражда зданието изцяло от дървен материал, включително без използване на железни пирони. История През 1773 г. полковник Антин Холовати и старейшини от Запорожката Сеч взимат решение за построяването на църковен храм с три олтара. Главният олтар е в чест на Светата Троица, олтарът вдясно – в чест на апостолите Петър и Павел, а този вляво – в чест на трима светци: Василий Велики, Григорий Богослов, Йоан Златоуст. На 2 юни 1775 г., няколко дни преди унищожаването на Запорожката Сеч, мястото на църквата „Света Троица“ е осветено и започва нейното строителство. За построяването на църквата запорожките казаци канят майстора от Нова Водолаха, Харковска губерния, Яким Погребняк. Строежът е завършен през 1778 г., а катедралата е осветена на 13 май 1778 година. Сградата представлява деветкуполна симетрична композиция, с най-висок купол в средата, четири по-ниски, сочещи към четирите посоки на света, и четири още по-ниски между тях. Уникална особеност на архитектурата на сградата е видимостта на не повече от 8 от куполите, независимо от ъгъла на видимост (с изключение на въздушно наблюдение). Катедралата подлежи на основен ремонт през 1830 година. В периода 1887 – 1888 г. е възстановена във вид, подобен на оригиналния, от майстора реставратор Олексий Пахучий. След реставрацията е построена камбанарията, запазена до днес. В съветския период храмът е използван като склад. Отношението на тогавашните власти към този духовен паметник на украинския народ е в основата на романа на Олес Гончар „Катедралата“. Към 2012 г. паметникът е в тежко състояние, тъй като не е ремонтиран от над 130 години. Реставрационната дейност започва през август 2012 година. Галерия Бележки Литература ((uk)) Догаль С. (Дніпропетровськ). Собор без риштування. Оспіваний у знаменитому романі Олеся Гончара храм може розвалитися будь-якої миті // Україна Молода. — 2020. — №164 (7 септември). ((uk)) Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. ((uk)) Зінченко А. Л. Троїцький собор у Новоселиці (Новомосковську) // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 156. — ISBN 978-966-00-1359-9. ((uk)) Українське козацтво. Мала енциклопедія // Самарський Троїцький собор. — Київ «Генеза», с. 440. ((ru)) П. Г. Запорожский храм в Новомосковске // Киевская старина. — 1888. — т. ХХ., январь, февраль, март. — С. 41-48. Външни препратки Катерина Липа „Троицката катедрала“ // Украинска седмица Катедралата Троица в Новомосковск на уебсайта „Дървени църкви на Украйна“ Катедралата „Света Троица“ в Новомосковск. Фото пътешествие
Dreifaltigkeitskathedrale (Samar)

Die Dreifaltigkeitskathedrale (ukrainisch Троїцький кафедральний собор; russisch Тро́ицкий собо́р/Troizki sobor) in der ukrainischen Stadt Samar (ehemals Nowomoskowsk), ist ein historischer, orthodoxer Kirchenbau und die größte Holzkirche der Ukraine. Die Kathedrale ist ein außergewöhnlicher Kreuzkuppelbau in der Holzarchitektur der Ukraine, ein Denkmal des ukrainischen Barocks und das herausragendste Objekt dieser Bauweise. Sie wurde von den Kosaken ohne Verwendung von Metallnägeln erbaut. Baubeginn war der 2. Juni 1775, die Einweihung des Hochaltars fand am 13. Mai 1778 und die Fertigstellung am 10. September 1780 statt. Der nebenstehende Glockenturm wurde später ergänzt. Das Gebäude ist eine neuntürmige, symmetrische Komposition mit einer Gesamtfläche von 512 m². Die höchste Kuppel befindet sich in der Mitte und ist etwa 65 Meter hoch. Nach 130 Jahren ohne größere Reparaturen war das Baudenkmal im Jahre 2012 in einem Zustand, der eine sofortige Restaurierung erforderte, die im August 2012 begann. Weblinks Einzelnachweise
Trinity Cathedral, Samar

The Trinity Cathedral (Ukrainian: Троїцький собор) is a church and architectural monument in Samar, Ukraine, the center of the Samara Palanka of the Zaporozhian Sich. It was built in 1772–1781 by the folk architect Yakym Pohribnyak out of wood. In its construction and composition, the Trinity Cathedral stands out among wooden churches of Ukraine, as it is the only surviving wooden nine-domed church in the country. History The founders of the Trinity Cathedral are kish otaman I. Chepiha, polkovnyk Antin Holovaty, Sich Cossacks, elder M. Petrenko and others. The building is a nine-domed symmetrical composition, with the tallest dome in the center (around 65 meters), four lower domes in facing cardinal directions, and four even lower ones between them. It has three thrones, dedicated to the Trinity, apostoles Peter and Paul, and the Three Holy Hierarchs. The Trinity Cathedral was renovated in 1830. In 1887–1888, it was rebuilt according to the old style with some changes by the restorer Oleksiy Pakhuchy. The bell tower of the cathedral was built after the reconstruction. During the Soviet period, the cathedral was used as a storehouse. The attitude of the authorities towards the cathedral at the time is reflected in Oles Honchar's novel The Cathedral. As of 2012, the monument was in need of renovation, as it was not renovated for over 130 years. The restoration begun in August of 2012. The building underwent another restoration in 2021. Gallery References Literature Догаль С. (м. Дніпропетровськ). Собор без риштування. Оспіваний у знаменитому романі Олеся Гончара храм може розвалитися будь-якої миті // Україна Молода. — 2020. — № 164 (7 вересня). Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. Зінченко А. Л. Троїцький собор у Новоселиці (Новомосковську) // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 156. — ISBN 978-966-00-1359-9. Нариси історії архітектури Укр. РСР. — К., 1957. Харлан О. Неповторна пам'ятка архітектури запорозьких козаків П. Г. Запорожский храм в Новомосковске // Киевская старина. — 1888. — т. ХХ., январь, февраль, март. — С. 41-48. Sources Катерина Липа "Троїцький собор " // Український тиждень Троїцький собор у Новомосковську на сайті «Дерев'яні храми України» Троицкий Собор в Новомосковске. Фотопутешествие