NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Torchesk

Torchesk (Ukrainian: Торчеськ; Russian: Торческ) was a medieval town, located between today's villages of Olshanytsia and Sharky in Kyiv Oblast (province) of central Ukraine near Kaharlyk. Torchesk was first mentioned in a chronicle under the year of 1093 as the center of the Torks (and later Chorni Klobuky), who settled along the Ros River valley and served Kievan princes. In the second half of the 12th century, Torchesk became the capital of a principality, with its rulers being appointed by the grand princes of Kiev. Torchesk was last mentioned in a chronicle in 1234. It appears that the town was destroyed by the Mongol invasions. References
Torčesk

Torčesk (in ucraino Торчеськ?; in russo Торческ?) era una città medievale vicina a Kaharlyk, tra gli odierni centri abitati di Olšanijtsia e Sharkij, nell'oblast' di Kiev, in Ucraina. Torčesk viene menzionata per la prima volta in una cronaca del 1093 come centro dei Torki (una tribù affiliata agli Oghuz) e in seguito dei Klobuki Neri, che si stabilirono lungo la valle del fiume Ros' e servirono i principi di Kiev. Nella seconda metà del XII secolo, Torčesk divenne la capitale di un principato, i cui sovrani venivano nominati dai principi di Kiev. Torčesk è menzionata l'ultima volta in una cronaca nel 1234, ma pare che sia stata distrutta nel corso dell'invasione mongola della Rus' di Kiev. Attualmente rientra nel registro dei patrimoni materiali di interesse storico dell'Ucraina. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Torčesk
Тотчино (Лубенский район)

Тотчино (укр. Тотчине) — село, Березовский сельский совет, Лубенский район, Полтавская область, Украина. Код КОАТУУ — 5322880305. Население по переписи 2001 года составляло 36 человек. Географическое положение Село Тотчино находится между сёлами Кревелевка и Шинковщина (0,5 км). Примечания
Тотчине

То́тчине — село в Україні, у Лубенській міській територіальній громаді Лубенського району Полтавської області. Населення становить 36 осіб. Колишній орган місцевого самоврядування — Березівська сільська рада. Географія Село Тотчине знаходиться між селами Кревелівка та Шинківщина (0,5 км). Історія У 2016 — 2020 у складі Засульської сільської територіальної громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Лубенської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Лубенського району(1923-2020), село увійшло до складу новоутвореного Лубенського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 58 осіб, з яких 23 чоловіки та 35 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 34 особи. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Примітки Посилання Погода в селі Тотчине
TIS (порт)

«Трансинвестсервис» (сокращённо ТИС) — украинская компания. Оператор грузовых терминалов в акватории порта Южный (к северо-востоку от Одессы). Также владеет обслуживающей инфраструктурой, включая железнодорожную станцию. История Компания ТИС была основана Алексеем Ставницером и Олегом Кутателадзе в 1994 году. Компанией был приобретён у государственного предприятия «Лиман» недостроенный причал № 17, изначально предназначенный для импорта фосфоритов. Причал был перестроен из импортного в экспортный и к 1998 году переоборудован для перевалки удобрений. Позднее компанией ТИС были построены ещё 6 причалов, всего на 2018 год их 8. Собственники Компания ТИС принадлежит сыновьям Ставницера-старшего Андрею Ставницеру и Егору Гребенникову, а также Кутателадзе-старшему и его сыну Виталию. Оперируемые компанией терминалы «ТИС-Зерно» и «ТИС-Минудобрения» принадлежит предпринимателю Алексею Федорычеву. Деятельность Грузооборот на 2017 год — 26,12 млн тон, что делает ТИС крупнейшей портовой компанией Украины. Число рабочих мест — 2,3 тысячи. Причалы и терминалы Компания ТИС является оператором следующих терминалов: Причал 15 — вспомогательный причал зернового терминала для небольших судов. Причал 16 — зерновой терминал «ТИС-Зерно». Достроен в 1999 году, длина — 250 м, глубина — 14 м, годовая пропускная способность — 5.5—6 млн тонн. Ёмкость хранения складов — 370 тыс. тонн. Крупнейший зерновой терминал Чёрного моря. Причал 17 — терминал «ТИС-Минудобрения», перевоз удобрений. Длина — 283 м, глубина — 14 метров, годовая пропускная способность — 3.5 млн тонн. Второй по размеру на Украине терминал по перевалке удобрений на экспорт — после Одесского припортового завода. Причал 18 — терминал «ТИС-Руда», перевалка железорудного сырья и окатышей. Построен в 2004 году, длина — 250 м, глубина — 15 м, годовая пропускная способность — 5—6 млн тонн. Совместное предприятие «ТИС» и «Ferrexpo» (Полтавский ГОК). Причалы 19-20 — угольно-рудный терминал «ТИС-Уголь». Причалы построены в 2008 году, длина — 500 м, глубина — 15 м, ёмкость складов — 1 млн м³, мощность — 12 млн т. Крупнейший на Украине угольно-рудный терминал. Причалы 21-22 — контейнерный терминал «ТИС — Контейнерный терминал» или «ТИС-КТ». Причалы построены в 2009 году, длина — 480 м, глубина — 15 м, мощность — 400 тысяч TEU. Примечания Ссылки Официальный сайт компании ТИС
Трахтемировское городище

Трахтемировское городище — городище скифского времени, расположенное на высоком правом берегу Днепра возле села Трахтемиров Черкасского района Черкасской области Украины. Городище имеет форму неправильного четерёхугольника, вытянутого вдоль Днепра в направлении с востока на запад. С напольной стороны городище ограничено неглубокими ярами и укреплено валом и рвом. Первоначальная длина укреплений оценивается в 5,4 км. Остатки вала достигают 4-5 м в высоту. Общая площадь городища — 500 га при длине в 3,5 км. Размеры городища во много раз превосходят все крепости скифской лесостепной зоны. Городище имело внутреннее укрепление, называемое «Малые Валки». Оно было расположено на большом холме на северо-западе городища и заселено намного плотнее остальной части. В его пределах было обнаружено 40 жилищ и свыше 50 хозяйственных построек. История исследования Первые раскопки на городище были проведены в 1925 г. М. Я. Рудинским, который исследовал его юго-западную часть. Позднее многочисленные раскопки на городище проводили в 1945 г. — Т. С. Пассек, 1946 — П. М. Третьяков, 1948 г. — А. Й. Розсадович, 1953 г. — А. И. Тереножкин, 1963 г. — В. Г. Петренко. С 1964 по 1968 г. стационарными исследованием Трахтемировского городища занималась Г. Т. Ковпаненко. За четыре года исследования памятника ей удалось снять план, обследовать всю площадь городища, раскопать внутреннее укрепление и исследовать много жилищ различной конструкции и назначения. Общая характеристика памятника Материалы, полученные в ходе многочисленных раскопок, позволяют восстановить особенности хозяйственной жизни жителей городища и свидетельствуют о высоком уровне домашнего производства, связанного с обработкой металла, кости, фиксируется признаки прядения и ткачества. Находки представлены керамикой, в том числе и античной посудой, орудиями труда, конской упряжью, изделиями из кости и рога, кремнёвыми и всевозможными изделиями из металла. Постройки на городище разнообразные: землянки, полуземлянки; жилища имели размеры 10—50 м2 при заглублении 0,3—1,5 м, в постройках частично использовался камень. Основу хозяйства жителей Трахтемировского городища составляло земледелие, скотоводство, ремесла. Памятник датируется второй половиной VII—VI вв. до н. э. Примечания Литература Петрашенко В. О., Козюба В. К. Узбережжя Канівського водосховища (каталог археологічних пам'яток) (укр.). — Київ: Інститут археології НАН України, 1999. — С. 87—88.
Трахтемирівське городище

Трахтеми́рівське городи́ще — городище VI століття до нашої ери, розташоване на правому березі Дніпра поблизу села Трахтемирів Канівського району Черкаської області України. Городище мало площу близько 500 га. Воно було захищене валом і ровом, а з північного боку — стрімким схилом над берегом Дніпра. Рукотворні укріплення збереглися не на всіх ділянках. Їхня первісна довжина могла сягати 5,4 км. Найбільша висота валу нині сягає 4-5 м. Городище мало внутрішнє укріплення, що отримало назву «Малі Валки». Воно було розташоване на великому пагорбі на північному заході городища і з заходу прилягало до зовнішнього валу. Це укріплення було заселене значно щільніше за решту городища. У його межах було виявлено 40 житлових і понад 50 господарських будівель. Досліджене у 1964–1968 роках. Було знайдено залишки жител, економних ям, побутового та господарського знарядь. Населення займалось землеробством, хліборобством, скотарством та різними ремеслами. Знахідки грецького посуду свідчить також про те, що городище мало торговельні зв'язки з містами північного Причорномор'я. Існування городище пов'язують із сколотами, про які згадував у своїх творах Геродот. Розташоване між селами Трахтемирів і Зарубинці величезне поселення — найбільше з усіх сколотських укріплень лісостепової зони, адже його площа дорівнює 500 га. Житлова частина Трахтемирівського городища була відносно невеликою — 350—400 м впоперек. Якщо проаналізувати велику кількість ярів з досить чіткими лініями, то стає зрозумілим, що там існувала досить складна внутрішня система різноманітних споруд. Археологічних даних для того, аби стверджувати, що Трахтемирівське городище було головним святилищем сколотського племінного союзу недостатньо. Однак городище унікальне як своїми розмірами, так і ступенем розбудови укріплень для захисту від можливих нападів з боку скіфів-кочовиків. До створення Канівського водосховища в районі існував так званий Зарубинецький брід, відомий ще із сколотських часів. Борис Рибаков зазначає, що вже в ті часи він, можливо був дорогою паломників. Однак і в добу Київської Русі і козацтва, його активно використовували. Поряд із Зарубинецьким бродом завжди відбувались бурхливі історичні події. Ім'ям села Зарубинці, що виникло на місці древнього міста Заруб, названа відома слов'янська Зарубинецька археологічна культура, відкрита 1889 року відомим українським археологом Вікентієм Хвойкою. Недалеко від села на одному з пагорбів було найдене перше поховання з перепаленими кістками, незвичайним ліпним посудом, та бронзовими прикрасами. Координати — 49.97916, 31.37611 Примітки Література Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. Ковпаненко Г. Т. Трахтемирівське городище [Архівовано 13 березня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 139. — ISBN 978-966-00-1359-9.
Трембита (фабрика музыкальных инструментов)

Львовская фабрика музыкальных инструментов «Трембита» — промышленное предприятие, открытое в 1945 году во Львове (УССР). Адрес: 79035, Львов, ул. Пасечная, 129. С 1960 года фабрика получила название «Львовская исследовательско-экспериментальная фабрика музыкальных инструментов». В 1988 году переименована в фабрику «Трембита» С этих пор она изменяла форму собственности, в 1992 г. — это арендное предприятие, а с 1994 г. — закрытое акционерное общество «Трембита». Сначала фабрика производила гитары и мандолины для массового и для индивидуального использования музыкантами. Львовские гитары систематически представлялись на выставках в Польше, РСФСР, на Международной музыкальной ярмарке в Киеве. Кроме производства гитар, «Трембита» стала единственным на Украине производителем народных музыкальных инструментов. Ныне фабрика производит бандуры по технологии и конструкции В.Герасименко (киевского и харьковского типа, с переключателями, а также для подростков). В 2003 — фабрика расширила ассортименты народных инструментов: шестиструнная кобза «Прима», кобза «Альт», домра, русский национальный инструмент балалайка, греческий инструмент бузуки. Примечания Ссылки Гітари «Трембіти» йдуть на експорт Закрите акціонерне товариство «Трембіта»: Бандура «Пріма» з механізмом перемикання тональностей
Львівська фабрика музичних інструментів

|співробітників= |дохід= Льві́вська музи́чна фа́брика «Трембі́та» — відкрилася 1946 року. Спершу виробляла гітари та мандоліни для масового, так і для індивідуального використання музикантами. Львівські гітари систематично представляються на виставках у Польщі, Росії та на Міжнародному музичному ярмарку у Києві. Окрім виробництва гітар, «Трембіта» є єдиним в Україні виробником народних музичних інструментів з багаторічним досвідом. Виробляє бандури за технологією та конструкції В.Герасименка. Бандури київського та харківського типу з перемикачами, а також для підлітків. Бандури, вироблені у Львові, знають в Україні, Канаді, Австрії, США, Росії та Франції. 2003 — фабрика розширила асортимент народних інструментів: шестиструнна кобза «Пріма», кобза «Альт», домра, російський національний інструмент балалайка, грецький інструмент бузуки. Музичниі інструменти, вироблені у Львові, продаються у Молдові, Росії, Білорусі, країнах Балтії, Голландії, Чехії, Словенії, Греції, Норвегії, США, Канаді, Польщі. Див. також Житомирська фабрика музичних інструментів (Житомирська музична фабрика) Полтавська фабрика музичних інструментів Чернігівська фабрика музичних інструментів Кремінська баянна фабрика Одеська фабрика музичних інструментів «Гааза» Фабрика духових музичних інструментів (Івано-Франківськ) Примітка Джерела інформації Сайт АТ "Трембіта" [Архівовано 31 березня 2009 у Wayback Machine.]
Trishchuky

Trishchuky (Ukrainian: Тріщуки) is a village (selo) in Zolochiv Raion, Lviv Oblast, in western Ukraine. It belongs to Zabolottsi rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. From 1918 to 1939 the village was in Tarnopol Voivodeship in Poland. Until 18 July 2020, Trishchuky belonged to Brody Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven. The area of Brody Raion was merged into Zolochiv Raion. References External links weather.in.ua
Трещуки

Трещуки (укр. Тріщуки) — село в Заболотцевской сельской общине Золочевского района Львовской области Украины. Население - ↘199 человек. Население по переписи 2001 года составляло 226 человек. Занимает площадь 0,1 км². Почтовый индекс — 80661. Телефонный код — 3266. Примечания Ссылки Трещуки на сайте Верховной рады Украины
Тріщуки

Тріщуки́ — село в Україні, у Заболотцівській сільській громаді Золочівського району Львівської області. Населення становило 199 зареєстрованих осіб у 2021 році. До 2015 орган місцевого самоврядування - Заболотцівська сільська рада. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області», село увійшло до складу Заболотцівської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Бродівського району, село увійшло до складу новоствореного Золочівського району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Тріщуки [Архівовано 3 березня 2016 у Wayback Machine.]
Trybuchiwzi (Tschortkiw)

Trybuchiwzi (ukrainisch Трибухівці, russisch Трибуховцы Trybuchowzy, polnisch Trybuchowce) ist ein Dorf im Süden der ukrainischen Oblast Ternopil mit etwa 3700 Einwohnern (2023). Das seit 1785 bekannte Dorf liegt in der Oblast Ternopil etwa 70 km südlich der Oblasthauptstadt Ternopil an beiden Ufern des Flusses Wilchowez auf der Podolischen Platte. Verwaltungsgliederung Am 20. September 2016 wurde das Dorf zum Zentrum der neugegründeten Landgemeinde Trybuchiwzi (Трибухівська сільська громада Trybuchiwska silska hromada). Zu dieser zählten noch das Dorf Pyschkiwzi, bis dahin bildete es die Landratsgemeinde Trybuchiwzi (Трибухівська сільська рада/Trybuchiwska silska rada) im Osten des Rajons Butschatsch. Am 5. Juni 2019 kam noch das Dorf Zwitowa zum Gemeindegebiet. Am 12. Juni 2020 kam noch 4 weitere in der untenstehenden Tabelle aufgelisteten Dörfer zum Gemeindegebiet. Seit dem 17. Juli 2020 ist sie ein Teil des Rajons Tschortkiw. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Trybuchiwzi Teil der Gemeinde: Architektur Kirche zum Heiligen Paraskeva (Große-Paraskeva-Kirche, Ukrainische griechisch-katholische Kirche) Kirche zum Verkündigung des Herrn Weblinks Trybuchówce 2.) T., wś, pow. buczacki. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 12: Szlurpkiszki–Warłynka. Walewskiego, Warschau 1892, S. 527 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Trybukhivtsi, Trybukhivtsi rural hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast

Trybukhivtsi (Ukrainian: Трибухі́вці) is a village in Chortkiv Raion of Ternopil Oblast (province of western Ukraine). It hosts the administration of Trybukhivtsi rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. The small villages Zanyvo and Poperechky are a part of the village. Its local government is administered by Trybukhivska village council, and the population of the village is about 3 694 people. Geography The village is situated in the east of Buchach Raion, it is located on the banks of the river Vilhovets. The village is located at a distance of 8 kilometres (5.0 mi) from the district center of Buchach along the road Highway T2001 (Ukraine) from Buchach to Chortkiv. A distance to the regional center Ternopil is 71 kilometres (44 mi) and 28 kilometres (17 mi) from Chortkiv. History The first settlements emerged in the second half of the Neolithic period. The first written mention record dates from the 1578. Then it belonged to the Polish–Lithuanian Commonwealth, from 1772 until 1918 to Austrian (Habsburg monarchy, Austrian Empire, Austria-Hungary) empires, in 1918-1919 to West Ukrainian People's Republic. From 1991 belonged to Ukraine. The first owners of the village were Buczacki, then - Stanislav Golski, Potocki. Until 18 July 2020, Trybukhivtsi belonged to Buchach Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Ternopil Oblast to three. The area of Buchach Raion was merged into Chortkiv Raion. Attractions Great heritage is in the village. This is: Church of Annunciation Virgin (16-17 centuries. Wood) Church of St. Paraskeva (1847, rebuilt in 1994, stone) Church of the Assumption of the Blessed Virgin Mary (1926, stone) Roman Catholic Church of Our Lady of Perpetual Help References Sources (in Ukrainian) В. Уніят, Г. Яворський, Трибухівці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 467. — ISBN 978-966-528-279-2. "Trybuchówce (2)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 12. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1892. p. 527. External links village Trybukhivtsi нарис села Трибухівці (in Ukrainian) weather.in.ua
Trybujivtsi

Trybujivtsi (ucraniano: Трибухі́вці; polaco: Trybuchowce) es un municipio rural de Ucrania, perteneciente al raión de Chortkiv en la óblast de Ternópil. El municipio, con una población total de 8817 habitantes en 2020, incluye tanto el pueblo de Trybujivtsi (de unos cuatro mil habitantes) como seis pedanías. El municipio se formó en 2016 mediante la fusión de los consejos rurales de Trybujivtsi y Pýshkivtsi, a los que se sumó el de Tsvitová en 2019. Además de estos tres pueblos, forman parte del municipio otros cuatro: Martýnivka, Medvédivtsi, Novostavtsi y Pýliava.​ Se conoce la existencia del pueblo en documentos desde 1578 y durante siglos fue un señorío rural que fue pasando de unas familias nobles a otras. Desde principios del siglo XXI alberga la sede de la Escuela Agraria de Búchach, vinculada a la Universidad Estatal de Podilia de Kamianets-Podilski. Antes de la fundación del actual municipio en 2016, el pueblo formaba por sí solo un consejo rural en el raión de Búchach.​​​​ El pueblo se ubica en la periferia oriental de Búchach, en la salida de la ciudad de la carretera T2001 que lleva a Chortkiv.​ Referencias
Trîbuhivți, Buceaci

Trîbuhivți (în ucraineană Трибухівці) este o comună în raionul Buceaci, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Trîbuhivți era vorbitoare de ucraineană (99,86%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Трибуховцы (Трибуховская сельская община)

Трибуховцы (укр. Трибухівці) — село в Чортковском районе Тернопольской области Украины. Административный центр Трибуховской сельской общины. Код КОАТУУ — 6121282001. Географическое положение Село Трибуховцы находится на берегу реки Ольховец, выше по течению примыкает село Пышковцы, ниже по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Цветова. Через село проходит автомобильная дорога Т-2001. История Село известно с XVI века. В 1961 году переименовано в село Дружба (укр. Дружба). В 1992 году восстановлено историческое название — Трибуховцы (укр. Трибухівці). До 2020 года село входило в состав Бучачского района. Население Население по переписи 2001 года составляло 4308 человек. По состоянию на 2023 год в селе проживало 3694 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа. Детский сад. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Больница. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Костел Неустанной Помощи Божьей Матери (1936 г.) Известные жители и уроженцы Мокий, Елена Михайловна (1940—1991) — Герой Социалистического Труда. Галерея Примечания
Trylissy (Fastiw)

Trylissy (ukrainisch Триліси; russisch Трилесы Trilessy) ist ein Dorf im Westen der ukrainischen Oblast Kiew mit 1869 Einwohnern (2021). Die Ortschaft liegt auf 186 m Höhe am Ufer der Kamjanka (Камянка), einem 105 km langen, linken Nebenfluss des Ros, 14 km südwestlich vom Rajonzentrum Fastiw und 85 km südwestlich vom Oblastzentrum Kiew. Am Dorf entlang verläuft die Territorialstraße T–10–13. Das erstmals im 14. Jahrhundert schriftlich erwähnte Dorf wurde am Ende des 14. Jahrhunderts und am Anfang des 17. Jahrhunderts fünfmal von Tatarenhorden verwüstete und 1600 wurde die Ortschaft vollständig niedergebrannt. Am 29. Dezember 1825 begann im Dorf der Dekabristenaufstand des Tschernigower Regiments. Nach der Unterdrückung des Aufstands wurden einige der Teilnehmer im Dorf begraben. Im Jahr 1973 hatte das Dorf 6300 Einwohner. Bis 1989 sank die Einwohnerzahl auf 2946 Einwohner und bei der Volkszählung 2001 zählte das Dorf 2389 Bewohner. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Siedlungsgemeinde Koschanka, bis dahin bildete es die gleichnamige Landratsgemeinde Trylissy (Триліська сільська рада/Tryliska silska rada) im Süden des Rajons Fastiw. Weblinks Webseite des Gemeinderates auf rada.info (ukrainisch) Einzelnachweise
Trylisy (obwód kijowski)

Trylisy (ukr. Триліси) – wieś na Ukrainie, w obwodzie kijowskim, w rejonie fastowskim, w hromadzie Kożanka. W 2001 liczyła 2389 mieszkańców. Znajduje tu się przystanek kolejowy Trylisy, położony na linii Kijów – Odessa. Przypisy
Trîlisî, Fastiv

Trîlisî (în ucraineană Триліси) este o comună în raionul Fastiv, regiunea Kiev, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Trîlisî era vorbitoare de ucraineană (98,58%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,26%). Note