NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ministerio de Educación y Ciencia de Ucrania

El Ministerio de Educación y Ciencia de Ucrania (en ucraniano: Міністерство освіти і науки України): Es el organismo principal del sistema de órganos centrales del poder ejecutivo de Ucrania que es responsable del sistema educativo de Ucrania. El 28 de junio de 1917, Ivan Steshenko fue nombrado Secretario de Educación en el primer gobierno de Vynnychenko de la República Popular de Ucrania.​ El Tratado de Riga de 1921 puso fin a la existencia de la República Popular de Ucrania, ya que su antiguo territorio pasó a formar parte de Polonia y la Unión Soviética.​ El moderno Ministerio de Educación fue creado el 8 de julio de 1992 mediante la fusión de dos órganos principales de la República Socialista Soviética de Ucrania: el Ministerio de Educación Superior y Media Especializada y el Comité Estatal de Educación Técnico-Vestitoria. En 1991 había dos ministerios de educación: el Nacional y el Superior (anteriormente Superior y Medio Especializado).​ Desde el 9 de diciembre de 2010 hasta el 28 de febrero de 2013, el Ministerio de Educación y Ciencia (en ese momento dirigido por Dmytro Tabachnyk) se fusionó con el Ministerio de Juventud y Deportes.​ El 28 de febrero de 2013, el presidente Viktor Yanukovich reorganizó el Ministerio de Educación y Ciencia, Juventud y Deportes y el Servicio Estatal para la Juventud y los Deportes, creando el Ministerio de Educación y Ciencia de Ucrania y el Ministerio de Juventud y Deportes.​ Estructura El ministerio está formado por un órgano central encabezado por el ministro,​ primer viceministro y otros adjuntos que asisten al ministro. Una parte del ministerio elige a varios representantes de las administraciones estatales que se especializan en determinados campos y coordinan el funcionamiento de las empresas y entidades estatales educativas. Agencias del Estado Servicio estatal de propiedad intelectual de Ucrania Agencia Estatal de Ciencia, Innovaciones e Informatividad de Ucrania Enlaces Referencias
Ministère de l'Éducation et de la Science (Ukraine)

Le ministère de l’Éducation et de la Science (ukrainien : Міністерство освіти і науки України) est un ministère du gouvernement ukrainien. Histoire Le 28 juin 1917 Ivan Stechenko était secrétaire de l’Éducation du premier gouvernement Vynnytchenko de l'RPU, en 1921 le traité de Riga mettait fin aux gouvernements autonomes ukrainiens. Il réapparait le 8 juin 1992. Organisation Ministres 1918 : Volodymyr Naoumenko ; ... 1991 : Ivan Zïayoun 1992 à 1994 : Petro Talantchouk ; 1994 à 1999 : Mykhaïlo Zgourovskyi ; 1999 : Valentyn Zaïtchouk ; 1999 à 2005 : Vassil Kremen ; 2005 à 2007 : Stanislav Nikolaïenko ; 2007 à 2010 : Ivan Vakartchouk ; 2010 à 2014 : Dmytro Tabatchnyk ; 2014 à 2016 : Serhiy Kvit ; 2016 à 2019 : Lilia Hrynevytch ; 2019 à 2020 : Hanna Novossad ; 2020 : Youriy Polioukhovytch ; 2020 : Lioubomyra Mandziy ; 2020 à 2023 : Serhiy Chkarlet ; depuis le 21 mars 2023 : Oksen Lissovyi. Notes et références Voir aussi Articles connexes Service de sécurité d'Ukraine. Liens externes (uk + en) Site officiel Ressource relative à la recherche : CrossRef Portail de l’éducation Portail de la politique Portail de l’Ukraine
Ministero dell'istruzione e della scienza

Il Ministero dell'istruzione e della scienza (in ucraino Міністерство освіти і науки України?, Ministerstvo osvity i nauky Ukraïny) è il dicastero del governo ucraino responsabile del sistema educativo e dell'istruzione. Dal 21 marzo 2023 il Ministero dell'istruzione e delle scienze è guidato da Oksen Lisovyj ed è stato fuso con il Ministero della gioventù e dello sport. Il 28 febbraio 2013 il presidente Viktor Janukovyč ha riorganizzato il Ministero dell'istruzione e delle scienze, della gioventù e dello sport e il Servizio statale per la gioventù e lo sport, creando il Ministero dell'istruzione e delle scienze e il Ministero della gioventù e dello sport. Struttura Il ministero è composto dall'organo centrale guidato dal ministro, dal primo vice e da altri vice ministri che assistono il ministro. Parte del ministero elegge diversi rappresentanti delle amministrazioni statali specializzati in determinati settori. Agenzie statali Servizio statale per la proprietà intellettuale dell'Ucraina Agenzia statale per la scienza, le innovazioni e l'informatività dell'Ucraina Ex agenzie Ministero dell'istruzione e delle scienze, della gioventù e dello sport (sciolto) (2010-2013) Lista dei ministri Il Ministero dell'istruzione è stato creato l'8 luglio 1992 fondendo due importanti organi della RSS Ucraina: il Ministero dell'istruzione superiore e media specializzata e il Comitato statale per l'istruzione tecnico-professionale. Nel 1991 c'erano due ministeri dell'istruzione: Nazionale e Superiore (precedentemente Superiore e Media specializzata) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ministero dell'istruzione e delle scienze (Ucraina) Collegamenti esterni (UK, EN) Sito ufficiale, su mon.gov.ua. MON UKRAINE (canale), su YouTube.
Ministère des Finances (Ukraine)

Le ministère des Finances de l'Ukraine (ukrainien : Міністерство фінансів України) est le département ministériel chargé de la gestion des finances publiques et de la politique économique de l'État ukrainien. Fonctionnement Il est divisé en plusieurs agences : le service du trésor, le service des impôts (en), le service des douanes, l'agence du service financier de l'État et l'agence d'audit ukrainien. Ministres 7 juin 2018 au 14 avril 2016 : Oleksandr Danyliouk 22 novembre 2018 au 4 mars 2020 : Oksana Markarova 4 mars 2020 au 30 mars 2020 : Ihor Oumansky depuis le 30 mars 2020 : Serhiy Marchenko Notes et références Liens externes Site officiel Portail de l’Ukraine Portail de la politique Portail de la finance
Ministère de la Justice (Ukraine)

Le ministère de la Justice (ukrainien : Міністерство юстиції України) est un ministère du gouvernement ukrainien créé en 1990. Historique Le ministère se situe, à Kiev au 13 de la rue Architecte-Horodetskoho dans un bâtiment classé. Organisation Ministres 1995 à 1997 : Serhiy Holovatyi 1997 à 2002 : Siouzanna Stanik 2002 à 2005 : Oleksandr Lavrynovytch 2005 : Roman Zvarytch 2005 à 2006 : Serhiy Holovatyi 2006 : Roman Zvarytch 2006 à 2007 : Oleksandr Lavrynovytch 2007 à 2010 : Mykola Onichtchouk 2010 à 2013 : Oleksandr Lavrynovytch 2013 à 2014 : Olena Loukach 2014 à 2019 : Pavlo Petrenko 2019 à 2024 : Denys Maliouska 2024 à 2025 : Olha Stefanichyna de puis le 17 juillet 2025, démissionne le 12 novembre 2025 : Herman Halouchtchenko. Avant 1991 Janvier 1953 à mars 1957 : Fedir Hloukh. Mars 1947 à janvier 1953 : Denys Panassyouk. Notes et références Voir aussi Articles connexes Gouvernement de l'Ukraine. Liens externes Site officiel Portail du droit Portail de la politique Portail de l’Ukraine
Ministero della giustizia (Ucraina)

Il Ministero della giustizia (in ucraino Міністерство юстиції України?, Ministerstvo justyciï Ukraïny) è il dicastero del governo ucraino che regola la politica legale dello stato. È spesso abbreviato come "Мinijust". È uno dei più antichi uffici ministeriali del paese che ripercorre la sua storia agli inizi del XX secolo. Obiettivi principali Garantire la realizzazione della politica legale statale e della politica in materia di adattamento della legislazione ucraina alla legislazione dell'Unione europea. Preparazione di proposte per condurre riforme legali e promuovere lo sviluppo di una scienza legale. Garantire la protezione dei diritti e delle libertà di un essere umano e di un cittadino nel settore specifico. Preparazione di proposte per il miglioramento della legislazione, la sua sistematizzazione, sviluppo di progetti di atti giuridici e accordi internazionali dell'Ucraina in affari legali, conduzione di una competenza legale di progetti di atti giuridici, registrazione statale di atti giuridici, mantenimento del registro statale unificato di tali atti. Pianificazione secondo le proposte di altri organi centrali del potere esecutivo di procedimenti legislativi e azioni di adattamento della legislazione dell'Ucraina alla legislazione dell'Unione europea. Coordinamento delle azioni in attuazione del programma nazionale di adattamento della legislazione dell'Ucraina alla legislazione dell'Unione europea. Attuazione delle decisioni dei giudici e delle altre autorità (funzionari) secondo le leggi, lavoro con risorse umane, supporto di esperti della giustizia. Organizzazione di prestazioni notarili e autorità in sede di registrazione di atti di stato civile. Sviluppare un'informatività giuridica e fornire ai cittadini una prospettiva giuridica. Soddisfare una cooperazione legale internazionale. Struttura Il ministero è composto dall'organo centrale guidato dal ministro, dal primo vice e da altri vice ministri che assistono il ministro. Al corpo centrale del ministero appartiene anche il funzionario del governo per gli affari della Corte europea dei diritti dell'uomo, che rappresenta l'Ucraina nella citata istituzione internazionale. Il ministero regola e controlla le attività dei notai (rappresentanti e dirigenti di diritto legale) in Ucraina. Esistono diversi dipartimenti e agenzie statali assegnati alla direzione del ministero, a ciascun deputato viene assegnata anche una rappresentanza territoriale delle autorità locali di giustizia. Servizio di archiviazione statale dell'Ucraina Servizio esecutivo statale dell'Ucraina Servizio penitenziario statale dell'Ucraina L'agenzia, con sede a Kiev, gestisce le carceri del paese. Servizio di registrazione statale dell'Ucraina Servizio statale dell'Ucraina per la protezione dei dati personali Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ministero della giustizia (Ucraina) Collegamenti esterni Sito ufficiale, su minjust.gov.ua. Міністерство юстиції України (canale), su YouTube.
Mirków (rejon łucki)

Mirków (ukr. Мирків) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Podberezie w powiecie włodzimierskim. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Mirków, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 338 . Мирків (Mirków) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Mîrkiv, Horohiv

Mîrkiv (în ucraineană Мирків) este o comună în raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației satului Mîrkiv era vorbitoare de ucraineană (99,52%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Мирков

Ми́рков (укр. Мирків) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720884001. Население по переписи 2001 года составляет 629 человек. Почтовый индекс — 45732. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 18,2 км². Ссылки Мирков на сайте Верховной рады Украины (укр.) Храм в селе Мирков
Мирків

Миркі́в — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Горохівської міської територіальної громади. Населення становить 629 осіб. Географія Біля села бере початок річка Безіменка, ліва притока Липи. Історія Село було власністю шляхтичів Яковицьких. У 1538-39 роках у них село (разом з Чернчицями) купив луцький староста Андрій Михайлович Санґушко, який у 1547 р. отримав дозвіл (привілей) короля Сігізмунда І Старого на проведення тут торгів. Близько 1900 року в селі було 80 будинків і 586 мешканців. У 1906 році село Підберезської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 56 верст, від волості 5. Дворів 78, мешканців 592. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 620 осіб, з яких 285 чоловіків та 335 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 628 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Релігія У 2019 році релігійна громада села вийшла з підпорядкування УПЦ Московського патріархату й офіційно приєдналася до ПЦУ. Спорт У селі існує аматорський футбольний клуб «Сокіл». Виступає у чемпіонаті Горохівського району з футболу. Постаті Березовська Іванна Богданівна (* 1991) — українська спортсменка-сумоїстка. Заслужений майстер спорту України. Примітки Література Ми́рків // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.208 Посилання Погода в селі Мирків [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Храм в селі Мирків [Архівовано 5 лютого 2020 у Wayback Machine.]
Myrne (obwód wołyński)

Myrne (ukr. Мирне; do 1964 roku Błudów) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie łuckim. W 2001 roku liczyła ok. 1,2 tys. mieszkańców. Do 2020 w rejonie horochowskim. W maju lub czerwcu 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na kilkunastu Polakach. Zabytki pałac - wybudowany przez Jakuba Sobieskiego spłonął w XVIII w. Pod koniec XIX w. we wsi znajdowały się jeszcze jego ruiny. Henryka (Henrietta) z Działyńskich (1794-1869) żona Alek­sandra Błędowskiego (1788-1831) we wspomnieniach opisując resztki budowli, napisała, że pod fundamentami dawnego pałacu znajdowały się ogromne lochy. Pozostałości pałacu, takie jak: drzwi z wyrytymi psalmy króla Dawida oraz elementy architektoniczne: obramienia okien z ciosów kamiennych, aniołki i karnisze przekazane zostały przez Aleksandra Błędowskiego do Woronczyna, gdzie stały się zdobieniami kaska­dy. Woronczyn był siedzibą Ludwika Kropińskiego, generała brygady armii Księstwa Warszawskiego, poety, dramato- i powieściopisarza, którego żoną była Aniela Błędowska, siostra Aleksandra. Obok pałacu stał stary lamus, wzniesiony również przez Sobieskiego. dwór - zbudowany przez Błędowskich w stylu późnobarokowym. Anegdoty o mieszkającym w nim generale Aleksandrze Błędowskim, oraz jego towarzyszu broni Maurycym Kisielu opowiada w swoich pamiętnikach Zygmunt Szczęsny Feliński. Po Henriecie właścicielką dworu została jej córka Wincentyna Błędowska żona Aleksandra Jaźwińskiego. Przypisy Bibliografia Roman Aftanazy Dzieje rezydencji na dawnych kresach Rzeczypospolitej, Tom 11, Uzupełnienia, 1997, str. 617-619. Henrietta z Działyńskich Błędowska, Pamiątka przeszło­ści. Wspomnienia z lat 1794-1832, opracowały i wstępem poprzedziły K. Kostenicz i Z. Makowiecka, Warszawa 1960, s. 193-194, 326-327. Linki zewnętrzne Błudów 2.) B., ''Błędów'', wś, pow. łucki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 254 . Błudów. wolhynia.pl. [zarchiwizowane z tego adresu (2020-08-15)].
Mîrne, Horohiv

Mîrne (în ucraineană Мирне) este localitatea de reședință a comunei Mîrne din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Mîrne era vorbitoare de ucraineană (98,61%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Мирное (Волынская область)

Ми́рное (укр. Мирне) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720884401. Население по переписи 2023 года составляет 1029 человека. Почтовый индекс — 45711. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 33,03 км². Ссылки Мирное на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 10 мая 2020.
Мирне (Луцький район)

Ми́рне — село в Україні, у Горохівській міській територіальній громаді Луцького району Волинської області. Колишній центр сільської Ради. Розташоване за 18 км на північний схід від центру громади, за 4 км від шосе Луцьк—Львів і за 10 км від залізничної станції Звиняче. Через село протікає річка Полонка. Також в межах села розташовані три ставки: Старий, Середній і Десятинський. До 2020 року сільській раді було підпорядковане село Десятина. Населення становить 1029 особи. Історія У 1906 році село Блудів Свинюської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 50 верст, від волості 10. Дворів 240, мешканців 1808. До 1964 року село мало назву Блудів. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. В селі також є дошкільний навчальний заклад «Зернятко». Також тут є навчальний заклад «Мирненський ліцей Горохівської МР» (до 2021 року загальноосвітня школа І-ІІІст. с. Мирне). Директор школи: Климковецька В. М. Тут є Будинок культури, стадіон, храм Архистратига Михаїла — настоятель о. Євген Рудь. Є сільська футбольна команда СК «Блудів». Працює фермерське господарство, ТзОВ «Волинь-зерно-продукт» (Вілія). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1333 особи, з яких 608 чоловіків та 725 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 1219 осіб. Станом на 01.01.2021 в школі навчається 156 учнів. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Див. також Палац у Блудові. Примітки Література Ми́рне // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.208-209 Посилання Погода в селі Мирне [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Погода в селі Мирне [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.]
Мирное (Пятихатский район)

Мирное (укр. Мирне) — посёлок, Богдано-Надеждовский сельский совет, Пятихатский район, Днепропетровская область, Украина. Код КОАТУУ — 1224581004. Население по переписи 2001 года составляло 461 человек . Географическое положение Посёлок Мирное находится на расстоянии в 1 км от села Красная Воля, в 2-х км от села Сухая Балка (Желтоводский городской совет), в 5-и км от города Пятихатки. Рядом проходит автомобильная дорога Т-0418 и железная дорога, станция Жёлтые Воды 1. Примечания
Мирне (П'ятихатська міська громада)

Мирне — селище в Україні, П'ятихатській міській громаді Кам'янського району Дніпропетровської області. Населення — 461 мешканець. Географія Селище Мирне знаходиться на відстані 1 км від села Красна Воля, за 2 км від села Суха Балка, за 5 км від міста П'ятихатки. Поруч проходить автомобільна дорога Р74 і залізниця, станція Жовті Води I. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Інтернет-посилання Погода в селищі Мирне [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Myrne, Ternopil Oblast

Myrne (Ukrainian: Мирне) is a village in Pidhaitsi urban hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1440. After the liquidation of the Pidhaitsi Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Saint Paraskeva church (1820s, brick). Notable residents The writer Bohdan Lepkyi visited the village. References Sources (in Ukrainian) Зьомко Г., Уніят В., Мирне // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 515-516. — ISBN 966-528-199-2. "Telacze 2.) wś, powiat podhajecki (Galicja)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 12. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1892. p. 281.
Myrne (obwód tarnopolski)

Myrne (ukr. Мирне) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie tarnopolskim, w hromadzie Podhajce. Do 1964 roku miejscowość nosiła nazwę Telacze (ukr. Теляче). Historia Jan Buczacki-Litwinowski darował wieś Telacze w powiecie halickim swojemu dworzaninowi Janowi Czermieńskiemu z Czermna w powiecie bieckim. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie podhajeckim województwa tarnopolskiego. Według działaczy kresowych Henryka Komańskiego i Szczepana Siekierki we wrześniu 1939 roku nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 11 Polaków. W latach 1940-2020 w rejonie podhajeckim. Zamek, dwór Pod koniec XIX wieku na wzgórzu nad wsią znajdowały się pozostałości zamku a w samej wsi dwór otoczony parkiem krajobrazowym. Urodzeni Zenon Cywiński Przypisy Linki zewnętrzne Telacze 2.) wś, powiat podhajecki (Galicja), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XII: Szlurpkiszki – Warłynka, Warszawa 1892, s. 281 .
Mîrne, Pidhaiți

Mîrne (în ucraineană Мирне) este o comună în raionul Pidhaiți, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Mîrne era vorbitoare de ucraineană (99,85%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Мирное (Тернопольская область)

Мирное (укр. Мирне) — село в Подгаецкой городской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Подгаецкий район. Население по переписи 2001 года составляло 657 человек. Занимает площадь 17,057 км². Почтовый индекс — 47530. Телефонный код — 3542. Ссылки Мирное на сайте Верховной рады Украины Примечания
Мирное поле (заповедное урочище)

Мирное поле — заповедное урочище. Находится в Александровском районе Донецкой области возле села Зелёное. Статус заповедного урочища присвоен решением областного совета № XXII/14-38 от 30 сентября 1997 года. Площадь — 30,5 га. На территории урочища произрастает 5 видов растений, занесённых в Красную книгу Украины и 1 вид из Европейского Красного списка.
Мирне поле

﻿ Ми́рне по́ле — заповідне урочище. Розташовується в Краматорському районі Донецької області біля села Зелене. Статус заповідного урочища присвоєно рішенням обласної ради № XXII/14-38 від 30 вересня 1997 року. Площа — 30,5 га. Охороняється ділянка різнотравно-типчаково-ковилового степу із залишками байрачного лісу і чагарників. На території урочища виростає 5 видів рослин, занесених до Червоної книги України і 1 вид із Європейського Червоного списку. Джерела Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С.С. Куруленка, С.В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. – Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. – 168 с.
Mirnopilia

Mirnopilia (en ucraniano: Мирнопілля, romanizado: Mirnopillia) es un pueblo ucraniano perteneciente al óblast de Odesa. Situado en el suroeste del país, es parte del raión de Bíljorod-Dnistrovski y del municipio (hromada) de Sarata.​ Toponimia El nombre del asentamiento en otros idiomas de importancia en el asentamiento es Mirnopole (en ruso: Мирнополье) o Friedensfeld (en alemán: Friedensfeld; en rumano: Friedensfeld). Geografía Mirnopilia forma parte de la región histórica de Budyak. Historia En 1945, tras la expulsión de los alemanes locales, el pueblo de Friedensfeld pasó a llamarse Mirnopilia por decreto de la RSS de Ucrania.​ Demografía La evolución de la población de Mirnopilia entre 1989 y 2001 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 71,72%, es el ucraniano; del 20,81% es el rumano; 5,43% es el ruso; y el búlgaro, 1,81%.​ Referencias
Friedensfeld, Cetatea Albă

Friedensfeld (în ucraineană Мирнопілля, transliterat: Mîrnopillea) este un sat în comuna Sărata din raionul Cetatea Albă, regiunea Odesa, Ucraina. Satul a fost locuit de germanii basarabeni. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Friedensfeld era vorbitoare de ucraineană (71,72%), existând în minoritate și vorbitori de română (20,81%), rusă (5,43%) și bulgară (1,81%). Note