NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Студеники

Студеники (у 1959—2016 роках — Жовтневе) — село Бориспільського району Київської області (Україна), адміністративний центр сільської громади. Населення — 1911 осіб. Територія — 6770 тис. м² Щільність населення — 282,27 осіб / км² У селі діє громадська організація «Крок у майбуття — 2008», а також громадська організація «Студениківські джерела». Розташування Лежить на автомагістралі Київ-Харків, за 20 км на північний схід від районного центру та за 7 км від найближчої залізничної станції Переяславська. Історія Дата заснування Студеників невідома, але можна з певністю сказати, що село існує понад 300 років, бо воно ще зазначено на карті французького інженера Боплана, складеній у другій чверті XVII ст. Першими жителями тут були, очевидно, переяславські козаки. З 1872 р. працює навчальний заклад — спочатку однокласне народне училище, згодом — двокласне змішане училище. З 1778 року є церква Покровська Є на мапі 1787 року як Студенки 19 травня 2016 року відновлено історичну назву села. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди Ушко Артур Анатолійович, уродженець села, солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Близнюк Богдан Степанович, солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни, загинув 8 березня 2022 року в боях за Гостомель. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Київська область) Посилання Жовтневе — Інформаційно-пізнавальний портал | Київська область у складі УРСР [Архівовано 5 квітня 2013 у Wayback Machine.] (На основі матеріалів енциклопедичного видання про історію міст та сіл України, тома — Історія міст і сіл Української РСР: Київ. — К.: Гол. ред. УРЕ АН УРСР, 1968., Історія міст і сіл Української РСР. Київська область / Ф. М. Рудич (голова ред. колегії) та ін. — К.: Гол. ред. УРЕ, 1971. — 792 с.) Примітки
Bucî, Berezivka

Bucî (în ucraineană Буци) este un sat în comuna Stari Maiakî din raionul Berezivka, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Jovtneve era vorbitoare de ucraineană (76,19%), existând în minoritate și vorbitori de română (16,67%), rusă (3,97%) și bulgară (2,38%). Note
Буцы

Буцы (укр. Буци; до 2016 — Жовтневое) — село в Старомаяковской сельской общине Березовского района Одесской области Украины. До 2020 года входило в Ширяевский район. Население по переписи 2001 года составляло 126 человек. Почтовый индекс — 66833. Телефонный код — 4858. Занимает площадь 0,65 км². Код КОАТУУ — 5125485603. Примечания Ссылки Жовтневое на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Буци

Буци — село Старомаяківської сільської громади Березівського району Одеської області в Україні. Населення становить 126 осіб. Село було внесено до переліку населених пунктів, які потрібно перейменувати згідно із законом «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 114 осіб, з яких 55 чоловіків та 59 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 125 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки
Zhovtneve (Raión de Tarutyne)

Matildivka (en ucraniano: Матильдівка) es un pueblo ucraniano perteneciente al óblast de Odesa. Situado en el suroeste del país, es parte del raión de Bolgrado y del municipio (hromada) de Budyak.​ Toponimia Hasta 2016 se denominó Zhovtneve (en ucraniano: Жовтневе; en ruso: Жовтневая Революция) en honor a la Revolución de Octubre, hasta que fue cambiado por las leyes de descomunización de Ucrania.​Anteriormente, el pueblo fue conocido con el nombre de Mathildendorf (en alemán: Mathildendorf) o Saralica-Veche (en rumano: Saralica-Veche; en alemán: Sarazika-Weiler).​ El nombre oficial en ruso es Matildovka (en ruso: Матильдовка).​ Historia El pueblo de Mathildendorf fue fundado por colonos alemanes en 1858 y pertenecía a la parroquia luterana del pueblo de Klöstitz (hoy Vesela Dolina).​ La localidad pertenecía al Imperio ruso hasta 1918, pero luego pasó al reino de Rumanía con el final de la Primera Guerra Mundial. En 1940 fue tomada por soviéticos como parte de las cláusulas del pacto Ribbentrop-Mólotov. En 1945, por decreto de la RSS de Ucrania, el pueblo de Sarazika pasó a llamarse Zhovtneve.​ Demografía La evolución de la población de Matildivka entre 1930 y 2022 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 67,06%, es el rumano; del 19,44%, el ucraniano; del 7,14% es el ruso; el búlgaro del 1,59%; y del gagaúzo, 0,40%.​En el censo rumano de 1930, el 96% de la población eran alemanes. Referencias
Sărățica, Bolgrad

Sărățica (în ucraineană Матильдівка, transliterat: Matîldivka, în germană Sarazika-Weiler) este un sat în comuna Borodino din raionul Bolgrad, regiunea Odesa, Ucraina. A purtat și denumirea Jovtneve. Satul a fost locuit de germanii basarabeni. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Sărățica era vorbitoare de română (67,06%), existând în minoritate și vorbitori de ucraineană (19,44%), rusă (7,14%) și bulgară (1,59%). Note
Матильдовка

Матильдовка (укр. Матильдівка, до 1945 — Сарацика, в 1945—2016 — Жовтневое) — село в Буджакской поселковой общине Болградского района Одесской области Украины. История Село было основано немецкими колонистами в 1858 году и относилось к лютеранскому приходу в селе Клястиц. В 1945 г. Указом ПВС УССР село Сарацика переименовано в Жовтневое. В 2016 году село переименовано в Матильдовку. До 2020 года входило в Тарутинский район. Население по переписи 2001 года составляло 252 человека. Почтовый индекс — 68510. Телефонный код — 4847. Занимает площадь 1,38 км². Код КОАТУУ — 5124786902. Ссылки Матильдовка на сайте Верховной рады Украины (укр.) Примечания
Матильдівка

Матильдівка — село Буджацької селищної громади, у Болградському районі Одеської області України. Населення становить 252 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», увійшло до складу Бородінської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Тарутинського району, село увійшло до складу новоутвореного Болградського району. Перейменування Указом Президії Верховної Ради УРСР від 14.11.1945 перейменували село Сарацика Бородінського району Ізмаїльської області на село Жовтневе і Сарацикську сільраду назвали Жовтневою. Село внесено до переліку населених пунктів, які потрібно перейменувати згідно із законом «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 259 осіб, з яких 120 чоловіків та 139 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 252 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки
Schukyn

Schukyn (ukrainisch Жукин; russisch Жукин Schukin) ist ein Dorf im Rajon Wyschhorod im Nordosten der ukrainischen Oblast Kiew mit etwa 1100 Einwohnern. Die 1650 gegründete Ortschaft liegt am Ufer der Desna, einem linken Nebenfluss des Dnepr, im Rajon Wyschhorod nahe der Grenze zum Rajon Browary und zur Oblast Tschernihiw. Das über die Regionalstraße P–69 erreichbare Rajonzentrum Wyschhorod befindet sich 36 km südwestlich von Schukyn. Das Nachbardorf Woropajiw befindet sich 6 km südlich vom Dorf. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Pirnowe, bis dahin bildete es zusammen mit dem Dorf Rowschi (Ровжі) die gleichnamige Landratsgemeinde Schukyn (Жукинська сільська рада/Schukynska silska rada) im Osten des Rajons Wyschhorod. Söhne und Töchter der Ortschaft Leonid Tanjuk (1938–2016), ukrainischer Regisseur, Theaterdirektor und Politiker sowie sowjetischer Dissident Einzelnachweise
Żukyn

Żukyn (ukr. Жукин) – wieś na Ukrainie, w obwodzie kijowskim, w rejonie wyszogrodzkim. W 2001 liczyła 1117 mieszkańców, spośród których 1055 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 50 rosyjski, 1 krymskotatarski, 5 białoruski, 1 ormiański, a 5 inny. Przypisy
Jukîn, Vîșhorod

Jukîn (în ucraineană Жукин) este localitatea de reședință a comunei Jukîn din raionul Vîșhorod, regiunea Kiev, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Jukîn era vorbitoare de ucraineană (94,45%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4,48%). Note
Жукин

Жуки́н (укр. Жукин) — село, входит в Вышгородский район Киевской области Украины. Расположено на правом берегу Десны. Население по переписи 2001 года составляло 1117 человек. Почтовый индекс — 07341. Телефонный код — 4596. Занимает площадь 6,3 км². Код КОАТУУ — 3221882801. Местный совет 07341, Киевская обл., Вышгородский р-н, с. Жукин, ул. Шевченко, 27 Известные уроженцы Танюк, Леонид Степанович (1938—2016) — украинский политик, общественный деятель, режиссёр, сценарист, народный артист Украины (2008). Примечания Литература Шульгина Л. «Коник»: прикраса на форму кінської голови та занепад її орнаментальної форми (матеріали з с. Жукинь Остерського повіту на Чернігівщині) (укр.) // Матеріяли до етнології й антропології. — Львів, 1929. — Т. XXI—XXII. — С. 117—130. Ссылки Жукин на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Киевской области (укр.)
Żukowiec (Ukraina)

Żukowiec lub Żuków (ukr. Жуковець) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Własność Żukowickich z Żukowa. Niegdyś wieś w powiecie łuckim. W czerwcu 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na 3-osobowej polskiej rodzinie. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Żukowiec, 1.) wś, powiat łucki, gm. Torczyn, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 847 . Жуковець (Żukowiec) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Жуковец (Волынская область)

Жуковец (укр. Жуковець) — село в Торчинской поселковой общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720887204. Население по переписи 2001 года составляет 110 человек. Почтовый индекс — 45710. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 5,83 км². Ссылки Жуковец на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Жуковець

Жу́ковець — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Торчинської селищної громади. Населення становить 110 осіб. Історія У 1906 році село Торчинської волості Луцького повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 32 верст, від волості 12. Дворів 46, мешканців 294. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Торчинської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Луцького району(1940—2020), село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 122 особи, з яких 56 чоловіків та 66 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 101 особа. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Примітки Посилання Погода в селі Жуковець [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Żurawicze

Żurawicze (ukr. Журавичі) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Do 2020 w rejonie kiwereckim. Przypisy Linki zewnętrzne Żurawicze, Żórawicze, w dokum Zurowycze, Żorowicze, wś, pow. łucki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 859 . Żurawicze, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 728 .
Juravîci, Kiverți

Juravîci (în ucraineană Журавичі) este localitatea de reședință a comunei Juravîci din raionul Kiverți, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Juravîci era vorbitoare de ucraineană (99,47%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Журавичи (Волынская область)

Жура́вичи (укр. Журавичі) — село в Киверцовской городской общине Луцкого района Волынской области Украине. До 2020 года входило в Киверцовский район. Код КОАТУУ — 0721883101. Население по переписи 2001 года составляет 1309 человек. В 2020 году население составляло 1049 человек. Почтовый индекс — 45213. Телефонный код — 3365. Занимает площадь 2,954 км². В исторических хрониках о селе упоминается в реестре военнообязанных 1570 г. В то время имение принадлежало Анджею Коту (Кошеку), а в 1838 г. им распоряжалась княгиня Четвертинская. Перепись 1911 года показала, что в Журавичах было 3357 десятин земли. В 1753 более половины принадлежало семье Кириленко, четвёртая — Барановским, пятая — Чаплицы, а остальным владельцам принадлежало 63 га. Поселок известен своими рекреационными зонами. В 1920-х годах работало несколько санаториев. Туристы со всей Европы приезжали отдыхать в места со специфическим климатом и особыми оздоровительными ценностями. Оказалось, что популярность Журавич заставила чиновников задуматься об улучшении инфраструктуры. Местные власти планировали построить аэропорт, чтобы туристы могли прилетать самолётами, но эта инициатива не была реализована из-за начала Второй мировой войны Примечания Ссылки Журавичи на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Żurawka (hromada Sełyszcze)

Żurawka (ukr. Журавка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie czerkaskim, w rejonie zwinogródzkim, w hromadzie Sełyszcze. W 2001 liczyła 730 mieszkańców, spośród których 715 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 12 rosyjski, 2 rumuński, a 1 gagauski. Przypisy
Juravka, Horodîșce

Juravka (în ucraineană Журавка) este localitatea de reședință a comunei Juravka din raionul Horodîșce, regiunea Cerkasî, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Juravka era vorbitoare de ucraineană (97,95%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,64%). Note
Журавка (Городищенский район)

Жу́равка (укр. Журавка) — село в Звенигородском районе Черкасской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 730 человек. Занимает площадь 3,977 км². Почтовый индекс — 19521. Телефонный код — 473439. Местный совет 19521, Черкасская обл., Звенигородский р-н, с. Журавка, ул. Ленина, 18 Достопримечательности Рядом с селом находится одноимённый археологический комплекс черняховской культуры III—IV веков. Примечания Ссылки Журавка на сайте Верховной рады Украины
Журавли (Харьковская область)

Журавли (укр. Журавлі) — село в Валковской городской общине Богодуховского района Харьковской области Украины. Код КОАТУУ — 6321255401. Население по переписи 2001 г. составляет 40 (15/25 м/ж) человек. Географическое положение Село Журавли находится в 4-х км от пгт Ковяги, через село проходит автомобильная дорога Р-22. Рядом проходит железная дорога, ближайшая станция Ковяги. В 3,5 км протекает река Мокрый Мерчик. Часть села раньше называлась Мищенки. История 1660 — дата основания. Экономика В селе была молочно-товарная ферма, сейчас это село почти заброшено. Ссылки Сайт Верховной рады Украины
Журавлі (Богодухівський район)

Журавлі́ — село в Україні, у Валківській міській громаді Богодухівського району Харківської області. Населення становить 40 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Ков'язька селищна рада. Географія Село Журавлі знаходиться за 4 км від смт Ков'яги, через село проходить автомобільна дорога Р22. Поруч проходить залізниця, найближча станція Ков'яги. За 3,5 км протікає річка Мокрий Мерчик. Частина села раніше називалася Мищенки. Історія 12 червня 2020 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Валківської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Валківського району, село увійшло до складу Богодухівського району. Примітки Посилання Погода в селі Журавлі [Архівовано 13 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Żurawniki (obwód wołyński)

Żurawniki (ukr. Журавники) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Wieś liczy 842 mieszkańców. W II Rzeczypospolitej Żurawniki należały do wiejskiej gminy Brany w powiecie horochowskim w woj. wołyńskim i liczyły w 1921 roku 564 mieszkańców. Po wojnie wieś weszła w struktury administracyjne Związku Radzieckiego. Obecnie w skład wsi wchodzi dawne miasteczko Drużkopol. W Żurawnikach znajduje się cerkiew z początku XX wieku. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy
Juravnîkî, Horohiv

Juravnîkî (în ucraineană Журавники) este localitatea de reședință a comunei Juravnîkî din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Juravnîkî era vorbitoare de ucraineană (98,69%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Журавники (Волынская область)

Жура́вники (укр. Журавники, бывшее местечко Дружкополь) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 842 человека. Код КОАТУУ — 0720881601. Почтовый индекс — 45737. Телефонный код — 3379. География Находится на реке Гнилая Липа, расположено на трассе «Львов — Луцк», между городами Горохов и Радехов. Занимает площадь 16,3 км². История Село ранее было местечком Владимир-Волынского уезда (Волынской губернии, Российская империя). В 1897 году в Дружкополе было 1340 жителей, из них 870 евреев. Немецкая армия заняла Журавники 22 июня 1941 года. В начале октября 1941 года евреи Журавников были депортированы в гетто в Горохов. Во время Второй мировой войны большинство еврейского населения было уничтожено нацистами. 4 сентября 1942 в Журавниках было расстреляно около 500 евреев. До 2020 года село входило в Гороховский район. Достопримечательности В селе находится церковь святого великомученика Димитрия Солунского, построенная в 1905 г. на средства местного землевладельца — итальянского графа Рафаила де Боссалини и его жены Екатерины. Граф находился на службе у русского царя и похоронен в часовне соседнего села Браны. Известные люди В местечке Дружкополь родился советский учёный-геолог Юрий Михайлович Абрамович (1899—1986). Здесь некоторое время жила и работала украинская поэтесса Елена Копоть-Журавницкая (1525— после 1576). Примечания Ссылки Журавники на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Журавники (Луцький район)

Жура́вники — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Горохівської міської територіальної громади. Населення становить 845 осіб. Розташоване на автомагістралі Львів — Луцьк. Географія Селом протікає річка Липа. На південь від села розташоване заповідне урочище «Красна Гора». Історія Дружина місцевого дідича Івана (Яна) Журавницького — Олена Копоть-Журавницька (1525-?) вважається зачинателькою української жіночої поезії. У 1906 році — село Бранської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 60 верст, від волості 4. Дворів 60, мешканців 576. З 1917 по 1921 рік село перебувало в складі Української Народної Республіки. На 1928 рік у селі діяло товариство «Просвіта» яке налічувало від 200—250 чоловік. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло у склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 861 особа, з яких 424 чоловіки та 437 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 836 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Релігія Дмитрівський храм Найзначнішою спорудою в селі Журавниках є церква святого великомученика Димитрія Солунського. Храм збудовано 1905 року на кошти місцевого землевласника — італійського графа Рафаїла де Боссаліні та його дружини Катерини. Граф перебував на службі в російського царя і похований у каплиці сусіднього села Брани. У 2005 році місцева громада відзначила 100-ліття храму. Відомі люди Грушецький Іван — поручик Армії УНР, учасник бою під Крутами в складі старшого курсу 1-ї Української військової школи ім. Б. Хмельницького. Старшина Спільної юнацької школи. Марко Журавницький, тут жив і працював[джерело?] Фаринюк Василь - мешканець Журавників, вояк ЗСУ, загинув 24 червня 2025 року. Романюк Роман - мешканець Журавників, вояк ЗСУ, загинув 18 квітня 2025 року. Войнаровський Андрій - мешканець Журавників, вояк ЗСУ, помер 5 січня 2025 року. Жилка Микола - мешканець Журавників, вояк ЗСУ, помер 7 січня 2023 року. Світлини Примітки Література Жура́вники // Історія міст і сіл Української РСР: у 26 т. / П. Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967—1974. — том Волинська область / І. С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.207 Посилання Слідами свідомих Дружкопіль на Горохівщині Погода в селі Журавниках [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]. Galician volunteers arriving in Druszkopol, Ukraine. (англ.)
Zaberizky

Zaberizky (Ukrainian: Заберізки) is a village in Kozova settlement hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The village was founded in 1462. After the liquidation of the Kozova Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Church of the Ascension (1994). References Sources (in Ukrainian) Лаврук О., Лашта В., Заберізки // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2004, V. 1: А—Й, S. 587. — ISBN 966-528-197-6.
Заберёзки

Заберёзки (укр. Заберізки) — село в Козовской поселковой общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Основано в 1462 году. До 2020 года входило в Козовский район. Код КОАТУУ — 6123084802. Географическое положение Село Заберёзки находится на расстоянии в 2,5 км от села Выбудов. По селу протекает пересыхающий ручей. Население Население по переписи 2001 года составляло 112 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Примечания
Заберізки

Забері́зки — село в Україні, у Козівській селищній громаді Тернопільського району Тернопільської області. Розташоване на заході району. До 2020 р. підпорядковане Конюхівській сільраді. Населення — 112 осіб (2001). Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Козівської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Козівського району, село увійшло до складу Тернопільського району. Населення Місцева говірка належить до наддністрянського говору південно-західного наріччя української мови. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Релігія церква Вознесіння Господнього (1992, кам'яна, УГКЦ). Соціальна сфера Діє загальноосвітня школа І ступеня. Галерея Примітки Джерела Лаврук О., Лашта В. Заберізки // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 587. — ISBN 966-528-197-6. Пархомчук М., Федечко М. Заберізки // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 3 : М — Ш. — С. 455. — ISBN 978-966-457-246-7.