NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Александровск (Луганская область)

Алекса́ндровск (укр. Олекса́ндрівськ) — город районного значения в Луганской области Украины. С 2014 года контролировался управляемой из России марионеточной Луганской Народной Республикой. В настоящее время под российской оккупацией. Географическое положение Подчинён Луганскому городскому совету города Луганск. Является центром Александровского городского совета, которому подчинены посёлки Тепличное и Дзержинское. Расположен на реке Лугани, в основном на левом её берегу. Соседние населённые пункты: посёлок Тепличное и город Луганск (ниже по течению Лугани) на востоке, посёлки Дзержинское и Юбилейное на юге, сёла Гаевое на юго-западе, Сабовка, Говоруха и Новосёловка (все три выше по течению Лугани) на западе, Жёлтое, Крутая Гора на северо-западе, Земляное, Шишково и посёлок Металлист на северо-востоке. История Исторические названия — Юзбашевка, Александровка. Поселение возникло в конце XVIII века вокруг имения Константина Юзбаши и его сына Александра. По имени Александра Константиновича Юзбаши село получило название Александровка. С 1883 года имение Александровка и его земли принадлежали Голубеву Льву Викторовичу, общественному деятелю, благотворителю; камергеру Двора. 26 октября 1938 года Александровка стала посёлком городского типа, а в 1961 году — городом. В 1968 году основой экономики являлась добыча угля, также здесь действовал электроаппаратный завод. В мае 1995 года Кабинет министров Украины утвердил решение о приватизации находившегося здесь АТП-10961. В 2006 году был закрыт противотуберкулезный диспансер (находившийся в «Панском дворце»). 5 июня 2014 года Александровский горсовет признал Луганскую Народную Республику «как правовое социальное государство» и обязался придерживаться, в пределах города Александровска Временного Основного Закона (Конституции) ЛНР. , что противоречит Конституции Украины и ее основным законам. В нарушение основных Законов Украины «Народным мэром» 19 мая был избран Николай Стрельцов (депутат горсовета от КПУ и депутат Верховного Совета ЛНР). После бегства бывшего городского главы Николая Грекова, руководителем городской администрации на «народном сходе» (не предусмотренного Законодательством Украины) в октябре 2014 года жители избрали сына местного священника Василия Лобова. Население В январе 1989 года население составляло 7725 человек. По состоянию на 1 января 2013 года численность населения составляла 6 635 человек. Языковой состав По данным переписи 2001 года 41,73 % населения города указали украинский язык родным, 56,65 % — русский, 1,46 % — армянский, 0,16 % — другие языки. Транспорт находится в 3 км от железнодорожной станции Меловая (на линии Луганск - Дебальцево) Донецкой железной дороги Образование Средняя школа № 67 Учебно-опытное хозяйство Луганского аграрного института. Дом культуры Известные уроженцы Примечания Ссылки Подробная карта Погода
Александровск (Луганска област)

Александровск (укр. Олександрівськ рус. Александровск) град је у Украјини у Луганској области. Према процени из 2019. у граду је живело 6.481 становника. Историја Град се налази у центру Луганске области, око 10 километара западно од главног града Луганска, северно од реке Лугањ. Александровск је основан 1772. године као Александровка. Од 1959. место је добило статус насеља урбаног типа и преименовано у Александровск/Александривск, да би коначно добио статус града 1961. године. Од лета 2014. године током рата у Украјини, град је под контролом делимично признате Луганске Народне Републике. Становништво Према процени, у граду је 2019. живело 6.481 становника. Референце Спољашње везе Медији везани за Александровск на Викимедијиној остави Подробная карта (језик: украјински) Погода Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (4. октобар 2012) (језик: украјински)
Kaharlyk

Kaharlyk (ukrajinsky Кагарлик, rusky Кагарлык – Kagarlyk) je město v Kyjevské oblasti na Ukrajině. K roku 2012 měl přes třináct tisíc obyvatel. Poloha Kaharlyk leží na Rosavě, levém přítoku Rosu. Od Kyjeva, správního střediska oblasti i hlavního města celé Ukrajiny, je vzdálen přibližně 78 kilometrů jižně. Dějiny První písemná zmínka o Kaharlyku je z roku 1142. Městem je od 3. srpna 1971. Rodáci Panas Petrovyč Ljubčenko (1897–1937), ukrajinský revolucionář a sovětský politik Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kaharlyk na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaharlyk na Wikimedia Commons
Kaharlyk

Kaharlyk (ukrainsk: Кагарлик) er en by i Kyiv oblast (provins) i Ukraine, beliggende i Obukhiv rajon (før rajonreformen i 2020 var byen hovedsæde for Kaharlyk rajon, som blev nedlagt som følge af reformen). Byen har en befolkning på omkring 13.351 (2021). Galleri Kilder Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Kaharlyk

Kaharlyk (ukrainisch ; russisch Кагарлык Kagarlyk) ist eine Stadt im Süden der ukrainischen Oblast Kiew mit 13.700 Einwohnern (2017), sie war bis Juli 2020 der Verwaltungssitz des Rajons Kaharlyk. In der Stadt gibt es einen 38,5 Hektar großen Park, in dem sich ein Denkmal der Landschaftskunst aus dem 19. Jahrhundert befindet. Geografie Die Stadt liegt am Ufer der Rossawa (Росава), einem 90 km langen, linken Nebenfluss des Ros, 78 km südlich der Landeshauptstadt Kiew. In der Stadt kreuzt sich die Fernstraße N 01 und die Regionalstraße P–32. Die Territorialstraße T–10–29 führt aus der Stadt Richtung Süden nach Bohuslaw. Kaharlyk besitzt einen Bahnhof an der Bahnstrecke zwischen Kiew und Korsun-Schewtschenkiwskyj. Geschichte Die Ortschaft wurde 1142 erstmals unter dem Namen Gorodets schriftlich erwähnt. Während der Mongolischen Invasion der Rus wurde die Ortschaft zerstört und im 14. Jahrhundert erneut besiedelt. Während des Deutsch-Sowjetischen Krieges war die Stadt vom 3. August 1941 bis zum 7. Januar 1944 von Truppen der Wehrmacht besetzt. 1956 wurde Kaharlyk eine Siedlung städtischen Typs und am 3. August 1971 erhielt die Ortschaft den Status einer Stadt. Am 30. Juni 1908 fiel bei der Ortschaft der Meteorit Kagarlyk. Da dies nur einige Stunden nach dem Tunguska-Ereignis geschah, wird, wegen des ansonsten unwahrscheinlichen zeitlichen Aufeinandertreffen, ein Zusammenhang vermutet. Verwaltungsgliederung Am 12. Juni 2020 wurde die Stadt zum Zentrum der neugegründeten Stadtgemeinde Kaharlyk (Кагарлицька міська громада/Kaharlyzka miska hromada). Zu dieser zählen die 35 in der untenstehenden Tabelle aufgelisteten Dörfer, bis dahin bildete sie die gleichnamige Stadtratsgemeinde Kaharlyk (Кагарлицька міська рада/Kaharlyzka miska rada) im Zentrum des Rajons Kaharlyk. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Obuchiw. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Kaharlyk Teil der Gemeinde: Bevölkerungsentwicklung Quelle: Söhne und Töchter der Stadt Panas Ljubtschenko (1897–1937), Revolutionär und Staatsmann Jewhen Besnisko (Євген Іванович Безніско; 1937–2015), ukrainischer Künstler und Taras-Schewtschenko-Preisträger Jewhen Archypenko (Євген Порфирович Архипенко; 1884–1959), ukrainischer Politiker Agronom und Imker Einzelnachweise Weblinks Kahorlik. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 3: Haag–Kępy. Sulimierskiego und Walewskiego, Warschau 1882, S. 667 (polnisch, edu.pl). Webseite des Stadtrates auf rada.info (ukrainisch) Ortsgeschichte Kaharlyk in der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch)
Kaharlyk

Kaharlyk (Ukrainian: Кагарлик, IPA: [kɐɦɐrˈlɪk] ) is a small city in Kyiv Oblast (province) of Ukraine, located in Obukhiv Raion. Kaharlyk hosts the administration of Kaharlyk urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. Population: 13,133 (2022 estimate). History In 1858, a sugar plant was built here. Later in the 19th century it was a center of Kagarlyk volost in Kievsky Uyezd of Kiev Governorate of the Russian Empire. In the 1930s a dairy plant was built here during industrialization. During World War II it was occupied by Axis troops from August 3, 1941 until January 8, 1944. In 1952, it was a large village. There were a sugar plant, a dairy plant, four schools, a library, one sovkhoz and one MTS. Urban-type settlement from 1956 until 1971, town since 1971. In January 1989, the population was 14,065, there were several food industry enterprises. In 2011 a security checkpoint "Kaharlyk" was built here. In January 2013, population was 13,758 people. In 2014, a dystopian novel Kaharlyk was published depicting a fictional town in a dystopian future under Russian occupation. In May 2020, the 2020 Kaharlyk police rape gained widespread media attention across Ukraine, spurring protests. Until 18 July 2020, Kaharlyk served as an administrative center of Kaharlyk Raion. The raion was abolished that day as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Kyiv Oblast to seven. The area of Kaharlyk Raion was merged into Obukhiv Raion. Transport There is a railway station of the Southwestern Railways Notable residents Mykola Marychevskyi (1961–2005), Ukrainian journalist, publicist, art historian, editor, publisher Gallery References
Kaharlyk

Kaharlyk (en ukrainien : Кагарлик) est une ville de l'oblast de Kiev, en Ukraine, et le centre administratif du raïon de Kaharlyk. Sa population était de 14 000 habitants en 2023. Géographie Kaharlyk est arrosée par la rivière Ounava (Унава) et se trouve à 67 km au sud-est de Kiev. Histoire La ville est mentionnée pour la première fois en 1142 sous le nom de Gorodets. À l'époque de la Rus' de Kiev, elle est connue sous le nom de Berendeiv et plus tard sous le nom d'Erlik. En 1644, une forteresse y est construite. Elle a le statut de ville depuis 1971. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Transports Kaharlyk se trouve à 68 km de Kiev par le chemin de fer et à 78 km par la route. Notes et références Liens externes (uk) Site officiel (uk) Site officiel du raïon de Kaharlyk Portail de l’Ukraine
Kaharlyk

Kaharlyk (in ucraino Кагарлик?; in russo Кагарлык?, Kagarlyk) è una città dell'Ucraina (13 133 abitanti) situata nel distretto di Obuchiv, nell'oblast' di Kiev. Ospita l'amministrazione della comunità territoriale di Kaharlyk, una delle comunità territoriali dell'Ucraina. Fino al 18 luglio 2020 Kaharlyk è stata il centro amministrativo del distretto di Kaharlyk, abolito come parte della riforma amministrativa dell'Ucraina, che ha ridotto a sette il numero dei distretti dell'oblast' di Kiev. L'area del distretto di Kaharlyk è stata trasferita al distretto di Obuchiv. Nel XIX secolo la città di Kagarlyk faceva parte del Kagarlyk volost' dell'uezd di Kiev della Governatorato di Kiev. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kaharlyk Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su kagarlyk.com.ua.
Kaharłyk

Kaharłyk (ukr. Кагарлик) – miasto na Ukrainie, w obwodzie kijowskim, w rejonie obuchowskim. Do 2020 roku siedziba administracyjna rejonu kaharłyckiego. Historia Siedziba dawnej gminy Kahorlik w powiecie kijowskim. Demografia W 1989 liczyło 14 065 mieszkańców. W 2013 liczyło 13 758 mieszkańców. W 2018 liczyło 13 678 mieszkańców. Przypisy Linki zewnętrzne Mapa radziecka 1:100 000 Kahorlik, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 667 . Kahorlik, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 38 .
Kaharlîk

Kaharlîk (în ucraineană Кагарлик) este orașul raional de reședință al raionului Kaharlîk din regiunea Kiev, Ucraina. În afara localității principale, nu cuprinde și alte sate. În secolul al XIX-lea, orașul făcea parte din volostul Kaharlîk, uezdul Kiev. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Kaharlîk era vorbitoare de ucraineană (96,61%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,02%). Vezi și Lista orașelor din Ucraina Note
Monastère des Bernardins de Loutsk

Le monastère des Bernardins de Loutsk est un bâtiment classé de la ville de Loutsk en Ukraine. Dans les années 1870 l'église fut modifié, en particulier sa façade. La cathédrale Le monastère est actuellement la cathédrale de la Trinité. Elle bâtie sur un plan de croix latine, sa façade est couronnée par un clocher unique et un dôme se trouve à la croisée des transepts. Notes et références Articles connexes Liste des monastères ukrainiens. Liste des cathédrales d'Ukraine. Portail de l’histoire Portail de l’Ukraine Portail de l’architecture chrétienne Portail du monachisme
Drie-eenheidskathedraal (Loetsk)

De Kathedraal van de Heilige Drie-eenheid (Oekraïens: Свято-Троїцький кафедральний собор) maakt deel uit van een voormalig Benedictijner kloostercomplex in de Oekraïense stad Loetsk. Het klooster werd gebouwd in 1721, terwijl de kerk naar ontwerp van de architect Paweł Giżycki werd voltooid in 1789. In de tweede helft van de 19e eeuw werden de kloostergebouwen van de Franciscanen afgenomen en overgedragen aan de orthodoxe gemeenschap van Loetsk. Na 1870 werd de kathedraal verbouwd door het toevoegen van een koepel en een klokkentoren boven de narthex. Tegenwoordig behoort de kerk tot de Oekraïens-orthodoxe Kerk. In de voormalige kloostergebouwen zijn een bibliotheek en winkels ondergebracht. Geschiedenis Bronnen bevestigen het bestaan van een 15e-eeuwse kerk buiten de stad op een heuvel. Met hulp van koning Wladislaus Wasa werd deze kerk overgedragen aan de Bernardijner orde. In de buurt van de kloosterkerk werd naast het kloosterkerkhof de Kapel van de Treurende Christus gebouwd. Deze houten kapel werd in het jaar 1648 bij een aanval van de Kozakken leeggeroofd. Later brandde in 1696 de kapel af nadat een organist de brand had aangestoken om een diefstal te camoufleren. In 1720 begon men met de bouw van een stenen klooster. Initiatiefnemer was een lid van het Pools adellijk geslacht Radziwiłł, die een bedrag van 40.000 Złoty voor het klooster en 16.000 voor een onderaardse gang ter beschikking stelde. Later werd ook de kerk gebouwd naar een barok ontwerp van de architect Paweł Giżycki. Alhoewel de kerk voor de Bernardijner orde gebouwd werd, was het een typische jezuïetenkerk. Het gebouw werd voltooid in 1789. In het jaar 1793 veroverden Russische troepen het complex en namen het in gebruik als legerkamp. Een deel van het klooster werd in de 19e eeuw weer als residentie van de aartsbisschop Kasper Kazimierz Cieciszowski in gebruik genomen, nadat hij de aftocht van de russische troepen wist te bewerkstelligen. Toen Wolynië deel werd van het Keizerrijk Rusland behield het gebied voor de eerste 30-40 jaren autonomie in culturele, religieuze, administratieve en justitiële aangelegenheden. Deze autonomie werd echter omstreeks 1830 afgeschaft en vanaf dat moment begon de onderdrukking van de Rooms-Katholieke Kerk. Veel katholieke kerken en kloosters werden gesloten en de Drie-eenheidskerk werd aan de orthodoxe geloofsgemeenschap overgedragen. In 1876 werd de kerk verbouwd om de voormalige katholieke kerk een meer orthodox karakter te geven. Zo verscheen er een grote koepel op de kerk en een klokkentoren boven de narthex. Tussen 1920 en 1930 behoorde Wolynië tot de tweede poolse republiek. Het klooster werd in gebruik genomen door de overheid. Na de Tweede Wereldoorlog werd een onderzoeksafdeling van de NKVD in de gebouwen gehuisvest, later kreeg ook de Faculteit voor Geschiedenis van het Pedagogische Instituut een plaats in de gebouwen. Sinds 12 augustus 1992 werd de Drievuldigheidskathedraal overgedragen aan de eparchie Wolynië van de Oekraïens-orthodoxe Kerk. Afbeeldingen
Ukrajinská katolická univerzita

Ukrajinská katolická univerzita ((ukrajinsky) Український католицький університет) je soukromá vysoká škola, zřízená Ukrajinskou řeckokatolickou církví. Je to první katolická univerzita, zřízená na území bývalého Sovětského svazu a první univerzita, zřízená východní katolickou čírkví ve slovanském kulturním prostoru. Historie V letech 1928-1929 založil lvovský metropolita Andrej Šeptyckyj ve Lvově Řeckokatolickou teologickou akademii, jejímž prvním rektorem se stal Josip Slipyj. Akademie byla zavřena v roce 1944, Slipyj, který se mezitím stal hlavou řeckokatolické ukrajinské církve, byl poslán do Gulagu. Až po jeho příchodu do Říma v roce 1963 byla na okraji Říma založena Ukrajinská katolická univerzita sv. Klimenta, která byla chápána jako obnovená lvovská teologická akademie. Po roce 1992 se na popud tehdejší hlavy řečkokatolické církve, kardinála Ljubačivského začalo s obnovou lvovské bohoslovecké akademie, jež započala svou činnost v roce 1994. V roce 1998 také dostala uznání Kongregace pro katolickou výchovu. Při návštěvě papeže Jana Pavla II. ve Lvově byl v roce 2001 posvěcen základní kámen Ukrajinské katolické univerzity, která byla slavnostně inaugurována dne 29. června 2002. Seznam rektorů Ukrajinské katolické univerzity (od r. 2002) 2002 – 2012 Boris Andrij Gudziak od 2012 Bogdan Prach Struktura Ukrajinské katolické univerzity Univerzita je rozdělena na dvě fakulty, filosoficko-teologickou a humanitní. Působí na ní devět výzkumných institutů. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ukrajinská katolická univerzita na Wikimedia Commons (anglicky) (ukrajinsky) Stránky UKU Archivováno 12. 10. 2012 na Wayback Machine.
Université catholique ukrainienne

L'université catholique ukrainienne (ukrainien : Український Католицький Університет, Ukraïns'ky Katolyts'ky Universytet) est une université catholique privée à Lviv, en Ukraine, affiliée à l'Église grecque-catholique ukrainienne. Elle est inaugurée le 29 juin 2002. L'université se spécialise en sciences humaines et sociales. Aujourd'hui, l'université compte environ 1 212 étudiants. Histoire Facultés Il y a deux facultés (faculté des sciences humaines et faculté de philosophie et de théologie), ainsi que neuf instituts de recherche : L’Institut de l’Histoire de l’Église L’Institut de la Religion et de la Société L’Institut du Droit canon L’Institut de Pédagogie catéchétique L’Institut du Mariage et de la Famille L’Institut de Recherche liturgique L’institut de Terminologie théologique et de Traduction L’Institut de Recherche néo-latine Institut d’Études œcuméniques Personnalités liées à l'université Références Liens externes (fr) Site officiel (en) Site officiel Portail des universités Portail du catholicisme Portail des chrétiens d’Orient Portail de l’Ukraine
Ukrajinsko katoličko sveučilište

Ukrajinsko katoličko sveučilište (ukr. Український Католицький Університет) je katoličko sveučilište u gradu Lavovu, u zapadnoj Ukrajini. Sveučilište je otvoreno u suradnji s Ukrajinskom grkokatoličkom crkvom 29. srpnja 2002. godine, no svoje korijene kao institucija vuče iz 1929. godine. Ujedno predstavlja prvo katoličko sveučilište na prostoru bivšeg Sovjetskog Saveza i prvo katoličko sveučilište otvoreno uz potporu jedne od Istočnih katoličkih crkvi. Ukrajinsko katoličko sveučilište bilježi veliki interes studenata iz središnje i istočne Europe, posebno iz Ukrajine u kojoj živi oko 6 milijuna katolika. Povijest Sveučilišta Ukrajina ima dugu tradiciju suradnje s Katoličkom crkvom odnosno Svetom Stolicom u Rimu, a posebno je značajno razdoblje na prijelazu s 13. na 14. stoljeće kada su se krunili prvi ukrajinski kraljevi u sklopu Galičko-Volinjskog Kraljevstva. Također je značajno razdoblje Brestske crkvene unije u kojem je Ukrajina prihvatila nadležnost Svete Stolice, nakon što je Carigrad pao pod navalom Turaka. Kao razultat te višestoljetne suradnje između Ukrajine i Rima stvorena je Ukrajinska grkokatolička crkva koja danas broji najveći broj katoličkih vjernika prema bizantskom obredu. Ukrajinsko katoličko sveučilište također spada u tradicionalne povijesne odnose između Ukrajine i Svete Stolice. Danas moderno Sveučilište smatra se nasljednikom Grkokatoličke teološke akademije koju je 1928./1929. stvorio ugledni ukrajinski metropolit Andrij Šeptickij. Akademija se tada nalazila u sklopu Poljske, a njezin prvi rektor bio je Josif Slipij. Godine 1944. Akademija je zatvorena ulaskom tog dijela ukrajinskog teritorija u Sovjetski Savez, ali je Ukrajinsko katoličko sveučilište nastavilo svoj rad u Rimu. Osamostaljenjem Ukrajine, 1994. Sveučilište je ponovno premješteno u Lavov pod imenom Ljvivska teološka akademija. Godine 1998. Akademija odnosno Sveučilište je međunarodno priznata kao visoka obrazovna institucija, a 2002. je prihvatila međunarodno službeno ime Ukrajinsko Katoličko Sveučilište. Poznati studenti Roman Lisko, mučenik i blaženik Vidi još Nacionalno sveučilište Ostroška akademija Vanjske poveznice Službene stranice: Ukrainian Catholic University Arhivirana inačica izvorne stranice od 12. listopada 2012. (Wayback Machine) THE UKRAINIAN CATHOLIC EDUCATION FOUNDATION (eng.) The Ukrainian Catholic University: achievements, perspectives and contributions to tomorrow's world Arhivirana inačica izvorne stranice od 23. prosinca 2011. (Wayback Machine)
Università Cattolica Ucraina

L'Università Cattolica Ucraina (in ucraino Український католицький університет?) è un'università privata di Leopoli, affiliata alla Chiesa greco-cattolica ucraina: è stata la prima università cattolica istituita in un paese dell'ex Unione Sovietica ed è considerata costantemente dalle classifiche tra i migliori atenei dell'Ucraina. Storia L'istituto ha origine nel seminario teologico greco-cattolico istituto a Leopoli nel 1783 su iniziativa delle autorità austriache, e nel 1909 il metropolita Andrej Šeptyc'kyj propose l'istituzione di una vera e propria università, ma lo scoppio della prima guerra mondiale e le conseguenti politiche di polonizzazione, che portarono alla chiusura di numerose cattedre ucraine, resero gli studi di ucraino clandestini sino al 6 ottobre 1929, quando viene istituita un'Accademia Teologica Greco-Cattolica, che viene sostanzialmente chiusa dopo dieci anni a causa dell'invasione sovietica della Galizia e della conseguente repressione sia della religione che del sentimento nazionale ucraino: la chiusura formale avviene nel 1945, quando i sovietici assumono definitivamente il controllo della regione e costrinsero la Chiesa cattolica bizantina alla clandestinità. Josyp Slipyj, al termine della detenzione e in esilio a Roma, si attivò per la formazione del clero e dei laici greco-cattolici e si meditava l'istituzione nella capitale italiana di una facoltà teologica ucraina per i seminaristi, i cui programmi furono alla base della ricostituzione dell'università leopolitana. Nel 1992, con l'indipendenza dell'Ucraina, è istituita una commissione atta a ricostituire la facoltà teologica di Leopoli, che viene ufficialmente ripristinata nel 1994 a seguito del voto favorevole del Sinodo dei Vescovi: nel 1998 ottiene l'accreditamento dalla Congregazione per l'educazione cattolica, rendendo validi i suoi titoli in tutte le università cattoliche e in varie università secolari, mentre la parificazione statale avviene nel 2002, con il cambiamento di nome in Università Cattolica Ucraina. Facoltà L'università è divisa nelle seguenti facoltà: Facoltà Teologico-Filosofica Facoltà Umanistica Facoltà di Scienze della Salute Facoltà di Scienze Applicate Facoltà di Scienze Sociali Facoltà di Diritto Scuola d'Impresa Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Università Cattolica Ucraina Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su ucu.edu.ua.
Oekraïense Katholieke Universiteit

De Oekraïense Katholieke Universiteit (Oekraïens: Український Католицький Університет - УКУ) is een aan de Oekraïense Grieks-Katholieke Kerk verbonden katholieke universiteit in Lviv, Oekraïne. Geschiedenis In 1928 werd de Grieks-Katholieke Theologische Academie opgericht in Lviv. Ten tijde van de Sovjet-Unie werd de academie opgeheven. De theologische academie werd heropend in 1994. In 2002 werd de Theologische Academie van Lviv omgevormd tot de Oekraïense Katholieke Universiteit. Faculteiten Faculteit theologie - wijsbegeerte Faculteit geesteswetenschappen Medische faculteit Faculteit toegepaste wetenschappen Faculteit sociale wetenschappen Faculteit bedrijfskunde Externe link Officiële website