Ставищани

Ставища́ни — село в Україні, у Білогірській селищній територіальній громаді Шепетівського району Хмельницької області. Населення становить 317 осіб. Біля села розташований Ставищанський гідрологічний заказник. Історія Стародавня історія На території села виявлено знаряддя праці та зброю доби неоліту, бронзи та раннього заліза (VIII—VII ст. до н. ери). Середньовіччя По Різдву Христовому на землях сучасного Верхнього Погориння, на яких розташовані Ставищани, проживали слов'янські племена дулібів, що в VI–VII ст. створили одну з перших праукраїнських державних формацій і яка була зруйнована навалою азійської аварської орди. Після знищення Аварського каганату у ІХ ст. королем франків Карлом Великим прямі нащадки дулібів — волиняни, відновили тут слов'янську державність. Протягом Х ст. землі сучасних Ставищан, як і вся тодішня Волинь, увійшли до складу Київської Русі вже як складова Володимирського князівства. Волиняни стали одним з базових компонентів формування українського (русинського) етносу і є предками сучасного корінного українського населення села Ставищани та навколишніх сіл і містечок. В ХІІ ст. за навколишні землі внаслідок феодального дроблення Київської Русі точилася боротьба між галицькими, волинськими, а пізніше і київськими князями. З 1199 року землі сучасних Ставищан стали частиною об'єднаного Галицько-Волинського князівства, яке очолював князь Роман Мстиславич. З 1212 року майбутня Ставищанщина знаходиться у складі переданого Лешком Білим Володимирського (Волинського) князівства на чолі з кн. Олександром Белзським. В 1253 році навколишні землі увійшли до складу Галицько-Волинського королівства Русі — першого в історії України українського королівства, яке очолив перший український король Данило Галицький. По занепаді в середині XIV ст. українського королівства — Галицько-Волинського королівства, майбутні Ставищанські землі разом з усією Волинською Україною увійшли до складу Великого Князівства Литовського. Новітня історія Давня назва села — Уніїв, до 1945 року — Войнегове. Село було центром Уніївської волості Острозького повіту Волинської губернії. Село згадується в письмовому акті від 6 лютого 1681 року. Це був купчий документ, оформлений Андрієм Ліщинським. В селі були волосне управління і фельдшер. Дворів було 81, де проживало 669 душ православних, 43 душі римо-католиків та 8 душ жидів. Власником земель і невеличкого ставу був поміщик С. П. Малиновський. 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 22 травня 2015 року в Ставищанах пройшли збори місцевої сільської релігійної громади — щодо визначення релігійної юрисдикції вірян в селі. Переважна більшість обрала УПЦ Київського Патріархату. До релігійної громади входить також село Кащенці, жителі якого підтримали ставищан 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 727-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області», увійшло до складу Білогірської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Білогірського району, село увійшло до складу новоутвореного Шепетівського району. Населення За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 399 осіб. У 2020 році чисельність населення становила ▼317 осіб. Історико-культурні пам'ятки Маєток графів Левандовських, тепер приміщення ставищанської лікарні. Дерев'яна Православна церква в центральній частині села, розібрана за радянської влади. Приміщення початкової школи. Городище-"замчисько" в південній околиці села. Галерея Примітки Посилання Паспорт територіальної громади Ставищанської сільської ради (doc) Погода в селі Ставищани [Архівовано 9 серпня 2020 у Wayback Machine.]