NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Museu das Culturas Sexuais

O Museu das Culturas Sexuais ( em ucraniano: Музей сексу і сексуальних культур світу ) é um museu científico e educacional que explora as culturas sexuais de vários países. O primeiro deste tipo na Ucrânia e na Europa Oriental pós-soviética, está localizado em Carcóvia. Contexto O museu foi fundado em 1999 pelo Departamento de Sexologia e Psicologia Médica da Academia Médica de Kharkiv. Baseado na coleção de Valentin Kryshtal, é o primeiro do gênero em qualquer país pós-soviético, bem como o primeiro na Ucrânia, o museu reflete as culturas sexuais de vários países. Foi projetado pelo arquiteto Valery Aksak. Em 2021, um museu semelhante foi inaugurado em Kiev. Coleções e exibições O museu possui dez salas de exposição, que só podem ser visitadas a partir dos dezoito anos. – a idade de consentimento na Ucrânia. O museu também abriga uma galeria voltada ao público adolescente, onde são realizados eventos voltados para jovens e que podem frequentar públicos maiores de 15 anos. Tópicos como intimidade e orientação sexual estão incluídos na interpretação. É dada especial atenção à prevenção de doenças sexualmente transmissíveis, especialmente a SIDA. A coleção inclui antiguidades, gravuras e desenhos e coleções contemporâneas de fotografias e coisas efêmeras. Também inclui um cinto de castidade medieval. Há uma estátua de Príapo à qual os visitantes podem fazer oferendas. A oferta comercial do museu é uma sex shop. Em resposta à campanha de vacinação contra a COVID-19 na Ucrânia, o museu era uma das várias instituições culturais que os ucranianos podiam visitar gratuitamente utilizando o seu vale de vacinação. Referências
Музей секса и сексуальных культур мира (Харьков)

Научно-просветительный Музей сексуальных культур мира (Харьков) — единственный музей на территории Украины, который проводит просветительскую и образовательную деятельность в области сексуальных отношений, основываясь на сексуальных культурах разных стран мира. Музей был открыт сотрудниками кафедры сексологии Харьковской медицинской академии последипломного образования в 1999 году. Основой экспозиции стала частная коллекция профессора Евгения Валентиновича Кришталя. В «Музее сексуальных культур мира» ведётся просветительская работа с подростками, семейными парами, а также с людьми, желающими вступить в брак. Музей состоит из десяти залов. Каждый зал посвящён сексуальной культуре отдельной страны: Греция, Рим, Индия, Япония, Китай, страны Европы, Америки и Африки. Есть отдельный зал, посвящённый сексуальным девиациям (отклонениям в сексуальном развитии), современной сексуальной культуре и подростковый зал, в котором находятся материалы по анатомии, психологии и физиологии человека и его сексуальном поведении, где проводятся лекции по половому воспитанию подростков. Не все могут посетить «Музей сексуальных культур мира». Увидеть все залы могут посетители в возрасте от 18 лет. Зал для подростков можно посетить с 15 лет. Оценки Украинские исследователи профессор медицины А. Г. Луценко и доцент В. В. Чугунов, называют его уникальным музеем, входящих в небольшое число музеев мира, в которых освещается отношение к эротике и сексуальности народов разных стран, современных и древних цивилизаций. Украинский профессор В. Г. Марченко считает, что этот музей получил признание и вносит существенный вклад в повышение сексуальной культуры населения. Посещение музея входит в программу системы психотерапевтической коррекции сексуальной дезадаптации, разработанную в Институте проблем эндокринной патологии им. В. Я. Данилевского НАМН Украины. Примечания Литература Андрианова А. А., Яровая Т. С. Актуальность развития тематических музеев в Украине // Региональные проблемы архитектуры и градостроительства: сборник научных трудов / Одесская государственная академия строительства и архитектуры, Архитектурно.-художественный. институт. — Одесса : Астропринт, 199.— Вып. 11-12 : Традиции и новаторство. — 2013. — 606 с. : ил., табл. — Текст : рус., укр. — Библиогр. в конце ст. — ISBN 978-966-190-803-0 — С .140-145 Марченко В. Г. Кафедре сексологии и медицинской психологии Харьковской медицинской академии последипломного образования исполнилось 20 лет // Международный медицинский журнал. — 2007. — Т. 13, № 1. — С. 136—138. Минухин А. С.Психотерапевтическая коррекция полоролевой формы сексуальной дезадаптации в дебюте супружеской жизни // Международный медицинский журнал. № 4. — 2005. — С.35-37. Ссылки Луценко А. Г., Чугунов В. В. Харьковская сексологическая школа // Международный медицинский журнал. — № 3. 2004. — C. 47-48.
Музей сексуальних культур

Музей сексуальних культур — науково-просвітницький заклад сексу, створений 1999 року співробітниками кафедри сексології і медичної психології Харківської медичної академії. Перший у своєму роді на пострадянському просторі, та Східній Європі загалом, музей відображує сексуальні культури різних країн світу. Особлива увага приділяється питанням профілактики захворювань, які передаються статевим шляхом, особливо СНІДУ. При музеї працює секс-шоп. Загалом 10 залів, відвідати всі можуть лише відвідувачі, які досягли повноліття. Примітки
Museum of Shipbuilding and the Fleet

The Museum of Shipbuilding and Fleet (Ukrainian: Музей суднобудування і флоту) is a museum dedicated to shipbuilding located in Mykolaiv, Ukraine. History of the museum Ancient House, where the museum is situated, is a monument of history and architecture of the late 18th – early 19th century. Built in the style of the Russian classicism, it served as chancery and premises of the main commanders of the Black Sea Fleet during 1794–1900. In due time such admirals as M. S. Mordvinov, I. De Traverse, A. S. Greig, M. P. Lazarev, G. I. Butakov, M. A. Arcas lived and worked here. Exhibitions The museum exhibition is located in twelve rooms and numbers nearly 3,000 exhibits. Exhibits in the first hall depict items of antiquity and from the time of the Kievan Rus, and describe the beginning of navigation through the Dnipro and Southern Bug rivers, the Black Sea and the Mediterranean Sea. There are pictures of ancient Greek ships, illustrations of a deserved painter V. Bahtov to the "Histories" of Herodotus, archeological finds of antique Olbia, fragments of stony anchors. Exhibits which are devoted to the fleet history of Zaporizhian Cossacks and their heroic combat for access to the Black Sea are of great interest. The pearl of the museum is the diorama "Building the ships on the Mykolaiv Admiralty in the first quarter of the 19th century" by V. Semernev. In the hall of the Crimean War (1853–1856) the authentic relics of the past are located: the naval flag of St. Andrew, ship cannons, awards and documents of seamen and veterans of war. The bust of sailor Ignat Shevchenko (sculptor G. Kovalchuk), who performed a heroic deed during the defense of Sevastopol, also attracts the attention of visitors. The Crimean War was a milestone in the transition from sailing ships to steam ships. Museum exhibits include the model of the first tubular vessel in the Black Sea, the "Novgorod", launched by the Nikolaev Admiralty in 1873 as well as a portrait of the author's draft of the ship, the famous engineer and shipbuilder A. O. Popov. And on the court, under the expanse of the sky, are the guns from the Black Sea Fleet, covered with glory of combat feats. The best tradition continued in the post-war works of the masters of the ship's business and sailors of the Black Sea. The hall exhibits items of ship's equipment, fragments of shells of ships, maritime communications devices and collection of ship tableware. The exhibit section "modern civilian fleet – the end of the 1940–1990s." tells about the activities of Europe's largest Black Sea Shipyard, one of the oldest companies in the south of Ukraine shipyard named after 61 Communards, and the youngest in the Mykolaiv shipyard "Okean". References
Musée naval et de la Flotte de Mykolaïv

Le musée naval et de la Flotte de Mykolaïv (en ukrainien :Миколаївський музей суднобудування і флоту) est consacré à la culture ukrainienne dans toutes ses manifestations. Il a été fondé en 1978 et se situe au 4 de la rue de l'Amirauté. Histoire Il se situe dans un bâtiment plus ancien, fin XVIIIe ou début XIXe siècle qui est inscrit au Registre national des monuments d'Ukraine sous le numéro : 48-101-0103. C'est là que se trouvaient les chefs de la flotte de la Mer Noire. En 1978 ouvrait le musée. Galerie d'images Bustes Notes et références Voir aussi Articles connexes Art ukrainien. Culture ukrainienne. Liste des musées d'art en Ukraine. Liens externes Portail des musées Portail de l’Ukraine Portail du monde maritime
Museo della cantieristica e della marina

Il Museo della cantieristica e della marina (in ucraino Миколаївський музей суднобудування і флоту?, Mykolaïvs'kyj muzej sudnobuduvannja i flotu; in russo Музей судостроения и флота?, Muzej sudostroennja i flota) è l'unico museo della costruzione navale in Ucraina e si trova a Mykolaïv, nella omonima oblast'. Storia La sede del museo è un edificio di valore storico ed artistico che risale alla fine del XIX secolo costruito dall'architetto P. Neelov in stile neoclassico. Tra il 1794 e il 1900, l'edificio servì come residenza e ufficio dei comandanti in capo della Flotta del Mar Nero e vi soggiornarono gli ammiragli più noti del periodo. Dopo la Rivoluzione d'ottobre divenne alloggio per gli insegnanti del Commissariato del popolo, poi fu orfanotrofio, scuola di artigianato e collegio. Dal 1978 è stato ufficialmente destinato ad ospitare reperti e materiali relativi alla storia della marineria e della cantieristica ucraina. Descrizione Il museo ospita dodici sale che espongono molti reperti legati lagati sia alla storia della marineria e delle costruzioni navali sia della stessa storia cittadina. Esposizione Tra le sale più importanti: Sala storica. Antichità e Rus' di Kiev con reperti sull'inizio della navigazione sul Dnipro, sul Bug orientale, sul Mar Nero e il Mar Mediterraneo. Diorama sul tema: Costruire le navi sull'ammiragliato di Mykolaiv nel primo quarto del XIX secolo. Sala della guerra di Crimea con cimeli storici come la bandiera navale di Sant'Andrea, cannoni navali, premi e documenti di marinai e veterani di guerra. Sono presenti inoltre il busto del marinaio Ignat Shevchenko, protagonista eroico durante la difesa di Sebastopoli, il modello della nave Novograd, i cannoni della Flotta del Mar Nero, equipaggiamento navale di vario genere e una sezione dedicata alla flotta moderna che descrive le attività del più grande cantiere navale del Mar Nero. Note Bibliografia (UK) Мітковська, Тетяна Сергіївна; Миколаївський музей суднобудування і Чорноморського флоту, Внесок видатного вченого С. Й. Макарова у дослідженні Чорного моря у другій половині ХІХ ст., Наукові праці. Історія, 2015, OCLC 949846337. Voci correlate Porto di Mykolaïv Museo regionale delle tradizioni locali di Mykolaïv Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Museo della cantieristica e della marina Collegamenti esterni Sito ufficiale, su museum.mk.ua. (EN) Museum of Shipbuilding and the Fleet, su eventseeker.com. URL consultato il 18 aprile 2022.
Музей судостроения и флота

Музей судостроения и флота — морской музей на Украине, филиал Николаевского областного краеведческого музея. История здания С 1794 года Николаев стал базой Черноморского флота. Резиденция главного командующего флота разместилась в здании, построенном в стиле русского классицизма по проекту архитектора П. В. Неелова. Музей О том, что именно в Николаеве должен быть музей судостроения решили в 70-х годах прошлого столетия в Ленинграде. Было дано указание «сверху», и в Николаеве начали работать над созданием уникального заведения. Открытие музея состоялось 30 июля 1978 года, в День Военно-морского флота. Более 3 000 экспонатов располагается в 12 залах музея. Модели судов, от первых кораблей до современных, фрагменты первых известных лодок, поднятые с вод Чёрного моря и рек юга Украины, редкие карты, фотографии, газеты, многочисленные документы, рассказывающие о развитии судостроения и флота в устье Южного Буга и Ингула. В музее сохранилась уникальная коллекция старого оружия — XVIII—XIX веков: пистоли, алебарды, мортиры и другое. До сих пор поступают различные экспонаты от жителей города, среди них не мало уникальных. В залах музея часто экспонируются привозные выставки. Бюсты флотоводцев возле музея Примечания Литература Музей судостроения и флота : путеводитель / Л. Д. Хлопинская, А. Д. Владерчук, О. Н. Дьяченко и др. — 2-е изд., пер. и доп. — Одесса : Маяк, 1986. — 96 с. — М 1905040100-031/М217(04)-86 БЗ.41.11.85.
Musykiwka

Musykiwka (ukrainisch Музиківка; russisch Музыковка Musykowka) ist ein Dorf in der ukrainischen Oblast Cherson mit etwa 2600 Einwohnern. Das 1856 gegründete Dorf liegt Fluss Werewtschyna (Веревчина), 13 km nördlich vom Rajons- und Oblastzentrum Cherson entfernt. Verwaltungsgliederung Am 4. Juli 2016 wurde das Dorf zum Zentrum der neugegründeten Landgemeinde Musykiwka (ukrainisch Музиківська сільська громада/Musykiwska silska hromada), zu dieser zählen auch noch die 4 in der untenstehenden Tabelle aufgelistetenen Dörfer, bis dahin bildete es zusammen mit den Dörfern Miroschnykiwka und Wyssunzi die gleichnamige Landratsgemeinde Musykiwka (Музиківська сільська рада/Musykiwska silska rada) im Norden des Rajons Biloserka. Seit dem 17. Juli 2020 ist es ein Teil des Rajons Cherson. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Musykiwka Teil der Gemeinde: Weblinks Eintrag zum Ort in der Enzyklopädie der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Einzelnachweise
Muzykivka

Muzykivka (Ukrainian: Музиківка) is a large village located in Kherson Raion north of the city of Kherson, Kherson Oblast. It hosts the administration of Muzykivka rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. Geography The village is situated 13 km from the centre of Kherson city. It has an area of 5.6 km2 and a population of approximately 2,672 people. History Muzykivka is first mentioned in written sources in 1815 as "Muzykyni khutory" (Ukrainian: Музикині хутори, literally "Muzyky's khutir"). According to local tradition, "Muzyky" was the surname of a Cossack who founded the settlement. In the times of the Soviet Union, Muzykivka was assigned to Bilozerka Raion of Kherson Oblast. During World War II, Muzykivka was occupied by Nazi Germany between 18 August 1941 and 14 March 1944. In 2008, the settlements Vysuntsi and Miroshnykivka, which were previously administratively subordinated to Muzykivka, were split off to become independent settlements. Bilozerka Raion was abolished in July 2020 as a result of the administrative reform of Ukraine's districts, which reduced the number of raions of Kherson Oblast to five, merging Bilozerka Raion's territory, including Muzykivka, into Kherson Raion. When Russia invaded Ukraine, Muzykivka along with much of the rest of Kherson Oblast quickly fell under Russian occupation. It was occupied from this date until 11 November 2022, when Ukrainian forces liberated Muzykivka as part of the 2022 Kherson counteroffensive. Demographics As of the 2001 Ukrainian census, Muzykivka had a population of 2,672 people, predominantly Ukrainians. References
Muzíkivka

Muzíkivka (en ucraniano: Музиківка, romanizado: Muzýkivka) es un pueblo ucraniano perteneciente al óblast de Jersón. Situado en el sur del país, forma parte del raión de Jersón y es centro del municipio (hromada) homónimo.​ Toponimia El nombre del lugar en ruso es Muzíkovka (en ruso: Музыковка). Geografía Muzíkivka se encuentra a orillas del río Verevchina, a 13 km de Jersón.​ Historia Muzíkivka se menciona por primera vez en fuentes escritas en 1815 como el jútir de Muzyky (en ucraniano: Музикині хутори). Según la tradición local, Muziki era el apellido de un cosaco que fundó el asentamiento.​ En la época de la Unión Soviética, Muzíkivka estaba asignada al raión de Bilozerka del óblast de Jersón. Durante la Segunda Guerra Mundial, Muzíkivka fue ocupada por la Alemania nazi entre el 18 de agosto de 1941 y el 14 de marzo de 1944.​ El raión de Bilozerka fue abolido en julio de 2020 como resultado de la reforma administrativa de los distritos de Ucrania, que redujo el número de raiones del óblast de Jersón a cinco, fusionando el territorio del raión de Bilozerka, incluido Muzíkivka, con el raión de Jersón.​ Con el comienzo de la invasión rusa de Ucrania, Muzíkivka, junto con gran parte del resto del óblast de Jersón, cayó rápidamente bajo la ocupación rusa.​ Estuvo ocupada desde esta fecha hasta el 11 de noviembre de 2022, cuando las fuerzas ucranianas liberaron Muzíkivka como parte de la contraofensiva de Jersón de 2022.​ Demografía La evolución de la población de Muzíkivka entre 1989 y 2001 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 89,90%, es el ucraniano; del 7,45%, el ruso.​ Referencias
Mouzykivka (oblast de Kherson)

Mouzykivka (en ukrainien : КМузиківка, en russe : Музыковка, Mouzykovka) est une commune rurale de l'oblast de Kherson et du raïon de Kherson, en Ukraine méridionale. Sa population s'élevait à 2672 habitants en 2001. Géographie La commune de Mouzykivka se trouve au bord de la rivière Verevtchyna, un petit affluent de rive droite du fleuve Dniepr, qui rejoint ce fleuve via le bras de Kochova. Assise à 20 mètres d'altitude, elle se situe à 13,7 km au nord-ouest de la ville de Kherson. Communauté territoriale Depuis la réforme administrative de 2020, la commune de Mouzykivka est le siège d'une communauté territoriale homonyme (uk) regroupant les localités suivantes : Vyssountsi, Zahorianivka, Mirochnykivka et Shidne. Voir aussi Articles connexes Oblast de Kherson Liens externes Notes et références Portail de l’Ukraine
Muzykiwka

Muzykiwka (ukr. Музиківка) – wieś na południu Ukrainy, w obwodzie chersońskim, w rejonie biłozerskim. Miejscowość liczy 2672 mieszkańców. Historia Pierwsze wzmianki o Muzykiwce pochodzą z 1856 roku. Wieś zapewne istniała wcześniej, gdyż w 1859 odnotowano tutaj 1100 mieszkańców w 183 zagrodach. Zabytki i osobliwości Kozackie kamienne krzyże na terenie cmentarza. Przypisy
Muzîkivka, Bilozerka

Muzîkivka (în ucraineană Музиківка) este o comună în raionul Bilozerka, regiunea Herson, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Muzîkivka era vorbitoare de ucraineană (89,9%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,45%). Note
Музыковка

Музыковка (укр. Музиківка) — село в Херсонском районе Херсонской области Украины. Центр Музыковской сельской общины. Почтовый индекс — 75023. Телефонный код — 5547. Код КОАТУУ — 6520383501. Население Население по переписи 2001 года составляло 2672 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 75023, Херсонская обл., Белозёрский р-н, с. Музыковка, ул. 40-летия Победы, 42 Известные люди В селе родились Куманченко, Полина Владимировна (1910—1992) — актриса театра и кино, народная артистка СССР (1960). Примечания Ссылки Музыковка на сайте Верховной рады Украины
Muraveinîk, Henicesk

Muraveinîk (în ucraineană Муравейник) este un sat în comuna Rivne din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Muraveinîk era vorbitoare de rusă (83,7%), existând în minoritate și vorbitori de ucraineană (7,61%) și română (2,17%). Note
Муравейник (Херсонская область)

Муравейник (укр. Муравейник) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 92 человека. Почтовый индекс — 75552. Телефонный код — 55-34. Код КОАТУУ — 6522184008. История В 1946 году указом ПВС УССР населённый пункт участок 7-й колхоза им. Сталина переименован в хутор Муравейник. Ссылки Муравейник на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 17 мая 2020. Примечания
Мурашник (село)

Мурашник (до 1946 року — Дільниця Сьома, в 1946—2025 роках — Муравейник) — село в Україні, у Генічеській міській територіальній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 92 осіб. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Історія Утворене в 1925 році як дільниця № 7 колгоспу імені Сталіна. У 1946 році населений пункт Дільниця Сьома перейменовано на хутір Муравейник. У середині XX ст. хутір став селом. 12 червня 2020 року відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області» село ввійшло до складу Генічеської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. У 2025 році перейменоване на Мурашник. Примітки Посилання Погода в селі Муравейник [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Murawyszcze

Murawyszcze (ukr. Муравище) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Pod koniec XIX w. wieś Hawczyce (Гавчици, 1906) w powiecie łuckim, w gmina Trościaniec. W II Rzeczypospoliej Hawczyce w gminie Kiwerce (powiat łucki) w województwie wołyńskim. Na zachód od miejscowości kolonia Rafałówka założona w 1870. W 1943 roku (rzeź wołyńska) nacjonaliści ukraińscy zamordowali w Hawczycach 9 Polaków. Postanowieniem egzekutywy obwodowej 25 czerwca 1990 roku połączono wsie Hawczyce i Murawyszcze należące do rady wiejskiej Sikirycze, pozostawiając nazwę Murawyszcze. Do 2020 w rejonie kiwereckim. Przypisy Bibliografia Hawczyce, wś, powiat łucki, gmina Trościaniec, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 554 .
Muravîșce, Kiverți

Muravîșce (în ucraineană Муравище) este un sat în comuna Sokîrîci din raionul Kiverți, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Muravîșce era vorbitoare de ucraineană (99,37%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Муравище

Муравище (укр. Муравище) — село в Киверцовской городской общине Луцкого района Волынской области Украине. Население по переписи 2001 года составляло 636 человек. История В 1946 году указом ПВС УССР село Рафаловка переименовано в Муравище. До 2020 года входило в Киверцовский район. Примечания Ссылки Муравище на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 10 мая 2020.