Pomorjany (zámek)

Zámek Pomorjany je zámek, původně hrad, v obci Pomorjany, v Zoločivském okresu, Lvovské oblasti Ukrajiny. Historie Původně to byla pevnost, která byla postavena na řece Zolota Lypa (ukrajinsky Золота Липа) mezi četnými rybníky, které posilovaly obranné schopnosti budovy. Pevnost byla postavena v letech 1340–1350 Mikołajem Świnkou na pozemcích, které mu daroval král Kazimír III. Veliký. V 15. století se hrad stal majetkem Zikmunda Sienińského z Oleśnice, kastelána z Terebovle. Jeho manželkou byla Anna, dcera Jana Świnky. Po Zikmundově smrti v roce 1497 přešlo panství do rukou jeho bratra Jana Sienińského ze Sienny, kastelána ze Lvova. Protože se jednalo o období častých tatarských, tureckých a valašských vpádů, majitelé hradu se rychle měnili a umírali při jeho obraně nebo v bitvách s útočníky. Po Janu Sienińském, kastelánovi ze Lvova, hrad patřil: Janu Sienińskému, kastelánovi z Kamieniece, Janu Sienińskému, kastelánovi z Halyče. Poté Janu Sienińskému, kastelánovi ze Žar, a Janu Sienińskému, kastelánovi ze Lvova, který hrad přestavěl na renesanční zámek. Objekt zůstal v držení rodiny Sienińských, dokud jej v letech 1619-20 nekoupil od Krzysztofa Sienińského Jakub Sobieski, otec budoucího polského krále Jana III. Sobieského. V letech 1639, 1640 a 1644 hrad odrazil útoky tatarských vojsk a také se v letech 1648 a 1655 ubránil kozáckým vojskům Bohdana Chmelnického. Hrad vítězně vyšel i z následných invazí Turků a kozáků v letech 1667 a 1672, ale vyžadoval opravy a posílení své obrany. Tataři ho dobyli až v letech 1675 a 1684. Další neúspěšný pokus Tatarů o dobytí hradu se odehrál v roce 1695. Navzdory vypálení části jižní pevnosti se hradu podařilo ubránit. Po smrti Jakuba Sobieského prodala jeho dcera Marie Karolina, vévodkyně z Bouillonu, v roce 1740 zámek Michału Kazimierzovi Radziwiłłovi, příbuznému rodiny Sobieských. Nový majitel se o budovu příliš nestaral a ta začala pomalu chátrat. Zámek po požáru v roce 1771 vážně upadl. Stanisław Pruszyński, kastelán z Owruchu, později ze Żytomierze, koupil zámek od Hieronima Radziwiłła. Po jeho smrti zámek patřil Józefovi a poté Gabrielovi Erazmu Pruszyńskému. 10. května 1876 byla podepsána smlouva, na jejímž základě hrabě Stanisław Potocki koupil panství a zámek za 450 000 guldenů. Po něm zámek patřil hraběti Romanu Potockému, jehož syn, polský diplomat Jerzy Potocki, zámek po skončení první světové války zrekonstruoval a bezvadně udržoval panství až do 17. září 1939. Po válce (za Ukrajinské sovětské socialistické republiky) v zámku sídlila škola až do 70. let 20. století. V roce 2020 začaly opravárenské a restaurátorské práce. Architektura Tvar opevněného zámku dal tomuto objektu v druhé polovině 16. století Jan Sieniński, vojvoda Podolie. Renesanční zámek se suterénem měl čtyřúhelníkový tvar a čtyři dvoupatrová křídla, rohové věže a vstupní bránu do nádvoří s mostem na ose severního křídla. Jižní křídla – palácová křídla s arkádami – byla dvoupatrová, východní křídla a možná i západní křídla. Byla to silná pevnost schopná bránit se četným útokům kozáků, Tatarů a Turků. V důsledku zkázy provedl Jan III. Sobieski důkladnou rekonstrukci. Posílil jeho obranu instalací děl ukořistěných v bitvě u Chocimu. zámek byl také obklopen hliněnými baštami a vodním příkopem. V roce 1789 se majitelem hradu stal Erazm Pruszyński a přestavěl jižní a východní křídlo s použitím materiálu získaného z demolice severní a západní části, které již nebylo možné zachránit. Budova byla pokryta plechovou střechou, dokončeny obytné prostory a kolem ní byla zřízena zahrada a skleník. Józef Pruszyński dokončil rekonstrukci a do hradu umístil velké množství obrazů, 10 000 rytin, knihy, sbírky mincí a medailí, starožitnosti, sbírku autogramů polských králů a další cenné předměty. Po jeho smrti byla sbírka rozptýlena a z velké části byla vyvezena do zahraničí. Později se ze zámu stala zřícenina. Z jižního a východního křídla, které byly ještě na začátku 19. století obývány, se dochovaly dvě věže a galerie podepřená arkádami v přízemí a sloupy v horním patře, s velkým schodištěm uprostřed.[4] Zachoval se také portál s erbem Janiny rodiny Sobieských. Na zahradní straně se dochovaly fragmenty obranných valů. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Zamek w Pomorzanach na polské Wikipedii a Поморянський замок na ukrajinské Wikipedii.