NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ołeksandriwka (osiedle typu miejskiego w obwodzie kirowohradzkim)

Ołeksandriwka (ukr. Олександрівка; pol. Aleksandrówka) – osiedle typu miejskiego na Ukrainie, w obwodzie kirowohradzkim rejonie kropywnyckim, nad Tiasmynem, (do lipca 2020 r. w rejonie ołeksandriwskim), dawna siedziba władz zlikwidowanego rejonu. Historia W czasach I Rzeczypospolitej wchodziła w skład starostwa czehryńskiego. Po rozbiorach Polski stała się własnością rządku rosyjskiego, jednak około 1830 roku jej właścicielem został Michał Grabowski (1804-1863), syn Antoniego i Teresy z Dworzańskich. Siedziba dawnej gminy Aleksandrówka w powiecie czehryńskim na Ukrainie. Status osiedla typu miejskiego posiada od 1957. W 1989 liczyło 12 474 mieszkańców. Pałac Michał Grabowski razem z żoną Pauliną z Rościszewskich wybudował w Aleksandrówce neogotycki pałac z cylindryczną wieżą i tarasem. Pałac ten był jednym z ognisk polskiego życia kulturalnego na dalekich Kresach – odwiedzali go m.in. Józef Bohdan Zaleski, Seweryn Goszczyński, Henryk Rzewuski. Po Michale majątek odziedziczył jego najmłodszy syn Lucjan Grabowski. Pod koniec XIX wieku 74% mieszkańców stanowili Żydzi. Obok pałacu park angielski. Przypisy
Monestir de la Santíssima Trinitat i Sant Jonàs

El Monestir de la Santíssima Trinitat i Sant Jonàs és un monestir ortodox masculí situat a Kíiv, en la jurisdicció de l'Eparquia de Kíiv de l'Església Ortodoxa Ucraïnesa del Patriarcat de Moscou. Referències
Trinity Monastery of St. Jonas

The Trinity Monastery of St. Jonas (Ukrainian: Свято-Троїцький Іонинський чоловічий монастир, romanized: Sviato-Troitskyi Ionynskyi cholovichyi monastyr; Russian: Свято-Троицкий Ионинский монастырь) is a Ukrainian Orthodox monastery in the Kyivan neighbourhood of Zvirynets, a short distance from the medieval Vydubychi Monastery. It was Jonas, a Vydubychi hegumen, who founded this monastery in 1864. Princess Vasilchikov, the widow of Kyiv's Governor General, decided to support the undertaking and presented her dacha to the brethren. It was on these grounds that the katholikon was constructed. The monastery's bell tower, at 110 meters, was to be the tallest in the Orthodox world. Its construction was halted due to the outbreak of World War I. As many as 800 monks resided there at the time. The monastery was closed in 1934 and its grounds were taken over by the M.M. Gryshko National Botanical Garden. The monks of the recently revived monastery now help to restore the nearby Zvirynets caves. References
Monastero della Santissima Trinità e San Giona

Il Monastero della Santissima Trinità e San Giona (in ucraino Свято-Троїцький Іонинський чоловічий монастир?, Svjato-Troïc'kyj Ionins'kyj čolovičyj monastyr) è un monastero ortodosso ucraino nel quartiere di Zvirynec' a Kiev, poco distante dal monastero medievale di Vydubyči. Fu Giona, un egumeno di Vydubyči, a fondare questo monastero nel 1864. La principessa Vasil'čikova, vedova del governatore generale di Kiev, decise di sostenere il progetto e donò la sua dacia ai frati. È su queste basi che fu costruito il Catholicon. Il campanile del monastero, con un'altezza di 110 metri, avrebbe dovuto essere il più alto del mondo ortodosso. La sua costruzione fu interrotta a causa dello scoppio della prima guerra mondiale. All'epoca vi risiedevano ben 800 monaci. Il monastero fu chiuso nel 1934 e il suo terreno fu occupato dal Giardino Botanico Nazionale M. M. Gryško. I monaci del monastero, recentemente rianimato, aiutano ora a restaurare le vicine grotte di Zvirynec'. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Monastero della Santissima Trinità e San Giona
Mănăstirea Sfânta Treime Iona

Mănăstirea Sfânta Treime Iona (în ucraineană Mănăstirea Sfânta Treime Iona) este o mănăstire din Episcopia Kievului a Bisericii Ortodoxe Ucrainene, situată în Kiev pe Zverynets.. Istoric Fondată în anii 1860 de arhimandritul Mănăstirea Vîdubițkă Iona Miroșnicenko pe pământurile prințesei Ekaterina Vasilcikova, văduva guvernatorului general al Kievului]]. Înainte de Primul Război Mondial, construcția celui mai înalt turn cu clopot din Imperiul Rus (înălțime proiectată 110 m) era în curs de desfășurare. Până în 1918, avea peste 800 de călugări și novici. A funcționat până în 1934, când a fost închisă prin ordin al autorităților sovietice. În 1935, mănăstirea a fost amplasată pe teritoriul nou-înființatei Grădini Botanice Naționale N. N. Grishko a Academiei Naționale de Științe a Ucrainei|Grădina Botanică a Academiei de Științe a RSS Ucrainene]]. În 1991 a fost restituită Bisericii Ortodoxe Ucrainene. La începutul anilor 2000, biserica principală a mănăstirii - Biserica Sfânta Treime, turnul cu clopotniță și turnul cu ceas - fuseseră restaurate, iar clădirile monahale fuseseră reconstruite. În 1997, frații Mănăstirii Iona au început restaurarea peșterilor și a bisericii Mănăstirii Zverinetsky. În 2009, Schitul Zverinetsky a devenit o mănăstire independentă. Stareți Iona Miroșnicenko (anii 1860–1902) Agapit Bevțik (22 iunie 1994–1998) Iona Cerepanov (din 26 iulie 1999) Periodice Otrok.ua (revistă). Publicată din 2004. Lunar, format A4, 64 de pagini, tiraj 10.000 de exemplare. Până în ianuarie 2010, au fost publicate 49 de numere. Galerie Legături externe Site-ul oficial al mănăstirii Pagina mănăstirii pe site-ul UOC-MP Athosul rusesc — Mănăstirea Sfânta Treime din Iona; articol pe site-ul RIA Novosti — Ucraina[nefuncțională – arhivă]
Троицкий Ионинский монастырь

Свя́то-Тро́ицкий Ио́нинский монасты́рь (укр. Свято-Троїцький Іонинський монастир) — мужской монастырь Киевской епархии Украинской православной церкви, расположенный в Киеве на Зверинце. История Основан в 1860-е годы архимандритом Выдубицкого монастыря Ионой (Мирошниченко) на землях княгини Екатерины Васильчиковой, вдовы киевского генерал-губернатора. До Первой мировой войны в обители велось строительство самой высокой в Российской империи колокольни (проектная высота 110 м). К 1918 году насчитывал более 800 монахов и послушников. Действовал до 1934 года, когда был закрыт по распоряжению советских властей. В 1935 году монастырь оказался на территории новооснованного Ботанического сада Академии наук УССР. В 1991 году возвращён Украинской православной церкви. К началу 2000-х годов был отреставрирован главный храм монастыря — Свято-Троицкая церковь, колокольня, башня с часами, отстроены братские корпуса. В 1997 году братией Ионинского монастыря началось восстановление пещер и храма Зверинецкого монастыря. В 2009 году Зверинецкий скит выделился в самостоятельный монастырь. Настоятели Иона (Мирошниченко) (1860-е—1902) Агапит (Бевцик) (22 июня 1994—1998) Иона (Черепанов) (с 26 июля 1999) Периодические издания «Отрок.ua» (журнал). Издаётся с 2004. Периодичность 1 раз в месяц, формат А4, 64 стр., тираж 10 000, на 01.2010 г. изданы 49 номеров. Галерея Ссылки Официальный сайт монастыря Страница монастыря на сайте УПЦ МП Русский Афон — Свято-Троицкий Ионинский монастырь; статья на сайте РИА Новости — Украина (недоступная ссылка)
Distretto di Vyžnycja

Il distretto di Vyžnycja (in ucraino Вижницкий район?, Vyžnyc'kyj rajon) è un distretto nell'oblast' di Černivci in Ucraina. Il suo centro amministrativo è la città di Vyžnycja. Ha una popolazione di 89 606 abitanti.. Il 18 luglio 2020, come parte della riforma amministrativa dell'Ucraina, il numero di distretti dell'oblast di Černivci è stato ridotto a tre e l'area del distretto di Vyžnycja è stata notevolmente ampliata. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Vyžnycja Collegamenti esterni Sito ufficiale, su rayradavn.gov.ua.
Rejon wyżnicki (1940–2020)

Rejon wyżnicki – była jednostka administracyjna wchodząca w skład obwodu czerniowieckiego Ukrainy. Rejon utworzony w 1940 miał powierzchnię 903 km². Siedzibą władz rejonu była Wyżnica. Na terenie rejonu znajdowały się: dwie miejskie rady, jedna osiedlowa rada i 14 silskich rad, obejmujących w sumie 31 miejscowości. Spis miejscowości Przypisy
Покровський історико-краєзнавчий музей

КЗК «Покровський історико-краєзнавчий музей» — музей у смт Покровському, заснований 22 листопада 1969 року, в червні 1971 присвоєно звання народного. Знаходиться в окремій будівлі площею 315 кв. м. В музеї знаходяться документальні, фотографічні і речові джерела з історії та етнографії району, всього 3300 одиниць музейних предметів. Історія З ініціативи Олени Михайлівни Дерімової в листопаді 1969 року було відкрито районний історико-краєзнавчий музей. О. М. Дерімова стала його директором. На початку в музеї було дві зали, згодом розширилися до п'яти. Станом на 2013 рік функціонувало одинадцять залів. Зали музею У музеї працюють зали: давньої історії і козацької доби; дореволюційного часу; громадянської війни; періоду 1930—1940-х років; Великої Вітчизняної війни; визволителів району; відбудовчого періоду; природи рідного краю; архітектури і побуту XVIII–XIX століть (селянська хата); «Афганістан — біль і пам'ять» (пам'яті воїнів інтернаціоналістів); сучасності. Посилання Народний музей історії Покровського району [Архівовано 4 вересня 2014 у Wayback Machine.] Джерела Федоренко Л. Усі скарби рідного краю — в музеї. // Покровський край — 2013. — (26 лютого) Дідович Н. Хранителька нашої історії. //Радянське слово — 1999.- (26 серпня). — с. 4
Comuna Toporiv, Busk

Toporiv (în ucraineană Топорів) este o comună în raionul Busk, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Horbaci, Huta, Lenkiv, Lisove, Toporiv (reședința) și Zaboloto. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Toporiv era vorbitoare de ucraineană (99,91%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Comuna Klițko, Horodok

Klițko (în ucraineană Кліцько) este o comună în raionul Horodok, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Andrianiv, Iakîmciîți, Klițko (reședința) și Zabolottea. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Klițko era vorbitoare de ucraineană (99,28%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Кліцьківська сільська рада

Кліцьківська сільська рада — колишній орган місцевого самоврядування у Городоцькому районі Львівської області з центром у с. Кліцько. Утворена в 1945 році. Населені пункти Сільраді були підпорядковані населені пункти: с. Кліцько с. Андріянів с. Заболоття с. Якимчиці Склад ради Сільський голова: Рубаха Іван Франкович, 1969 року народження, освіта вища, безпартійний Секретар сільської ради: Копер Світлана Олексіївна Загальний склад ради: 16 депутатів Депутати Результати місцевих виборів 2010 року за даними ЦВК. Керівний склад ради Примітка: таблиця складена за даними джерела Економіка Зареєстровано 16 приватних підприємців. Із найпотужніших діючих підприємств — ТОВ «Фабрика іграшок», яка займається виробництвом штучних ялинок і прикрас до них. Тут працевлаштовано понад 100 краян. Близько 20 осіб трудиться на ТОВ «Кокер», яке займається виготовленням кахлевих печей, камінів. Окрім того, на території сільської ради функціонують приватні підприємства «Тібо», «Косар», керівники яких придбали колишні колгоспні ферми, токи. Тут вони виготовляють бруківку, меблі, покриття для стель, шлако- та піноблоки, вигодовують свиней тощо. Джерела Облікова картка Кліцьківської сільської ради на сайті Верховної Ради України Примітки
Comuna Letnea, Drohobîci

Letnea (în ucraineană Летня) este o comună în raionul Drohobîci, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Korosnîțea, Letnea (reședința) și Rivne. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Letnea era vorbitoare de ucraineană (99,51%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Летнянська сільська рада

Летнянська сільська рада — орган місцевого самоврядування у Дрогобицькому районі Львівської області з адміністративним центром у с. Летня. Загальні відомості Історична дата утворення: 19 листопада 1986 року. Водоймища на території, підпорядкованій даній раді: річка Летнянка. Населені пункти Сільській раді підпорядковані населені пункти: с. Летня с. Коросниця с. Рівне Склад ради Рада складається з 20 депутатів та голови. Керівний склад ради Примітка: таблиця складена за даними джерела Примітки Джерела Картка ради на сайті Верховної Ради України
Comuna Novîi Kropîvnîk, Drohobîci

Novîi Kropîvnîk (în ucraineană Новий Кропивник) este o comună în raionul Drohobîci, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Huta, Novîi Kropîvnîk (reședința), Pereprostînea și Pidsuhe. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Novîi Kropîvnîk era vorbitoare de ucraineană (98,42%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,37%). Note
Comuna Hirske, Mîkolaiiv

Hirske (în ucraineană Гірське) este o comună în raionul Mîkolaiiv, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Hirske (reședința) și Lîpîți. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Hirske era vorbitoare de ucraineană (99,67%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Гірська сільська рада (Миколаївський район)

Гірська сільська рада — колишній орган місцевого самоврядування у Миколаївському районі Львівської області з центром у с. Гірське. Загальні відомості Історична дата утворення: в 1939 році. Водоймища на території, підпорядкованій даній раді: річки Дністер, Летнянка. Населені пункти Сільраді були підпорядковані населені пункти: с. Гірське с. Липиці Склад ради Сільський голова: Дудич Володимир Іванович Секретар сільської ради: Загальний склад ради: 20 депутатів Керівний склад ради Примітка: таблиця складена за даними джерела Депутати Результати місцевих виборів 2010 року за даними ЦВК Джерела Облікова картка Гірської сільської ради на сайті Верховної Ради України Примітки
Comuna Bolotnea, Peremîșleanî

Bolotnea (în ucraineană Болотня) este o comună în raionul Peremîșleanî, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Bolotnea (reședința), Rivna, Rubce și Zastavkî-Eabluniv. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația comunei Bolotnea era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Comuna Biskovîci, Sambir

Biskovîci (în ucraineană Бісковичі) este o comună în raionul Sambir, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Biskovîci (reședința), Rudnea și Zaricicea. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Biskovîci era vorbitoare de ucraineană (94,62%), existând în minoritate și vorbitori de polonă (5,19%). Note
Бісковицька сільська рада

Бісковицька сільська рада — орган місцевого самоврядування у Самбірському районі Львівської області. Адміністративний центр — село Бісковичі. Загальні відомості Бісковицька сільська рада утворенна в 1944 року. Населення — 2563 осіб.. Територією ради протікає річка Стрв'яж. Населені пункти Сільраді підпорядковані 3 населені пункти. Скалад ради Рада складається з 16 депутатів та голови. Керівний склад ради Примітка: таблиця складена за даними джерела Примітки Посилання Бісковицька сільська рада на сайті Верховної Ради України[недоступне посилання з червня 2019]
Comuna Smîkiv, Sokal

Smîkiv (în ucraineană Смиків) este o comună în raionul Sokal, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Bodeaciv, Mativ, Smîkiv (reședința) și Zalîjnea. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Smîkiv era vorbitoare de ucraineană (99,72%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Смиківська сільська рада

Сми́ківська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Сокальському районі Львівської області. Адміністративний центр — село Смиків. Загальні відомості Територія ради: 4,9 км² Населення ради: 1060 осіб (станом на 2001 рік) Територією ради протікає річка Драганка На території сільської ради є Матівська ЗШ І-ІІ ст., три церкви УПЦ КП, Народний Дім, 2 бібліотеки. Населені пункти Сільській раді підпорядковані населені пункти: с. Смиків с. Бодячів с. Залижня с. Матів Склад ради Рада складається з 12 депутатів та голови. Голова ради: Пархович Петро Іванович Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України та ЦВК Депутати VII скликання За результатами місцевих виборів 2015 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки Джерела Смиківська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Comuna Terșiv, Starîi Sambir

Terșiv (în ucraineană Тершів) este o comună în raionul Starîi Sambir, regiunea Liov, Ucraina, formată din satele Spas, Sușîțea, Terșiv (reședința) și Zavadka. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Terșiv era vorbitoare de ucraineană (99,81%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Тершівська сільська рада

Тершівська сільська рада — орган місцевого самоврядування у Старосамбірському районі Львівської області. Адміністративний центр — село Тершів. Загальні відомості Тершівська сільська рада утворена в 1939 році. Водоймища на території, підпорядкованій даній раді: річки Дністер, Дубен, Сушічанка. Населені пункти Сільській раді підпорядковані населені пункти: с. Тершів с. Завадка с. Спас с. Сушиця Склад ради Рада складається з 16 депутатів та голови. Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними джерела Примітки Джерела Картка ради на сайті Верховної Ради України
Comuna Pokrovka, Oceac

Pokrovka (în ucraineană Покровка) este o comună în raionul Oceac, regiunea Mîkolaiiv, Ucraina, formată din satele Pokrovka (reședința), Pokrovske și Vasîlivka. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Pokrovka era vorbitoare de ucraineană (83,63%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (15,99%). Note
Покровська сільська рада (Очаківський район)

Покро́вська сільська́ ра́да — колишній орган місцевого самоврядування в Очаківському районі Миколаївської області. Адміністративний центр — село Покровка. Загальні відомості Населення ради: 788 осіб (станом на 2001 рік) Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти : с. Покровка с. Василівка с. Покровське Склад ради Рада складається з 14 депутатів та голови. Голова ради: Агафонов Григорій Михайлович Секретар ради: Томилко Василь Анатолійович Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Примітки Джерела Покровська сільська рада (Очаківський район) // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України. Книга пам'яті Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Друга світова війна в історії Кінбурнської коси": науково-дослідницька, пошукова робота / укл. Твердовьска Л. П. — Миколаїв: Іліон, 2019. -112 с.
Костел Воздвиження Чесного Животворящого Хреста (Броди)

Костел Воздвиження Чесного Животворящого Хреста (нині Церква Воздвиження Чесного Животворящого Хреста) — чинна культова споруда у місті Бродах, розташований на схід від площі Ринок, при сучасній вулиці Стуса, 6. Споруджений наприкінці XVI століття, зокрема Мечислав Орлович вказував 1596-й як рік побудови. неавторитетне джерело 1594 рік. Парафія належить до Сокальсько-Жовківської єпархії УГКЦ. Пам'ятка архітектури місцевого значення під охоронним № 2865-М. Історія У 1594 році власник міста Міколай Жолкевський видає ерекційну грамоту (заснування парафії). У цей час будується перший дерев'яний костел, котрий був освячений на честь Святого Станіслава. 11 березня 1646 року великий гетьман коронний, дідич Бродів Станіслав Конецпольський перед своєю смертю склав заповіт, яким зобов'язав сина Олександра сприяти будівництву мурованого костелу в місті. Наприкінці березня 1659 року у Підгірцях раптово помирає Олександр Конєцпольський. І вже внук Станіслава Конецпольського — Станіслав Ян Конецпольський, виконав заповіт свого діда та спорудив на початку 1660-х років у Бродах мурований костел, де з часом перепоховав тлінні рештки свого батька, матері та інших родичів. Пізніше через пожежу 1696 року вигоріла значна частина міста, у тому числі зазнали значних пошкоджень й костел з дзвіницею. Костел було відновлено у 1699 році. У XIX столітті костел двічі потерпав від пожеж — у 1849 році та 5 травня 1859 року, коли в ньому вигоріла вся внутрішня частина. Після другої світової війни костел був зачинений та 1946 року у його приміщенні облаштували спортивну школу, що діяла тут до 1993 року. 1993 року. костел передали греко-католицькій громаді міста, храм освятили як Церкву Воздвиження Чесного Животворящого Хреста. Наприкінці 1990-х років встановили три куполи на споруді (досі була сиґнатурка). Галерея Примітки Джерела Созанський І. З минувшини міста Бродів. Причинки до історії міста в 17 ст. Церкви, шпиталї, школи, місцеве духовенство // Записки Наукового товариства ім. Т. Г. Шевченка / під редакцією Михайла Грушевського. — Львів : накладом Наукового товариства ім. Т. Г. Шевченка, 1911. — Т. 102, книга 2. — С. 96-108. Посилання Колишній костел Воздвиження Чесного і Животворящого Хреста [Архівовано 26 лютого 2015 у Wayback Machine.] Сайт парафії Воздвиження Чесного і Животворящого Хреста Господнього міста Броди [Архівовано 28 вересня 2019 у Wayback Machine.]
Монастир сестер Пресвятої Родини (Львів)

Монастир сестер Пресвятої Родини — греко-католицький жіночий монастир у Львові. Головний дім Згромадження розташований на вулиці Яловець, 15. Сестри монастиря опікуються дітьми-сиротами. Галерея Посилання Згромадження Сестер Пресвятої Родини УГКЦ
Адмінбудівля «Книжка» (Вінниця)

«Книжка» — будівля у Вінниці, за адресою Хмельницьке шосе, 7, в якій розташовані низка установ державної і місцевої влади. В плані має вигляд букви «Y», тож із кожного фасаду нагадує розкриту книжку, за що й отримала у вінничан своє прізвисько. Історія Проєкт адміністративного комплексу в Вінниці авторства Вінницької філії Діпроцивільпромбуду отримав другу премію республіканського конкурсу Держбуду УРСР і Союза архітекторів України за висновками 1979 року. Жюрі відзначило високу якість об'ємно-просторового і функціонального рішення. Будівництво розпочалося у 1979 році за кошти, частково виділені відділом капітального будівництва місцевого осередку КПУ. У «Книжці» планували розміщувати обком, облвиконком партії з багатьма їх структурними підрозділами. На піку розпаду СРСР, у І половині 1991 року, в будівлі почали розміщуватися обласні установи. Зараз «Книжка» знаходиться на балансі управління спільної комунальної власності територіальних громад області Вінницької обласної ради. Перед «Книжкою» знаходиться площа Василя Стуса, закладена при її будівництві, реконструйована 2011 року. На площі влаштовуються концерти, виступи, громадські акції. Конструктивно будівля поєднана наземним переходом з концертним залом «Плеяда» (обласна філармонія). 12 квітня 2011 року на фронтальній стіні «Книжки» змонтовано герб Вінниччини. Перелік установ (на березень 2017) Відділ освіти Вінницької районної державної адміністрації Вінницька школа вищої спортивної майстерності Вінницьке регіональне управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву Головне територіальне управління Міністерства юстиції України у Вінницькій області Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Головне фінансове управління Вінницької ОДА Департамент міжнародного співробітництва та регіонального розвитку Вінницької ОДА Департамент охорони здоров'я Вінницької ОДА Департамент фінансів Вінницької ОДА Державна служба з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Вінницькій області Державна фінансова інспекція у Вінницькій області Міжрегіональне управління Нацдержслужби у Вінницькій, Житомирській та Хмельницькій областях Перша вінницька державна нотаріальна контора (вхід з вул. Костянтиновича) Редакція газети обласної ради «Вінниччина» (вхід зі сторони парку) Третя вінницька державна нотаріальна контора (вхід з вул. Костянтиновича) Управління ПФУ в м. Вінниці Управління спільної комунальної власності територіальних громад області Управління у справах національностей та релігій Вінницької ОДА. Примітки Посилання Вікімапія [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.] Форум SkyscraperCity [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.] Фото: [1][недоступне посилання], [2] [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.], [3] [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.], [4] [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.], [5], [6] [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.], [7], [8] [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.], [9], [10] [Архівовано 21 травня 2014 у Wayback Machine.], [11]