Львівський будинок органної і камерної музики

Академічний Буди́нок орга́нної та ка́мерної му́зики у Львові — заклад культури, заснований у 1960-х роках та розташований на вулиці Бандери, 8. Історія Будівлю теперішнього Львівського Органного Залу (до сьогодні чинного римо-католицького костелу святої Марії Магдалени) було побудовано між 1600 й 1612 роками ченцями-домініканцями за межами міських укріплень, на місці старого дерев'яного храму, фундаторкою якого була Анна Пстроконська гербу Папарона. Авторами проекту були архітектори Войцех Келар й Мартин Годний. Будівництво закінчено 1635 року. Пам'ятка неодноразово зазнавала спустошень. У 1648 році монастирські укріплення, як і прилеглий шпиталь святого Лазаря, захопили війська Богдана Хмельницького, а в другій половині XVII століття церква постраждала від пожежі. У 1754—1758 році церкву розширив і перебудував архітектор Мартин Урбанік: змінено фасади, добудовано вежі. Перед 1764 роком дві камінні статуї святих Домініка та Гіацинта на фасаді храму виконав Себастьян Фесінґер. Після «йозефінської касати» 1783 року храм став парафіяльним, в монастирі влаштували жіночу в'язницю, яка перестала діяти 1922 року. Сучасного вигляду будівля отримала 1870 року. У наш час споруда є тринавною шестистовпною базилікою з витягнутим хором і гранчастою апсидою, перекритими хрестовими склепіннями. Прості площини бічних фасадів, ритмічно розчленовані рядом високих вікон, відтінюють насичений декоративними елементами головний фасад. Традиції ренесансу поєднуються з рисами стилю бароко («шоломи» на вежах поставили наприкінці ХІХ ст.). У 1920-х роках монастир реставровано під керівництвом професора політехніки Владислава Клімчака. Проведено адаптацію для потреб політехніки. У 1932 році тут було встановлено виготовлений у Чехії орган фірми «Gebrüder Rieger» (opus 2565), найбільший на території України. У радянський період, від 1962 року, у будинку певний час містився спортивний зал. У 1960-х роках будівлю пристосовано під органний зал Львівської консерваторії ім. Миколи Лисенка. Польський скульптор Станіслав Роман Левандовський виготовив пам'ятник польського ученого, графа Станіслава Борковського-Дуніна. Теперішній час З 2017 року Іван Остапович і Тарас Демко очолюють Львівський будинок органної та камерної музики. Відтоді міський осередок класики отримав друге дихання і перетворюється на сучасний культурний хаб. Тут відбуваються концерти і лекції про музику, працює художня галерея, а під шаром радянської побілки віднайдено цінну фреску (художник Ян Генрик Розен). Львівський органний зал — один з ключових концертних залів Львова, що може вміщувати до 400 слухачів. Це концертний зал, орієнтований на багатожанровість і різноманіття, на універсальність концертних програм. Орган Орган було урочисто відкрито 5 червня 1933 року. Його виготовила органобудівнича компанія “Gebrüder Rieger”. До початку Другої світової війни у Львові налічувалося 40 органів та 5 органних майстерень. Сьогодні органів у Львові лише чотири. Інструмент у Львівському органному залі — один із них. Після реставрації органа чеською фірмою “Rieger-Kloss” у 1960-х роках орган отримав нові концертні можливості, ставши одним з найбільших у Східній Європі. Орган має 60 регістрів та майже 5 тисяч труб, три мануали. Особливістю інструменту є так званий Fernwerk — 12-регістровий орган, що знаходиться в протилежному кінці зали (і є фактично четвертим мануалом). Станом на 2020 рік, четвертий мануал не є функціонуючим, але керівництво органного залу планує у найближчому майбутньому відновити Fernwerk. З 2010 року в Органному залі проводиться щорічний “Львівський міжнародний органний фестиваль”, гостями якого стають найкращі органісти України та світу. За органом грали такі відомі органісти як Ула Кріґул, Бернар Струбер, Йоганн Труммер, Жан-Марі Лєруа, Ольга Дмитренко, Деніс Вілке, Стефан Доннер, Томас Меллан, Міхал Шостак, Ліга Деюс, Міхаел Ґріль, Йозеф Кратохвіл, Едмунд Боріц-Андлер, Володимир Кошуба, Петро Сухоцький, Валерія Балаховська, Наталія Молдаван, Станіслав Калінін, Ольга Жукова, Надія Величко, Ольга Чундак та багато інших. Хор «Гомін» Із 2023 року Муніципальний хор “Гомін” увійшов до складу Львівського органного залу з метою синергії зусиль, досвіду і практик обох організацій. З серпня 2023 року головним дириґентом та художнім керівником хору став Вадим Яценко, під керівництвом якого “Гомін” в оновленому складі у жовтні цього ж року успішно представив Україну на Міжнародному хоровому фестивалі у місті Лунд (Швеція). На сцені Львівського органного залу муніципальний хор “Гомін” регулярно презентує нові програми та бере участь у спільних проєктах з солістами Органного залу, Академічним симфонічним оркестром Луганської обласної філармонії, а також запрошеними дириґентами. Записи з виступів хору регулярно зʼявляються на YouTube-каналі Ukrainian Live Classic. Хор “Гомін” було визнано найкращим хором 2024 і 2025 років в Україні за версією Національного рейтингу інформаційної агенції “Укрінформ” "Інфобум-Класична Музика". У 2025 році хор здійснив справжній національний прорив – його концертна програма українських ретро-пісень “Цей хор, цей хор мені щоночі сниться” стала бестселером. Хор дав два аншлагові тури Україною з цією програмою, а також тур країнами Європи. З успіхом пройшов всеукраїнський тур з різдвяною програмою. У 2026 році заплановані тури Європою та Північною Америкою. Хор “Гомін” разом із партнерами бере участь у численних благодійних проєктах, підтримуючи Сили Безпеки й Оборони України. У 2025 році на концертах хору було здійснено зборів на понад 20 млн грн. На ці кошти вдалося закупити автомобілі, дрони, здійснити адре​​сну допомогу тим, хто ​​по​​страждав від війни з росією та українським захисникам. Фрески Унікальні розписи, автором яких є відомий художник ХХ століття Ян Генрік Розен, були відкриті після забуття у 2019 році. Їх датують 1931 роком. Це третє „розенівське“ місце у Львові. За радянських часів фрески замурували, а приміщення, де вони знаходилися, перетворили на туалети. Зондування стін у вбиральнях показало, що під шарами вапна, фарби та плитки приховані розписи. Реставраційні роботи проводила українсько-польська група реставраторів. Сьогодні розписи Розена відкриті для огляду. Галерея Галерея Львівського органного залу — це унікальне місце, що демонструє синергію різних видів мистецтв. Щомісяця відбувається зміна експозиції — живопис, фотомистецтво, історичні документи та навіть колекції метеликів. Також, експозиції доповнюються іншими перформансами Органного залу. Єдиний критерій відбору проєктів для експозиції в Галереї органного залу — висока мистецька якість. Щомісяця Органний зал відвідує понад десять тисяч людей Діяльність Львівський органний зал впроваджує в життя стратегію співпраці концертного залу та композиторів. Особливу увагу команда Львівського органного залу приділяє поліпшенню фонду української класичної музики та підтримки відносин з митцями. Першою мисткинею в цьому напрямку стала Богдана Фроляк, композиторка, авторка симфонічних, хорових, та камерних творів, лауреатка премії ім. Тараса Шевченка. 28 лютого о 19:00 у Львівському академічному будинку органної та камерної музики відбудеться світова премʼєра Симфонії [[Олександр Родін|Олександра Родіна]] під назвою “Романтична”. Твір, написаний на замовлення Львівського органного залу, виконає симфонічний оркестр Луганської обласної філармонії під дириґуванням Івана Остаповича. Концерт записуватиме Радіо Культура. Світлини Примітки Публікації 3D панорама залу Будинку органної та камерної музики [Архівовано 21 вересня 2013 у Wayback Machine.] Органи Львова [Архівовано 6 липня 2008 у Wayback Machine.] Organ Lviv Post, Перша львівська газета про Органний зал, січень 2024. Посилання Офіційний сайт [Архівовано 21 серпня 2021 у Wayback Machine.]