NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rozsocha (Ucraina)

Rozsocha (anche traslitterata in Rossokha, Rossoha, Rossocha o Rassorva) (in ucraino Розсоха?, in russo Рассоха?, Rassocha) è un ex comune ucraino. È il luogo scelto dopo l'incidente nucleare di Černobyl' per depositare la maggior parte dei veicoli militari e paramilitari contaminati (e tuttora molto radioattivi) usati per far fronte all'emergenza. Vi si possono trovare principalmente elicotteri militari, autopompe e ambulanze. Un grave problema, negli anni dopo la catastrofe, sono stati i furti di motori e parti meccaniche a scopo di rivendita illegale. Questo non solo è un reato, ma ha significato la dispersione incontrollata di materiale radioattivo di cui tuttora non si conosce la destinazione. Per far fronte ai problemi, dal mese di aprile 2008 il governo ucraino ha proibito totalmente l'accesso all'area ai turisti data l'attività radioattiva ancora troppo elevata. A seguito di questa decisione la maggior parte dei veicoli sono stati spostati in altre zone meno raggiungibili ed una parte, ancora eccessivamente pericolosa, è stata interrata. Nonostante l'intervento di rimozione la zona è ancora molto pericolosa e fonti non ufficiali parlano di livelli di radiazioni di oltre 300 mSv/h. Bibliografia Mary Mycio: Wormwood Forest: A natural history of Chernobyl. ISBN 0-309-09430-5 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Rozsocha
Рассоха (Киевская область)

Рассоха — бывшее украинское село в Иванковском районе Киевской области. Находится в зоне отчуждения Чернобыльской АЭС. История Перед аварией на Чернобыльской АЭС село относилось к Чернобыльскому району Киевской области и насчитывало 188 дворов при численности населения 416 жителей. Через несколько дней после аварии, 7 мая 1986 г., население было эвакуировано в село Колонщина Макаровского района Киевской области. Вблизи от села находился пункт санитарной обработки радиоактивной техники, участвовавшей в работах по ликвидации последствия аварии на ЧАЭС. Подвергшаяся сильному радиоактивному заражению техника, подлежащая захоронению, складировалась на южной окраине села. Часть машин была закопана, остальные остались на открытом воздухе. Среди складированной в Рассохе техники были 10 вертолетов Ми-8 и Ми-6, инженерные машины разграждения, бронированные ремонтно-эвакуационные машины, плавающие гусеничные транспортеры, колесные бронетранспортеры, машины химической разведки, автомобили и другая техника. По некоторым оценкам, общая стоимость машин, складированных в Рассохе, в ценах 1986 года составляла порядка 46 млн. долларов США. Площадь могильника в Рассохе составляет около 20 гектар. По состоянию на 2013 г. велись работы по утилизации техники. Для компьютерной игры S.T.A.L.K.E.R. послужила прототипом локации «Свалка». Примечания Ссылки Путешествие на кладбище техники в Рассохе в 2010 г.
Розсоха (Іванківський район)

Розсо́ха — колишнє село в Україні, розташоване в Чорнобильському районі Київської області, яке було відселене внаслідок аварії на ЧАЕС. Історія Після аварії на Чорнобильській АЕС 7 травня 1986 року населення було відселено до села Колонщина Макарівського району Київської області. Село було повністю відселене 4–7 травня 1986 року внаслідок сильного радіоактивного забруднення, спричиненого аварією на ЧАЕС. У 1971 році населення становило 557 осіб. На межі 1970-80-х рр. у селі проживало близько 600 мешканців. У радянський час підпорядковувалося Чорнобильському району. До евакуації в селі нараховувалось 188 дворів і проживало 416 жителів, знаходилася восьмирічна школа, сільська рада (село було центром сільської ради), колгосп «Шлях до комунізму», фельдшерсько-акушерський пункт, працювало відділення зв'язку (старий поштовий індекс 255642), клуб та бібліотека. До Розсохівської сільської ради відносились села Іловниця та Бички. Офіційно зняте з обліку 19 серпня 1999 року через відсутність постійного населення. Після Чорнобильської катастрофи село увійшло до 30-кілометрової зони відчуження. Після ліквідації Чорнобильського району у 1988 році село було включене до складу Іванківського району Київської області, у межах Чорнобильської зони відчуження. Після аварії на Чорнобильській АЕС поруч із селом було створено кладовище радіоактивної техніки, назване на честь села. Частина села згоріла під час лісових пожеж у 1990 році. Після адміністративно-територіальної реформи 2020 року територія колишнього села увійшла до складу Іванківської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області, у межах Чорнобильської зони відчуження. Частина території села згоріла під час лісових пожеж у 2020 році. З кінця лютого до 1 квітня 2022 року село було окуповане російськими військами. Примітки
Roztotjtja-biosfærereservat

Roztotjtja-biosfærereservat (ukrainsk: Розточчя, Roztochia eller Roztochya) (etableret 2011) er et UNESCO-biosfærereservat i Ukraine. Roztochia har en samlet størrelse på 748 km2 med dets vigtigste økonomiske aktiviteter, herunder landbrug, husdyravl og fiskeopdræt. Biosfærereservatet ligger på den nordvestlige udkant af den Podoliske slette, 20 km fra byen Lviv, og har et areal på 300 km2. Stedet tiltrækker besøgende til dets sanatorier, og der er planer om at udvikle turismeerhvervet. Der er et igangværende og planlagt samarbejde med Roztotjtja-regionen i Polen. Referencer Denne artikel indeholder tekst fra et frit indholdsværk. (licens erklæring/tilladelse). Teksten er taget fra UNESCO - MAB Biosphere Reserves Directory, UNESCO, Roztochia biosfærereservat
Roztochia Biosphere Reserve

The Roztochia reserve (Ukrainian: Природний заповідник «Розточчя», romanized: Roztochchia or Roztochchya, established in 2011) is a UNESCO Biosphere Reserve in Ukraine. Roztochia has a total size of 74,800 hectares (289 sq mi) with its main economic activities including agriculture, stock-breeding and fish farming. The site is located on the north-western edge of the Podillya Upland, 20 kilometres (12 mi) from the city of Lviv, with an area of 30,000 hectares (120 sq mi). The site attracts visitors to its sanatoria and there are plans for developing business and tourism. There is on-going and planned cooperation with Poland in the Roztochia region; in 2019 Roztocze Transboundary Biosphere Reserve, Poland/Ukraine became a designated UNESCO site. Gallery References Sources This article incorporates text from a free content work (license statement/permission). Text taken from UNESCO - MAB Biosphere Reserves Directory​, UNESCO, UNESCO. External links Roztochia Biosphere Reserve
Rezerwat przyrody „Roztocze”

Rezerwat przyrody „Roztocze” (ukr. Природний заповідник „Розточчя”) – rezerwat przyrody o powierzchni 2084,5 ha, położony w zachodniej Ukrainie, w Obwodzie Lwowskim, na Roztoczu Janowskim, utworzony w 1984 roku. Położenie Rezerwat jest położony w najbardziej na południe wysuniętej części Roztocza. Piśmiennictwo sowieckie nazywało ten teren Płaskowyżem Lwowsko-Wereszczyckim. Siedziba administracji rezerwatu mieści się w oddziale 42 Leśnictwa Sławczańskiego (25 km od Lwowa i granicy w Polską). Charakterystyka Teren rezerwatu leży na obszarze grzędowych wzniesień z dolinami i terasami rzecznymi, tworzącymi system pofalowanych pasm wzdłuż biegu Wereszczycy. Rzeźba jest pokłosiem działalności lodowca skandynawskiego, a także późniejszych procesów denudacyjnych zachodzących w warunkach klimatu peryglacjalnego oraz procesów erozyjnych. W krajobrazie dominują ostańcowe wzgórza górnokredowe (wysokości względne do 60 metrów, kąt nachylenia stoków 15-20°). Równiny spotyka się tylko w dolinie stosunkowo płytkiej tu i możliwej do przechodzenia w bród Wereszczycy, której brzegi są łagodne i miejscowo zabagnione. Lewobrzeżna część jej terasy tworzy łąkowo-bagienny kompleks nazywany Zaliwki, a w prawobrzeżnej utworzono kaskadę stawów. Rezerwat obejmuje lasy bukowo-sosnowe oraz podmokłe łąki. Występuje tu 885 gatunków roślin naczyniowych, 212 mszaków, 65 porostów oraz 20 gatunków niebiesko-zielonych wodorostów. Uwagi Przypisy Bibliografia Roztocze. Środowisko przyrodnicze, JanJ. Buraczyński (red.), Lublin: Wydaw. Lubelskie, 2002, s. 325-326, ISBN 83-87399-10-8, OCLC 749533923 . Linki zewnętrzne Природний заповідник „Розточчя” – www.ukrainaincognita.com (ukr. • ros.)
Расточье (заповедник)

«Расточье» (укр. «Розточчя») — природный заповедник, расположенный в центральной части Яворовского района (Львовская область, Украина). Создан — 5 октября 1984 года. Площадь — 2 084,5 га. История Природный заповедник «Расточье» был создан постановлением Совета Министров УССР от 5 октября 1984 г. № 403 на базе государственного заказника местного значения Страдчанский лес (созданный в 1974 году) и заповедного урочища Королевская гора (созданное в 1978 году). Описание Территория заповедника состоит из двух участков: Верещицкого и Ставчанского лесничеств. Контора заповедника расположена в 42-м квадрате Ставчанского лесничества. На северо-востоке граничит с Яворовским национальным парком. Рельеф заповедника — холмистый (наивысший холм — Гострый, 395 м) с многочисленными прудами и мелкими притоками реки Верещица.
Velyka Komyshuvatka

Velyka Komyshuvatka (Ukrainian: Велика Комишуватка), formerly Rostushche (Ростуще), is a rural settlement in the Zaporizhzhia Raion (district) of Zaporizhzhia Oblast in southern Ukraine. Its population was 139 in the 2001 Ukrainian Census. Administratively, it belongs to the Stepne Rural Council, a local government area. On 18 June 2025, the Verkhovna Rada renamed the rural settlement to Velyka Komyshuvatka, as the name Rostushche did not match Ukrainian language standards. References
Великая Камышеватка

Великая Камышеватка (укр. Велика Комишуватка, до 2025 года — Растущее) — посёлок, Степненский сельский совет, Запорожский район, Запорожская область, Украина. Код КОАТУУ — 2322188602. Население по переписи 2001 года составляло 139 человек. Географическое положение Посёлок Растущее находится в 1-м км от левого берега реки Мокрая Московка, ниже по течению примыкает город Запорожье. По селу протекает пересыхающий ручей с запрудой. Через село проходит железная дорога, станция Растущая. История 1946 год — дата основания. Примечания
Ratyshchi

Ratyshchi (Ukrainian: Ра́тищі; Polish: Ratyszcze) is a village (selo) in Ternopil Raion, Ternopil Oblast (province in western Ukraine). It belongs to Zaliztsi settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. Local government – Ratyshchivska village council. Unto her is subordinated to the village Pishchane. The village is situated on the banks of the Seret River which is the left tributary of the Dniester. Village Ratyshchi distant from the administrative center of Ternopil 45 kilometres (28 mi), from Zboriv — 32 kilometres (20 mi), and from Lviv — 102 kilometres (63 mi). The first written record dates from the 12th century. Until 18 July 2020, Ratyshchi belonged to Zboriv Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Ternopil Oblast to three. The area of Zboriv Raion was merged into Ternopil Raion. References Notes Sources У ЗБОРОВІ ВШАНУВАЛИ РАТИЩІВСЬКУ ІКОНУ ПРЕСВЯТОЇ БОГОРОДИЦІ (in Ukrainian) weather.in.ua Pogoda w Ratyshchi (in Polish) Literature Ukrainian: Історія міст і сіл УРСР : Тернопільська область. – К. : ГРУРЕ, 1973 р. – 640 с.
Ratyszcze

Ratyszcze (ukr. Ратищі) – wieś na Ukrainie w rejonie tarnopolskim należącym do obwodu tarnopolskiego. Do 2020 w rejonie zborowskim. Historia Właścicielem dóbr ziemskich Ratyszcze był m.in. hrabia Włodzimierz Dzieduszycki. W czasie okupacji niemieckiej mieszkające tutaj ukraińskie małżeństwo Bakaiów ukrywało Żydów. W 1998 roku Instytut Jad Waszem uhonorował za to Juzefa i Katerynę Bakaiów tytułami Sprawiedliwych wśród Narodów Świata. Przypisy Linki zewnętrzne Ratyszcze, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 546 . Ratyszcze - plan
Ратыщи

Ратыщи (укр. Ратищі) — село в Залозецкой поселковой общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Первое письменное упоминание о селе датируется 1785 годом. До 2020 года входило в Зборовский район. Код КОАТУУ — 6122688201. Географическое положение Село Ратыщи находится на берегу реки Серет в месте где она образуется слиянием рек Серет Правый, Серет Левый, ниже по течению на расстоянии в 3 км расположено село Чистопады. На реке сделано несколько больших запруд. Население Население по переписи 2001 года составляло 315 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Свято-Успенский храм. Примечания
Ratschyn (Luzk)

Ratschyn (ukrainisch Рачин; russisch Рачин, polnisch Raczyn) ist ein ukrainisches Dorf im Süden der Oblast Wolyn mit etwa 386 Einwohnern. Geografische Lage Das Dorf am Ufer der Luha liegt auf einer Höhe von 218 m, etwa 12 km nördlich von Horochiw, 50 km südöstlich von Nowowolynsk und etwa 50 km östlich der Grenze zu Polen. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil neu gegründeten Stadtgemeinde Horochiw; bis dahin bildete der Ort zusammen mit dem Dorf Oserzi (Озерці) die Landratsgemeinde Ratschyn (Рачинська сільська рада/Ratschynska silska rada) im Nordwesten des Rajons Horochiw. Am 17. Juli 2020 wurde der Ort Teil des Rajons Luzk. Geschichte Das erstmals 1629 schriftlich erwähnte Dorf lag zunächst in der Adelsrepublik Polen-Litauen und kam nach den Teilungen Polens Ende des 18. Jahrhunderts zum Gouvernement Wolhynien innerhalb des Russischen Reiches. Während des Ersten Weltkrieges kämpften im Abschnitt Raczyn die deutsche 108. und die 224. Infanterie-Division sowie die 2. Garde-Kavallerie-Brigade, bis sie im Dezember 1916 im Rahmen der Neugliederung der Heeresgruppen durch Alexander von Linsingen zusammen mit dem österreichisch-ungarischen Korps unter General der Kavallerie Georg von der Marwitz zum Abschnitt Luga zusammengefasst wurden. In der Zwischenkriegszeit wurde die Ortschaft zunächst ein Teil der Westukrainischen Volksrepublik und nach dem Polnisch-Ukrainischen Krieg wurde es Bestandteil der Zweiten Polnischen Republik (Woiwodschaft Wolhynien, Powiat Włodzimierz, Gmina Poryck). Nach dem Ausbruch des Zweiten Weltkrieges wurde das Gebiet durch die Sowjetunion und ab 1941 durch Deutschland besetzt. 1945 kam es wieder zur Sowjetunion und wurde in die Ukrainische SSR eingegliedert. Nach dem Zerfall der Sowjetunion 1991 kam das Dorf zur nun unabhängigen Ukraine. Weblinks Raczyn. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 15, Teil 2: Januszpol–Wola Justowska. Walewskiego, Warschau 1902, S. 533 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Raczyn (rejon łucki)

Raczyn (ukr. Рачин) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Dubno, w powiecie dubieńskim. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Raczyn, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 533 . Рачин (Raczyn) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Raciîn, Horohiv

Raciîn (în ucraineană Рачин) este localitatea de reședință a comunei Raciîn din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Raciîn era vorbitoare de ucraineană (99,22%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Рачин (Волынская область)

Ра́чин (укр. Рачин) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720886901. Население по переписи 2001 года составляет 386 человек. Почтовый индекс — 45721. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 14,717 км². Ссылки Рачин на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Рачин (Луцький район)

Ра́чин — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Горохівської міської територіальної громади. Населення становить 386 осіб. Історія У 1906 році село Підберезської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 50 верст, від волості 8. Дворів 98, мешканців 630. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 402 особи, з яких 183 чоловіки та 219 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 385 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди Народилися Академік Андрійчук Віктор Григорович i Брись Олексій, курінний УПА. Каменюк Оксентій Михайлович (1927) — політв'язень сталінських концтаборів, політичний і громадський діяч. Перший редактор часопису Тернопільської обласної організації УРП «Тернистий шлях», очільник обласного осередку Конгресу українських націоналістів (нині — почесний його голова), заступник голови Братства вояків ОУН-УПА Подільського краю «Лисоня». Галерея Див. також Луга-Рачинська Примітки Література Ра́чин // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.210 Посилання Погода в селі Рачин [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
Raszków (Ukraina)

Raszków (ukr. Рашків, Raszkiw) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie kołomyjskim (do 2020 roku w rejonie horodeńskim). W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie horodeńskim województwa stanisławowskiego. W lutym 1940 NKWD zesłało na Syberię jedną polską rodzinę (6 osób). W 1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 4 Polaków. W czasie okupacji niemieckiej polski mieszkaniec wsi Marceli Linkiewicz ukrywał w swoim gospodarstwie Żyda Hermanna Steinkohla Zennera, za co w 2008 roku Instytut Jad Waszem uhonorował go tytułem Sprawiedliwego wśród Narodów Świata. Przypisy Bibliografia Raszków, pow. horodeński, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 534 .
Rașkiv, Horodenka

Rașkiv (în ucraineană Рашків) este o comună în raionul Horodenka, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Rașkiv era vorbitoare de ucraineană (99,33%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Рашков (Ивано-Франковская область)

Ра́шков (укр. Рашків) — село в Городенковской городской общине Коломыйского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 1006 человек. Занимает площадь 10,777 км². Почтовый индекс — 78122. Телефонный код — 03430. Ссылки Рашков на сайте Верховной рады Украины
Рашків (Коломийський район)

Ра́шків — село в Україні, у Городенківській міській громаді Коломийського району Івано-Франківської області. Розташоване за 12 км від центру громади. Населення становить 1006 осіб. До 2020 року сільській раді було підпорядковане селище Якубівка. Археологія У селі знайдено кам'яні знаряддя праці доби бронзи. Історія За переказами, село виникло в XV ст., називалося Антонівкою. В XVIII ст. новий власник села перейменував його на Рашків. У 1921 році мешканці села бойкотували перепис населення. У міжвоєнний період в ході «адміністративної реформи 1934 року» Рашків утратив право самоврядування і включений до об'єднаної сільської гміни Тишковце, утвореної замість шести самоврядних сільських громад (гмін). На 1 січня 1939 року в селі мешкало 1140 осіб, з них 1100 українців-греко-католиків, 10 українців-римокатоликів і 30 євреїв. На початку 1940 р. в селі утворено Рашківську сільраду і включено її до Обертинського району. Указом Президії Верховної Ради УРСР 23 жовтня 1940 р. Рашківська сільська рада передана до Городенківського району. За радянських часів 42 особи здобули вищу освіту. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», увійшло до складу Городенківської міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Городенківського району, село увійшло до складу новоутвореного Коломийського району. Сучасність В селі є дев'ятирічна школа, будинок культури, бібліотека. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди Іван Ілліч Данилюк (1931—1988), український математик. Перший директор Інституту прикладної математики і механіки НАН України Єлюк Ізидор — український громадський діяч. Примітки
Rashtivtsi

Rashtivtsi (Ukrainian: Раштівці) is a village in Hrymailiv settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention is from 1564. After the liquidation of the Husiatyn Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion The churches of the Assumption (1884, brick, in Dubkivtsi), the Ascension (1912), and the Ascension (2002, in Stinka), Roman Catholic Church (1913, restored in 1925; currently not in operation). References Sources (in Ukrainian) Бігус М., Уніят, В., Раштівці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 173. — ISBN 978-966-528-279-2. "Rasztowce". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 9. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1888. p. 536.
Rasztowce

Rasztowce – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego, w hromadzie Grzymałów. W skład Rasztowiec wchodzą dawne wsie Dubkowce (Дубківці) i Ścianka (Стінка). Do 2020 w rejonie husiatyńskim. Przypisy Linki zewnętrzne Rasztowce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 536 . Rasztowce na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Raștivți, Huseatîn

Raștivți (în ucraineană Раштівці) este o comună în raionul Huseatîn, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Raștivți era vorbitoare de ucraineană (99,49%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Раштовцы

Раштовцы (укр. Раштівці) — село в Гримайловской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село основано в 1564 году. До 2020 года входило в Гусятинский район. Код КОАТУУ — 6121686301. Географическое положение Село Раштовцы находится на берегу реки Гнилая, выше по течению на расстоянии в 1 км расположено село Малые Борки, ниже по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Постоловка. Через село проходит автомобильная дорога Т-2002. Население Население по переписи 2001 года составляло 782 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Известные люди В Раштовицах (Дубкивцах) родился украинский писатель, педагог, литературовед Орест Авдикович. Примечания
Reniv

Reniv (Ukrainian: Ренів) is a village in Zaliztsi settlement hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1452. After the liquidation of the Zboriv Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Church of the Transfiguration (1899, reconstructed); Roman Catholic Church (1908, destroyed in 1915; rebuilt in 1938). References Sources (in Ukrainian) Бенцал І., Уніят В., Ренів // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 175. — ISBN 978-966-528-279-2. "Reniów". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 9. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1888. p. 616.