NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Алея дуба червоного (пам'ятка природи)

Але́я ду́ба черво́ного — вікове насадження дуба червоного, ботанічна пам'ятка природи місцевого значення. Оголошена відповідно до Рішення облвиконкому від 29.08.1984р. №371. Місцезнаходження Розташована на в'їзді у с. Підлісний Ялтушків Жмеринського району на Вінниччині. Опис Дворядна алея є візитівкою села. Висаджена селянами у 1912 р. за наказом тодішнього пана Кобилянського. Довжина алеї становить 1 км. Алея оголошена об'єктом природно-заповідного фонду (ботанічною пам'яткою природи місцевого значення). Цінність полягає в історичному, науково-пізнавальному та естетичному значеннях. Примітки Джерела с. Підлісний Ялтушків на сайті «Барський портал» [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Вінниччина туристична: краєзн. довід [Архівовано 1 жовтня 2019 у Wayback Machine.]. / упоряд. О. Кізян; ред. М. Спиця; дизайн Н. Спиця; відп. за вип. Н. Морозова; управління культури і туризму Вінниц. облдержадм.; Вінниц. ОУНБ ім. К. А. Тімірязєва. — Вінниця: ДП «Державна картографічна фабрика», 2009. — С. 62. Любчак, О. О. Чарівне Поділля. — Одеса: Маяк, 1990. — С. 85.
Алея письменників (Спаське)

Але́я письме́нників — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована на подвір'ї школи в селі Спаське Кролевецького району. Площа 0,2 га. Створена у 2008 році. Перебуває у віданні: Спаська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів. Опис Алея, присвячена пам'яті російських і українських письменників, створена з дерев, завезених з місць їхнього тривалого перебування. Має особливе рекреаційне, освітньо-виховне і пізнавальне значення. Тут представлено 12 видів дерев та чагарників. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Алея письменників
Андріївська селищна рада (Слов'янський район)

Андрі́ївська се́лищна ра́да — колишня адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у ліквідованому Слов'янському районі Донецької області. Адміністративний центр — селище міського типу Андріївка. 25 жовтня 2020 року була реорганізована та приєднана до Слов‘янської міської громади. Загальні відомості Населення ради: 949 осіб (станом на 1 січня 2011 року) Населені пункти Селищній раді підпорядковані населені пункти: смт Андріївка Склад ради Рада складається з 16 депутатів та голови. Голова ради: Морокко Лілія Іванівна Секретар ради: Вінниченко Ольга Григорівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Андріївська селищна рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Свети Андрей (Столне)

„Св. Андрей“ (на украински: Андріївська церква) е православна църква и архитектурен паметник с национално значение в село Столне, Черниговска област на Украйна. История С постановление № 442 на Кабинета на министрите на УССР от 6 септември 1979 г. „За допълнение към списъка на паметници на градоустройството и архитектурата на Украинската ССР, намиращи се под закрилата на държавата“ (Про доповнення списку пам'яток містобудування і архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави), на църквата е даден статут на архитектурен паметник от национално значение под № 1784. Инсталирано е информационно табло. Описание Построена е през 1782 г. в стил класицизъм, по поръчка на Александър Безбородко, над гроба на брат му. По своята форма тя се доближава до проекта на гробницата в Столне, изпълнен от архитекта Джакомо Куаренги. Свети Андлей е запазена в оригиналния си вид, с изключение на достроените камбанария и галерия. Представлява каменна, измазана, квадратна църква, четирикорпусна, еднокуполна, едноапсидна (от източната страна). Към общото пространство на сградата се включва, чрез покрита галерия (пасаж), и двуетажна камбанария – четириъгълна по план, построена през 1864 г. На долния етаж има вход, на горния – камбани. Увенчана е с купол. От три страни (с изключение на източната), входовете на храма са подчертани от пиластрални портици от йонийския орден, вписани в плитки ниши. В интериорното подкуполно пространство на тях съответства колонада от йонийския орден, носеща антаблеман, квадратен по план като храма. При сдвояването на антаблемена с вътрешните стени се опират подпорни арки, носещи купола. Източници Литература Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. – с. 36 АНДРІЇВСЬКА ЦЕРКВА Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР, т.4, с.312
Андреевская церковь (Стольное)

Андреевская церковь — православный храм и памятник архитектуры национального значения в селе Стольное Черниговской области. История Сооружена в 1782 году в стиле классицизм по заказу Александра Андреевича Безбородко над могилой его брата. По своим формам приближается к проекту усыпальницы в Стольном, выполненному архитектором Джакомо Кваренги. Сохранилась в исконном виде, за исключением достроенной колокольни и галереи. Каменная, оштукатуренная, квадратная в плане церковь, четырёхстолпная, одноглавая, одноапсидная (с восточной стороны). К общему объёму через крытую галерею (переход) примыкает двухъярусная колокольня — четверик на четверике, построенная в 1864 году. В нижнем ярусе размещается вход, верхний — ярус звонов, венчает купол. С трёх сторон (кроме восточной) входы храма акцентируют портики пилястровые ионического ордера, вписанные в неглубокие ниши. В интерьере подкупольному пространству соответствует колоннада ионического ордера, несущая антаблемент, квадратная в плане как и храм. При сопряжении антаблемента с внутренними стенами опираются подпружные арки, несущие купол. Церковь была передана религиозной общине. В 1979 году зданию присвоили статус памятника архитектуры республиканского значения. Примечания Литература Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. — с. 36 АНДРІЇВСЬКА ЦЕРКВА Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР, т.4, с.312
Андріївська церква (Стольне)

Андріївська церква в селі Стольному споруджена 1782 р. в стилі класицизму на замовлення графа Безбородька Олександра Андрійовича над могилою його батька. Історична довідка Стольне було засноване ще в домонгольські часи і ймовірно належало княжому столу (звідси і назва). Воно було знищене ордами Батия. Але за часів Литовського князівства відродилося. У 1503р. Стольне перейшло до Росії, після Діулівського перемір’я — до Польщі. Із 1660 року Стольне належало Ніжинському Ветхоріздв’яному Георгіївському монастирю. В першій половині XVIII століття цей монастир закрили, а землі його перейшли у казенну власність. У 1740 році, коли Стольне вже було містечком, цариця Анна Іоанівна подарувала його генеральному судді Малоросійської військової канцелярії Андрію Безбородьку. Його син, канцлер Російської імперії Олександр Безбородько збудував у Стольному гарний класицистичний палацово-парковий комплекс. Імовірно у проектуванні комплексу брав участь видатний архітектор Джакомо Кваренгі. Садиба була побудована для графа О.А. Безбородько. У 1782 році Олександр Безбородько збудував велику Андріївську церкву — усипальню над могилою батька. Вона розташована на кладовищі й виглядає дійсно як дуже великий цвинтарний склеп. Будівля хоч і зведена в стилі класицизму, але дуже оригінальна й не схожа на більшість українських церков кінця XVIII століття. Вона квадратна, дуже масивна, має одну баню. Вже в ХІХ столітті до неї прибудували дзвіницю та з’єднали переходом із церквою. Примітки Джерела і посилання Стольне. Від графського маєтку до контори колгоспу… - 19 Жовтня 2014 - Хвиля Десни - Щоденне інформаційне видання Чернігівщини. Стольне, Менський р-н, Чернігівська обл., Андріївська церква [Архівовано 2 квітня 2015 у Wayback Machine.] // Мандрівка Україною. ЧЕРНІГІВ -Менський район. с. Стольне - 2 Грудня 2007 - Чернігівщина - . Департамент культури і туризму . Чернігівщина - Екскурсія в Чернігів - Екскурсійні тури до Чернігівщини. [Архівовано 26 березня 2018 у Wayback Machine.] Андріївська церква (Стольне). Новгород-Сіверський край Подорожі вихідного дня.
Базарна роща

База́рна ро́ща — заповідне урочище місцевого значення в Україні. Розташоване на захід від села Кривуша Семенівського району Чернігівської області (ліворуч від дороги Семенівка — с. Карповичі). Загальні відомості Заповідне урочище місцевого значення «Базарна роща» створене рішенням Чернігівського облвиконкому від 27 квітня 1964 року № 236. Урочище загальною площею 143 га розташоване на землях Семенівського лісництва. Завдання збереження високопродуктивного, переважно соснового лісу віком 50-100 років. У підліску: ліщина, бузина. У трав'яному покрові: цінні лікарські рослини; охорона умов відтворення, відновлення чисельності рідкісних рослин та тварин; проведення наукових досліджень і спостережень; підтримання загального екологічного балансу в регіоні; поширення екологічних знань тощо. Заповідний режим На заповідній території забороняється: а) проведення такої господарської діяльності, яка може спричинити шкоду заповідному об’єкту та порушити екологічну рівновагу; б) будь-які види рубок без погодження з органами Мінекобезпеки; в) заготівля лікарських рослин та технічної сировини; г) збір рідкісних та занесених до Червоної книги України рослин, їх квітів та плодів Посилання Департамент екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації [Архівовано 31 серпня 2011 у Wayback Machine.]
Бакумівський заказник

«Бакумівський» — ботанічний заказник місцевого значення. Заказник розташований на території Броварського району Київської області, Баришівська селищна рада. У межах Баришівського лісництва займає кв. 51, вид. 1. Об'єкт був створений рішенням Київського облвиконкому No 441 від 18.12.1984 р. Заказник представлений дубово-липовими середньовічними насадженнями. Площа заказника — 33,4 га, створений у 1984 році. Примітки Джерела Перелік територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення Природно-заповідний фонд Київської області. Архів оригіналу за 30 жовтня 2014. Василюк О., Костюшин В., Норенко К., Плига А., Прекрасна Є., Коломицев Г., Фатікова М. Природно-заповідний фонд Київської області. — К.: НЕЦУ, 2012. — 338 с., з дод.
Балабанівський ліс

Балаба́нівський ліс — заповідне урочище, яке Рішенням Вінницького облвиконкому № 580 від 29 грудня 1979 р. занесене до Реєстру природно-заповідних об'єктів Вінницької області.. Місцезнаходження Заповідне урочище розташоване між селами Гоноратка та Богданівка в Оратівському лісництві: кв. 35 діл. 6. і знаходиться у користуванні ДП "Іллінецьке лісове господарство". Природоохоронний об'єкт знаходиться на землях колишньої Балабанівської сільської ради. Його площа становить 20 га. Опис Урочище представлене високопродуктивними штучно створеними насадженнями дуба черешчатого з домішками дуба червоного. Вік насаджень сягає 75 років. За фізико-географічним районуванням України ця територія належить до Плисківсько-Оратівського району Центральної області Придніпровської височини Дністровсько-Дніпровської лісостепової провінції Лісостепової зони. Характерною для цієї ділянки є сильнорозчленована лесова рівнина з чорноземними ґрунтами і грабовими дібровами. З геоморфологічної точки зору описувана територія являє собою підвищену сильнорозчленовану лесову рівнину прильодовикової області. Клімат території є помірно континентальним. Для нього характерне тривале, нежарке літо, і порівняно недовга, м'яка зима. Середня температура січня становить -6,5°... -6°С, липня +19°...+19,5°С. Річна кількість опадів складає 500-525 мм. За геоботанічним районуванням України ця територія належить до Європейської широколистяної області, Подільсько-Бесарабської провінції, Вінницького (Центральноподільського) округу. Дане урочище представляє собою окрему ділянку високопродуктивних штучно створених культур дуба звичайного з домішкою дуба червоного. Вік змішаних деревостанів досягає 80 років. Необхідно відмітити, що дуб червоний знаходиться тут на межі свого віку, що значить скоре його всихання і розкладу деревостану. В травостої даних у групувань переважають види неморального широкотрав'я, а саме: яглиця звичайна, зірочник лісовий, копитняк європейський, розхідник плющевидний, глуха кропива крапчата, маренка пахуча, герань темна, підлісник європейський, проліска багаторічна, мерінгія трижилкова, фіалки пахуча, Рейхенбаха, собача, дивна. Примітки Джерела [1]Мудраченко, Микола Денисик, Г. І.; Любченко, В. Є. Заповідне Поділля. Серія «Земля Подільська. Краєзнавчі нариси». — Вінниця, 2001. — С. 81, 83. Заповідні об'єкти Вінниччини. — Вінниця: Велес, 2005. — 104 с.+ 28 с. іл. Наукове обґрунтування. Автори: Спеціалісти відділу заповідної справи Держуправління екобезпеки у Вінницькій області Магденко Л. В., Царенко Н. В.
Балка Горіхова (заказник)

Балка Горіхова — ландшафтний заказник місцевого значення. Сама балка починається у Донецькій області, але більша її частина, котра є заказником, пролягає по території Межівського району біля села Новопавлівка, що на Дніпропетровщині. Балка знаходиться між річками Солоною та Вовчою. Площа заказника — 1297,1 га, створений у 2011 році. Важливу роль в територіальній цілісності Балки Горіхова відіграє ділянка долини річки Вовча, що тягнеться вузькою смугою від міжобласного кордону до місця злиття Вовчої з Солоною, неподалік с. Філія. Екосистема Балки є степовим угрупуванням ділянок річок, острівців, лісу та очеретово-рогозових та осокових боліт, що знаходяться у широкій низовині при злитті Балки Горіхової та річки Солоної, Мокрі Яли та Вовчої. Історія Утворений 6 квітня 2011 року. Галерея Примітки Література Вад. В. Манюк, Вол. В. Манюк. Заповідні куточки на Дніпропетровщині: заказники. — Дніпропетровськ : ТОВ «Роял Принт», 2011. — 120 с. Джерела Перелік територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення
Балка Сад

Балка Сад — ботанічний заказник місцевого значення в Україні. Заказник розташований поряд з селом Воскресенівка Васильківського району Дніпропетровської області у балці та порізаному ярами лівому березі річки Вовча. На території заказника є байрачний ліс, ділянки ясеново-дубового гаю, осикові куртини, штучні лісонасадження на правому схилі та чагарниково-степове рідколісся на лівому. На степових ділянках кущі й дерева шипшини, груші, аличі, терену, бруслини та глоду. Зустрічається багато лікарських рослин. Балка слугує прихистоком для тварин степової, узлісної та лісової фауни. Площа 38,6 га, створений у 1990 році. Галерея Література Вад. В. Манюк, Вол. В. Манюк. Заповідні куточки на Дніпропетровщині: заказники. — Дніпропетровськ : ТОВ «Роял Принт», 2011. — 120 с. Джерела Перелік територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення
Широка Балка (ботанічний заказник)

Широ́ка Ба́лка — ботанічний заказник місцевого значення в Україні. Один з об'єктів природно-заповідного фонду Херсонської області. Розташований у межах Білозерського району, при південно-західній околиці села Широка Балка. Площа 116 га. Статус присвоєно згідно з рішенням ІІІ сесії 23 скликання Херсонської обласної ради від 25.06.1998 року № 27. Перебуває у віданні: Широкобалківська сільська рада. Заказник «Широка Балка» розташований на побережжі та прилеглій акваторії Дніпровського лиману. На території природно-заповідного об'єкту охороняється рослинність типчаково-ковилових степів, що збереглася в балці на лесових ґрунтах. Трапляються червонокнижні рослини — тюльпан бузький та Шренка, ковила Лессінга, українська та волосиста, а також тварини — дибка степова, поліксена, махаон. Ближче до акваторії лиману трапляються рідкісні сальвінія плаваюча і плавун щитолистий. Примітки Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; (9. Широка балка)
Безіменська сільська рада (Новоазовський район)

Склад ради Рада складалася з 20 депутатів та голови. Керівний склад сільської ради Примітка: таблиця складена за даними джерела Примітки Посилання Картка ради на сайті Верховної Ради України [Архівовано 14 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Берёзовые колки

Берёзовые колки — лесной заказник общегосударственного значения, расположенный на территории Голопристанской городской общины Скадовского района (Херсонская область, Украина). Площадь — 1 312 га. Заказник расположен в границах буферной и переходной зон Черноморского биосферного резервата и Черноморского биосферного заповедника. История Заказник создан постановлением Совета Министров УССР от 28 октября 1974 года № 500 «О создании государственных заказников в Украинской ССР» («Про створення державних заказників в Української РСР»). Описание Заказник расположен на западе Херсонской области: на Ивановской песчаной арене Алешковских песков — на территории Ивановского и Рыбальчанского лесничеств Збурьевского лесоохотничьего хозяйства — участок между сёлами Ивановка и Рыбальче. К участками заказника примыкает Ивано-Рыбальчанский участок Черноморского биосферного заповедника. Природа Природные комплексы заказника представлены чередующимися песчаными массивами на возвышениях и заболоченными участками понижений с редколесьями (колками), луговой, тростниковой и кустарниковой растительностью. На территории заказника есть небольшие озёра. Охраняются ценные и редкие для Алешковских (Нижнеднепровских) песков берёзовые леса (колки) — ареалы неоэндемика берёзы днепровской (Betula borysthenica), занесённой в Красную книгу Украины. Они размещены небольшими участками (0,1-0,3 га) в понижениях равнинного рельефа. Всего насчитывается 106 таких участков. В подлеске растут ива, тёрн, крушина. Встречаются виды-эндемики дрок красильный (днепровский) (Genīsta tinctōria, Genista borysthenica), ракитничек днепровский (Chamaecytisus borysthenicus), тимьян днепровский (Thymus borysthenicus), крестовник днепровский (Senecio borysthenicus) и другие. В пределах заказника присутствуют редкие виды мхов, лишайников, грибов. Разнообразные животный мир (зайцы, косули, лисицы, куропатки, фазаны). Примечания Литература Географічна енциклопедія України: в 3 т. / Редкол.: А. М. Маринич и др. — Київ: Українська радянська енциклопедія, 1989—1993. — ISBN 5-88500-015-8. (укр.) — т. 1 с. 88 Березові колки Лист карты L-36-53 Белозёрка. Масштаб: 1 : 100 000. Состояние местности на 1985 год. Издание 1989 г. Заказник на сервисе openstreetmap
Березові колки

Березові колки — один з об'єктів природно-заповідного фонду Херсонської області, лісовий заказник загальнодержавного значення із загальною площею 1312 га. Створений у 1974 році. Заказник «Березові колки» розташований на території Скадовського району в Іванівському та Рибальчанському лісництвах. Природно-заповідний об'єкт є місцем, де зберігаються природні березові ліси, утворені березою дніпровською. Формація берези дніпровської як зникаюче угруповання занесено до Зеленої книги України. З ендемічних видів у заказнику зростають також дрік дніпровський, зіновать дніпровська, чебрець дніпровський, жовтозілля дніпровське та інші. У межах заказника присутні рідкісні види мохів, лишайників, грибів. Примітки
Берестівський заказник

Берестівський — один з об'єктів природно-заповідного фонду Запорізької області, ландшафтний заказник місцевого значення. Розташування Заказник розташований на землях Берестівської сільської ради в Бердянському районі, Запорізької області на території Андріївського лісництва Державного підприємства «Бердянське лісове господарство», квартали 3-5 та 9-14. Історія У ІІ кварталі 2013 року до Бердянської райдержадміністрації звернулось ДП «Бердянське лісове господарство» з пропозицією щодо можливого створення ландшафтного заказника місцевого значення на землях державного лісового фонду на території Андріївського лісництва Державного підприємства «Бердянське лісове господарство», загальна площа якого складає 780,0 га. Ландшафтний заказник місцевого значення «Берестівський» був оголошений рішенням Запорізької обласної ради народних депутатів шостого скликання № 21 від 28 серпня 2014 року. Мета Мета створення заказника — збереження ландшафтного та біологічного різноманіття, підтримання екологічного балансу, раціональне використання природних і рекреаційних ресурсів Запорізької області. Значення Ландшафтний заказник місцевого значення «Берестівський» має особливе природоохоронне, естетичне і пізнавальне значення. Загальна характеристика Загальна площа ландшафтного заказника місцевого значення «Берестівський» становить 780,0 га. Флора На території заказника переважає лісова рослинність. Тут ростуть такі породи дерев: верба біла, осика, сосна кримська, клен гостролистий, дуб звичайний, тополя канадська та інші. У підліску зустрічаються фіалка польова, лапчатка гусина, кострець безостий. Фауна На території заказника мешкають представники ентомофауни, занесені до Червоної книги України — махаон, подалірій, поліксена, жук-олень, рогач звичайний. Внаслідок Російсько-української війни заказник опинився у зоні бойових дій та окупації. Галерея Примітки Джерела Перелік територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення Природно-заповідний фонд Запорізької області в розрізі територіальних громад Рішення Запорізької обласної ради № 21 від 28 серпня 2014 року «Про оголошення території природно-заповідного фонду місцевого значення Бердянського району Запорізької області» [Архівовано 20 лютого 2015 у Wayback Machine.] Площа природно-заповідного фонду області збільшилась цього року майже на 406 гектарів