NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kolonia Szklin

Kolonia Szklin (ukr. Шклинь Другий, Szkłyń Druhyj) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. kolonia w gminie Czaruków, w powiecie łuckim. Większość mieszkańców kolonii stanowili Czesi. W czerwcu 1943 r. (rzeź wołyńska) nacjonaliści ukraińscy zamordowali tutaj dziesięciu Polaków, a także, w bliżej nieokreślonym czasie, jedną Czeszkę. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Kolonia Szklin, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 643 . Шклинь Другий (Kolonia Szklin) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Șklîn Druhîi, Horohiv

Șklîn Druhîi (în ucraineană Шклинь Другий) este un sat în comuna Șklîn din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Șklîn Druhîi era vorbitoare de ucraineană (97,92%), existând în minoritate și vorbitori de slovacă (2,08%). Note
Шклинь Второй

Шклинь Второй (укр. Шклинь Другий) — село в Городищенской сельской общине Луцкого района Волынской области Украины. Код КОАТУУ — 0720889205. Население по переписи 2001 года составляет 144 человека. Почтовый индекс — 45712. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 6,49 км². История В 1946 году указом ПВС УССР село Колония-Шклин переименовано в Шклин Второй. До 2020 года входило в Гороховский район. Ссылки Шклинь Второй на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 14 мая 2020. Примечания
Шклинь Другий

Шклинь Другий — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Городищенської сільської територіальної громади. До 2020 року орган місцевого самоврядування — Шклинська сільська рада. Населення становить 144 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Городищенської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 170 осіб, з яких 74 чоловіки та 96 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 139 осіб. Уродженці Ліщина Михайло Сергійович (1990—2022) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни, що загинув у ході російського вторгнення в Україну в 2022 році. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки
Kyiv Secondary School No. 189

The 189th Secondary School or officially Comprehensive Secondary School No.189 with deep learning of English and German from the first grade of Desna raion of Kyiv municipality (Ukrainian: Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №189 з поглибленим вивченням англійської та німецької мов з першого класу Деснянського району м. Києва) is an ordinary public school which provides compulsory and specialized education. History The school was opened in 1967. It was the first secondary school in the Lisovyi masyv – microdistrict of the Desnianskyi District of Kyiv. During this time, the school established certain traditions that teaching staff and keep multiplying, namely: training and education of students - these are two inseparable processes; transfer of knowledge through the formation of interest in the subject development and curiosity of students. In 1987 the institution received the status of 'Schools with advanced studies of English and German from first grade. There are 1084 students now enrolled in 40 classes. In these advanced courses of English and German in 24 classes. The school is equipped with 12 foreign language classrooms, 2 computer classes. School pupils are actively involved in the district, city competitions and sections of the Small Academy of Science of Ukraine. They are often taken prizes and awarded diplomas. Teachers Antonenko Inna Semenivna Atamanchuk Irina Mihailivna Bura Galina Terentiivna Gudsenko Valentina Ivanivna Ignatov Olexandr Volodimirovich Kabaluk Irina Igorivna Klimenchuk Nadiya Grigirivna Kravchuk Valentina Volodimirivna Matvienko Mykola Mykolayovich Ostrova Zinaida Romanivna Pergamenshik Mihail Semenovich Sagan Trohim Trohimovich Shum Regina Yosipivna Shvaykivska Tamara Petrivna Trusova Ludmila Olexandrivna See also Kyiv Natural Science Lyceum No. 145 Kyiv Specialized School No. 159 Ukrainian Physics and Mathematics Lyceum References
Середня школа № 189 (Київ)

Історія Школу відкрито в 1967 році, типовий проект 2-02-964У. Це перша середня школа на Лісовому масиві — мікрорайоні Деснянського району міста Києва. За цей час у школі створено певні традиції, які педагогічний колектив береже і примножує, а саме: навчання і виховання учнів — це два нероздільні процеси; передача знань через формування інтересу до предмету та розвиток допитливості учнів. У 1987 році установа отримала статус школи з поглибленим вивченням англійської та німецької мов з 1 класу. Це стало початком переходу від загальноосвітньої до профільної спеціалізації школи. За результатами державного ліцензування, що проводилось у травні 1996 року, школа підтвердила статус спеціалізованої з поглибленим вивченням іноземних мов . В період 2006-2010рр., в рамках модернізації старшої школи на основі профільності, школа увійшла до системи допрофесійного навчання. Так на її базі здійснюється підготовка старшокласників за наступними напрямками: секретар-друкарка (при співпраці з КНТЕУ); оператор комп'ютерного набору (при співпраці з КНТЕУ); референт зі знаннями іноземних мов та ПК (при співпраці з НПУ им. Драгоманова); референт-перекладач (при співпраці з НПУ ім. Драгоманова); референт з країнознавства (при співпраці з НПУ ім. Драгоманова). Учні школи беруть участь у конкурсному відборі за міжнародною програмою обміну старшокласників FLEX (future leaders exchange), ініційованою Американською радою з міжнародної освіти АКСЕЛЗ (ACTR ACCELS) . Навчальний процес Нині у 40 класах навчається 723 учні. З них поглиблено вивчають англійську та німецьку мови у 24 класах. У школі обладнано 12 кабінетів іноземних мов, 2 комп'ютерні класи. В аудиторіях школи функціонує відділення Других Київських курсів іноземних мов, що має солідний досвід викладання 17 іноземних мов . Учні школи беруть активну участь у районних, міських олімпіадах та в секціях МАНУ, щорічно займають призові місця на різноманітних олімпіадах та конкурсах . За результатами Зовнішнього незалежного тестування випускників загальноосвітніх закладів міста у школи достатньо високі показники з української мови і літератури, математики, історії України та англійської мови . Викладацький склад Вчителі, вихователі та адміністрація є згуртованим колективом однодумців, що працює на основі наступності досвіду викладання. В процесі навчання використовуються як традиційні методики, так і власні методичні напрацювання, що носять іноваційний характер. Примітки Посилання Школа на сайті Головного управління освіти КМДА Відгуки на osvita.com.ua [Архівовано 29 грудня 2011 у Wayback Machine.] Відгуки на detstvo.info Випускной вечер-2011 [Архівовано 3 вересня 2011 у Wayback Machine.]. Т.Биркович, И.Касьянова, А.Медведева, И.Серов. // Сегодня (1 июня 2011)
Schule Nr. 8 (Lemberg)

Die Schule Nr. 8 ist eine Schule der Sekundarstufe in Lemberg in der Ukraine. Die Schule liegt an der Straße Pidwalna 2 und hat einen Schwerpunkt in deutscher Sprache. Geschichte Das heutige Schulgebäude wurde 1809 errichtet. 1818 wurde die heutige Schule als „deutsches Gymnasium“ gegründet und 1850 in Kaiserlich-Königliches Zweites Obergymnasium in Lemberg umbenannt. Im Jahr 1852 wurde die Schule in das Haus in der Straße Pidwalna 2 verlegt, wo sie sich bis heute befindet. Am 7. Februar 1919 erließ der polnische Staat ein Regierungsdekret, dass Polnisch ab sofort an Stelle von Deutsch im Unterricht gelehrt wird. Zwischen 1919 und 1939 war die Schule nach dem polnischen Schriftsteller, Historiker und Publizisten Karol Szajnocha benannt. Seit 1944 heißt sie „Schule Nr. 8“. Bekannte ehemalige Schüler Bekannte Lehrer Myron Saryzkyj, ukrainischer Mathematiker Wassyl Schtschurat, ukrainischer Literaturwissenschafter Roman Ingarden (1893–1970), polnischer Philosoph Partnerschule Gymnasium Kundmanngasse (Wien, Österreich): Seit 1997 besteht durch Vermittlung der „Österreich-Kooperation“ eine enge Verbindung zum „Landstraßer Gymnasium“ in Wien, Österreich. Schüler der 7. Klassen aus Wien besuchen jedes Jahr Lemberg. In Lemberg selbst wohnen sie bei Familien der dortigen Schüler, lernen auf diese Weise die doch sehr unterschiedliche ukrainische Lebensweise kennen, nehmen an Besichtigungen, Ausflügen und geselligen Veranstaltungen teil und üben sich im Erlernen einiger Begriffe in der ukrainischen Sprache. Im Gegenzug unterstützen sie den dortigen Deutsch-Unterricht, der einen traditionell besonders hohen Stellenwert hat. Eine Gruppe ukrainischer Schüler verbringt jeweils im September eine Wienwoche bei den Schülern der Kundmanngasse. Weblinks www.schule8.org.ua/ Einzelnachweise
II Państwowe Liceum i Gimnazjum im. Karola Szajnochy we Lwowie

II Państwowe Liceum i Gimnazjum im. Karola Szajnochy we Lwowie – polska męska ogólnokształcąca szkoła średnia działająca w latach 1820–1939 we Lwowie, założona w 1818 przez dominikanów (stąd tradycyjnie nazywana „gimnazjum dominikańskim”), do 1919 z niemieckim językiem nauczania; od 1852 prowadziła filię z polskim językiem nauczania, która w 1857 przekształciła się w III Gimnazjum im. Franciszka Józefa. Historia Pierwotnie szkoła została utworzona w okresie zaboru austriackiego w 1820. Liczyła wówczas sześć klas. Od 1828 zakład funkcjonował pod nazwą „II Gimnazjum Ojców Dominikanów” (z tego względu określane jako gimnazjum dominikańskie) i był prowadzony w typie klasycznym. W 1850 dokonano przekształcenia w 8-klasowe gimnazjum w typie klasycznym. W drugiej połowie XIX wieku szkoła działała pod nazwą K. K. Zweites Ober-Gymnasium in Lemberg (C. K. Drugie Wyższe Gimnazjum we Lwowie), od około 1907 jako K. K. Zweiten Staats-Gymnasium in Lemberg (C. K. Drugie Państwowe Gimnazjum we Lwowie). Od 1820 do 1919 w gimnazjum językiem nauczania był język niemiecki. Z dniem 1 listopada 1850 otwarto oddziały równoległe klas I-IV z polskim językiem nauczania, wydzielone z C. K. II Gimnazjum, które usamodzielniły się w C. K. III Gimnazjum. 7 lutego 1919 naczelnik państwa Józef Piłsudski wydał dekret o wprowadzeniu w szkole polskiego języka nauczania. Po odzyskaniu przez Polskę niepodległości władze II Rzeczypospolitej w 1920 przekształciły typ gimnazjum na humanistyczny. Gimnazjum było ulokowane w budynku poklasztornym, stanowiącym obiekt rządowy, przy ulicy Podwale 2-4. W 1926 w gimnazjum prowadzono osiem klas w 12 oddziałach, w których uczyło się 494 uczniów wyłącznie płci męskiej. Gimnazjaliści nosili czapki-rogatywki w kolorze granatowy z żółtym otokiem. Zarządzeniem Ministra Wyznań Religijnych i Oświecenia Publicznego Wojciecha Świętosławskiego z 23 lutego 1937 „II Państwowe Gimnazjum im. Karola Szajnochy we Lwowie” zostało przekształcone w „II Państwowe Liceum i Gimnazjum im. Karola Szajnochy we Lwowie” (państwową szkołę średnią ogólnokształcącą, złożoną z czteroletniego gimnazjum i dwuletniego liceum), a po wejściu w życie tzw. reformy jędrzejewiczowskiej szkoła miała charakter męski, a wydział liceum ogólnokształcącego był prowadzony w typie humanistycznym. Do 1939 szkoła mieściła się pod adresem ulicy Podwale (obecna ulica Pidwalna). Dyrektorzy Amwrosij Janowśkyj (wzgl. Ambroży Janowski) Edward Hamerski N. Eliasiewicz Czesław Laskowski dr Ferdynand Bostel (1905-1914) Celestyn Lachowski (od 27.X.1920 do ok. 1924) Szczęsny Jasiewicz (1 VIII 1925 -) Nauczyciele Wychowankowie Przypisy Linki zewnętrzne Sprawozdania szkolne gimnazjum zdigitalizowane i opublikowane w Podkarpackiej Bibliotece Cyfrowej Sprawozdania szkolne gimnazjum za rok 1926/1927 zdigitalizowane i opublikowane w Śląskiej Bibliotece Cyfrowej
Лицей № 8 Львовского городского совета

Лицей № 8 Львовского городского совета — общеобразовательное учебное заведение 3-й степени с углублённым изучением немецкого языка во Львове (Украина), расположенная на улице Подвальной, 2. История Здание школы было построено в 1809 году. В 1818 году основана немецкая гимназия, от которой ведёт свою историю нынешний лицей № 8. С марта 1850 года она функционирует как Вторая высшая городская гимназия с немецким языком обучения. В 1852 году гимназию перевели в здание на улице Подвальной, 2, где она находится и сейчас. С 1919 до 1939 года гимназия носила имя Кароля Шайнохи, польского историка, писателя и публициста. В марте 1944 года гимназия была преобразована во львовскую специализированную общеобразовательную среднюю школу № 8. 25 января 2018 года, депутаты львовского городского совета согласовали изменения типов и названий некоторых общеобразовательных заведений Львова на заведения общего среднего образования. Решение приняли, чтобы привести в соответствие типы и названия заведений согласно с законами Украины «Об образовании» и «Об общем школьном образовании». Таким образом, львовская специализированная общеобразовательная средняя школа № 8 стала лицеем № 8 Львовского городского совета. Преподаватели Яков Головацкий — галицко-русский историк и этнограф. Мирон Зарицкий — математик, профессор Львовского университета, действительный член НТШ, преподавал в гимназии математику. Василий Щурат — украинский литературовед, поэт, председатель НТШ и ректор «украинского Тайного университета», преподавал в гимназии украинский язык. Роман Ингарден — польский философ, профессор Львовского национального университета, преподавал в гимназии математику Известные выпускники школы Маркиан Шашкевич (1811—1843) — украинский поэт и прозаик, автор «Русалки Днестровской»; Каспар Вайгель (1880—1941) — польский ученый геодезист и фотограмметрист, ректор Львовской политехники в 1929/30 году; Станислав Лем (1921—2006) — польский писатель—фантаст и философ; Илько Лемко (1951) — музыкант, публицист, исследователь истории Львова; Олег Тягнибок (1968) — украинский политик. Примечания Источники Сайт школы
Shkrobotivka

Shkrobotivka (Ukrainian: Шкроботівка) is a village in Velyki Dederkaly rural hromada, Kremenets Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. After the liquidation of the Shumsk Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography "Szkrobotówka, pow. krzemieniecki, gm. Dederkały". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 643.
Szkrobotówka

Szkrobotówka (ukr. Шкроботівка) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim; do 2020 w rejonie szumskim. Liczba ludności 557 (2021). W okresie międzywojennym w miejscowości stacjonowała strażnica KOP „Szkrobotówka”. 5 maja 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na około 70 Polakach. Przypisy Bibliografia Szkrobotówka, pow. krzemieniecki, gm. Dederkały, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 643 .
Șkrobotivka, Șumsk

Șkrobotivka (în ucraineană Шкроботівка) este o comună în raionul Șumsk, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Șkrobotivka era vorbitoare de ucraineană (99,13%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Шкроботовка

Шкроботовка (укр. Шкроботівка) — село в Великодедеркальской сельской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Шумский район. Почтовый индекс — 47145. Телефонный код — 3558. Население Население по переписи 2001 года составляло 572 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Шкроботовка на сайте Верховной рады Украины
Hordienkivți, Henicesk

Hordienkivți (în ucraineană Гордієнківці) este un sat în comuna Rivne din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hordienkivți era vorbitoare de ucraineană (73,05%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (26,95%). Note
Гордиенковцы

Гордиенковцы (укр. Гордієнківці, до 2016 г. — Шлях Незаможника) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 141 человек. Почтовый индекс — 75532. Телефонный код — 55-34. Код КОАТУУ — 6522184012. История В 1946 году указом ПВС УССР населённый пункт участок 2-й колхоза им. Сталина переименован в хутор Шлях Незаможника. Примечания Ссылки Гордиенковцы на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 17 мая 2020.
Гордієнківці

Гордієнківці (до 2016 рік — Шлях Незаможника) — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 141 осіб. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Історія До 2016 року село носило назву Шлях Незаможника. 19 травня 2016 року село перейменовано на Гордієнківці, на честь 1-го Кінного полку ім. Костя Гордієнка Армії УНР, бійці якого під час Кримської операції у квітні 1918 р. захопили Чонгарську переправу, рухаючись через місцевість, де нині розташоване село. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Пам'ятки На території села розташовані кургани — щойновиявлена пам'ятка археології, яка датується III тис. до н. е. — II тис. н. е. Також збереглися паровий млин та комора німецьких колоністів. Примітки Посилання Погода в селі Гордієнківці [Архівовано 21 серпня 2016 у Wayback Machine.]
Шляховое (Херсонская область)

Шляховое (укр. Шляхове) — посёлок в Бериславском районе Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 74307. Телефонный код — 5546. Код КОАТУУ — 6520688401. Население Население по переписи 2001 года составляло 1033 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: История села До административно-территориальной реформы в селе размещался центр Шляховского сельского совета. В июле 2018 года, в рамках реформы была создана Шляховская сельская община, которая включила в себя сёла Урожайненского, Томаринского и Раковского сельских советов. 29 апреля 2020 года Кабинет Министров Украины утвердил Перспективный план формирования общин Херсонской области. В данном плане Шляховская община отсутствовала. В июне 2020 года, распоряжением Кабмина Украины в рамках административно-территориальной реформы община была ликвидирована, все населенные пункты, включая Шляховое, вошли в состав Бериславской городской общины. Примечания Ссылки Шляховое на сайте Верховной рады Украины
Шляхове (селище)

Шляхове — селище в Україні, в Бериславському районі Херсонської області. Населення становить 1033 осіб. Історія Село виникло відразу після закінчення Другої світової війни. У 1949 році на цих землях поселився з родиною селянин Лукші, який розпочав будівництво власного хутора. У 1958 році біля поселення виросли зерносховища й автотракторний парк. Пізніше на цій основі було засноване радгоспне господарство ім. Ленінського комсомолу, де вже з 1960 року будівельна бригада почала розбудовувати село. Кожен рік будувалось по одній вулиці. У семидесятих рокух тут був збудований дитячий садок, гуртожиток та котельна. Пізніше їдальня та прекрасна величезна школа. На початок ХХІ століття населення Шляхового складало більше тисячі осіб. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Шляхове [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Șotivka, Ivanivka

Șotivka (în ucraineană Шотівка) este o comună în raionul Ivanivka, regiunea Herson, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Șotivka era vorbitoare de ucraineană (92,36%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (6,35%). Note
Шотовка

Шотовка (укр. Шотівка) — село в Ивановской поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. В 2022 году, во время вторжения России на Украину, село было захвачено. На данный момент находится под оккупацией ВС РФ. Население по переписи 2001 года составляло 743 человека. Почтовый индекс — 75421. Телефонный код — 5531. Код КОАТУУ — 6522987401. Местный совет 75421, Херсонская обл., Ивановский р-н, с. Шотовка, ул. Урицкого, 12 Ссылки Шотовка на сайте Верховной рады Украины
Шотівка

Шо́тівка — село в Україні, в Іванівській селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 743 осіб. До 2017 адміністративний центр Шотівської сільської ради, до якої входило і селище Веселівка. Історія Шотівка була заснована 1862 року селянами переселенцями із с. Жовнин Золотонішського повіту Полтавської губернії, яким іванівська громада виділила землі навколо однойменної балки. Свою назву село отримало від прізвища землеміра, який нарізав землі переселенцям (?) — Шотова. До кінця 50-х років ХХ століття населений пункт в усіх офіційних документах іменувався як Шотово, і лише потім змінився на Шотівку. Першими мешканцями Шотівки були Мирон Штанько, Назар Собко, Сидір Попурій та інші. На 1864 р. Шотівка була казенним селом, в якому проживало 278 осіб (119 чол. та 149 жін. статей); обраховувалося 70 дворів. В 1879 р. в селі була збудована та освячена православна Спасо-Преображенська церква, першим настоятелем якої був Митрофан Столяровський За радянських часів церква було зруйнована. Перша школа в Шотівці була відкрита у 1884 році. На 1899 рік у шотівській школі працююва 1 вчитель, та обліковувався 71 учень (50 хлопчиків та 21 дівчинка). У 1906—1907 і 1907—1908 навчальних роках у Шотівці 2 школи (1 земська і 1 школа грамоти). Курс навчання 1 рік. На 25 грудня 1923 року: І-ша школа — 55 учнів, 2-га — 28. З 1925 р. у Шотівці діє одна чотирирічна школа. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Іванівської селищної громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Іванівського району, село увійшло до складу Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 779 осіб, з яких 377 чоловіків та 402 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 739 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Примітки Посилання Погода в селі Шотівка
Shpykolosy

Shpykolosy (Ukrainian: Шпиколоси) is a village in the Kremenets urban hromada of the Kremenets Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. After the liquidation of the Kremenets Raion (1940–2020) on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) В. Уніят, Г. Чернихівський., Шпиколоси // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 648. — ISBN 978-966-528-279-2. "Szpikołosy 1.) pow.krzemieniecki, gm. Białokrynica". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 645.