Tomba Negra

La Tomba Negra (en ucraïnés: Чо́рна моги́ла, Txorna moguila) és el túmul funerari o kurgan més gran de Txerníhiv, a Ucraïna. Al costat d'altres 34 edificis de la ciutat, forma part del zapovédnik arquitectònic i històric Antic Txerníhiv, com a monument arqueològic d'importància estatal. El kurgan és semblant als de Gniozdovo, a prop de Smolensk, a Rússia. Es troba al carrer del Príncep Negre de Txerníhiv, óblast de Txerníhiv, a Ucraïna. Història de la recerca Dmitró Samokvásov excavà el kurgan entre el 1872 i el 1873, i el va datar de la fi del segle X. La llegenda associa aquesta tomba al príncep Txorni ('Negre'), mític fundador de Txerníhiv. En el segle IX Txerníhiv esdevingué la capital de la tribu eslava oriental dels severians. Per primera vegada s'esmenta la ciutat, capital del Principat de Txernígov del segle IX al XIII, el 907, per un tractat entre el Rus de Kíiv i l'Imperi Romà d'Orient. Característiques i troballes Té 10 m d'alçada sobre el terreny circumdant, i una circumferència de 170 m. En l'antiguitat estava envoltat per un fossat de fins a 7 m d'amplada. Samokvásov va trobar-hi restes d'una gran pira en què s'havien cremat els cadàvers de dos guerrers (se suposa que pare i fill), així com segurament esclaus i esclaves. En el kurgan es van trobar eines de treball i joies, espases, cotes de malla, puntes de llances i fletxes, gots metàl·lics, ceràmica i molt més. A set metres d'alçada de la base, hi havia enterrats elms, cotes de malla, dues monedes romanes d'Orient d'or dels temps de Basili I el Macedoni i, pel que sembla, objectes rituals (una caldera de ferro amb ossos de carner, dos ganivets de sacrifici, i dos gots de banya de cabra en una muntura d'argent). Els ornaments d'argent de les banyes de cabra estan decorats amb motius vegetals, mentre que la banya gran mostra un home i una dona amb arcs disparant contra una espècie d'ocell fantàstic. Les muntures d'argent de les banyes de la Tomba Negra i l'empunyadura d'espasa del túmul de la drujina pròxim a la Porta d'Or de Kíiv tenen motius ornamentals semblants als d'algunes sivelles de cinyell i puntes de Mikulcice, Pohansko (a prop de Břeclav), Staré Mesto, Zelenky i, en particular, els típics botons de Gran Moràvia (gombík), les troballes dels quals es concentren a l'àrea dels tres grans centres del sud de Moràvia a la República Txeca i a l'Eslovàquia sud-occidental. Tant els grups de troballes de Moràvia com els txecs d'aquest estil van sorgir sobre la base dels mateixos orígens a la mar Negra i l'Iran, i es reflecteixen en l'ornamentació dels gots daurats del Tresor de Nagyszentmiklós. Segons Borís Rybakov, el ríton el va fer un mestre autòcton, i la seua composició reflecteix la història d'Ivan Godinóvich. Segons Ruslan Orlov, la composició de la banya reflecteix una història secular sobre els "orígens heroics dels príncep eslaus", que parla del passat "pagà" o la visió del món en l'antic art rus dels segles xi i xiii. Segons D. Laszlo, la composició de la banya indica una història de la caça sagrada. En la banya gran, durant la restauració, es detectà un gravat a sobre, que posteriorment l'ocultava la muntura. O. A. Shcheglova creu que la història de la composició en la banya és producte d'una espècie de còpia realitzada per un mestre autòcton d'un original, probablement un olifant romà d'Orient cobert de gravats. Com a original, cita un olifant amb àguila romana d'Orient del governant del Principat de Nitra (fins a l'any 955), el cap tribal Lél, que es troba en el Museu de Jászberény d'Hongria. Entre altres troballes hi havia una moneda romana d'Orient i una espasa d'un presumpte tipus Z (vikinga). N'és d'al voltant de l'any 1000, si no més tard. Una cadena d'argent amb caps animals de l'estil Urnes es trobà en un tresor d'entre els segles xi i xiii. Els objectes trobats al kurgan es conserven en el Museu Estatal d'Història de Moscou. Figura de bronze Al kurgan també aparegué una petita estàtua de bronze que representa un home assegut en la posició del lotus, amb trets no europeus, amb la barba (o la llengua) a les mans. Potser s'emprava en algun joc, o era un amulet que simbolitzava el déu escandinau Tor. A favor que es tractàs d'una possible figura de la divinitat escandinava, els científics pensaren en algunes semblances: Es va trobar una figura de bronze semblant a Rällinge (Suècia) i representa el déu nu de la fertilitat Freire. El cap té forma cònica, la mà dreta i els colzes descansen als genolls. Una figura de bronze semblant es va trobar al 1817 a la granja d'Eyrarland, d'Akureyri (Islàndia septentrional), de l'any 1000 si fa no fa, i representa un home assegut en una cadira, vestit, amb un barret cònic. Manté la barba separada amb les mans, i per sota forma un doble martell sobre els genolls; això la distingeix de la de Txerníhiv. Es creu que és una imatge del deu Tor. No es va poder determinar l'origen ni la utilitat de la figura. Samokvásov va escriure en el seu treball sobre la figura: "... una estàtua de bronze, de prop de dues polzades d'alçada, representa un home Déu segut en una cadira amb les mans plegades al pit... buda?". La investigadora ucraïnesa N. V. Hamaiko donà arguments sobre la pertinença d'aquests objectes a un conjunt de jocs de l'era vikinga, usats com a reis en jocs de tafl. Després de la restauració de l'ídol el 2010, es va poder identificar el seu aspecte oriental. L'ídol era fet amb coure "net": el contingut d'impureses no superava l'1%. Les peces s'havien fet utilitzant la tecnologia d'amalgamació. El personatge de la Tomba Negra s'asseu encreuant les cames, amb els dits clarament marcats, la cama dreta en la part superior. En la posició del lotus es llegeix la influència de l'est. La figura és coberta per un caftan de màniga llarga, amb una línia d'ornamentació. El conjunt de roba de la figura és de tipus oriental. En tots dos costats del cinyell, en lloc d'armes penjades tradicionalment, hi ha objectes inusuals. Juntament amb l'ídol, es posaren dos cascos en la part superior del túmul, dos rítons de banya i argent, dos ganivets de doble tall i dues cotes de malla. Tot això permet suggerir la seua producció a Europa oriental. Aquesta figureta s'exposava en el Museu Estatal d'Història. Característiques culturals Els kurgans de la Tomba Negra, de Gúlbishche i de Bezimiani ('sense nom') comparteixen un ritual de cremació pagà molt complex i exuberant, proper a l'escala dels "grans kurgans" de Gniozdovo, però que en general es desenvolupen sobre tradicions molt diferents i sense relació amb la cremació del ritu "boiar" de Gniozdovo. Dmitri Machinski després de la comparança d'un conjunt d'armes de la Tomba Negra (dues espases i un sabre desconeguts en els kurgans de druzhina rus de l'època) amb el relat de la Crònica primària del 968, va suggerir que en el kurgan estava soterrat el contemporani del príncep Sviatoslav I de Kíiv, esmentat en la crònica com el voivoda Prétich, de l'altre costat del Dniéper, que va salvar a Kíiv dels petxenegs i va fer la pau amb el kan intercanviant armes. Els "grans kurgans" de Txerníhiv, la Tomba Negra i Gúlbishche es comparen amb els conjunts funeraris semblants de Gniozdovo. És evident que en els «grans kurgans» de Txerníhiv i Gniozdovo hi ha enterrats individus amb un enorme poder sagrat i administrativomilitar. Potser es tracta d'un príncep rus o d'un algú d'una dinastia principesca (kniaz). T. G. Novik i Y. Y. Shevchenko consideren que es tracta d'una dinastia independent respecte a la dinastia de Kíiv, la "dinastia de Txerníhiv", tot i que no es coneixen potentats de Txerníhiv abans del fill de Vladímir I, Mstislav. Serguei Shirinsky, observant les similituds de les troballes, va identificar plenament les tombes de drújina de Kíiv i Txerníhiv amb els enterraments de l'elit guerrera de la Gran Moràvia. Després de la restauració de la empunyadura de l'espasa "gran", S. Y. Kainov justificà la seua pertinença al tipus Wallingford (designat per un exemplar trobat al Tàmesi a prop del pont de Wallingford), que és una evolució del tipus L. Les espases d'aquest grup es relacionen amb el grup VI del tipus d'espases anglosaxones de Mortimer Wheeler. Les troballes angleses més properes a l'espasa de la Tomba Negra daten de finals del segle XII. L'anàlisi dels fragments de carbó dels focs funeraris permet obtenir un interval entre els anys 980 i 1025. Un fragment de punta decorada d'una sageta amb perforacions en el metall en què s'han incrustat segments de filferro de coure complementa la imatge de l'esplendor bàrbara de l'enterrament d'un dels darrers caps pagans de l'Antiga Rus. Al mateix kurgan es va trobar una punta de sageta amb creus incrustades en tots dos costats de la ploma, en què els segments de metall acolorit són plens en una superfície precursora amb línies fines situades en forma de malla. Reconeixement i protecció Per la resolució núm. 711 del Consell de Ministres sobre l'aprovació de la Llista de Monuments d'Art, Història i Arqueologia de la República Socialista Soviètica d'Ucraïna, de 21 de juliol del 1965, es designà com a Monument Arqueològic d'Importància Republicana "Kurgan del segle x. Tomba Negra". El monument s'esmenta en la resolució núm. 1.761 del Consell de Ministres de 27 de desembre del 2001, sobre la inclusió de monuments històrics, monumentals i arqueològics d'importància estatal en el Registre de Monuments Immobiliaris d'Ucraïna. Per la resolució núm. 928 del Consell de Ministres d'Ucraïna, del 3 de setembre del 2009, sobre la inclusió dels béns del patrimoni cultural d'importància estatal en el Registre de Monuments Immobiliaris d'Ucraïna, es va atribuir la condició de Monument Nacional d'Importància Nacional de la República d'Ucraïna, amb el número de seguretat 250004-N, al Kurgan "Tomba Negra". Aquesta resolució anul·là les anteriors. Galeria Referències