Halábor

Halábor (ukránul Галабор (Halabor)) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Beregszászi járásban. Beregszász községhez tartozik. Fekvése Halábor Beregszásztól 18 km-re délre, Váritól délnyugatra, a magyar határ mellett, a magyarországi Szatmárcsekével átellenben, a Tisza jobb partján fekszik, a Badaló-Vári útvonalon. Nevének eredete Neve a szláv Hrábr személynévből származik. Története Halábor több birtokos között oszlott meg, illetve több faluból állt. 1300-ban „Harabur” néven említik először. Ekkor egy itt lévő udvarhely és föld fölött egyezkedett Job és Thene fia István. 1305 körül „Harabur” formában írják, amikor Máté fiai Balázs és Rusca örökbe fogadták Simon fia Vit(ri)cus ispánt, és halábori földjüket neki adták. Azonban rokonuk, Job mester perbe fogta Vitricust; Jób magára vállalta a Vitricusnak fizetett összegek megtérítését azzal, hogy a birtok az ő tulajdonába jut. 1324-ben „Harabor” néven említik, ekkor Badaló felől Thene fia István elhatárolta Halábort, majd 1332-ben István és fia a határjeleket megújíttatta. 1332-ben „Harabur” formában írták, amikor is Csicseri Jób fiai szomszédság jogán tilalmazták Moyus leszármazottait halábori földjük eladásától, Desu mestert pedig megvételétől. A település nevét mai formájában csak a 16. században említik először. A 18. század végén Vályi András így ír róla: „HALABOR. Magyar falu Bereg Vármegy. földes Urai több Uraságok, lakosai katolikusok, és reformátusok, fekszik a’ fél Vidéki járásban, Beregszásznak filiája, határja jó, legelője elég, szőlö hegye is van, fája nints, és essős időben a’ víz járja.” Iskolája 1801-ben épült. Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Halábor, magyar falu, Beregh vmegyében, a Tisza jobb partján, Várihoz 1/2 mfldnyire: 1 r. kath., 362 ref., 4 zsidó lak. Ref. anyaszentegyház. Szénája, gyümölcse, hala sok. F. u. Buday, Komáromy, Kőszeghi, Gecsey s m. Ut. p. Beregszász.” A trianoni béke előtt Bereg vármegye Tiszaháti járásához tartozott. Az első világháborút követően a mesterségesen létrehozott Csehszlovákiához csatolták, majd 1939 márciusától ismét Magyarországhoz tartozott 1944 őszéig, amikor a szovjet csapatok megszállták. Ennek következtében 1945-ben az Ukrán Szovjet Szocialista Köztársaság, s ezzel együtt a Szovjetunió részévé vált. 1991 óta a független Ukrajna része. 2020-ig község, azóta Beregszász községhez tartozik. Népessége 1910-ben 508 magyar lakosa volt, melyből 13 görögkatolikus, 479 református, 9 izraelita volt. 2005-ben 640 lakosából 630 (98%) a magyar. Nevezetességek Református fatemploma 1760-ban épült a Halvány-patak partján, az 1753-ban leégett 17. századi fatemplom helyett. Mai temploma 1911-ben épült. Híres emberek Itt született Halábori Dobos Bertalan, a Döbrentei-kódex másolója, a Dávid-zsoltárok első fordítója. Érdekességek 2010 előtt a Magyar Nemzeti Levéltárban P 927. jelzet alatt (régi jelzet No.97) a Halábori Matolcsyak kézzel írt eredeti dokumentumai voltak találhatók „Halábori dokumentum” gyűjtemény néven, ami mintegy 80-100 db különböző tárgyú, terjedelmű, típusú íratot (megállapodás, föld adás-vétel, záloglevél, jobbágy átadás, bírósági bejelentés, tanúsítvány, kocsma bérlet, levél és egy sor kiismerhetetlen tárgyú anyag) tartalmazott. 2010 után a „Halábori dokumentum” gyűjtemény jelentős változáson ment át. Feldolgozták, rendszerezték a dokumentumokat és a gyűjtemény jelentősen ki is bővült. Addig máshol tárolt iratokat csoportosították át ide, sok régi, olvashatatlan iratot leírtak mai betű és szóhasználattal, segítve azok olvassását, értékelhetőségét. A gyűjtemény új jelzésszáma: P2257-357. Források Györffy György: Bereg vármegye Dr. Matolcsy Mátyás: A Matolcsy „család” gyökerei Testvérvárosai Halábor testvérvárosai a következők: Jegyzetek