Великий Ходачків

Вели́кий Хода́чків — село в Україні, у Підгороднянській сільській громаді Тернопільського району Тернопільської області. Адміністративний центр колишньої Великоходачківської сільської ради (до 2020 року). До села приєднано хутори Колисандрівка, Колійова і Хатки. Розташоване неподалік річки Рудка. Через село пролягає залізниця Тернопіль — Рогатин. Населення — 1 394 особи (2003). Назва "Ходачків" походить від старослов'янського слова "хода", що означає "похід" або "шлях". Це може вказувати на те, що територія села була важливим пунктом на торгових або військових шляхах у минулому.[джерело?] Історія Перша писемна згадка — 1758 року. В окремих довідниках межі ХІХ — ХХ століть згадується як містечко в Тернопільському повіті[джерело?]. У ХІХ ст. громада Великого Ходачкова користувалася власною печаткою зі складним зображенням: у полі печатки — хата, біля якої стоять селянин з палицею та вояк, озброєний рушницею. Печатка, ймовірно, відтворює переказ про заснування поселення на місці корчми, розташованої на роздоріжжі (цей переказ, між іншим, наведено у відомій праці Анджея Куропатницького «Географія Галичини» 1786 р.). Станом на 1897 р. власником Великого Ходачкова був дідич Генрик Шеліський. Населення містечка[джерело?] становило 2130 мешканців. Діяла читальня українського товариства «Просвіта», а також поштове відділення. 15 квітня 1944 року нацисти вбили 365 мирних жителів, майже повністю спалили село, з 710 хат уціліло близько 30. У 1944—1946 роках із Польщі переселено у Великий Ходачків 210 українських сімей. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Підгороднянської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Козівського району, село увійшло до складу новоутвореного Тернопільського району. Політика Парламентські вибори, 2019 На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 610508, розташована у приміщенні будинку культури. Результати зареєстровано 1049 виборців, явка 55,29 %, найбільше голосів віддано за «Слугу народу» — 32,11 %, за Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» — 18,07 %, за «Голос» — 12,81 %. В одномандатному окрузі найбільше голосів отримав Іван Чайківський (самовисування) — 45,04 %, за Володимира Кісілевича (Слуга народу) — 16,31 %, за Петра Репелу (Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина») — 13,12 %. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1302 особи, з яких 599 чоловіків та 703 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 1367 осіб. Мова Місцева говірка належить до наддністрянського говору південно-західного наріччя української мови. Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки і пам'ятники церква Покрови Пресвятої Богородиці (1888; мурована) костел Матері Божої Утішительки і святого Йосифа Улюбленця (1880) пам'ятник о. Тимотеєві Бордуляку (1991; скульптор Роман Вільгушинський; архітектор Б. Гаврилюк) Відкривається Кімната-музей Т. Бордуляка могила з пам'ятником (білий мармур) письменника отця Тимотея Бордуляка пам'ятник Героям Небесної Сотні братська могила жертвам нацистського злочину 15 квітня 1944 погруддя Героя Радянського Союзу В. Чалдаєва (1980) — демонтовано. меморіальна дошка з барельєфом (1988; скульптор М. Невеселий). Пам'ятний знак «60 років депортації українців» Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа І-ІІІ ступеня, клуб, бібліотека, ФАП, відділення зв'язку, «Будмонтажмеханізація», СМПК-2. Є кімната-музей Тимотея Бордуляка. Відомі люди Народилися єпископ Єронім Стройновський (1752—1815) — правознавець, економіст, державний і релігійний діяч, віленський латинський єпископ (1814—1815), ректор Віленського університету. Валеріан Стройновський (1759—1834) — польський шляхтич гербу Стремено, підкоморій Белзький інженери І. Баюс, С. Кріль, Д. Старущак, винахідник-раціоналізатор І. Гавришко, полковник І. Гавришко, кандидат економічних наук М. Хопчан. Едвард Дерень (1939) — польський учитель, громадський діяч і політик, член Сейму Польської Народної Республіки 9-го скликання. Проживав (1905—1936), помер та похований письменник о. Тимотей Бордуляк. Галерея Примітки Література Антошків М., Гаврильцьо І. Великий Ходачків // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 239. — ISBN 966-528-197-6. Ходачків Великий [Текст] // Шляхами Золотого Поділля / Наукове товариство імені Шевченка ; редкол.: Р. Миколаєвич, П. Гайда, М. Кінасевич та ін. — Філядельфія, 1983. — Т. 3 : Тернопільщина і Скалатщина: Регіональний Історично-Мемуарний Збірник. — С. 463—464. Пустиннікова І. Вісімдесят три святині Тернопілля. — К. : Грані-Т, 2010. — С. 66-67. Запрошує «Агроленд» [Текст]: у с. Великий Ходачків відбулося відкриття першої черги етнопарку «Агроленд». Якщо точніше, першою доступною частиною етнопарку став ресторан «Велика миска» — не лише оригінальний заклад громадського харчування, й унікальна галерея, де представлено майже тисячу розписаних тарілок / Т. Василів // Сільський господар плюс Тернопільщина. — 2025. — № 5 (5 лют.). — С. 1, 3 : фот. Chodaczków, 1.) wielki (z Kalasantówką), wś, pow. tarnopolski // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1880. — Т. I. — S. 604. (пол.) Посилання http://www.castles.com.ua/chodaczkow.html [Архівовано 5 лютого 2019 у Wayback Machine.] http://ua.vlasenko.net/velykyi_khodachkiv/index.html [Архівовано 21 серпня 2018 у Wayback Machine.] http://ukraine.kingdom.kiev.ua/region/19/wel-hodachkiv1.php [Архівовано 16 січня 2021 у Wayback Machine.]