NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Karpatská biosférická rezervace

Karpatská biosférická rezervace (ukrajinsky Карпатський біосферний заповідник) je jednou z největších přírodních rezervací na Ukrajině. Od roku 1992 je organizací UNESCO uznána jako biosférická rezervace. Geografie Rezervace se nachází v jihozápadní Ukrajině, na hranici s Rumunskem a Maďarskem. Rezervace má osm podoblastí. Rozloha rezervace je 58035,8 km2. Více než 80 % této oblasti je zalesněno. Patří sem i poslední zbývající pralesní bukové lesy, které jsou od roku 2007 zapsány na seznamu světového dědictví UNESCO jako Pralesní bukové lesy a Starověké bukové lesy Karpat. Tyto oblasti jsou: Čornohora – 2 477 ha, založena v roce 1968 (1912) (vysokohorský smíšený bukový les s jehličnany, poslední biotop norka obecného) Kuzij/Trebušany – 1 370 ha, založena v roce 1990 (dubovo-bukové lesy, teplomilná flóra) Maramureš – 2 244 ha, založena v roce 1990 (1907) (jedlovo-bukové lesy) Bukový prales Uholka – Šyrokyj Luh – 11 860 ha, založen v roce 1968 (největší souvislá oblast pralesních evropských bukových lesů na světě) Svidovec – 3 031 ha, založen v roce 1997 (největší oblast rozšíření čistých bukových lesů v rámci světového dědictví UNESCO) Karpatská biosférická rezervace zahrnuje všechny přírodní a klimatické zóny ukrajinských Karpat: od podhorských nížin až po subalpínské a alpínské pásmo. Nejnižší bod se nachází v údolí narcisů ve výšce 170 metrů nad mořem. Nejvyšším bodem je nejvyšší hora Ukrajiny, 2 061 metrů vysoká Hoverla. Přírodní poměry Na území rezervace je: 35 horských jezer, 5 hor, vyšších než 2000 metrů 3 vodopády 21 000 ha největšího bukového pralesa buku na světě 150 druhů rostlin zapsaných do Červeného seznamu IUCN 130 druhů živočichů zapsaných do Červeného seznamu IUCN 3 605 druhů živočichů Turistika Na území rezervace je: 21 turistických tras 5 naučných stezek Za obcí Dilove je vyznačen geografický střed Evropy. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Biosphärenreservat Karpaten na německé Wikipedii. Související články Muzeum horské ekologie a historie ochrany přírody v ukrajinských Karpatech Biosférická rezervace Východní Karpaty Karpatský národní přírodní park Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Karpatská biosférická rezervace na Wikimedia Commons Oficiální stránky Průvodce Karpatská biosférická rezervace ve Wikicestách
Biosphärenreservat Karpaten

Das Biosphärenreservat Karpaten, ukrainisch Biosfernyj reserwat Karpaty (Біосферний резерват Карпати; englisch Carpathian Biosphere Reserve, CBR) ist eines der größten Naturschutzgebiete der Ukraine, und seit 1992 von der UNESCO als Biosphärenreservat anerkannt. Geografie Das Gebiet befindet sich im Südwesten der Ukraine, im Grenzgebiet zu Rumänien und Ungarn. Die Reservatsfläche besteht gegenwärtig aus acht Teilflächen. 2002 umfasste das Naturschutzgebiet eine Fläche von 53.630 Hektar. Von dieser Fläche sind mehr als 80 % bewaldet. Dazu zählen auch die letzten Rotbuchen-Urwälder, die seit 2007 als Buchenurwälder und Alte Buchenwälder der Karpaten anerkanntes Weltnaturerbe der UNESCO sind. Diese Gebiete sind: Tschornohora – 2.477 ha, Gründung 1968 (1912) (hochmontaner Buchenmischurwald mit Nadelbäumen, letztes Habitat des Nerzes) Kusij/Trybuschany – 1.370 ha, Gründung 1990 (Eichen-Buchenwälder, wärmeliebende Flora) Maramoros – 2.244 ha, Gründung 1990 (1907) (Tannen-Buchen-Urwälder) Uholka-Schyrokyj Luh – 11.860 ha, Gründung 1968 (weltweit größter zusammenhängender Standort von Rotbuchenurwäldern) Swydiwez – 3.031 ha, Gründung 1997 (höchstes Verbreitungsgebiet reiner Buchenwaldbestände innerhalb des Weltnaturerbes) Im Biosphärenreservat Karpaten sind alle Natur- und Klimazonen der ukrainischen Karpaten vertreten: Sowohl die für das Gebirgsvorland charakteristischen Ebenen als auch die subalpinen und alpinen Zonen. Der tiefste Punkt liegt mit 170 m ü. M. im Narzissental. Der höchste Punkt ist auch gleichzeitig der höchste Berg der Ukraine, der 2061 m hohe Howerla. Mit einem Denkmal wurde der Mittelpunkt Europas markiert, dieser befindet sich im Reservatsgebiet in Dilowe, etwa zwölf Kilometer südlich der Stadt Rachiw. Rachiw ist auch Verwaltungssitz des Biosphärenreservates. Weblinks Carpathian Biosphere Reserve Webseite der Parkverwaltung mit Übersichtskarte (englisch) Literatur Urs-Beat Brändli, Jaroslaw Dowhanytsch: Urwälder in Zentrum Europas. Ein Naturführer durch das Karpaten-Biosphärenreservat in der Ukraine. Hrsg.: Birmensdorf, Eidgenössische Forschungsanstalt WSL; Rachiw, Karpaten-Biosphärenreservat. 1. Auflage. Haupt, Bern / Stuttgart / Wien 2003, ISBN 3-258-06695-7, S. 192. (PDF, 29.0 MB) B. Commarmot, Y. Shparyk, D. Sukharyuk, A. Bürgi, A. Zingg: Entwicklung zum Urwald? Ein Vergleich zwischen dem Zürcher Sihlwald und dem Buchenurwald Uholka in der Westukraine. In: Mitteilungen der Hessischen Landesforstverwaltung. Vol. 47, 2009, S. 42–48. B. Commarmot, P. Duelli, V. Chumak: Urwaldforschung–Beispiel Biosphärenreservat Transkarpatien. In: Forum für Wissen. Band 2000, S. 61–68.
Réserve de biosphère des Carpates

La réserve de biosphère des Carpates (en ukrainien : Карпатський біосферний заповідник) est une réserve naturelle dans les Carpates orientales. Elle est créée en 1968 et inscrite sur le réseau mondial des réserves de biosphère de l'UNESCO depuis 1992. Elle est située dans l'oblast de Transcarpatie en Ukraine, s'étend sur 57 880 hectares et renferme une importante biodiversité. En 1998, elle est intégrée à la réserve de biosphère des Carpates orientales qui inclut des territoires slovaque et polonais. Environ 82 % de la réserve est couverte de forêts vierges. Zones protégées Elle consiste en six massifs séparés, deux réserves botaniques et en un parc naturel régional. Faune et flore[réf. nécessaire] La flore de la réserve patrimoine naturel en Ukraine, classée se compose de 262 espèces de champignons, 392 espèces de lichens, 440 espèces de mousses et de 1 062 espèces de plantes vasculaires. La flore algale comprend 465 espèces. La faune de la réserve est représentée par 66 espèces de mammifères, 195 d'oiseaux, 9 de reptiles, 14 d'amphibiens, 29 de poissons et plus de 10 000 espèces d'invertébrés. 197 espèces de plantes et champignons ainsi que 248 espèces animales sont inscrites dans le Livre Rouge d'Ukraine et à l'UICN et sur les listes rouges européennes. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Carpathian Biosphere Reserve » (voir la liste des auteurs). Liens externes (en + uk) Site officiel Portail de la conservation de la nature Portail de l’Ukraine
Karpatisch Biosfeerreservaat

Het Karpatisch Biosfeerreservaat (Oekraïens: Карпатський біосферний заповідник) verkreeg de huidige status van biosfeerreservaat in 1992 en was al gedeeltelijk een Nationaal Park sinds 1968. Het Karpatisch Biosfeerreservaat ligt in het Karpatengebergte in de oblast Transkarpatië van Oekraïne, vlak bij Roemenië. De hoogste berg van Oekraïne, Hoverla (2.061 m), ligt aan de rand van het reservaat en wordt gedeeld met het naastgelegen Nationaal Park Karpaten. Het Karpatisch Biosfeerreservaat is onderverdeeld in zes verschillende complexen en twee botanische reservaten. Delen van het Karpatisch Biosfeerreservaat staan bovendien op de werelderfgoedinschrijving «Oude en voorhistorische beukenbossen van de Karpaten en andere regio's van Europa» van UNESCO, omdat hier nog nagenoeg onaangeraakte maagdelijke beukenbossen aanwezig zijn. Deze natuurerfgoedgebieden zijn verdeeld over vijf verschillende bergmassieven, namelijk Tsjornohora, Svydovets, Marmarosj, Koeziejsky en Oeholka-Sjyroky. De gebieden die tot het Karpatisch Biosfeerreservaat behoren, maar niet deel uitmaken van de werelderfgoedinschrijving zijn het Narcissendal en de botanische reservaten Tsjorna Hora en Joelivska Hora. Flora en fauna Het Karpatisch Biosfeerreservaat bestaat vooral uit eeuwenoude bossen met beuken (Fagus sylvaticus) die gevonden kunnen worden tussen 500 en 1.200 meter. Daarnaast komen de gewone zilverspar (Abies alba), fijnspar (Picea abies) en gewone esdoorn (Acer pseudoplatanus) ook veel voor. In de hoger gelegen gebieden zijn alpiene en subalpiene weiden te vinden en hooggebergten met rotsen en korstmossen. In de warmere dalen is het bos gevarieerder en kan naast de beuk ook de zomereik (Quercus robur), wintereik (Quercus petraea), haagbeuk (Carpinus betulus), Noorse esdoorn (Acer platanoides) en Spaanse aak (Acer campestre) gevonden worden. Er werden in het gebied meer dan 1.100 vaatplanten vastgesteld, zeker 741 schimmels, 444 mossen en 436 korstmossen. De edelweiss (Leontopodium alpinum), een welbekende maar zeldzame soort, is een van de planten die in het Karpatisch Biosfeerreservaat groeit. Er zijn in het reservaat zoogdieren vastgesteld als bruine beer (Ursus arctos), wolf (Canis lupus), Euraziatische lynx (Lynx lynx), Europese wilde kat (Felis silvestris silvestris), edelhert (Cervus elaphus) en wild zwijn (Sus scrofa). Daarnaast werden er in het gebied 101 vogelsoorten vastgesteld. In het jaar 2011 werd bijvoorbeeld het aantal broedparen auerhoen (Tetrao urogallus) geschat op 380, het aantal broedparen van de oeraluil (Strix uralensis) op 35, het aantal broedparen van de alpenheggenmus (Prunella collaris) op 60 en drie broedparen van de zeldzame steenarend (Aquila chrysaetos). Algemener in het gebied zijn waterspreeuw (Cinclus cinclus) en beflijster (Turdus torquatus). Ook de vuursalamander (Salamandra salamandra) en alpenboktor (Rosalia alpina) leven in de bossen. Afbeeldingen
Werchiwka (rejon żmeryński)

Wierzchówka (ukr. Верхівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie winnickim, w rejonie barskim. Wieś bojarska Wierzchowka położona była w pierwszej połowie XVII wieku w starostwie niegrodowym barskim w województwie podolskim. Odpadła od Polski w wyniku II rozbioru. Przypisy Linki zewnętrzne Wierzchówka (2) mko nad Ladawą, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIII: Warmbrun – Worowo, Warszawa 1893, s. 414 .
Verhivka, Bar

Verhivka (în ucraineană Верхівка) este localitatea de reședință a comunei Verhivka din raionul Bar, regiunea Vinnița, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Verhivka era vorbitoare de ucraineană (99,12%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Верховка (Жмеринский район)

Верхо́вка (укр. Верхівка) — село в Копайгородской поселковой общине Жмеринского района Винницкой области Украины. Код КОАТУУ — 0520280401. Население по переписи 2001 года составляет 566 человек. Почтовый индекс — 23044. Телефонный код — 4341. Занимает площадь 1,42 км². До 17 июля 2020 года находилось в Барском районе Винницкой области. Ссылки Верховка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Pidlisnyj Jałtuszkiw

Jołtuszków Podleśny (ukr. Підлісний Ялтушків, ros. Подлесный Ялтушков) – wieś na Ukrainie, w obwodzie winnickim, w rejonie barskim. W czasach Rzeczypospolitej wieś leżała w województwie podolskim. Odpadła od Polski w wyniku II rozbioru. Przypisy Linki zewnętrzne Jołtuszków (2) Podleśny, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 600 . Jołtuszków Podleśny na mapie WIG
Pidlisnîi Ialtușkiv

Pidlisnîi Ialtușkiv (în ucraineană Підлісний Ялтушків) este o comună în raionul Bar, regiunea Vinnița, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației satului Pidlisnîi Ialtușkiv era vorbitoare de ucraineană (99,44%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note Format:Pidlisnîi Ialtușkiv
Подлесный Ялтушков

Подле́сный Ялту́шков (укр. Підлісний Ялтушків) — село в Барской городской общине Жмеринского района Винницкой области Украины. До 17 июля 2020 года входило в Барский район. Код КОАТУУ — 0520284003. Население по переписи 2001 года составляет 890 человек. Почтовый индекс — 23043. Телефонный код — 4341. Занимает площадь 30 км². В селе действует храм Покрова Пресвятой Богородицы Барского благочиния Винницкой и Барской епархии Украинской православной церкви. Примечания Ссылки Подлесный Ялтушков на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Handrabury

Handrabury (Ukrainian: Гандрабури; Romanian: Handrabura) is a village in the Ananiv urban hromada, in Podilsk Raion, Odesa Oblast, Ukraine. Demographics The village had 2,744 inhabitants in 2001. In the 2001 Ukrainian census, 2,580 (94.02%) people declared "Moldovan" (Romanian) as their mother language, 90 (3.28%) declared Ukrainian, 72 (2.62%) Russian and 2 (0.07%) other languages. Notable people Alexei Barbăneagră (born 1945), Moldovan lawyer Efrem Barbăneagră (born 1941), Russian Orthodox Church bishop Alexandru Diordiță (1911–1996), Soviet Moldovan politician References
Handrabura, Bârzula

Handrabura (în ucraineană Гандрабури, transliterat: Handraburî) este un sat în comuna Ananiev din raionul Bârzula, regiunea Odesa, Ucraina. Istoric Satul a fost fondat în 1776 de către țărani-fugari din Moldova. Către 1859 în satul Handrabura din ținutul Ananiev, gubernia Herson locuiau 2.010 de persoane (1.045 de sex masculin și 965 de cel feminin), existau 306 de gospodării, și o biserică ortodoxă. În 1886 în satul din parohia Handrabura (centrul căreia era) locuiau 2.733 de persoane, în 519 gospodării; exista de asemenea biserica ortodoxă și o școală. La recensământul imperial din 1897 numărul de locuitori a crescut la 4.845 de persoane (2.472 de bărbați și 2.373 de femei), dintre care 4.817 de credință ortodoxă. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Handrabura era vorbitoare de română (94,02%), existând în minoritate și vorbitori de ucraineană (3,28%) și rusă (2,62%). Personalități Alexandru Utca (1911–1972), politician sovietic moldovean. Alexandru Diordiță (1911–1996), politician sovietic moldovean, președinte al Sovietului de Miniștri al RSS Moldovenești (1958–1970). Efrem Barbăneagră (n. 1941), episcop al Bisericii Ortodoxe Ruse, episcop de Borovici și Pestovo. Alexei Barbăneagră (n. 1945), jurist moldovean, Ministru al justiției al R. Moldova (1990–1994). Vezi și Românii de la est de Nistru Referințe
Гандрабуры

Гандрабуры (укр. Гандрабури, рум. Handrabura) — село, относится к Ананьевскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 2744 человека. Почтовый индекс — 66428. Телефонный код — 4863. Занимает площадь 16,72 км². Код КОАТУУ — 5120281001. Известные уроженцы Ефрем (Барбинягра) — архиерей Русской православной церкви на покое, бывший епископ Боровичский и Пестовский. Почетный гражданин города Боровичи. Местный совет 66428, Одесская обл., Ананьевский р-н, с. Гандрабуры Ссылки Гандрабуры на сайте Верховной рады Украины (укр.) Судьба храма. О церкви Архангела Михаила в с. Гандрабуры . Архивировано из оригинала 11 августа 2014 года. Гандрабуры с. Гандрабуровская волость Ананьевский уезд Херсонская губерния на сайте pomnirod.ru. (недоступная ссылка — история).
Гандрабури

Гандрабу́ри, Гандрабура — село в Україні, у Ананьївській міській громаді Подільського району Одеської області. Населення становить 2744 осіб. Історія Засноване 1776 року селянами-втікачами з Молдови. За даними на 1859 рік у казенному селі Ананьївського повіту Херсонської губернії мешкало 2010 осіб (1045 чоловічої статі та 965 — жіночої), налічувалось 306 дворових господарств, існувала православна церква на честь Святого Архистратига Михаїла, збудована 1790 року. Станом на 1886 рік у колишньому державному селі, центрі Гандрабурської волості, мешкало 2733 осіб, налічувалось 519 дворів, існували православна церква та школа. За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 4845 осіб (2472 чоловічої статі та 2373 — жіночої), з яких 4817 — православної віри. 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. Під час Ананьївського повстання місцеві мешканці, так само як і мешканці сусідніх Семенівки, Михайлівки і Байтал, повстали проти більшовиків і політики воєнного комунізму.[джерело?] Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло щонайменше 38 жителів села. В 1970-х роках згідно УРЕ проживала 5141 людина. Діяв колгосп ім. Котовського тваринницького напряму, з 9293 га землі, у тому числі 5400 га орної; 4 ремонтні майстерні, 2 млини, пилорама, молочний пункт, середня, восьмирічна та 4 початкові школи, бібліотека, клуб на 300 місць, дільнична лікарня. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», увійшло до складу Ананьївської міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Ананьївського району, село увійшло до складу новоутвореного Подільського району. Сьогодення Діє загальноосвітня школа I—III ступенів Населення За даними перепису населення 2001 року у селі проживали 2744 особи. Рідною мовою назвали: Пам'ятники Церква Введення у Храм Могила В. І. Волочана Братська могила Відомі уродженці Діордиця Олександр Пилипович (1911—1996) — молдовський радянський політичний діяч, з 1958 по 1970 — голова уряду Молдавської РСР. Утка Олександр Захарович (1911—1972) — молдавський радянський господарський, державний та політичний діяч, Герой Соціалістичної Праці. Єфрем (Барбинягра) (нар.1941) — архієрей Російської православної церкви. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Одеська область) Примітки Джерела Історія міст та сіл УРСР. Том Одеська область, стор.191(рос.) Гандрабури на Одещині: три церкви, шість шкіл та вкрадений скарб, або чому село називають «Синьохатками»? Посилання Облікова картка на сайті ВРУ [Архівовано 4 жовтня 2013 у Wayback Machine.] Погода в селі Гандрабури [Архівовано 5 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Ananjiw (Dorf)

Ananjiw (ukrainisch ; russisch Ананьев Ananjew) ist ein Dorf im Norden der ukrainischen Oblast Odessa mit etwa 4700 Einwohnern (2004). Das Dorf Ananjiw liegt am Ufer des Tylihul im Rajon Podilsk und schließt im Westen, Süden und Osten an das Stadtgebiet des ehemaligen Rajonzentrums Ananjiw an. Durch das 1753 gegründete Dorf verlaufen die Territorialstraßen T–16–23 und T–16–12 und die Regionalstraße P–71. Ananjiw befindet sich 185 km nördlich vom Oblastzentrum Odessa. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der Stadtgemeinde Ananjiw; bis dahin bildete es zusammen mit dem Dorf Selywaniwka (Селиванівка) die Landratsgemeinde Ananjiw Perscha (Ананьївська Перша сільська рада/Ananjiwska Perscha silska rada, im Westen und Süden gelegen) sowie die Landratsgemeinde Ananjiw Druha (Ананьївська Друга сільська рада/Ananjiwska Druha silska rada, im Osten gelegen) im Zentrum des Rajons Ananjiw. Seit dem 17. Juli 2020 ist es ein Teil des Rajons Podilsk. Einzelnachweise
Ananiiv, Bârzula

Ananiiv (în ucraineană Ананьїв) este un sat în comuna Ananiev din raionul Bârzula, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ananiiv Perșîi era vorbitoare de ucraineană (89,48%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (6,63%) și română (3,6%). Note
Ананьев (село)

Ана́ньев (укр. Ана́ньїв) — село, относится к Подольскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 4786 человек. Почтовый индекс — 66421. Телефонный код — 4863. Занимает площадь 11,2 км². Код КОАТУУ — 5120210100. Местный совет 66422, Одесская обл., Подольский р-н, с. Ананьев Примечания Ссылки Ананьев на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Ананьїв (село)

Ана́ньїв — село в Україні, у Ананьївській міській територіальній громаді Подільського району Одеської області. Діє ЗОШ № 6 міста Ананьїв Населення У 1923 р. 13 416 мешканців (6570 Ананьїв-1 і 6846 Ананьїв-2). Чисельність населення 1989 року 5658 (2896 Ананьїв-1 та 2762 Ананьїв-2). Населення 2001 р. становить 4777 осіб (2433 Ананьїв-1 і 2344 Ананьїв-2). 2021 — 3372 Історія 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 1920 року околиці міста було поділено на 4 дільниці, де також створено ревкоми. 15 січня 1921 року обрано 4 Ради на всіх [передміських] дільницях міста — дільничні Ради. В 1923 році дві сільради, чотири дільниці. Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років помер щонайменше 21 житель села. Станом на 1946 рік 4 сільські ради. Станом на 1956 рік 3 сільські ради. Рішенням виконкому Одеської обласної Ради депутатів трудящих від 12 вересня 1958 р. ліквідовано Ананьївську Третю сільську Раду Ананьївського району з підпорядкуванням її території Ананьївській Першій і Ананьївській Другій сільським Радам. 17 жовтня 1964 р. хутір (селище) Одаї та село Ананьїв Ананьївської Другої сільради об'єднані в один населений пункт село Ананьїв. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», увійшло до складу Ананьївської міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Ананьївського району, село увійшло до складу новоутвореного Подільського району. Див. також Велика Білозерка Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Одеська область) Примітки
Karjerne

Karjerne (ukrainisch Кар'єрне; russisch Карьерное Karjernoje) ist eine Siedlung städtischen Typs im Nordwesten der ukrainischen Oblast Cherson mit etwa 400 Einwohnern (2014). Karjerne wurde 1916 gegründet und erhielt 1958 den Status einer Siedlung städtischen Typs. Karjerne liegt im Rajon Beryslaw 10 km nordwestlich vom ehemaligen Rajonzentrum Welyka Oleksandriwka und etwa 130 km nordöstlich der Oblasthauptstadt Cherson. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der Siedlungsgemeinde Welyka Oleksandriwka; bis dahin war sie ein Teil der Siedlungsratsgemeinde Bila Krynyzja im Norden des Rajons Welyka Oleksandriwka. Seit Juli 2020 ist es ein Teil des Rajons Beryslaw. Weblinks Eintrag zum Ort in der Enzyklopädie der modernen Ukraine (ukrainisch) Einzelnachweise
Karierne, Kherson Oblast

Karierne (Ukrainian: Кар'єрне; Russian: Карьерное) is a rural settlement in Beryslav Raion, Kherson Oblast, southern Ukraine. It is located in the steppe, 2 kilometres (1.2 mi) from the right bank of the Inhulets. Karierne belongs to Velyka Oleksandrivka settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. It has a population of 323 (2022 estimate). History Until 18 July 2020, Karierne belonged to Velyka Oleksandrivka Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Kherson Oblast to five. The area of Velyka Oleksandrivka Raion was merged into Beryslav Raion. Until 26 January 2024, Karierne was designated urban-type settlement. On this day, a new law entered into force which abolished this status, and Karierne became a rural settlement. Economy Transportation The closest railway station is Bila Krynytsia, on the railway connecting Apostolove and Snihurivka (with further connections to Kherson and Mykolaiv). There is some passenger traffic. The settlement has road connections with Kryvyi Rih, Snihurivka, and Beryslav. See also Russian occupation of Kherson Oblast References