NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Суми

Суми (на украински: Суми) е град в Северна Украйна, административен център на Сумска област. Пощенските му кодове са в диапазона 40000 – 40035. Има площ от 145 km² и население от 283 700 жители към 2004 г. История Суми е основан през 1655 г. на брега на река Псел (ляв приток на река Днепър) като казашка крепост. Бил е предназначен да защитава Слободска Украйна от атаките на кримските татари. По-късно Суми се превръща във важен икономически център. При германската окупация на тогаващния Съюз на съветските социалистически държави (СССР) по време на Втората световна война градът понася тежки поражения. След края на войната се налага повторно изграждане на разрушените части от града. Побратимени градове Враца, България Гожов Великополски, Полша Замошч, Полша Люблин, Полша Целе, Германия Източници
Sumi (Ucraïna)

Sumi (ucraïnès: Суми) és una ciutat d'Ucraïna capital de la província homònima. Fundada el 1652 a la vora del riu Psel, entre els seus elements turístics cal destacar-ne la catedral, el Museu d'Art de la regió de Sumi i el dedicat a Anton Txékhov. Persones cèlebres de Sumi Víktor Iúsxenko, polític Iekaterina Peixkova, activista dels drets humans i primera esposa de l'escriptor Maksim Gorki Karl Burman, arquitecte Oleh Hussiev, futbolista Referències
Sumy

Sumy (ukrainsk: Суми, tr. Sumy) er en by i det nordøstlige Ukraine. Byen ligger ved floden Psel, som er venstrebiflod til Dnepr. Sumy er det administrative center i Sumy oblast og har 265.758 (2019) indbyggere. Historie Sumy blev grundlagt i 1652 ved Pselflodens bred som en kosakkisk fæstning, der skulle beskytte Sloboda Ukraine (ukrainsk: Cлобiдська Україна, tr. Slobidska Ukraina) mod krimtatarerne. Efter at tatarerne var besejret og området blev en del af Det Russiske Kejserrige udviklede Sumy sig til et økonomisk centrum i området. Den 10. oktober 1941 besatte nazistiske tropper Sumy. Byen blev befriet den 2. september 1943 af den Røde Hærs Voronezj Front under Kijevoffensiven. Efter Nazi-tysklands besættelse lå store dele af byen i ruiner. Efter Nazi-tyskland var besejret genopbyggedes de ødelagte kvarterer. Byen har været opdelt i to byrajoner: Zarichny og Kovpak, der blev nedlagt i 2006. Demografi 1897 - 70.53% ukrainere, 24.1% russere, 2.6% jøder, 2.67% andre 1926 - 80.7% ukrainere, 11.8% russere, 5.5% jøder, 2% others 1959 - 79% ukrainere, 20% russere, 1% andre De fleste af indbyggere er kristne (ortodokse, katolikker og protestanter), men findes også en jødisk minoritet. Fra begyndelsen af 1900-tallet, hvor "Den Hellige Jomfru Maria Bebudelsen Kirke" blev grundlagt i Sumy i 1901, var byen centrum for den nordøstlige katolske kirke i Ukraine. Efter indvielsen i 1911 og myndighedernes lukning af kirken i mere end 20 år, blev kirken blev anvendt til ikke-religiøse formål. Efter opløsningen af Sovjetunionen blev kirken restaureret i maj 1994 og blev genindviet i foråret 1998. Venskabsbyer Bulgarien — Vratsa; Tyskland — Celle; Polen — Lublin; Polen — Gorzów Wielkopolski; Polen — Zamość; Rusland — Kursk; Rusland — Belgorod; Rusland — Severodvinsk. Kilder Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Sumi

Sumi ili Sumy (ukr. Суми, rus.: Сумы) je grad u sjeveroistočnoj Ukrajini središte Sumske oblasti. Zemljopis Sumi se nalazi u sjeveroistočnoj Ukrajini na rijeci Psel, nedaleko od granice s Rusijom. Stanovništvo Po službenom popisu stanovništva iz 2001. godine, grad je imao 295.847 stanovnika, prema procjeni stanovništva iz 2008. godine grad je imao oko 283.700 stanovnika. Demografska povijest 1897.: 27.564 stanovnika, 70,53 % Ukrajinci, 24,1 % Rusi 2,6 % Židovi, 2,67 % ostali 1926.: 44.000 stanovnika, 80,7 % Ukrajinci, 11,8 % Rusi, 5,5 % Židovi, 2 % ostali 1959.: 98.000 stanovnika, 79 % Ukrajinci, 20 % Rusi, 1 % ostali [nedostaje izvor] Gradovi prijatelji Celle, Njemačka Vraca, Bugarska Poznete osobe Oleh Husjev, ukrajinski nogometaš i reprezentativac Viktor Juščenko, ukrajinski političar i treći predsjednik Ukrajine Izvori Ostali projekti Vanjske poveznice Nezavisni regionalni web portal Sumi administracija Arhivirana inačica izvorne stranice od 13. veljače 2012. (Wayback Machine) Sumi turistički vodič Arhivirana inačica izvorne stranice od 16. srpnja 2011. (Wayback Machine) Povijest grada
Szumi

Szumi (ukránul: Суми) város Ukrajnában, az orosz–ukrán határ közelében, a Szumi terület közigazgatási központja Fekvése Területe 145 km². Koordinátái: é.sz. 50.55°, k.h. 34.45°. A várostól északra, kb. 40 km-re van az orosz határ. Keleten a Pszel folyó határolja. A várostól délkeletre, kb. 160 km-re található Harkiv. Népessége Története Szumit 1652-ben alapították a Pszel folyó partján mint kozák erődöt, azzal a céllal, hogy megállítsák a krími tatár támadásokat. Később, mikor az Orosz Birodalom része lett, fontos mezőgazdasági központtá vált. A második világháborúban a német megszállás alatt súlyos károkat szenvedett. Látnivalók Csehov lakásmúzeum Keresztelő Szent János templom. 1691-ben fatemplom, 1837-ben kőtemplommá átépítve Illinszka templom, klasszicista Szentháromság katedrális, klasszicista, az Izsák-székesegyházról (Szentpétervár) mintázva Népek Barátsága Botanikus Kert, zenélő hárommedencés szökőkúttal Szűz Mária neogótikus római katolikus templom, a szovjetek alatt iskolai tornaterem Mennybemenetel Székesegyház, reneszánsz, barokk, klasszicista Alpinizmus Múzeum Helytörténeti Múzeum Onackovo Művészeti Múzeum, egykori banképületben Szuhanov ház (1856) Szumi Területi Filharmónia, egykor a Nemesek Gyűlésháza (1860) Szt. Péter és Pál templom, 18. század 2. fele Szent Pantelejmon templom, 13. század Testvérvárosok Vraca, Bulgária Celle, Németország Lublin, Lengyelország Gorzów Wielkopolski, Lengyelország Zamość, Lengyelország Korábban (2016-ig): Kurszk, Oroszország Belgorod, Oroszország Szeverodvinszk, Oroszország Jegyzetek
Sumy

Sumy (in ucraino Суми? , in russo Сумы?) è una città ucraina di 268 409 abitanti dell'omonimo distretto nell'oblast' di Sumy. Ospita l'amministrazione dell'oblast' di Sumy, del distretto di Sumy e della comunità territoriale di Sumy, una delle comunità territoriali dell'Ucraina. Fino al 18 luglio 2020 Sumy costituiva una città di rilevanza regionale e fungeva da centro amministrativo del distretto di Sumy, sebbene non appartenesse al distretto. Come parte della riforma amministrativa la città fu integrata nel distretto di Sumy. Storia Si ritiene che la città sia stata fondata dal colonnello cosacco Herasim Kondratiev nel 1655 con altre famiglie della regione. I cosacchi, con le proprie famiglie, fuggivano dall'Ucraina centrale, che era sotto il dominio polacco. La popolazione ortodossa, che si trovava nella Confederazione polacco-lituana e non era disposta ad accettare la fede cattolica, cominciò a muoversi dalle steppe del sud intorno alla seconda metà del XVI secolo. La migrazione di coloni ortodossi durò fino alla metà del XVIII secolo facendo aumentare la popolazione di Sumy. Con la costruzione della ferrovia e della stazione divenne una città di grande importanza economica. La produzione di zucchero, l'industria tessile e l'ingegneria meccanica fecero ingrandire la città e attirarono più popolazione dalle zone rurali. Nel 1850 la popolazione contava 10 000 abitanti che nel 1910 erano arrivati a 50.000. Il centro storico prese forma in quegli anni. Grazie ai cittadini benestanti vennero costruiti banche, ospedali, scuole, chiese, edifici civili. I più noti mecenati furono Ivan Haritonenko e il figlio Pavel Haritonenko. Durante la seconda guerra mondiale, dal 1941 al 1943, la città fu occupata dalle truppe tedesche nel corso dell'operazione Barbarossa. Nel marzo 2022, a seguito dell'invasione dell'Ucraina disposta dal presidente russo Vladimir Putin, i bombardamenti hanno causato vittime tra i civili e gravi danni agli edifici. In base ad un sondaggio condotto dal International Republican Institute nell'aprile-maggio 2023, il 64% della popolazione cittadina parla ucraino in casa, mentre il 27% parla russo. Monumenti e luoghi d'interesse Cattedrale della Resurrezione (1702). Con tre cupole a due piani, è un ottimo esempio di barocco ucraino (cosacco). Cattedrale della Trasfigurazione con le cupole dorate (1778; ricostruita nel 1892). Chiesa cattolica (1911). Chiesa della Trinità (1913). Costruita in stile neoclassico. Altanka (circa 1900-1905) - gazebo in legno costruito senza un chiodo. Il simbolo della città. Amministrazione Gemellaggi Vraca Celle Lublino Gorzów Wielkopolski Zamość Kursk Belgorod Severodvinsk Onorificenze Omaggi Alla città è dedicato l'asteroide 2092 Sumiana. Note Voci correlate 27ª Brigata artiglieria lanciarazzi "Atamano Petro Kalnyševs'kyj" 117ª Brigata meccanizzata Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sumy Collegamenti esterni Sito ufficiale, su smr.gov.ua. (UK) Sito ufficiale, su visit.sumy.ua. Giorgio Pullè, SUMY, in Enciclopedia Italiana, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1936. (EN) Sumy, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Soemy

Soemy (Oekraïens: Суми) is een stad in het Oost-Europese land Oekraïne, en het bestuurlijke centrum van de oblast Soemy. Tijdens de volkstelling van 2021 had het een bevolking van 259.660 mensen. Ligging De stad ligt aan de rivier de Psel, zo'n 30 km van de Russische grens. Geschiedenis Soemy is gesticht in 1652 als een fort van de Kozakken. Het was bedoeld om Sloboda-Oekraïne te beschermen tegen aanvallen van de Krimtataren. Nadat deze aanvallen over waren en het gebied werd ingelijfd bij het Russische Rijk, veranderde Soemy in een belangrijk economisch centrum. De stad werd gedurende de Duitse bezetting van Oekraïne tussen 1941 en 1943 zwaar getroffen. De verwoeste delen werden na de oorlog opnieuw gebouwd. Op 24 februari 2022, de eerste dag van de Russische invasie van Oekraïne, werd Soemy aangevallen door Russische troepen in de Slag om Soemy. Geboren Sergej Adamovitsj Kovaljov (1930-2021), Sovjet-dissident en politicus Volodymyr Holoebnytsjy (1936-2021), snelwandelaar Svitlana Konstantynova (1975), schaatsster Oleksandr Bilanenko (1978), biatleet Maryna Hladoen (1992), beachvolleyballer
Sume

Sume ou Sumy (em ucraniano: Суми; em russo: Сумы) é uma cidade da Ucrânia e capital do óblast de Sume. Tem 95,4 km² de área e sua população em 2020 foi estimada em 264.981 habitantes. História Sume foi fundada em 1652 na margem do rio Psel (um afluente esquerdo do rio Dnieper) como um fortaleza cossaca. Foi destinado a proteger a Ucrânia dos ataques dos tártaros da Crimeia. Após os ataques o território foi incorporado ao Império Russo, Sume evoluiu para um importante centro econômico. Durante a ocupação alemã na Ucrânia durante a Segunda Guerra Mundial (1939–1945), Sume sofreu danos pesados​​. A guerra acabou, partes destruídas da cidade foram reconstruídas novamente. Sume tem sido uma cidade irmã de Celle, na Alemanha, desde 17 de janeiro de 1990. A cidade costumava ser dividida em duas raions (distritos): Zarichny e Kovpak. No entanto, eles foram liquidados em 2006. Clima Sume localiza-se no nordeste da Ucrânia, por isso, o clima é semelhante à cidade de Carcóvia (em ucraniano Ха́рків, Kharkiv e em russo Ха́рьков, Kharkov). Estamos perante um clima continental moderado: frio e neve no inverno e quente no verão. As temperaturas médias oscilam entre - 6º C em janeiro e 20º C em julho. Cidades irmãs Celle Vratsa Kursk Zamość Pessoas famosas de Sume Oleh Husyev, jogador de futebol do Dynamo Kyiv. Viktor Yushchenko, ex-presidente da Ucrânia, deposto em 2014. Referências
Sumî

Sumî (în ucraineană Суми) este oraș regional în regiunea Sumî, Ucraina. Deși subordonat direct regiunii, orașul este și reședința raionului Sumî. În afara localității principale, mai cuprinde și satele Jîteiske, Kîrîiakivșciîna, Pișceane, Trohîmenkove, Verhnie Pișceane și Zahirske. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Sumî era vorbitoare de ucraineană (77,29%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (20,35%). Istorie Personalități născute aici Dmîtro Kuleba (n. 1981), politician, ministrul afacerilor externe al Ucrainei. Vezi și Lista orașelor din Ucraina Note
Суми

Суми (укр. Суми, рус. Сумы) град је у североисточној Украјини и средиште Сумске области. Суми се налази на реци Псел, недалеко од границе са Русијом. Према процени из 2025. у граду је живело 268.409 становника. Историја Град је основан 1652. године. Често је био мета напада од стране Кримских Татара. Од краја 18. века постаје важан трговачки центар. За време немачке окупације (1941—1943) Суми је био тешко погођен. Уништени делови града су обновљени после Другог светског рата. Становништво Према процени, у граду је 2012. живело 269.663 становника. Становништво чине углавном Украјинци. Осим већинског Украјинског становништва у граду живе и Руси и Јевреји. Национални састав: 1897. година - 27.564 становника, 70,53% Украјинци, 24,1% Руси, 2,6% Јевреји, 2,67% остали 1926. година - 44.000 становника, 80,7% Украјинци, 11,8% Руси, 5,5% Јевреји, 2% остали 1959. година - 98.000 становника, 79% Украјинци, 20% Руси, 1% остали Градови побратими Враца Целе Лублин Гожов Вјелкополски Замостја Курск Белгород Северодвинск Познате особе Олег Гусев - Украјински фудбалер Виктор Јушченко - Украјински политичар и трећи председник Украјине Референце Спољашње везе Суми администрација Регионални веб-портал Историја града Туристички водич
Sumy

Sumy (ukrainska: Суми , ryska: Сумы) är en stad i norra Ukraina. Staden är belägen där floden Psel (eller Psiol), en vänsterbiflod till Dnepr, och floden Sumka flyter samman. Den är administrativ huvudort i Sumy oblast. Sumy beräknades ha 256 474 invånare i januari 2022. Historia Sumy grundades 1652 vid Pselflodens strand som ett kosackiskt fort. Det var menat att skydda Sloboda-Ukraina från krimtatarerna. Efter att dessa besegrats och området införlivats i det ryska riket utvecklades Sumy till ett ekonomiskt centrum som gynnades av handeln mellan Putyvl och Moskva. Från 1660 till 1732 växte staden från 2 700 till 7 700 invånare. Under 1700-talet etablerades en rad fabriker och olika ekonomiska byggnader. Bland annat invigdes en glasfabrik 1710, men det fanns även ett antal garverier, tegelbruk, en tvålfabrik, m.fl. Staden var värd för fyra större marknader varje år. På 1730-talet fanns det fem skolor i staden och i slutet av århundradet (1790) öppnades en statligt finansierad skola som några år senare gjordes om till en gymnasieförberedande skola. Staden åsamkades stor skada under den tyska ockupationen 1941–1943 under andra världskriget; efter krigets slut återuppbyggdes de förstörda delarna. Under 1950-talet skedde en snabb industriexpansion med anläggandet av bland annat en möbelfabrik, superfosfatfabrik, betongfabriker och en elektronmikroskopfabrik. Administrativ tillhörighet Från 1658 till 1765 var staden centrum för Sumy-regementet och mellan 1732 och 1743 administrerades samtliga regementen i Sloboda Ukraina från Sumy. 1765-1780 var staden centrum för Sumyprovinsen i guvernementet Sloboda Ukraina, varefter det var länshuvudstad i Vicekungadömet Charkiv fram till 1796. Mellan 1796 och 1835 var staden huvudstad i guvernementet Sloboda Ukraina för att sedan övergå till att bli en del av guvernementet Charkov fram till 1923. Ekonomi, forskning och utbildning Industrin i Sumy utgörs av maskinindustri, kemiindustri, livsmedelsindustri, klädindustri och konstruktionsmaterialindustri. Staden har flera universitet och högskolor, bland annat Sumyuniversitetet, pedagogiskt universitet och jordbruksuniversitet, samt Ukrainas bankakademi. Där finns två forskningsinstitut, ett specialiserat i kompressorer och ett i pumpar för kärnkraft och värmekraftverk. Bildgalleri Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sumy.
Селец (Дрогобычский район)

Селе́ц (укр. Селець) — село в Дрогобычской городской общине Дрогобычского района Львовской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 164 человека. Занимает площадь 2,1 км². Почтовый индекс — 82176. Телефонный код — 3244. Ссылки Селец на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Uhniv

Uhniv (ukrajinsky Угнів; polsky Uhnów; rusky Угнев – Ugněv) je město ve Lvovské oblasti na Ukrajině. Leží na samém západě Ukrajiny zhruba 62 kilometrů na severozápad od Lvova. V roce 2011 mělo zhruba tisíc obyvatel. Dějiny První písemná zmínka o městě je z roku 1360, přičemž městem dle Magdeburského práva se stalo v roce 1462. Od roku 1774 do roku 1918 patřilo do rakouské Haliče. Po první světové válce se stalo součástí Druhé Polské republiky. Pak bylo od září 1939 do roku 1941 okupováno Sovětským svazem a od roku 1941 do roku 1944 Německem. Po válce bylo opět součástí Polska, ale v rámci polsko-sovětské výměny území v roce 1951, kterou získal Sovětský svaz zdejší bohaté zásoby uhlí, se stalo jeho součástí a bylo začleněno do Ukrajinské sovětské socialistické republiky a následně se v roce 1991 stalo součástí Ukrajiny. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Uhniw na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Uhniv na Wikimedia Commons
Uhniv

Uhniv (ukrainsk: У́гнів; polsk: Uhnów; jiddisch: הובנוב) er en by i det vestlige Ukraine. Byen ligger tæt ved grænsen til Polen. Den har 939 (2022) indbyggere og er den mindste by i Ukraine. Byen fik byrettigheder i 1462 af kong Kasimir 4. Jagiellon af Polen. Den blev den del af den Ukrainske SSR ved udvekslingen af territorier mellem Polen og Sovjetunionen i 1951. Referencer Eksterne henvisninger
Uhniw

Uhniw (ukrainisch ; russisch Угнев Ugnew; polnisch Uhnów) ist eine in der Westukraine liegende kleine Stadt etwa 62 Kilometer nordwestlich der Oblasthauptstadt Lemberg am Ufer der Solokija gelegen. Die Grenze zu Polen verläuft etwa 1 Kilometer nördlich der Stadt. Am 12. Juni 2020 wurde die Stadt ein Teil der neu gegründeten Stadtgemeinde Bels im Rajon Tscherwonohrad, bis dahin bildete es zusammen mit dem nordwestlich in Richtung polnischer Grenze jenseits der Solokija liegenden Dorf Sastawne (Заставне) die Stadtratsgemeinde Uhniw im Rajon Sokal. Die Ortschaft wurde 1360 zum ersten Mal schriftlich erwähnt und erhielt 1462 das Magdeburger Stadtrecht. Sie lag damals in der Woiwodschaft Bełz als Teil der Adelsrepublik Polen. Von 1772 bis 1918 gehörte die Stadt zum österreichischen Galizien und war von 1854 bis 1867 Sitz einer Bezirkshauptmannschaft, danach bis 1918 dem Bezirk Rawa Ruska zugeordnet sowie außerdem der Sitz eines Bezirksgerichts. Nach dem Ende des Ersten Weltkrieges kam der Ort zu Polen. Im Zweiten Weltkrieg war die Ortschaft von September 1939 bis Juni 1941 von der Sowjetunion und von 1941 bis 1944 von Deutschland besetzt und kam nach Kriegsende wieder zu Polen. Während der sowjetischen Okkupation wurde Uhniw ab Januar 1940 zum Hauptort des Rajons Uhniw/Ugnew, der gesamte Rajon wurde aber im Oktober 1944 offiziell wieder Polen zugesprochen. Im Zuge des Polnisch-Sowjetischen Gebietsaustausches 1951 kam die Stadt und das Umland wegen ihrer großen Kohlevorkommen zur Sowjetunion, dort wurde sie Teil der Ukrainischen SSR. Seit dem Zerfall der Sowjetunion 1991 ist sie ein Teil der unabhängigen Ukraine. Die Stadt ist, bei einer Einwohnerschaft von etwa 1000 Einwohnern, die kleinste Stadt der Ukraine. Weblinks Eintrag zum Ort in der Enzyklopädie der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Uhnów. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 12: Szlurpkiszki–Warłynka. Walewskiego, Warschau 1892, S. 755 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Ouhniv

Ouhniv (en ukrainien : Угнів) ou Ougnev (en russe : Угнев ; en polonais : Uhnów ; en yiddish : הובנוב) est une petite ville de l'oblast de Lviv, en Ukraine. Sa population s'élevait à 939 habitants en 2022. Depuis juillet 2020, la ville fait partie de la Communauté territoriale de la ville de Belz. Géographie Ouhniv est située à 1 km de la frontière polonaise et à 62 km (86 km par la route) au nord-ouest de Lviv. Histoire La première mention de la ville remonte à 1360 et elle reçoit des privilèges urbains (droit de Magdebourg) en 1462. La ville est quelque temps un foyer d'édition. C'est aussi un centre ancien de l'artisanat de la cordonnerie. En septembre 1939, la ville est occupée par l'Allemagne nazie. En 1951, conformément au traité soviéto-polonais, Ouhniv et les territoires voisins, où existent de riches gisements de charbon, sont annexés par l'Union soviétique en échange de territoires ukrainiens sur le cours supérieur de la Sian, cédés à la Pologne. La population polonaise quitte ensuite la ville, qui devient ukrainienne. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Éléments culturels Notes et références Liens externes Portail de l’Ukraine
Uhniv

Uhniv (în ucraineană Угнів) este un oraș raional din raionul Sokal, regiunea Liov, Ucraina. În afara localității principale, mai cuprinde și satul Zastavne. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Uhniv era vorbitoare de ucraineană (98,8%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Vezi și Lista orașelor din Ucraina Note
Угнев

У́гнев (укр. Угнів) — город в Белзской городской общине Шептицкого района Львовской области Украины. Наименьший город Украины по населению. Географическое положение Расположен в Надбужанский котловине, на реке Солокии, в двух километрах от границы с Польшей. История Первое упоминание о поселении относится к 1360 году. В 1462 году получил магдебургское право как город Белзского воеводства Польского королевства. Испытывал нападение крымских татар в 1621 году, 1624 году — эпидемию, в 1634 — крупный пожар. В 1890 году в местечке Угнев действовали водяная мельница, маслобойка, две двухклассные школы (государственная и частная) и каменный римско-католический костел 1855—1857 гг. постройки. После распада Австро-Венгрии Угнев оказался в составе Львовского воеводства Польши, в сентябре 1939 года — вошёл в состав СССР и 17 января 1940 года стал центром Угневского района Львовской области. В ходе Великой Отечественной войны в 1941—1944 гг. был оккупирован немецкими войсками. В 1947 году в рамках акции «Висла» украинское население выселили на запад и север Польши. В 1951 году, согласно советско-польскому договору, Угнев и соседние территории с богатыми залежами каменного угля, перешли к СССР в обмен на территории на верхнем Сане, которые перешли к Польше. После этого польское население покинуло Угнев. В январе 1989 года численность населения составляла 1161 человек, здесь действовали мебельное производство и комбикормовый завод. В 1997 году находившееся здесь профессионально-техническое училище № 77 объединили с ПТУ № 13 города Белз. Население По данным переписи 2001 года, украинцы составляли 98,20 % населения Угнева, русские — 1,20 %. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Украинский язык является основным и единственным официальным языком города. Транспорт Железнодорожная станция Угнев Львовской железной дороги. Персоналии Бараник, Северин (1889—1941) — блаженный Украинской грекокатолической церкви, священник, мученик. Дедицкий, Богдан Андреевич (1827—1909) — первый профессиональный галицко-русский журналист, писатель и поэт. Каминский, Андрей Варфоломеевич (1873—1957) — украинский писатель и публицист, политический деятель. Галерея Примечания Литература Пастернак Я. Угнівщина в глибині віків (укр.) // Угнів та Угнівщина: історично-мемуарний збірник. — Нью-Йорк—Париж—Сідней—Торонто, 1960. — С. 35—42. Угнів// Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наук. думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 200. — ISBN 978-966-00-1359-9. Ссылки Назарет галицкой интеллигенции Ugnev, Ukraine (англ.)