NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mykola-Kulisch-Musiktheater

Das Mykola-Kulisch-Musiktheater (ukrainisch Херсонський обласний академічний музично-драматичний театр імені Миколи Куліша; deutsch Regionales Akademisches Mykola-Kulisch-Theater für Musik und Drama Cherson) ist ein Theaterhaus in der ukrainischen Regionalhauptstadt Cherson. Es steht an der Theaterstrasse im Stadtteil Suworow. Es ist nach dem ukrainischen Schriftsteller und Dramaturgen Mykola Kulisch (1892–1937) benannt, der aus dem Gebiet von Cherson stammte, als Vorkämpfer der ukrainischen Literatur wirkte und in einem sowjetischen Straflager des Gulag hingerichtet wurde. Geschichte Schon seit den 1830er Jahren bestand in Cherson ein Stadttheater, in welchem unter anderem 1846 der bekannte russische Schauspieler Michail Semjonowitsch Schtschepkin (1788–1863) auftrat. 1883 beschloss der Stadtrat von Cherson den Bau eines neuen Theatergebäudes nach dem Vorbild des Opernhauses von Odessa. Die Baupläne stammten vom Architekten Wlasislaw Dombrowsky. Die Eröffnung des neuen Theaters fand 1889 statt. Das 1936 wiederum neu eröffnete Ukrainische Dramatheater Cherson wurde während des Zweiten Weltkriegs zerstört. In den 1950er Jahren entstand das neue Gebäude des Theaters, das später den Namen Regionales ukrainisches Musik- und Dramatheater Cherson erhielt. 1990 kam der Namenszusatz «benannt nach Mykola Kulisch» dazu, und seit 2005 ist die offizielle Bezeichnung der Institution Regionales Akademisches Mykola-Kulisch-Theater für Musik und Drama Cherson. Von 1989 bis 2022 war Oleksander Knyga der künstlerische Leiter, ab 2004 wirkte Jury Kerpatenko als Chefdirigent des Hauses. Kerpatenko wurde im September 2022 von russischen Okkupationstruppen erschossen, nachdem er sich geweigert hatte, mit der Besatzungsmacht zu kooperieren. Weblinks „Вічність“: херсонський театр готується до прем’єри (ukrainisch) Einzelnachweise
Херсонский областной академический музыкально-драматический театр им. Н. Кулиша

Херсонский областной академический музыкально-драматический театр им. Николая Кулиша (укр. Херсонський обласний академічний музично-драматичний театр імені Миколи Куліша) — один из крупнейших драматических театров на юге Украины. Учредитель театрального фестиваля «Мельпомена Таврии». История Театральное искусство в Херсоне своими корнями уходит в 1830-е годы. В 1823—1828 годах дворянство Херсонской губернии приобрело покупной дом генерала Лобри и в 1830-х годах приспособило одно из помещений его для театра, в котором и ютилось сценическое искусство 50 лет. В августе 1846 года в Херсон приезжал М. С. Щепкин и принял участие в представлении херсонских любителей. Впоследствии он писал, что ему понравился местный любительский коллектив, понравилась доброжелательная публика, но очень не понравилась театральное помещение — тесное и неуютное. Херсонский зритель любил свой театр. Даже такое помещение, как правило, было переполненным. В 1883 году по инициативе губернатора А. С. Эрдели на заседании городской думы решено начать в Херсоне строительство помещения театра. Проект осуществил архитектор В. А. Домбровский, который взял за основу помещение Одесского оперного театра. Открытие Херсонского Городского театра состоялось 1 октября 1889 года. 6 ноября 1936 года премьерой спектакля «Победители смерти» (по пьесе В. Власова), в Херсоне открылся новый театр. Он назывался Херсонский городской украинский драматический театр, потом Херсонский областной украинский музыкально-драматический театр. В 1990 году театру было присвоено имя украинского драматурга Николая Кулиша. В 2005 году он стал называться Херсонским областным академическим музыкально-драматическим театром им. Н. Кулиша. В разные времена в театре работали: В. Данченко, Л. Свободина, У. Гранкин, В. Светланова, О. Каро, Г. Шевченко, М. Литвиненко, А. Щётка, Д. Короленко, Г. Микуцкая, А. Дмитриева, Л. Мосейчук, Е. Галл-Савальская, Н. Литвиненко и др. Генеральным директором и художественным руководителем театра является заслуженный деятель искусств Украины Александр Книга. Примечания
Chlibodariwka (obwód chersoński)

Chlibodariwka (ukr. Хлібодарівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie kachowskim, w hromadzie Askania Nowa. W 2001 liczyła 1085 mieszkańców, spośród których 944 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 97 rosyjski, 15 krymskotatarski, 1 mołdawski, 20 ormiański, a 8 inny. Przypisy
Hlibodarivka, Ceaplînka

Hlibodarivka (în ucraineană Хлібодарівка) este localitatea de reședință a comunei Hlibodarivka din raionul Ceaplînka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hlibodarivka era vorbitoare de ucraineană (87%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (8,94%), armeană (1,84%) și tătară crimeeană (1,38%). Note
Хлебодаровка (Херсонская область)

Хлебодаровка (укр. Хлібодарівка) — село в Аскания-Новой поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины, расположенное в 8 км от пгт Аскания-Нова и в 34 км от Чаплинки. Расстояние до Херсона — 149 км. История Село основано в 1975 году. В 2022 году, во время вторжения России на Украину, село было захвачено. На данный момент находится под оккупацией ВС РФ. Культура В поселке действует НВК, который включает ООШ, ЗДПЗСО и детский сад, детскую площадку возле школы, ФАП, дом культуры, библиотека, несколько частных магазинов. На территории села есть стадион с большим футбольным полем, парк отдыха с детской игровой площадкой, остановка общественного транспорта. Население Население по переписи 2001 года составляло 1085 человек. Почтовый индекс — 75234. Телефонный код — 5538. Код КОАТУУ — 6525484701. Примечания Ссылки Хлебодаровка на сайте Верховной рады Украины
Chmielów (rejon włodzimierski)

Chmielów (ukr. Хмелів) – wieś na Ukrainie na terenie rejonu włodzimierskiego w obwodzie wołyńskim, liczy 205 mieszkańców. W sierpniu 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na 11 polskich mieszkańcach i wypędzili ze wsi dwie rodziny polsko-ukraińskie. Przypisy Linki zewnętrzne Chmielów w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego.
Hmeliv, Volodîmîr-Volînskîi

Hmeliv (în ucraineană Хмелів) este un sat în comuna Hmelivka din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Hmeliv era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Хмелев (Волынская область)

Хмелев (укр. Хмелів) — село в Зимневской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 210 человек. Почтовый индекс — 44762. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 673 км². Ссылки Хмелев на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Khmeleva

Khmeleva (Ukrainian: Хмелева, Polish: Chmielowa) is a village located on the Dnister River in Chortkiv Raion of Ternopil Oblast, in western Ukraine. Khmeleva is the administrative center of the village council, which also includes the village of Svershkivtsi. It belongs to Tovste settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. Population of the village as of 2007 was 442. Until 18 July 2020, Khmeleva belonged to Zalishchyky Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Ternopil Oblast to three. The area of Zalishchyky Raion was merged into Chortkiv Raion. Notable people Yakub Holovatsky, writer, folklorist, Slavist scholar References External links "Chmielowa (3)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 1. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1880. p. 591. . — S. 591—592.
Chmielowa (obwód tarnopolski)

Chmielowa (ukr. Хмелева, Chmełewa) – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego. Do 2020 w rejonie zaleszczyckim. Historia 18 września 1456 w Kamieńcu na Podolu sędzia Zygmunt z Nowosielec poświadczył, że Bartosz z Buczacza Jazłowiecki (zm. 1457), starosta generalny podolski (kamieniecki) sprzedał swoją wieś Chmielowa w obwodzie czerwonogródzkim (ła. district Czyrwonogrodensi) Aleksandrowi, czyli Goworkowi za 60 kóp zwykłej moniety. Dwór dwór wybudowany w XIX w. przez Ignacego Dominika Głażewskiego przy wykorzystaniu ruin i piwnic dworu lub pałacu wzniesionego pod koniec XVIII w. Przypisy Linki zewnętrzne Chmielowa 3.), pow. zaleszczycki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 591 . Chmielowa na stronie Rady Najwyższej Ukrainy (ukr.)
Hmeleva, Zalișciîkî

Hmeleva (în ucraineană Хмелева) este localitatea de reședință a comunei Hmeleva din raionul Zalișciîkî, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hmeleva era vorbitoare de ucraineană (99,78%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Хмелева (Тернопольская область)

Хмелева (укр. Хмелева) — село в Толстенской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село основано в 1456 году. До 2020 года входило в Залещицкий район. Код КОАТУУ — 6122089601. Географическое положение Село Хмелева находится на левом берегу реки Днестр, выше по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Свершковцы, ниже по течению на расстоянии в 3 км расположено село Литячи, на противоположном берегу — село Хмелева. Население Население по переписи 2001 года составляло 464 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Хмелева (Чортківський район)

Хмелева́ — село в Україні, у Товстенській селищній громаді Чортківського району Тернопільської області. Розташоване на річці Дністер, на заході району. На околицях є ботанічна пам'ятка природи місцевого значення Хмелівська ділянка. До 2018 — центр Хмелівської сільської ради. Від 2018 року ввійшло у склад Дорогичівської сільської громади. Історія Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки пізнього палеоліту. Перша писемна згадка — 1424 року. Власником села був кам'янецький каштелян, etc. Теодорик з Бучача Язловецький. Після його смерті в 1456 р. син — староста генеральний подільський Бартош з Бучача Язловецький — продав село за 60 кіп звичних монет (грошей) шляхтичу Александрові (або Олександрові) Ґоворку; 18 вересня 1456 р. в Кам'яці-Подільському суддя землі Подільської Сиґізмунд та підсудок Ян документально засвідчили цей факт. Дідич Андрій Чурило під впливом ксьондза Дамаскина записав бл. 1626 року село домініканцям замість погасити ним свої борги. Діяли товариства «Просвіта», «Січ», «Сокіл», «Сільський господар», «Союз українок», «Рідна школа». 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Товстенської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Заліщицького району, увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. Населення Населення — 442 особи (2007)[джерело?]. Мова Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Пам'ятки церква Святої Преподобної Параскеви Сербської (1880, мурована, УГКЦ), церква святої Параскевії (2003), капличка (1998). Споруджено братську могилу воїнам РА (9 травня 1965) на сільському кладовищі. При звільненні села в березні 1944 р. полягло 7 радянських воїнів. Пам'ятник — на прямокутному постаменті — пірамідальний обеліск із зіркою вгорі. Встановлено пам'ятний знак на честь скасування панщини (відновлено 1990), насипано символічну могилу Борцям за волю України (1991). Соціальна сфера Працюють ЗОШ 1-2 ступ., клуб, бібліотека, ФАП, торгові заклади. Відомі люди Народилися агроном-дослідник, громадсько-політичний діяч Роман Коцик. Вільгушинський Михайло Йосипович — український правник, Доктор юридичних наук, професор, Заслужений юрист України. Проживали письменник, фольклорист, вчений-славіст Яків Головацький. В селі похований його син. Галерея Примітки Література Мельничук Б., Новосядла Н. Хмелева // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 548. — ISBN 978-966-528-279-2. Посилання Chmielowa (3) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1880. — Т. I. — S. 591. (пол.) — S. 591—592. (пол.)
Chmielówka (rejon włodzimierski)

Chmielówka (ukr. Хмелівка) – wieś na Ukrainie na terenie rejonu włodzimierskiego w obwodzie wołyńskim, liczy 485 mieszkańców. Przypisy Linki zewnętrzne Chmielówka, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 308 .
Hmelivka, Volodîmîr-Volînskîi

Hmelivka (în ucraineană Хмелівка) este localitatea de reședință a comunei Hmelivka din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hmelivka era vorbitoare de ucraineană (99,38%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Хмелёвка (Волынская область)

Хмелёвка (укр. Хмелі́вка) — село в Зимневской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 487 человек. Почтовый индекс — 44762. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 906 км². Ссылки Хмелевка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Хмелівка (Володимирський район)

Хмелі́вка — село в Україні, у Зимнівській сільській громаді Володимирського району Волинської області. Населення становить 427 осіб. Географія Село розташоване на лівому березі річки Свинорийка. Історія Село вперше згадується як Хмелев 1476 року, коли Опанас Бобина Хмелевський продав село пану Вовчку Жасківському за "80 коп широких грошей". 22 лютого 1503 року в своїй грамоті король Олександр Ягелончик підтверджує право володіння володимирським городничим Єськом Сенютичем на дворища Болохово і Станково в селі Хмелево. 1 лютого 1514 року король Жиґимонт підтвердив Якиму Вовчку Жасківському право на володіння церковним дворищем у Хмелеві, надане йому владикою володимирським Пахнотієм. 14 березня 1545 року після смерті Яна Вовчка Якимовича Хмелевського його маєтки Хмелюв та Полгани відійшли його племінниці Марії Щаснівні та її чоловікові Олександру Андрійовичу Ґетолт Шпиколоському. 3 грудня 1547 року це право його сину володимирському повітовому судді Олексію Якимовичу Вовчку підтвердив владика Генадій. Вовчку належало село, поля, сіножаті, Миткове та Лицкове дворища. За це Вовчки платили церкві Пречистої Богоматері щорічно 100 литовських грошей. 21 липня 1563 року він подарував третину свого майна в Хмелеві своїй дружині Ганні Василівні Патрикієвич. Після нападу козаків та татар 14 травня 1649 року на села Хмелів, Хмелівка-Болоховичі та Підгайці, які тоді належали Андрію Заленському, з 41 господарств залишилось 36 домів. Після нападу 7 лютого 1650 року у Хмелівці-Болоховичах було 20 димів, тоді як у Хмелеві та Підгайцях разом 10 димів. Під час нападу 23 жовтня 1652 року на Хмелівку-Болоховичі у селі спустіло 7 подим'їв, а залишилось 13, тоді як у частинах Хмелева та Підгаєць, які належали Заленському разом залишилось всього 4 дими. У 1906 році село Микулицької волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 12 верст, від волості 5. Дворів 45, мешканців 417. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Зимнівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Володимир-Волинського району(1940—2020), село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 475 осіб, з яких 236 чоловіків та 239 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 485 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди Крижук Дмитро Вікторович — учасник російсько-української війни 2014—2015, у 2015 році обраний сільським головою. Примітки Література Хмелі́вка // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.164 Посилання Погода в селі Хмелівка
Chmielówka (obwód iwanofrankiwski)

Chmielówka (ukr. Хмелівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie iwanofrankiwskim (do 2020 w rejonie bohorodczańskim). Przypisy Bibliografia Chmielówka (2), pow. bohorodczański, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 592 .
Hmelivka, Bohorodceanî

Hmelivka (în ucraineană Хмелівка) este o comună în raionul Bohorodceanî, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Hmelivka era vorbitoare de ucraineană (99,72%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Хмелевка (Ивано-Франковская область)

Хмелевка (укр. Хмелівка) — село в Богородчанской поселковой общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 709 человек. Занимает площадь 16 км². Почтовый индекс — 77720. Телефонный код — 03471. Ссылки Хмелевка на сайте Верховной рады Украины
Хмелівка (Івано-Франківський район)

Хмелі́вка — село Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Входить до складу Богородчанської селищної громади. Географія Селом протікає потік Хусник. Історія На 1.01.1939 в селі з 910 мешканців було 905 українців-грекокатоликів і 5 поляків. Наприкінці березня 1944 р. сотня УПА «Благого» в селі зробила акцію на німців: 280 взято в полон, здобуто зброю, боєприпаси і 25 возів з кіньми. 8 квітня 1944 р. лісі коло села повстанці захопили табір радянських парашутистів і здобули дві підводи матеріалів для мінування. За даними облуправління МГБ у 1949 р. в Богородчанському районі підпілля ОУН найактивнішим було в селах Горохолина, Грабовець і Хмелівка. Відомі люди Іван Купчак «Бурлака» — референт СБ проводу ОУН Калуської округи. Іван Осадців — лікар, громадський діяч. Євген Паранюк — краєзнавець, меценат і дослідник української еміграції Примітки
Khmelnytskyi railway station

Khmelnytskyi railway station (Ukrainian: Станція Хмельницький) is the main railway station in the Ukrainian city of Khmelnytskyi. It first opened in 1870, and is a part of Southwestern Railways. According to the "Investment Atlas of Ukraine", the station receives around 1.6 million passengers every year. Name The station was called Proskuriv when it was first built. Later in 1955, the station followed the city and changed its name to Khmelnytskyi. History In 1871, the station was built as part of a rail line between Zhmerynka and Volochysk. However, the station initially received very little passengers due to its relative obscurity in the network. It improved in 1914 when a new Kamianets-Podilskyi-Shepetivka line made the station a railway hub. The station was severely damaged during the German-Soviet War, and was rebuilt in the 1950s. The station was again renovated in the 1980s. In the 1990s, local residents set up a marketplace near the station to sell various goods. The market eventually closed down after 15 years because of an administrative decision. In 1994, the station was electrified with alternating current. On November 7, 2017, a memorial plaque of Ukrainian statesman Mykhailo Hrushevsky, made by sculptor Roman Albul, was unveiled on the facade of the railway station. In 2018, the railway station was ranked as the 9th busiest railway station in Ukraine. In 2021, there were plans for a future national high-speed rail line, which passes through this station. Destinations East: Kyiv, Dnipro, Odesa, Zaporizhzhia, Mariupol, Kharkiv, Kherson, Shostka, and Kryvyi Rih West: Domestic: Lviv, Ivano-Frankivsk, Chernivtsi, Uzhhorod International: Budapest, Prague, Žilina, Bratislava North: Kyiv, Vinnytsia, and Shepetivka South: Larga (near the Ukraine-Moldova border) References
Gare de Khmelnytskyï

La gare de Khmelnytskyï, en ukrainien : Хмельницький (станція), est une gare ferroviaire Ukrainienne située sur le territoire de la ville de Khmelnytskyï, dans l'Oblast de Khmelnytskyï. C'est l'une des dix plus importante du pays. Situation ferroviaire La gare de Khmelnytskyï est située entre les gares nodales : gare de Jmerynka à 99 km et gare de Gretcheny à 7 km. Histoire La gare est ouverte le 21 septembre 1871 et fait partie de la ligne de chemin de fer Zhmernyka-Proskutiv-Volochysk. La gare a connu un renouveau après la Grande guerre en ouvrant des destinations vers Kamianets-Poldilsky et Chepetivka ce qui en fit un nœud ferroviaire important. Endommagée pendant la Seconde Guerre mondiale, elle fut reconstruite en 1951-52 puis rénovée en 1984. Elle est électrifiée en 1997 Service des voyageurs Accueil La gare dispose d'un guichet qui délivre des billets pour tout les types de trains voyageurs et pour les voyages internationnaux. Un service de douane est présent. Desserte La gare est ouverte au service des trains voyageurs. Intermodalité Gare marchandises C'est également une importante gare marchandise, ouverte notamment à la réception et la livraison de conteneurs. Notes et références Voir aussi Articles connexes Transport ferroviaire en Ukraine. Liste de gares en Ukraine. Guerre russo-ukrainienne. Invasion de l'Ukraine par la Russie. Liens externes (uk) « Залізничний вокзал "Хмельницький" », sur https://maps.visicom.ua (consulté le 1er mai 2026). (ru) « Станция Хмельницкий », sur https://railwayz.info. (uk) « Хмельницький ЖД вокзал: Залізнична довідка і телефон », sur https://www.zaliznichniy-vokzal.kiev.ua (consulté le 1er mai 2026). Portail du chemin de fer Portail de l’Ukraine
Chmielnicki (stacja kolejowa)

Chmielnicki (ukr. Хмельницький) – stacja kolejowa w miejscowości Chmielnicki, w rejonie chmielnickim, w obwodzie chmielnickim, na Ukrainie. Położona jest na linii Odessa – Lwów. Znajduje się na ulicy Płoskirowskiej. Przed budynkiem dworca stoi pomnik Bohdana Chmielnickiego. Stacja obsługuje pociągi podmiejskie, dalekobieżne, międzynarodowe do Polski. Historia Stacja Płoskirów powstała w 1871 na trasie Żmerynka - Wołoczyska - granica państwa, pomiędzy stacjami Bohdanowce i Czarny Ostrów. Jej nazwę zmieniono na obecną po zmianie nazwy miasta. Przypisy Bibliografia Станция Хмельницкий. railwayz.info. [dostęp 2023-05-10]. [zarchiwizowane z tego adresu (2021-12-07)]. (ros.). Участок Жмеринка — Гречаны. railwayz.info. [dostęp 2023-05-10]. [zarchiwizowane z tego adresu (2021-12-08)]. (ros.). Ukraina. Mapa kolejowa 2010. [dostęp 2023-05-10]. (ukr.).