NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Chornyi Lis, Zbarazh urban hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast

Chornyi Lis (Ukrainian: Чорний Ліс) is a village in the Zbarazh urban hromada of the Ternopil Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History The village has been known from the 19th century. After the liquidation of the Zbarazh Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Church of All Saints (1935, brick; consecrated by Bishop Nykyta Budka), Roman Catholic Church of St. Mary the Virgin (1930, brick, restored in 2001). References Sources (in Ukrainian) Олещук І., Чорний Ліс // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 602. — ISBN 978-966-528-279-2.
Czarny Las (hromada Zbaraż)

Czarny Las (ukr. Чорний Ліс) – wieś na Ukrainie, w rejonie tarnopolskim obwodu tarnopolskiego, w hromadzie Zbaraż. Przynależność administracyjna Czarny Las przed 1939 r. osada należąca do jednostki gmina Załuże, powiat zbaraski, województwo tarnopolskie. Do 2020 w rejonie zbaraskim. Przypisy
Ciornîi Lis, Zbaraj

Ciornîi Lis (în ucraineană Чорний Ліс) este un sat în comuna Bazarînți din raionul Zbaraj, regiunea Ternopil, Ucraina. Satul este situat în nord-estul regiunii istorice Galiția. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Ciornîi Lis era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Чёрный Лес (Збаражская городская община)

Чёрный Лес (укр. Чорний Ліс) — село в Збаражской городской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Основано в 1905 году. До 2020 года входило в Збаражский район. Код КОАТУУ — 6122480404. Географическое положение Село Чёрный Лес находится на расстоянии в 4 км от города Збараж. К селу примыкает лесной массив Лес Чёрный (граб, асень). Рядом проходит автомобильная дорога М-19 (E 85). Население Население по переписи 2001 года составляло 148 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Клуб. Дом культуры. Примечания
Chornyi Lis, Zaliztsi settlement hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast

Chornyi Lis (Ukrainian: Чорний Ліс) is a village in Zaliztsi settlement hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1939. After the liquidation of the Zboriv Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion St. George church (1995, brick), Church of the Assumption (1997, brick). References Sources (in Ukrainian) Ковальков Ю., Чорний Ліс // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 602. — ISBN 978-966-528-279-2.
Ciornîi Lis, Zboriv

Ciornîi Lis (în ucraineană Чорний Ліс) este un sat în comuna Panasivka din raionul Zboriv, regiunea Ternopil, Ucraina. Satul este situat în nord-estul regiunii istorice Galiția. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ciornîi Lis era vorbitoare de ucraineană (98,86%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,14%). Note
Чёрный Лес (Залозецкая поселковая община)

Чёрный Лес (укр. Чорний Ліс) — село в Залозецкой поселковой общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Основано в 1864 году. До 2020 года входило в Зборовский район. Код КОАТУУ — 6122687602. Географическое положение Село Чёрный Лес находится у истоков реки Серет Левый, ниже по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Панасовка. Население Население по переписи 2001 года составляло 351 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания
Shaibivka

Shaibivka (Ukrainian: Шайбівка) is a village in Naraiv rural hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The village has been known from the 19th century as a nown of Naraiv. After the liquidation of the Berezhany Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. References Sources (in Ukrainian) Гнатишин В., Шайбівка // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 621. — ISBN 978-966-528-279-2. "Szajbówka (1), pow. brzeżański". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 11. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1890. p. 768.
Sháibivka

Sháibivka (ucraniano: Ша́йбівка) es un pueblo de Ucrania, perteneciente al municipio rural de Naráyiv, en el raión de Ternópil de la óblast de Ternópil.​ En 2001, el pueblo tenía una población de 217 habitantes.​ Se ubica unos 3 km al oeste de la capital municipal Naráyiv, junto al límite con la óblast de Leópolis, sobre la carretera que lleva a Peremyshliany.​ Historia Antes de la formación del actual municipio de Naráyiv en 2019, el pueblo era una pedanía del consejo rural de Naráyiv, en el raión de Berezhany.​ Referencias
Szajbówka

Szajbówka (ukr. Шайбівка, Szajbiwka) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie tarnopolskim (do 2020 brzeżańskim). W 2001 roku liczyła 217 mieszkańców. Przypisy Linki zewnętrzne Szajbówka (1), pow. brzeżański, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XI: Sochaczew – Szlubowska Wola, Warszawa 1890, s. 768 .
Шайбовка

Ша́йбовка (укр. Шайбівка) — село в Нараевской сельской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Бережанский район. Код КОАТУУ — 6120485103. Население по переписи 2001 года составляло 217 человек. Географическое положение Село Шайбовка находится в 2-х км от села Нараев. Через село проходит автомобильная дорога Т-2007. Примечания
Шайбівка

Ша́йбівка — село в Україні, у Нараївській сільській громаді Тернопільського району Тернопільської області. До 5 квітня 2019 року підпорядковане Нараївській сільраді. Населення — 190 осіб (2007). Дворів — 64. Географія Розташоване на крайньому заході району. Шайбівка розташована поблизу лісу, у селі знаходяться ставки. Село є найзахіднішим населеним пунктом Тернопільської області. Клімат Для села характерний помірно континентальний клімат. Шайбівка розташована у «холодному Поділлі» — найхолоднішому регіоні Тернопільської області. Історія Виникло у 19 ст. як присілок містечка Нараїв. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Нараївської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Бережанського району, село увійшло до складу Тернопільського району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Економіка Діють МП «Полімер» та торгівельний заклад. Галерея Примітки Література Здебський Є., Мельничук Б., Федечко М. Швайбівка // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 1 : А — Й. — С. 447. — ISBN 978-966-457-228-3. Гнатишин В. Шайбівка // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 621. — ISBN 978-966-528-279-2. Szajbówka (1), pow. brzeżański // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1890. — Т. XI. — S. 768. (пол.)
Șaitanka, Bârzula

Șaitanka (în ucraineană Шайтанка) este un sat în comuna Liubașivka din raionul Bârzula, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Șaitanka era vorbitoare de ucraineană (94,41%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,24%) și română (1,76%). Note
Шайтанка (Одесская область)

Шайтанка (укр. Шайтанка) — село, относится к Любашёвскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 340 человек. Почтовый индекс — 66565. Телефонный код — 4864. Занимает площадь 1,391 км². Код КОАТУУ — 5123383807. Местный совет 66560, Одесская обл., Любашёвский р-н, с. Троицкое Ссылки Шайтанка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Шайтанка (село)

Шайта́нка — село в Україні, у Любашівській селищній громаді Подільського району Одеської області. Населення становить 340 осіб. Історія Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло щонайменше 2 жителі села. Колишній орган місцевого самоврядування — Троїцька сільська рада. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», увійшло до складу Любашівської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Любашівського району, село увійшло до складу новоутвореного Подільського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 368 осіб, з яких 144 чоловіки та 224 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 340 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Одеська область) Примітки
Шапихи

Шапихи (укр. Шапіхи) — село в Козелецком районе Черниговской области Украины. Население 44 человека. Занимает площадь 0,229 км². Код КОАТУУ: 7422085006. Почтовый индекс: 17052. Телефонный код: +380 4646. Власть Орган местного самоуправления — Лемешовский сельский совет. Почтовый адрес: 17052, Черниговская обл., Козелецкий р-н, с. Лемеши, ул. Разумовских, 2а. Примечания
Шапіхи

Шапіхи (до 2009 року — Шапихи, Шапіхи) — село в Україні, у Козелецькій селищній територіальній громаді Чернігівського району Чернігівської області. Населення становить 25 осіб. До 2016 орган місцевого самоврядування — Лемешівська сільська рада. Історія Щапихина хутор було згадано в переписній книзі Малоросійського приказу (1666). Також наведено відомості про 3 жителів хутору: Васка Кострин із 2 волами, Васка Щапихин із волом та Трошка Демяненко з волом. Список наявних у Малоросійській губернії селищ 1799-1801 років подає дані, що в селищі Шепехи" проживало 25 податкових душ. У 1859 - Шапехи (Шапіхи) - власницький хутір з 10 дворів, де проживало 38 осіб. У 1926 — хутір Белейківської сільради Козелецького району Ніжинської округи, 30 дв., 149 мешк.. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області», увійшло до складу Козелецької селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Козелецького району, село увійшло до складу Чернігівського району Чернігівської області. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Люди Іванина Василь Миколайович (народився 1947 в Шапіхах) — український прозаїк, перекладач. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Чернігівська область) Примітки Посилання Погода в селі Шапіхах [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Schariwka

Schariwka (ukrainisch Шарівка; russisch Шаровка Scharowka) ist eine Siedlung städtischen Typs im Nordwesten der ukrainischen Oblast Charkiw mit etwa 1700 Einwohnern (2015). Geografie Die 1700 gegründete Ortschaft ist seit 1938 eine Siedlung städtischen Typs liegt am Ufer des Mertschyk (Мерчик), einem 43 km langen Nebenfluss der Merla (Мерла, Nebenfluss der Worskla), im Süden des Rajon Bohoduchiw. Die Siedlung befindet sich 75 km westlich vom Oblastzentrum Charkiw und 25 km südwestlich vom Rajonzentrum Bohoduchiw. Am 12. Juni 2020 wurde die Siedlung ein Teil der neugegründeten Stadtgemeinde Bohoduchiw, bis dahin bildete sie zusammen mit dem Dorf Marjine (Мар'їне) sowie der Ansiedlung Perschotrawnewe (Першотравневе) die gleichnamige Siedlungsratsgemeinde Schariwka (Шарівська селищна рада/Schariwska selyschtscha rada) im Süden des Rajons Bohoduchiw. Sehenswürdigkeiten Im Ort befindet sich, inmitten eines Schlossparks, der Schariwka-Palast (Шарівський палац) aus dem 19. Jahrhundert, den 1881 der Zuckerbaron Leopold Koenig erwarb. Literatur Georg Kuphaldt: Die Parkanlagen in Scharowka. In: Die Gartenkunst 11 (1909), S. 201–204 (mit Plänen, Digitalisat im Internet Archive) Weblinks Einzelnachweise
Sharivka

Sharivka (Ukrainian: Шарівка, Russian: Шаровка) is a rural settlement in Bohodukhiv Raion of Kharkiv Oblast in Ukraine. It is located on the left bank of the Merchyk, a tributary of the Merla in the drainage basin of the Dnieper. Sharivka belongs to Bohodukhiv urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. Population: 1,546 (2022 estimate) At least 332 of Sharivka's Jews were murdered during the Holocaust. Until 26 January 2024, Sharivka was designated urban-type settlement. Since then, a new law entered into force which abolished this status, and Sharivka became a rural settlement. Economy Transportation The settlement has access by local roads to Kharkiv and Krasnokutsk. References
Shárivka

Shárivka (en ucraniano: Шарівка) es un pueblo ucraniano perteneciente al óblast de Járkov. Situado en el noreste del país, es parte del raión de Bojodújiv y parte del municipio (hromada) de Bojodújiv.​ Toponimia El nombre del pueblo en otros idiomas de importancia local es Shárovka (en ruso: Шаровка). Entre 1903 y 1918, el pueblo se llamaba Leopoldovka (en ucraniano: Леопольдівка).​ Geografía Shárivka está situado a orillas del río Mérchik, 25 km al suroeste de Bojodújiv y a unos 75 km al oeste de Járkiv. Historia Shárivka fue fundada en torno a 1700 y formó parte del uyezd de Valki en la gobernación de Járkov del Imperio ruso. En 1902, a principios de abril, la población participó en el levantamiento campesino de Járkov, que fue reprimido por tres pelotones de cosacos de Konstantínivka. En 1903, el propietario de una fábrica de azúcar, Leopold König, decidió desalojar a los aldeanos de mentalidad revolucionaria. Alrededor de 1200 habitantes de la aldea se vieron obligados a vender sus parcelas de tierra y trasladarse al campo en la gobernación de Ufá. La mayoría de los colonos regresaron, pero algunos murieron. El pueblo recibió el estatus de asentamiento de tipo urbano en 1938. Durante la Segunda Guerra Mundial, Shárivka fue ocupada por la Alemania nazi del 9 de octubre de 1941 a 17 de agosto de 1943. Al menos 332 de los judíos de Shárivka fueron asesinados durante el Holocausto.​ En 2023, Shárivka perdió el estatus de asentamiento de tipo urbano debido a la eliminación de este estatus administrativo.​ Demografía La evolución de la población de Shárivka entre 1864 y 2022 fue la siguiente: Infraestructura Arquitectura, monumentos y lugares de interés En el pueblo está el palacio de Shárivka, un palacio neoclásico del siglo XIX adquirido por el barón azucarero Leopold Koenig en 1881. El parque de Shárivka es un complejo arquitectónico fundado a principios del siglo XIX en la finca del terrateniente Piotr Oljovski.​ Transporte El asentamiento tiene acceso por carreteras locales a Járkiv y Krasnokutsk. Personas ilustres Vásil Yemets (1890-1982): bandurista y escritor ucraniano, que también fue soldado del Ejército de la República Popular Ucraniana. Referencias
Charivka

Charivka (ukrainien : Шарівка) ou Charovka (russe : Шаровка) est une commune urbaine de l'oblast de Kharkiv, du raïon de Bohodoukhiv et de la communauté territoriale de la ville de Bohodoukhiv, en Ukraine orientale. Elle compte 1 573 habitants en 2021. Géographie La commune se situe au sud de la rivière Mertchyk, affluente de la rivière Merla, puis de la rivière Vorskla, en rive gauche du fleuve Dniepr. Elle se trouve à 57 kilomètres à l'ouest de la ville de Kharkiv. Elle est assise à 134 mètres d'altitude. Références Liens externes Portail de l’Ukraine
Шахта «Бутівка-Донецька»

ДВАТ «Шахта „Бутовка-Донецька“» — шахта на півночі Донецька. Закладена у 1917, стала до ладу у 1919 як шахта «Бутівка». У 2005 перейменована на «Путилівська». У 1991 р. виробнича потужність шахти становила 605 тис. т вугілля. Шахтне поле розкрите трьома похилими стволами і одним вертикальним вентиляційним стволом 1240 м. Розташована на північній околиці Донецька, у Київському районі. Адреса: 83009, вул. Свєтло́ва, м. Донецьк. Стала відомою завдяки подіям під час війни на сході України, бо вентиляційний ствол шахти, що знаходиться північніше Спартака і південніше Авдіївки, став форпостом українських захисників. Історія Війна на сході України З 2014 року, під час війни на сході України, вентиляційний ствол шахти, що знаходиться неподалік Донецького аеропорту, с. Спартак та м. Авдіївка, перебуває під контролем українських військ, і перетворився на місце запеклих боїв. Інші шахти «Бутівки» В Макіївці є ще 3 шахти «Бутівки»: Бутівка-Глибока, Бутівка-Північна, Ново-Бутівка. Див. також Спартак Путилівський ліс Київський район (Донецьк) Бої за Авдіївку Роз'їзд 7 км Примітки Джерела Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — ISBN 966-7804-78-X. http://economics.unian.ua/energetics/512781-minenergovugillya-peredalo-v-orendu-shahtu-putilivska.html [Архівовано 9 травня 2015 у Wayback Machine.] http://fromdonetsk.net/krupneishie-avarii-na-shakhtakh-ukrainy.html [Архівовано 16 червня 2016 у Wayback Machine.]
Pivdennodonbaska 1 coal mine

The Pivdennodonbaska 1 coal mine (Ukrainian: Шахта «Південнодонбаська № 1») is a large coal mine located in the south-east of Ukraine in Donetsk Oblast. Pivdennodonbaska 1 represents one of the largest coal reserves in Ukraine, having estimated reserves of 69.3 million tonnes. The annual coal production of the mine is around 1.2 million tonnes, representing approximately 10% of Ukraine's total coal output. It operates at a depth of up to 620 metres, and was recognised as a prospective enterprise following an efficiency audit in both 2015 and 2018. In September 2024, the mine was captured by Russian Armed Forces following the assault on Vuhledar, and it remains under Russian occupation as of 2026. History Following the outbreak of the War in the Donbas in 2014, the mine remained under Ukrainian control. In June 2017, a new longwall was commissioned at the mine at a depth of 385 metres, which was expected to yield 800 tonnes of coal per day. However, despite the investments, the mine faced recurring financial difficulties, with persistent wage arrears and electricity debt problems. In July 2019, miners working at the mine blockaded the Volnovakha-Donetsk highway for twelve days until they received their overdue wages, which were granted. In February 2020, the mine faced disconnection from electricity due to approximately 120 million hryvnias in debt, leading to multiple warnings that the mine could be fully flooded and potentially severely damage Vuhledar itself. In June 2020, the mine again suspended coal operations due to the inability to pay railway tariffs. Again, later that year in October, the mine went without power for some time, and in November 2021, the mine was once again disconnected from electricity, with energy experts noting the problem had been persistent for over three years at that point. Following the Russian invasion of Ukraine, the mine became strategically significant as a key defense position near Vuhledar. Ukrainian forces, including the 2nd Halychyna Brigade of the Ukrainian National Guard and the 72nd Mechanized Brigade both held defensive positions across the mine and faced continuous Russian assaults starting in September 2024. Later that month, the mine was captured by the Russian Armed Forces, who started occupying it. See also Coal in Ukraine List of mines in Ukraine References
Mine du Sud-Donbass no 1

La mine du Sud-Donbass no 1 (ukrainien : шахта «Південнодонбаська № 1» ; russe : шахта «Южнодонбасская № 1») est une mine de charbon située en Ukraine, à Vouhledar, dans l'oblast de Donetsk. Cette mine a été ouverte en 1972. Production Avec des réserves estimées de 69,317 millions de tonnes de charbon, sa production annuelle est de 1,42 million de tonnes. Références Portail de la géologie Portail de l’Ukraine Portail de la mine Portail des énergies fossiles
Шахта «Южнодонбасская № 1»

Шахта «Южнодонбасская № 1» — угледобывающее предприятие в городе Угледар Донецкой области Украины. Шахта введена в эксплуатацию в 1973 году. Свой первый миллион угля шахта выдала на-гора в 1976 г. Самая большая добыча достигнута в 1983 году — 1778,4 тыс.тонн угля. За 37 лет работы предприятие выдало на-гора 47,7 млн.тонн угля, пройдено 491,1 км горных выработок. За годы работы шахты произошло много реорганизаций, но неизменным осталось одно — коллектив всегда работал добросовестно, ответственно и с полной отдачей. Сегодня[когда?] — это государственное предприятие. Директор шахтоуправления — Коломиец Владимир Алексеевич. Численность работающих — 3548 человек. Руководство предприятия делает ставку прежде всего на концентрацию горных работ, увеличение нагрузок на действующие забои, усиление трудовой дисциплины. Поэтому стабильные результаты шахты «Южнодонбасская № 1» — не случайность, а закономерность. Составляющих успеха несколько: это и усердие всего шахтерского коллектива, и помощь коммерческих партнеров. Годовой объем добычи угля — 850—900 тыс.тонн. В работе 3 очистных забоя. Выемка угля осуществляется механизированными комплексами ДМ,1КД-90 и очистными комбайнами — УКД-200-250. Подготовка горных выработок осуществляется проходческими комбайнами П-110, КСП-32, объем проведения горных выработок — 8,1 км в год.
Шахта «Південнодонбаська № 1»

ДВАТ «Шахта Південнодонбаська № 1 імені Героїв 9-ї стрілецької дивізії». Історія Стала до ладу у 1973 р. У 2003 р. видобуто 1,214 млн т вугілля. Станом на лютий 2020 р. шахта має проблеми з оплатою за спожиту електроенергію. За вимогою постачальника ЕК «Укренерговугілля», державне підприємство може бути повністю знеструмлене 28 лютого, включаючи агрегати водовідливу та вентиляції, повідомляє пресслужба ПрАТ «ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля». Шахтарі мають намір не допустити затоплення шахти, бо це буде означати повне знищення містоутворюючого підприємства та екологічну катастрофу для Вугледара. Технічні дані Знаходиться біля м. Вугледар Донецької області. Виробнича потужність 1,2 млн т вугілля на рік. Розробляє пласти с13, с11, с210, с18 потужністю 0,7-1,62 м. Має чотири вертикальні стволи. Працює 5 лав (2002 р.). Надкатегорійна за метаном. На очисних роботах застосовуються комплекси КД-90, комбайни УКД-200, ГШ-68. На шахті впроваджена Інформаційна система управління шахти. Аварії 18.12.2019- обвал в східному польовому магістральному конвеєрному штреку горизонту 355 м. Джерела Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — ISBN 966-7804-78-X. Примітки