NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Chrám Proměnění Páně (Oděsa)

Chrám Proměnění Páně (ukrajinsky Оде́ський Спа́со-Преображе́нський кафедра́льний собо́р) je největší pravoslavný chrám v ukrajinském černomořském přístavu Oděse. Patří Ukrajinské pravoslavné církvi Moskevského patriarchátu. Chrám byl silně poničen ruským raketovým útokem na Oděsu v noci na 23. července 2023. Historie Základní kámen chrámu byl položen 14. listopadu 1795, dokončen měl být o dva roky později. Stavbu finančně podporovala carevna Kateřina II. Veliká, po její smrti v listopadu 1796 se ale stavba zastavila. V roce 1803 byl starostou Oděsy jmenován Armand-Emmanuel du Plessis de Richelieu, který zajistil další financování stavby a stavební práce tak byly obnoveny pod vedením italského architekta Francesca Frappoliho. Chrám byl vysvěcen 25. května 1808. V roce 1825 začala stavba samostatně stojící zvonice, kterou projektoval Giovanni Frapolli, bratr Francesca. Samostatně stojící zvonice byla dokončena v roce 1837. Od téhož roku chrám zastává funkci katedrálního chrámu. Byl proto rozšířen (mj. chrám byl spojen se zvonicí) a následně proběhlo několik dalších dostaveb, když poslední skončila v roce 1903. Chrám byl jedním z největších v Ruském impériu, jeho kapacita byla 9 tis. věřících v horním patře a další 3 tis. v podzemním patře. V chrámu byl mj. pohřben ruský šlechtic a vojevůdce Michail Semjonovič Voroncov s manželkou. V roce 1936 komunisté chrám zbořili. Hrobka manželů Voroncovových byla vykradena a samotné ostatky přeneseny na hřbitov v chudé části města. Na místě chrámu měl být postaven kulturní dům, na místě hlavního oltáře měla být toaleta. Plán se však nerealizoval, místo zůstalo parkem a na místě oltáře byla postavena fontána. Velký vliv na to měl mít sovětský oftalmolog Vladimir Filatov, fontána byla později neformálně označována jako Filatův pohár. O znovupostavení chrámu se začalo uvažovat po pádu komunistického režimu a vyhlášení nezávislosti Ukrajiny. Současnost Práce na znovupostavení chrámu probíhaly v letech 1996–2005. V roce 2005 se do chrámu navrátily i ostatky manželů Voronocovových. V roce 2008 při příležitosti 200 let od vysvěcení kostela byl instalován nový čtrnáctitunový zvon. 21. července 2010 ruský patriarcha Kirill I. vysvětil hlavní oltář v obnoveném chrámu, když chrám patří pod Moskevský patriarchát Ukrajinské pravoslavné církve. Práce na výzdobě interiéru pokračovaly i po roce 2010. Během Ruské invaze na Ukrajinu byla 23. července 2023 katedrála vážně poškozena ruským raketovým útokem. Útok ostře odsoudilo mj. UNESCO, které v roce 2023 historické centrum Oděsy zařadilo na seznam světového dědictví. Itálie ústy své premiérky Giorgie Meloniové přislíbila pomoc s rekonstrukcí katedrály. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Chrám Premenenia Pána (Odesa) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chrám Proměnění Páně na Wikimedia Commons Сайт, посвящённый собору Archivováno 23. 9. 2019 na Wayback Machine. Городская программа воссоздания собора Archivováno 27. 9. 2007 na Wayback Machine. Храмы Одессы
Verklärungskathedrale (Odessa)

Die Verklärungskathedrale (ukrainisch Спасо-Преображенський кафедральний собор Spasso-Preobraschenskyj kafedralnyj sobor; russisch Спасо-Преображенский кафедральный собор Spasso-Preobraschenskij kafedralnyj sobor) im Kathedralenpark von Odessa ist eine Bischofskirche der Ukrainisch-Orthodoxen Kirche. Sie wurde im Wesentlichen zu Anfang des 19. Jahrhunderts errichtet, auf Anweisung Josef Stalins 1936 zerstört und seit 1999 als möglichst originalgetreue Rekonstruktion wieder errichtet. Durch russische Luftangriffe auf Odessa wurde die Kathedrale in der Nacht zum 23. Juli 2023 teilweise zerstört. Geschichte Zarin Katharina die Große, die Gründerin Odessas, ordnete den Kirchenbau an, der der Verklärung Christi geweiht sein sollte. Er wurde 1795 begonnen, kam aber unter Katharinas Sohn Paul für einige Jahre zum Stillstand. Unter Gouverneur Woronzow wurden die Bauarbeiten wieder aufgenommen und zügig weiter geführt. Der Glockenturm wurde nach Entwürfen der italienischen Baumeister Giuseppe und Gian Torricelli errichtet. 1827 war die Kirche fertig, zunächst mit frei stehendem Glockenturm. Im Verlauf des 19. Jahrhunderts kam es aber noch zu bedeutenden Umbauten und Erweiterungen, der Glockenturm wurde in den Bau eingegliedert, und die Kirche wurde zu einer der größten orthodoxen Kathedralen mit einem Fassungsvermögen von 9000 Menschen ausgebaut. Zerstörung und Wiederaufbau Nach Etablierung des Sowjetregimes wurde die Kathedrale 1919 geplündert und 1932 geschlossen. 1936 ordnete Stalin ihre Zerstörung an: sie wurde in der Nacht gesprengt. Schon während der rumänischen Herrschaft in Odessa während des Zweiten Weltkriegs gab es Überlegungen zum Wiederaufbau der Verklärungskathedrale. 1999 wurde damit begonnen, am 21. Juli 2010 konnte der Neubau durch den russischen Patriarchen Kyrill I. geweiht werden. Die Verklärungskathedrale ist eines der namhaftesten Beispiele für die so genannte Wiedergeburt religiöser Bauwerke nach planmäßiger Zerstörung und Jahrzehnten der Sowjetherrschaft. Erneute Zerstörung Bei einem russischen Luftangriff auf Odessa wurde die Kathedrale in der Nacht zum 23. Juli 2023 teilweise zerstört. Das russische Verteidigungsministerium behauptete, eine ukrainische Luftabwehrrakete sei in das Gebäude eingeschlagen. Die UNESCO verurteilte den russischen Luftangriff scharf. Siehe auch Liste beschädigter und zerstörter Kulturstätten in der Ukraine infolge des russischen Angriffskrieges seit 2022 Weblinks Homepage der Odessaer Verklärungskathedrale (russ.) Verklärungskathedrale im Bildindex bei Bildarchiv Foto Marburg Einzelnachweise
Catedral de la Transfiguración (Odesa)

La catedral de la Transfiguración (en ucraniano: Спасо-Преображенський кафедральний собор) es la principal catedral ortodoxa que está situada en Odesa, Ucrania.​La catedral forma parte del centro histórico de Odesa, inscrito como Patrimonio de la Humanidad por la Unesco el 25 de enero de 2023.​​ El templo está consagrado a la transfiguración de Jesús y fue gravemente dañado por un ataque con misiles rusos contra Odesa el 23 de julio de 2023.​ Historia El edificio fue iniciado en 1794 por el metropolitano Gavril Bănulescu-Bodoni. Con la muerte de Catalina II de Rusia y el reinado del nuevo zar Pablo I, se bloquearon todos los fondos para la construcción del templo. Fue solo con el nombramiento del duque de Richelieu como gobernador de Odesa que finalmente se pudieron reanudar las obras en la que se convertiría en la catedral más grande de la Nueva Rusia. Finalizada en 1808, la catedral era un edificio neoclásico con un interior ricamente decorado con mármol policromado. El campanario fue construido entre 1825 y 1837, según un diseño del arquitecto italiano Francesco Frapolli.​La iglesia se amplió hasta convertirse en una de las catedrales ortodoxas más grandes, con capacidad para 9.000 personas. La catedral fue designada iglesia principal de Nueva Rusia en 1808. Dada su importancia, se convirtió en el lugar de enterramiento no solo de los obispos de Táurica, sino también del gobernador general de Nueva Rusia, Mijaíl Vorontsov, y su esposa. Varias iglesias de la región, incluida la catedral de la Natividad en Chisináu, fueron construidas imitando conscientemente la catedral de Odesa. Demolida por las autoridades soviéticas en 1936, la catedral fue reconstruida entre 1999 y 2003. En el interior de la catedral fueron enterrados nuevamente los restos de Vorontsov y su esposa, que habían sido enterrados en secreto en un cementerio setenta años antes. Hay una estatua suya en la plaza de la catedral. El 11 de noviembre de 2023, se eliminó el estatus monumental de esta escultura para cumplir con las leyes de derusificación de 2023.​ La noche del 23 de julio de 2023, el edificio quedó parcialmente destruido durante un ataque con misiles rusos sobre Odesa en el marco de la invasión rusa de Ucrania, con daños tanto en la fachada como en el interior del edificio.​​​ La UNESCO condenó los ataques rusos a sitios Patrimonio de la humanidad en Ucrania, incluyendo la Catedral de la Transfiguración.​Giorgia Meloni, primera ministra de Italia, dijo que su país está dispuesto a participar en la restauración de la catedral.​ Arquitectura La catedral fue ampliada continuamente durante todo el siglo XIX: el campanario se construyó entre 1825 y 1837, y el refectorio que lo conecta con la iglesia principal varios años después. El interior estaba revestido de mármol policromado, y el biombo de iconos también era de mármol. Las campanas de la catedral están controladas por un dispositivo electrónico capaz de reproducir 99 melodías. Galería Referencias Bibliografía Игуменья Серафима Одесский Спасо-Преображенский собор: жизнь, гибель, воскресение. — О., 1993. Enlaces externos Official website Transfiguration Cathedral (Odesa)
Cathédrale de la Transfiguration d'Odessa

La cathédrale de la Transfiguration à Odessa (en ukrainien : Спасо-Преображенський кафедральний собор в Одесі) est un édifice religieux d'Ukraine. Elle est dédiée au rédempteur de la Transfiguration et appartient à l'Église orthodoxe d'Ukraine (Patriarcat de Moscou). La cathédrale de la Transfiguration est proche de la partie du centre historique d'Odessa inscrite le 25 janvier 2023 sur la liste du patrimoine mondial par l'UNESCO. La cathédrale est en grande partie détruite dans la nuit du 22 au 23 juillet 2023, frappée par des bombardements russes touchant des immeubles résidentiels et des installations portuaires d'Odessa lors de la guerre russo-ukrainienne. L'UNESCO condamne ces destructions de biens faisant partie du patrimoine mondial et qui « marquent une nouvelle escalade de la violence à l'encontre du patrimoine culturel de l'Ukraine » selon les propos de sa directrice Audrey Azoulay. De nombreux gouvernements dénoncent également ce crime de guerre. Histoire La première église est une des plus grandes de la ville d'Odessa. Elle a été fondée en 1794 par Gavril Bănulescu-Bodoni (en) et consacrée en 1808. La construction a été retardée de plusieurs années ; le gouverneur nouvellement nommé de la Nouvelle Russie, le duc de Richelieu, emploie alors l'architecte tessinois Francesco Frapolli pour achever l'édifice. La cathédrale est désignée église principale de la Nouvelle-Russie en 1808. Elle a été continuellement élargie tout au long du XIXe siècle. Le clocher est construit entre 1825 et 1837 et le réfectoire est connecté à l'église principale plusieurs années plus tard. L'intérieur est doublé d'une polychromie de marbre, l'iconostase est également en marbre. Plusieurs églises dans la région, y compris la cathédrale de la Nativité à Chişinău, ont été construites à l'imitation volontaire de l'église d'Odessa. La cathédrale est le lieu de sépulture des évêques de Tauride (y compris Saint Innocent de Kherson) et le prince Mikhaïl Semionovitch Vorontsov, le célèbre gouverneur de la Nouvelle Russie. La structure originelle est démolie par les Soviétiques en 1936. Elle est reconstruite à partir de 1999. La nouvelle cathédrale est consacrée en 2003. Les restes du prince Vorontsov et de son épouse sont ensuite inhumés dans la cathédrale. Il existe une statue du prince, sur la place de la cathédrale. Les cloches de la cathédrale sont contrôlées par un dispositif électronique capable de jouer 99 mélodies. Dans la nuit du 22 au 23 juillet 2023, pendant l’invasion russe de l’Ukraine, des bombardements russes ont détruit en grande partie la cathédrale, durant une attaque ayant endommagé 25 monuments de la ville. Dans un communiqué, la Russie a démenti avoir visé la cathédrale. L'édifice est inscrit au Registre national des monuments immeubles d'Ukraine sous le numéro 51-101-1188. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Odessa Cathedral » (voir la liste des auteurs). Liens externes Site officiel Cathédrale de la transfiguration (Odessa) Portail de l’architecture chrétienne Portail de l’Ukraine Portail du christianisme orthodoxe
Cattedrale della Trasfigurazione (Odessa)

La cattedrale della Trasfigurazione (in ucraino Спасо-Преображенський кафедральний собор?, Spaso-Preobražens'kyj kafedral'nyj sobor) è il principale luogo di culto cristiano ortodosso della città ucraina di Odessa. Storia L'edificio venne fondato nel 1794 dal metropolita Gavril Bănulescu-Bodoni. Con la morte di Caterina II e il regno del nuovo zar Paolo II venne bloccato ogni finanziamento per la costruzione del tempio. Sarà solo con la nomina del duca di Richelieu a governatore di Odessa che i lavori di quella che sarebbe diventata la più grande cattedrale della Nuova Russia poterono finalmente riprendere. Le opere vennero ultimate nel 1808. La nuova cattedrale era un edificio in stile neoclassico con un interno riccamente decorato con marmi policromi. Tra il 1825 e il 1837 fu realizzato, su disegno dell'architetto italiano Francesco Frapolli, il campanile. Data la sua importanza divenne luogo di sepoltura non solo dei vescovi della Tauride, ma anche del governatore generale della Nuova Russia Michail Semënovič Voroncov e di sua moglie. Demolita dalle autorità sovietiche nel 1936, fu ricostruita tra il 1999 ed il 2003. All'interno della cattedrale furono nuovamente inumati i resti di Voroncov e della moglie che settant'anni prima erano stati segretamente seppelliti in un cimitero. Nella notte del 23 luglio 2023, l'edificio è stato parzialmente distrutto nel corso di un attacco missilistico russo su Odessa parte del conflitto russo-ucraino e più in particolare dell'invasione iniziata nel 2022, con danni arrecati sia alla facciata sia all'interno della cattedrale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cattedrale della Trasfigurazione Collegamenti esterni Sito ufficiale, su sobor.odessa.ua.
Transfiguratiekathedraal (Odessa)

De Kathedraal van de Heilige Transfiguratie (Oekraïens: Спасо-Преображенський кафедральний собор) is een Oekraïens-orthodoxe kathedraal in de Oekraïense stad Odessa. Geschiedenis Tsarina Catharina de Grote, grondlegger van de stad Odessa, gaf opdracht tot de bouw van een kerk die aan de Transfiguratie van de Heer diende te worden gewijd. Met de bouw werd in 1795 begonnen. Na de troonsbestijging van Paul I kwam de bouw voor enige jaren stil te staan. Onder het gouverneurschap van Michail Vorontsov werd de bouw weer vlotgetrokken en voortvarend voortgezet. Enkele jaren later, in 1827, kwam de bouw van de kathedraal gereed, voorlopig met een vrijstaande klokkentoren. In de loop van de 19e eeuw vonden er echter nog belangrijke uitbreidingen van het bouwwerk plaats, waarbij de klokkentoren onderdeel werd van de kathedraal. Daarmee werd de kathedraal een van de grootste orthodoxe kerken die plaats bood aan maar liefst 9.000 gelovigen. Sovjet-periode Na de installatie van het Sovjet-regime werd de kathedraal in 1919 geplunderd en in 1932 gesloten. De atheïstische autoriteiten miskenden de architectonische waarde van het gebouw en dus werd de kathedraal in mei 1936 opgeblazen. Al binnen enkele jaren, toen tijdens de Tweede Wereldoorlog Odessa bezet werd door Roemenië, zinspeelde men weer over de herbouw van de kathedraal. Herbouw De hoop op herbouw duurde langer, maar na de val van de Sovjet-Unie kon in 1999 eindelijk worden begonnen aan de gewenste herbouw van de kathedraal. Reeds in juli 2010 kon de nieuwbouw door Kirill, Patriarch van Moskou en heel Rusland, worden gewijd. De reconstructie van de kathedraal werd mogelijk gemaakt door giften van particulieren en bedrijven. De Transfiguratiekathedraal is een van de meest aansprekende voorbeelden van de wedergeboorte van religieuze bouwwerken na de planmatige verwoesting van kerken en kathedralen tijdens de Sovjet-periode. In 2023 raakte de kathedraal zwaar beschadigd door een Russische raketaanval tijdens de Russisch-Oekraïense Oorlog.
Sobór Przemienienia Pańskiego w Odessie

Sobór Spaso-Preobrażeński w Odessie (ukr. Одеський Спасо-Преображенський кафедральний собор, Odes'kyj Spaso-Preobrażens'kyj kafedralnyj sobor) – największa cerkiew prawosławna Odessy. Katedra eparchii odeskiej Ukraińskiego Kościoła Prawosławnego Patriarchatu Moskiewskiego. Sobór znajduje się przy Placu Soborowym 3. Historia Świątynia została wzniesiona w końcu XVIII w. W sierpniu 1794 dokonano uroczystego poświęcenia miejsca pod budowę soboru prawosławnego na Placu Soborowym (ukr. Соборна площа), rok później położony był pierwszy kamień pod budowę cerkwi Św. Mikołaja Cudotwórcy. W lutym 1800 cerkiew została podniesiona do rangi soboru. Konsekracja miała miejsce 25 maja 1808. Dwukrotnie rozbudowywany (1894, 1900–1903), sobór odeski stał się główną świątynią Noworosji (i jedną z największych w całym Imperium Rosyjskim). Decyzją władz radzieckich zburzony w 1936. Odbudowany w latach 1997–2005. Częściowo zniszczony przez rosyjski atak rakietowy na Odessę w nocy z 22 na 23 lipca 2023 r. Premier Włoch Giorgia Meloni oświadczyła, że ​​jej kraj jest gotów dołączyć do renowacji katedry, która ucierpiała w wyniku rosyjskiego ataku rakietowego. Architektura Budynek murowany, na planie prostokąta. Świątynia może pomieścić ponad 9000 osób. Długość soboru wynosi 90 m, szerokość – 45 m. Od frontu wieża o wysokości 72 m, będąca jednocześnie dzwonnicą. Sobór posiada 23 dzwony (najwięcej ze wszystkich ukraińskich świątyń); największy z nich – ufundowany w 2008 – waży 14,5 t i ma 3 m średnicy. Przypisy
Catedrala Schimbarea la Față din Odesa

Catedrala Schimbarea la Față din Odesa este o catedrală ortodoxă din Odesa, Ucraina, dedicată Schimbării la Față a Mântuitorului. Lăcașul aparține Bisericii Ortodoxe Ucrainene (Patriarhia Moscovei). Prima și cea mai importantă biserică din orașul Odesa, catedrala a fost fondată în 1794 de Gavril Bănulescu-Bodoni. Construcția a rămas cu câțiva ani în urma datei finalizării, iar nou-numitul guvernator al Novorusiei, Armand-Emmanuel de Vignerot du Plessis, Duc de Richelieu, l-a angajat pe arhitectul italian Francesco Frappoli pentru completarea edificiului. Catedrala a fost desemnată biserica principală a Novorusiei în 1808 și a fost extinsă continuu pe tot parcursul secolului XIX. Turnul de clopotniță a fost construit între anii 1825 și 1837, iar refectoria care a legat-o de biserica principală câțiva ani mai târziu. Interiorul era căptușit cu marmură policromă, iar iconostasul era și din marmură. Mai multe biserici din regiune, inclusiv Catedrala Mitropolitană din Chișinău, au fost construite după modelul catedralei din Odesa. Catedrala a fost locul de înmormântare a episcopilor din Taurida (inclusiv Sfântul Inocențiu din Kherson) și prințul Mihail Semyonovici Vorontsov, celebrul guvernator al Novorusiei. Structura originală a fost demolată de sovietici în 1936. A fost reconstruită începând cu 1999. Noua catedrală a fost sfințită în 2003. Rămășițele lui Voronțov și ale soției sale au fost apoi îngropate în catedrală. În piața catedralei există o statuie a sa. Clopotele catedralei sunt controlate de un dispozitiv electronic capabil să redea 99 de melodii. În timpul invaziei Rusiei în Ucraina catedrala a fost lovită de un obuz în noaptea de 23 iulie 2023. Note Legături externe Materiale media legate de Catedrala Schimbarea la Față din Odesa la Wikimedia Commons Site oficial Catedrala Schimbarea la Față (Odessa) Arhivat în 23 octombrie 2020, la Wayback Machine.
Kristi förklarings katedral, Odessa

Kristi förklarings katedral (ukrainska: Спасо-Преображенський кафедральний собор) är en ukrainsk-ortodox katedral belägen i staden Odessa i södra Ukraina. Katedralen är helgad åt Kristi förklaring. Katedralen skadades allvarligt av ett ryskt robotanfall den 23 juli 2023, som skedde som en del av Rysslands invasion av Ukraina. Historia Transfigurationskatedralen är den främsta kyrkan i Odessa, och den grundlades 1794 av Gavril Bănulescu-Bodoni. Dock tog byggandet lång tid, och låg under perioder nere och det var först när den nytillträdde guvernören för Nya Ryssland, Armand Emmanuel du Plessis de Richelieu anställde den italienske arkitekten Francesco Frappoli som bygget på allvar togs upp och kunde färigställas. Vid dess invigning 1808 så utnämndes den till den främsta kyrkan inom Nya Ryssland, och den byggdes till under hela 1800-talet. Klocktornet byggdes mellan åren 1825-1837, senare tillfördes även ett refektorium. Insidan kläddes med polykrom marmor, och hela ikonostasen utfördes av detta material. Flera kyrkor i regionen, såsom Födelsekatedralen i Chișinău, byggdes med Transfigurationskatedralen som inspiration. Katedralen tjänade även som begravningsplats för biskoparna av Taurid, samt Sankt Innocentius av Cherson och guvernören över Nya Ryssland Furst Mikhail Semyonovich Vorontsov. Katedralen revs av Sovjeterna 1936, men efter Ukrainas självständighet 1991 påbörjades en återuppbyggnad 1999. Den nya katedralen konsekrerades 2003. Då återbegravdes även Furst Vorontsov och hans hustru i katedralen. Klocktornet Katedralens klocktorn har en digital styrning som gör att de kan spela 99 olika melodier. Skador under kriget 2023 Den 23 juli 2023 skadades katedralen av ett ryskt robotangrepp. UNESCO fördömde de attacker som utförs av Ryssland på Världsarv i Ukraina, inkluderades Transfigurationskatedralen. Galleri Se även Östortodoxa kyrkor Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kristi förklarings katedral, Odessa. Officiell webbsida Transfigurationskatedralen
Mešita Ahat Džami

Mešita Ahat Džami (ukrajinsky: Мечеть Ахать Джамі) je kongregační mešita ve městě Doněck na Ukrajině. Mešita byla pojmenována po místním mafiánském bossovi Achat Braginovi a jeden z jejích minaretů je pojmenován po Rinatu Achmetovi. Jedná se o první mešitu, která byla v Doněcku vybudována po rozpadu Sovětského svazu. Přestože se mešita nachází na území Ukrajiny, její správa spadá pod Doněckou lidovou republiku. Historie V roce 1993 založili doněčtí muslimové hvězdu prorokovu. O rok později byl položen základní kámen první mešity v tomto regionu Ibn Fadlanem. Plány na mešitu byly inspirovány mešitami v Istanbulu. Hlavním sponzorem stavby byl Achat Bragin. Po jeho smrti dne 15. října 1995 bylo rozhodnuto, že mešita bude pojmenována po něm na jeho počest. Původně měla mít mešita pouze jeden minaret kvůli nedostatku financí, díky sponzoringu Rinata Achmetova má nakonec minarety dva. Druhý minaret byl pojmenován po něm. V prvním patře mešity se nachází ukrajinská islámská univerzita a zároveň první muslimská instituce na území Ukrajiny. Mešita byla oficiálně otevřena spolu s univerzitou dne 3. září 1999. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ahat Jami Mosque na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mešita Ahat Džami na Wikimedia Commons
Achat-Dschami-Moschee

Die Achat-Dschami-Moschee (ukrainisch Мечеть Ахать Джамі Metschet Achat Dschami) befindet sich im Nordwesten der ukrainischen Stadt Donezk. Ihren Namen trägt sie zu Ehren von Achat Hafizovych Bragin, einem Unternehmer und ehemaligen Präsidenten des Fußballvereins Schachtar Donezk, der 1995 einem Bombenattentat zum Opfer fiel; eines ihrer Minarette ist nach dem Unternehmer Rinat Achmetow benannt. Geschichte Im Jahr 1993 gründete sich die muslimische Gemeinde „Stern des Propheten“ in Donezk. Ein Jahr später wurde der Grundstein für die erste Moschee in der Region gelegt. Die Pläne für das Gebäude wurden von einer der Istanbuler Moscheen entlehnt. Der wichtigste Sponsor des Projektes war Achat Bragin. Nach seinem tragischen Tod am 15. Oktober 1995 entschloss man sich, die Moschee nach ihm zu benennen. Ursprünglich sollte das Bauwerk nur ein Minarett bekommen, doch eine Finanzierung durch Rinat Achmetow machte ein zweites möglich, welches schließlich nach ihm benannt wurde. In der ersten Etage befindet sich die Ukrainische Islamische Universität – die erste muslimische Einrichtung für Hochschulbildung in der Ukraine. Die Moschee und die Islamische Universität wurden offiziell am 3. September 1999 eröffnet. Weblinks Artikel über die Islamische Universität in der Ahat-Dschami-Moschee (Memento vom 14. Januar 2013 im Webarchiv archive.today) (ukrainisch)