Церква Чесного і животворящого Хреста (Бучач)

Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього (також Здвиженська церква) — пам'ятка архітектури національного значення в місті Бучачі (Тернопільська область). Складова частина комплексу споруд Бучацького монастиря оо. Василіян. Охоронний № 652/1, адреса — вул. Міцкевича, 19. Діючий храм УГКЦ. Фундатор — власник міста Микола Василь Потоцький. Історичні відомості Початок будівництва церкви припадає або на проміжок між 1761-1765 роками за ініціативою тодішнього ігумена монастиря о. Ієронима Нерезія, або на 1770 рік. Закінчили будівництво у 1771 році, дах церкви був вкритий бляхою. Церква збудована на місці розібраного домініканського костелу Святого Хреста за проектом архітектора Яна Ґотфріда Гофмана — представника стилю віленського бароко. Посвячення новозбудованого храму під назвою Церква Чесного і животворящого Хреста 18 вересня 1771 року, з дозволу митрополита Лева Шептицького, провів ігумен о. Інокентій Мшанецький. Дзвіниця збудована у 1849-1854 роках. Початково одна з веж на фасаді храму призначалася для встановлення у ній дзвону, інша — для годинника. У церкві первинний розпис (фрески) виконав живописець-василіянин Яків Головацький (чернече ім'я — Ісихій). Марцін Твардовський — галицький майстер з Микулинців — виготовив деякі предмети (табернакль, конфесіонали) для церкви. Михайло Філевич (у 1777 році з Бучача переїхав до Холма) для церкви Воздвиження Чесного Хреста Господнього виконав 6 дерев'яних статуй святих, які нині зберігаються в Національному музеї у Львові. Дмитро Крвавич стверджував, що він виконав їх у Холмі. До Бучача вони потрапили, однак не були використані за призначенням — натомість опинились у збірці Національного музею. Також — що за стильовими ознаками вони схожі з чотирма статуями головного вівтаря церкви Покрови Пресвятої Богородиці в Бучачі. 1777 року Бучацький декан РКЦ, парох Петликівців ксьондз Ян Енґлєрт подарував храму 2 кропильниці для свяченої води, які знаходилися біля стовпів, що підтримують хори. 16 лютого 1778 М.В. Потоцький прибув до міста і отримав «реверс» від ректора гімназії на 20000 зл. п., які фундатор записав на виготовлення вівтарів до церкви. Певний час у церкві знаходилося Почаївське Євангеліє, видане 1771 року. 29 липня 1865 року велика пожежа в місті сильно пошкодила храм, згоріла бібліотека. Художник Шлєґль на замовлення о.-ректора Модеста Гнатевича виконав рицину, яка була літографована Вурмом у Відні 1865 року. У гроті мурованої галереї перед церквою є статуя святого Онуфрія Великого. Після відкриття в приміщенні монастиря отців Василіян, діяльність якого була заборонена «совітами», Бучацької школи механізації сільського господарства (нині Державний навчальний заклад Бучацьке професійно-технічне училище) церкву переобладнали під навчальний корпус, розмістивши у ній зернозбиральний комбайн. Сьогодення Діє церковний хор, керівник — заслужений працівник культури України Марія Кривко. Опис Храм хрещатий у плані, однонавний, з розвинутим трансептом. Єжи Ковальчик вважає присутність двох веж на фасаді церкви ознакою латинізації архітектури чину василіян. Примітки Джерела Бучач і Бучаччина. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія Михайло Островерха та інші. — Ню Йорк — Лондон — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1972. — Т. XXVII. — 944 с. — іл. Дуда І., Оверко О. Бучач // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 211—213. — ISBN 966-528-197-6. Станкевич М. Бучач та околиці. Маленькі образки. — Львів : СКІМ, 2010. — 256 с., іл. — ISBN 966-95709-0-4. Стоцький Я. Бучацький монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 209. — ISBN 966-528-197-6. Стоцький Я. Монастир Отців Василіян Чесного Хреста Господнього в Бучачі (1712—1996 рр.). — Львів : Місіонер, 1997. — 160 с., іл. — ISBN 966-7086-24-0. Barącz S. Pamiątki buczackie [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.]. — Lwów : Drukarnia «Gazety narodowej», 1882. — 168 s. (пол.) Посилання Історія Бучацького монастиря оо. Василіян [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.].