NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rohachyn

Rohachyn (Ukrainian: Рогачин, Polish Rohaczyn, Russian Rogachin) is a village (of 886 people) in Ternopil Raion (district) of Ternopil Oblast (province) in western Ukraine (the historic region of Eastern Galicia). It belongs to Naraiv rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. The first historical mention dates to 1578, when Rohachyn mentioned as property of B. Narajowski. Until 18 July 2020, Rohachyn belonged to Berezhany Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Ternopil Oblast to three. The area of Berezhany Raion was merged into Ternopil Raion. Rohachyn lies in the valley of Narayivka river on its way between Narayiv and Kuryany. The village is situated ab. 11 km from the city of Berezhany (district center) and 7 km from Narayiv. The closest railway station is in Pidvysoke, 9 km. away. There is a glass factory producing primarily glass bottles. The glass has been produced here during the last 200 years. There are also sand mines near Rohachyn, the sand being the material for glass manufacture. The village is located opposite to another village, Volytsya (popularly known as Vulka). The name Rohachyn come from the word "Rohach" (several meanings), ultimately from "Roh" - horn. There are 2 churches: Church of St. George (1956) and the Church of the Most Holy Theotokos, Queen of Ukraine (1934, renovated in 1995). Postal code is 47520. Population 886 inhabitants (2001) Notable people Vasyl Chornyi, is a Ukrainian footballer. References External links Rohachyn glass plant Photos of Rohachyn on panoramio.com
Rohachýn

Rohachýn (ucraniano: Рогачи́н) es un pueblo de Ucrania, perteneciente al municipio rural de Naráyiv, en el raión de Ternópil de la óblast de Ternópil.​ En 2001, el pueblo tenía una población de 886 habitantes.​ Se ubica a orillas del río Naráyivka, unos 10 km al oeste de Berezhany.​ Historia Antes de la formación del actual municipio de Naráyiv en 2019, el pueblo era sede de un consejo rural en el raión de Berezhany. El consejo rural incluía como pedanía a Vólytsia.​ Referencias
Rohaczyn

Rohaczyn (ukr. Рогачин) – wieś (dawniej miasteczko) na Ukrainie w rejonie tarnopolskim (do 2020 brzeżańskim) obwodu tarnopolskiego. Liczy ok. 900 mieszkańców. W II Rzeczypospolitej Rohaczyn składał się z trzech miejscowości: Rohaczyn Miasto, Rohaczyn Wieś i Huta Szklana, które wchodzili do składu gminy wiejskiej Kurzany w powiecie brzeżańskim w województwie tarnopolskim. W latach 1943–1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali w Rohaczynie Mieście 31 Polaków oraz 7 Ukraińców i Łemków, a w Hucie Szklanej 33 Polaków. Wszystkie polskie zagrody w Hucie Szklanej zostały spalone. Z Rohaczyna Miasto pochodził Władysław Żołnowski (1932-2020) – polski nauczyciel, prozaik, poeta, członek Opolskiego Oddziału Związku Literatów Polskich, autor książek o ludobójstwie Polaków na Kresach. Przypisy Bibliografia Władysław Żołnowski Moja pamięć, mój czas i mój czyściec, Opole 2014. ISBN 978-83-7511-204-7 Linki zewnętrzne Rohaczyn, wś, pow. brzeżański, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 691 . Rohaczyn na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Рогачин

Рогачин (укр. Рогачин) — село в Нараевской сельской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Бережанский район. Код КОАТУУ — 6120487301. Население по переписи 2001 года составляло 886 человек. Географическое положение Село Рогачин находится на берегах реки Нараевка, выше по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Нараев, ниже по течению на расстоянии в 1 км расположено село Волица. К селу примыкает лесной массив. Рядом проходит автомобильная дорога М-12 (E 50). История 1578 год — дата основания. Экономика Стекольный завод. Объекты социальной сферы Школа I—IIІ ст. Школа I ст. Детский сад. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Rohojanî, Volodîmîr-Volînskîi

Rohojanî (în ucraineană Рогожани) este localitatea de reședință a comunei Rohojanî din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Rohojanî era vorbitoare de ucraineană (99,5%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Рогожаны

Рогожаны (укр. Рогожани) — село в Устилугской городской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 398 человек. Почтовый индекс — 44733. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 0,18 км². Ссылки Рогожаны на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Рогожани

Рогожа́ни — село в Україні, в Устилузькій міській територіальній громаді Володимирського району Волинської області. Населення становить 398 осіб. Кількість дворів (квартир) — 114. З них 12 нових (після 1991 р.). Історія У 1906 році село Хотячівської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 19 верст, від волості 8. Дворів 43, мешканців 284. Сьогодення В селі функціонує Свято-Преображенська православна церква Київського патріархату. Кількість прихожан — 215 осіб. Працює школа I ступеня на 50 місць, клуб, бібліотека, дитячий садок, фельдшерсько-акушерський пункт, відділення зв'язку, АТС на 50 номерів, 1 торговельний заклад. Проводять господарську діяльність підприємство з виробництва сільськогосподарської продукції та фермерське господарство, спеціалізація — рослинництво. В селі доступні такі телеканали: УТ-1, 1+1, Інтер, Обласне телебачення. Село газифіковане. Дорога з твердим покриттям в задовільному стані. Наявне постійне транспортне сполучення з районним та обласним центрами. У серпні 2015 року село увійшло до складу новоствореної Устилузької міської громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Устилузької міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Володимир-Волинського району(1940—2020), село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 403 особи, з яких 189 чоловіків та 214 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 401 особа. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі жителі Шостакевич Роман Вячеславович, 20 грудня 1980. Загинув в Курській області . Примітки Посилання Паспорт села Рогожани Погода в селі Рогожани Інформаційний портал iForma
Rohizka, Cecelnîk

Rohizka (în ucraineană Рогізка) este localitatea de reședință a comunei Rohizka din raionul Cecelnîk, regiunea Vinnița, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Rohizka era vorbitoare de ucraineană (99,06%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Рогозка

Рого́зка (укр. Рогізка) — село в Чечельницкой поселковой общине Гайсинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входило в Чечельницкий район. Население по переписи 2001 года составляет 1168 человек. Почтовый индекс — 24815. Телефонный код — 4351. Занимает площадь 3,376 км². Ссылки Рогозка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Rogóźno (rejon żydaczowski)

Rogóźno (ukr. Рогізно), Rogóżno – wieś na Ukrainie. Należy do rejonu stryjskiego (do 2020 roku do rejonu żydaczowskiego) w obwodzie lwowskim i liczy 703 mieszkańców. W II Rzeczypospolitej do 1934 roku wieś stanowiła samodzielną gminę jednostkową w powiecie żydaczowskim w woj. stanisławowskim. W związku z reformą scaleniową została 1 sierpnia 1934 roku włączona do nowo utworzonej wiejskiej gminy zbiorowej gminy Żydaczów w tymże powiecie i województwie. Po wojnie wieś weszła w struktury administracyjne Związku Radzieckiego. Przypisy
Rohizno, Jîdaciv

Rohizno (în ucraineană Рогізно) este un sat în comuna Berejnîțea din raionul Jîdaciv, regiunea Liov, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Rohizno era vorbitoare de ucraineană (99,72%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Рогозно (Стрыйский район)

Рогозно (укр. Рогізно) — село в Жидачовской городской общине Стрыйского района Львовской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 703 человека. Занимает площадь 2,093 км². Почтовый индекс — 81743. Телефонный код — 3239. Ссылки Рогозно на сайте Верховной рады Украины
Рогізно (Стрийський район)

Рогізно — село в Україні, в Стрийському районі Львівської області. Населення становить 703 особи. Орган місцевого самоврядування — Жидачівська міська рада.. Назва Назва цього населеного пункту, спираючись на історичні дослідження та давні легенди, походить від болотяної рослини-рогозу.[джерело?] Географія Село Рогізно розпростерте по правому березі Дністра, нижче устя річки Стрия, за 7 км на південний схід від Жидачева. Село славиться великою кількістю маленьких природних водойм навкруг села. Ряд маленьких озерець внаслідок колись проведених меліоративно-осушувальних робіт та іншої господарської діяльності людей повисихали або заросли тим же рогозом-очеретом. Збереглися найбільші, як от Княже, Середнє, Передківка, Кривуля, а також озеро Святе[джерело?]. Історія Перша відома письмова згадка — 20 жовтня 1387 року; Король Русі Владислав II Ягайло своєю грамотою, виданою в Городку, подарував село костелу в Жидачеві. Статистичні дані: Загальна площа 796 га, з того орної землі — 306 га. Двірська вл.: 170,8 га; сільська вл.: 574,56 га. Число домів: 1931 р. — 148. Населення: 1880 р. — 356 гр.-кат., 8 лат. У 1909 р. — 465 гр.-кат., З лат. і 3 мойс.; в 1914 р. — 651 гр.-кат., 4 лат. і 8 мойс.; в 1924 р. — 601 гр.-кат., 5 лат.; в 1935 р. — 780 гр.-кат., 11 лат. і 5 мойс.[джерело?] Школа в Рогізні від XIX ст., філіяльна; в 1909 р. 1-кл. з українською мовою навчання, українських дітей 126; в 1914 р. 1 кл. з двома вчителями (один лат. обряду), з українською мовою навчання, українських дітей — 101, лат. — 2; 1924 р. — дітей гр.-кат. — 130, лат. — 2; 1935 р. 2-кл., утраквістична, дітей 131.[джерело?] Церква Успення Пресвятої Богородиці, дерев'яна, згоріла в 1915 р. під час воєнних дій Першої світової війни. Нова збудована в 1917 р. Завідував парох Бережниці Королівської. Вільне надання. Товариства: Братство Найсвятіших Тайн — 133 чл. (1935 р.). Із світських товариств: в 1914 р. читальня ім. Качковського і церковна крамниця. На 01.01.1939 в селі проживало 840 мешканців, з них 825 українців-грекокатоликів, 20 українців-римокатоликів, 5 євреїв. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Політика Парламентські вибори, 2019 На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 460367, розташована у приміщенні школи. Результати зареєстровано 477 виборців, явка 55,77%, найбільше голосів віддано за «Слугу народу» — 23,68%, за «Голос» — 15,41%, за Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» — 15,04%. В одномандатному окрузі найбільше голосів отримав Андрій Кіт (самовисування) — 40,98%, за Олега Канівця (Громадянська позиція) — 15,79%, за Володимира Наконечного (Слуга народу) — 12,03%. Примітки Посилання Погода в селі Рогізно
Криворожская (шахта)

«Криворожская» (до 2022 года «Ро́дина») — железорудная шахта в городе Кривой Рог Днепропетровской области (Украина). История Разработка этого рудного поля велась с 1886 года на землях помещицы Юлии Авдеевны Шмаковой (Галковской). Шахта сдана в эксплуатацию в июле 1972 года. До 1 октября 1989 года как структурное подразделение входила в состав рудоуправления имени Карла Либкнехта производственного объединения «Кривбассруда». Затем вошла в состав Криворожского железорудного комбината. 6 сентября 2022 года переименована и получила название «Криворожская». Характеристика Расположена на севере Саксаганского района города, на правом берегу реки Саксагань. Шахта считается одной из первых в Кривом Роге шахт по запасам товарной руды и высокому процентному содержанию железа в руде. Геологи обнаружили запасы товарной железной руды на территории шахты на глубине более трёх километров. Планируется разработка ещё двух горизонтов. Добыча руды производится на горизонте −1315 метров. Ведутся работы по подготовке к добычным работам на горизонтах −1390 и −1465 метров. Кроме основного ствола имеет ещё и вспомогательные — «Северная вентиляционная» и запасной ствол — бывшая шахта имени 50-летия газеты «Правда». Средняя добыча товарной железной руды составляет около 1 750 000 тонн в год с процентным содержанием железа 59,5 %. Примечания Источники Шахта «Родина» // Горнорудное дело Украины в сети Интернет [Текст]: справочник / О. Е. Хоменко, М. Н. Кононенко, А. Б. Владыка, Д. В. Мальцев. — Днепропетровск: Национальный горный университет, 2011. — 288 с. — С. 19. ISBN 978-966-350-306-6.
Шахта «Криворізька»

Шахта «Криворізька» — залізорудна шахта у місті Кривий Ріг, Україна. Входить до складу ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (КЗРК). Опис Проектна потужність шахти 2,6 млн тонн багатої руди забезпечується введенням горизонтів 1240—1315 м. Вміст заліза в рудниковому масиві на робочих горизонтах 1165 м і 1240м— 58,6 %. В 1997 році на шахті видобуто 811 тис.;тонн руди з вмістом заліза 54,31 %. Потужність покладу що відпрацьовується з глибиною змінюється від 8 до 110 м, кут падіння — від 36 до 57°. Довжина суцільного зруденіння в шахтному полі досягає 880 м. Мартитові руди високопористі, пухкі, нестійкі. Висячий бік складний мартитовими і гетит-мартитовими кварцитами міцністю 100—140 МПа. Основну частину порід лежачого боку представляють амфіболіти міцністю 176 МПа. Видобуток залізної руди ведеться на горизонті 1315 м. Підготовчі роботи проводяться на горизонті 1390 м, гірничокапітальні — 1465 м. Висота поверху що відпрацьовується становить 75 м. Розвідані запаси на шахті до глибини 1465 м — 59,500,000 т. Ствол шахти «Родіна» пройдено до глибини 1580 м. Крім основного ствола «Родіна» має ще й допоміжні — «Північний вентиляційний» (що забезпечує вентиляцію підземних виробок) і запасний ствол — колишня шахта імені 50-річчя газети «Правда». Середній видобуток товарної залізної руди близько 1,75 мільйона тонн на рік із відсотковим вмістом заліза 59,50 %. Джерела Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — ISBN 966-7804-78-X. І. Я. Сова, «Відомості Академії гірничих наук», № 2'1998.
Родники (Донецкая область)

Родники (укр. Родники) — посёлок в Донецком районе Донецкой области Украины. Находится под российской оккупацией. География Соседние населённые пункты по сторонам света С: Котовского, Новопетровское СЗ: — СВ: Новоклиновка, Благодатное З: Бондаревское В: Новоамвросиевское ЮЗ: Трепельное, Елизавето-Николаевка ЮВ: город Амвросиевка Ю: Жукова Балка, Новоеланчик, Ленинское Население Население по переписи 2001 года составляло 522 человека. Общая информация Почтовый индекс — 87330. Телефонный код — 6259. Код КОАТУУ — 1420682008. Местная власть 87300, Донецкая область, Донецкий район, г. Амвросиевка, ул. Ленина, 24 Примечания Ссылки Родники на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Донецкой области (укр.)
Родники (Донецький район)

Родники́ — селище Амвросіївської міської громади Донецького району Донецької області, Україна. Загальні відомості Відстань до райцентру становить близько 9 км і проходить автошляхом місцевого значення. Неподалік від селища розташований ландшафтний заказник місцевого значення Ліс по річці Кринка. Унаслідок російської військової агресії із серпня 2014 р. Калинове перебуває на території ОРДЛО. Населення За даними перепису 2001 року населення селища становило 522 особи, з них 80,46 % зазначили рідною мову українську, 17,62 % — російську та 0,19 % — молдовську мову. Примітки
Родники в балке Скотовая

Родники в балке Скотовая — гидрологический памятник природы местного значения. Находится в Марьинском районе Донецкой области возле села Ильинка, в северной части балки Скотовая. Статус памятника природы присвоен решением областного совета н.д. от 25 марта 1995 года. Площадь — 0,01 га. Представляет собой группу из трёх родников нисходящего типа с прозрачной водой. Дебит — 212 м³/час. Ссылки Живые родники Донбасса . Дата обращения: 9 марта 2011. Чистые криницы в балке Скотовая . Дата обращения: 10 сентября 2012. Архивировано из оригинала 1 декабря 2012 года.
Джерела в балці Скотовата

﻿ Джерела в балці Скотова — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення. Розташовується в Мар'їнському районі Донецької області біля села Іллінка, в північній частині балки Скотова. Статус пам'ятки природи присвоєно рішенням обласної ради н.д. від 25 березня 1995 року. Площа — 0,01 га. Є групою з трьох джерел низхідного типу з прозорою водою. Сумарний дебіт — 212 м3/год. Посилання Живі джерела Донбасу. Архів оригіналу за 8 червня 2013. Процитовано 6 липня 2013. Чистые криницы в балке Скотовая. Архів оригіналу за 1 грудня 2012. Процитовано 6 липня 2013. Джерела Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С.С. Куруленка, С.В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. – Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. – 168 с.
Rodnykiwka (Uman)

Rodnykiwka (ukrainisch Родниківка; russisch Родниковка Rodnikowka, polnisch Wójtówka) ist ein Dorf in der ukrainischen Oblast Tscherkassy mit etwa 2700 Einwohnern (2024). Das seit dem 18. Jahrhundert bekannte Dorf liegt am Flüsschen Kamjanka, einem Nebenfluss der 43 km langen Umanka (Уманка) im Norden der Stadt Uman 5 km nördlich von dessen Stadtzentrum und 185 km südwestlich vom Oblastzentrum Tscherkassy. Östlich vom Dorf verläuft die Fernstraße M 05 / E 95. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der Landgemeinde Palanka, bis dahin bildete es die gleichnamige Landratsgemeinde Rodnykiwka (Родниківська сільська рада/Rodnykiwska silska rada) im Zentrum des Rajons Uman. Weblinks Webseite des Gemeinderates (ukrainisch) Wójtówka (2), wieś rządowa nad bezimiennym ruczajem, powiat humański. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 13: Warmbrun–Worowo. Walewskiego, Warschau 1893, S. 770 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Rodnykiwka (obwód czerkaski)

Rodnykiwka (ukr. Родниківка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie czerkaskim, w rejonie humańskim, w hromadzie Pałanka. W 2001 roku liczyła 3385 mieszkańców, wśród których 3252 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 118 rosyjski, 2 mołdawski, 5 białoruski, 3 ormiański, 4 romski, a 1 inny. Do 1946 roku miejscowość nosiła nazwę Wijtiwka (ukr. Війтівка). Zobacz też Wójtówka (2), wieś rządowa nad bezimiennym ruczajem, powiat humański, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIII: Warmbrun – Worowo, Warszawa 1893, s. 770 . Przypisy
Rodnîkivka, Babanka

Rodnîkivka (în ucraineană Родниківка) este o comună în raionul Babanka, regiunea Cerkasî, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Rodnîkivka era vorbitoare de ucraineană (96,07%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,49%). Note Legături externe pl Wójtówka (2), wieś rządowa nad bezimiennym ruczajem, powiat humański în Dicționarul geografic al Regatului Poloniei și al altor țări slave, volum XIII (Warmbrun — Worowo) 1893
Родниковка (Черкасская область)

Роднико́вка (укр. Родниківка) — село в Уманском районе Черкасской области Украины. Почтовый индекс — 20324. Телефонный код — 4744. Население Население по переписи 2001 года составляло 3385 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: История В 1946 г. указом ПВС УССР село Войтовка переименовано в Родниковка Местный совет 20324, Черкасская обл., Уманский р-н, с. Родниковка Ссылки Родниковка на сайте Верховной рады Украины Wójtówka (2), wieś rządowa nad bezimiennym ruczajem, powiat humański // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich (пол.) / pod redakcyą Filipa Sulimierskiego, Bronisława Chlebowskiego, Władysława Walewskiego. — Warszawa: Druk «Wieku», 1893. — Т. XIII. — 960 s. — S. 770. Примечания
Родниківка (Уманський район)

Родникі́вка (до 1946 — Війтівка) — село в Україні, в Паланській сільській громаді Уманського району Черкаської області. Розташоване на обох берегах річки Кам'янка (притока Уманки) за 6 км на північ від міста Умань та за 4,5 км від автошляху М05. Населення становить 2 661 особа (станом на 1 січня 2024 р.). Назва Указом Президії Верховної Ради УРСР від 7 березня 1946 року село Війтівка було перейменовано на село Родниківка. Населення За даними перепису 2001 року населення становило 3385 осіб. Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Відомі люди Білокур Оксана Анатоліївна (2001) — українська футболістка, гравець молодіжної збірної України. Єщенко Володимир Омелянович (* 1946) — український вчений-агроном, професор, доктор сільськогосподарських наук, заслужений працівник освіти України. Поліщук Анатолій Олександрович (1974—2015) — сержант ЗСУ, учасник російсько-української війни. Гоменюк-Мельник Ірина Остапівна — майстриня українського народного декоративного розпису. Заслужений майстер народної творчості УРСР (1988). Гоменюк-Мельник Софія Остапівна — українська художниця декоративного розпису, представниця наївного мистецтва. Галерея Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Черкаська область) Примітки Посилання Wójtówka (2), wieś rządowa nad bezimiennym ruczajem, powiat humański // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1893. — Т. XIII. — S. 770. (пол.) Погода в селі Родниківка https://ukrainaincognita.com/cherkaska-oblast/umanskyi-raion/rodnykivka/rodnykivka-tserkva-z-istorieyu-pro-upyrya# https://ukrainaincognita.com/cherkaska-oblast/umanskyi-raion/rodnykivka/rodnykivka-tserkva-z-istorieyu-pro-upyrya#
Rozhysk

Rozhysk (Ukrainian: Рожиськ) is a village in the Pidvolochysk settlement hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1457. After the liquidation of the Pidvolochysk Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion St. Michael church (1882, brick). References Sources (in Ukrainian) Гуцал П., Патрило О., Рожиськ // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 187. — ISBN 978-966-528-279-2. "o wsi w h. Iwanówka, wś. w pow. skałackim". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 3. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1882. p. 320. "Rożyska". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 9. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1888. p. 875.
Rożyska

Rożyska (ukr. Рожиськ) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie tarnopolskim. Do 2020 w rejonie podwołoczyskim. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie skałackim województwa tarnopolskiego. Stacjonowały tu jednostki graniczne Wojska Polskiego: we wrześniu 1921 w Rożyskach wystawiła placówkę 4 kompania 23 batalionu celnego, a w październiku 1922 stacjonował sztab 2 kompanii 38 batalionu celnego. Po 1924 w miejscowości stacjonowała strażnica KOP „Rożyska”. W 1939 r. wieś liczyła 1300 mieszkańców, z których 20% stanowili Polacy. W 1944 nacjonaliści ukraińscy z OUN - UPA zamordowali tutaj 8 Polaków i 1 Ukraińca za udzielanie pomocy Polakom. Do 2020 w rejonie podwołoczyskim. Urodzeni Leszek Barg Kazimierz Rozwadowski Kazimierz Grocholski Kazimierz Marceli Grocholski (1890–1940) Marian Krzykowski Przypisy Bibliografia o wsi w h. Iwanówka, wś. w pow. skałackim, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 320 . Rożyska, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 875 .
Rojîsk, Pidvolociîsk

Rojîsk (în ucraineană Рожиськ) este o comună în raionul Pidvolociîsk, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Rojîsk era vorbitoare de ucraineană (99,42%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note