NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Usine métallurgique Illitch de Marioupol

L'usine métallurgique Illitch de Marioupol est une usine située à Marioupol, en Ukraine. C'est la deuxième plus importante usine métallurgique du pays, après celle d'ArcelorMittal située à Kryvyï Rih. Histoire Le 19 avril 1896, les américains Rothstein et Smith reçoivent la permission du gouvernement russe de créer la société Nikopol-Mariupol Mining and Metallurgical Society. L'usine est fondée l'année suivante, en 1897. Nationalisée, elle prend le nom de Vladimir Ilitch Lénine en 1924. À la suite des lois de 2015 pour la décommunisation en Ukraine, elle est renommée le 25 avril 2016 en l'honneur de Zot Illitch Nekrasov, scientifique soviétique de l'industrie sidérurgique et académicien de l'Académie nationale des sciences d'Ukraine et devient l'Usine métallurgique Illitch de Marioupol, un Illitch en remplaçant un autre. Production Dans les années 2000, l'usine produisait annuellement 6 millions de tonnes de fonte brute, 7 millions de tonnes d'acier, 5,3 millions de tonnes de produits laminés et 13,5 millions de tonnes d'aggloméré. Articles connexes Usine métallurgique Azovstal de Marioupol. gare de Marioupol-Sotuvalny. Références Portail de l'Union soviétique Portail de l’Ukraine Portail de l'industrie
Kombinat metallurgico di Mariupol' "Illič"

Il Kombinat metallurgico di Mariupol' "Illič" (in ucraino Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча?, Mariupol's'kyj metalurhijnyj kombinat imeni Illiča) era il più grande stabilimento per la produzione metallurgica del ferro e dell'acciaio di Mariupol' e il secondo per importanza dell'Ucraina dopo il centro siderurgico Kryvorižstal' di Kryvyj Rih. Pesantemente danneggiato durante la battaglia di Mariupol' del 2022, lo stabilimento, occupato dalle truppe russe, ha cessato temporaneamente l'attività. Le autorità russe hanno riattivato parzialmente l'impianto metallurgico, che ha ripreso la produzione nel dicembre 2023. Storia Attivato dall'Impero russo fin dalla fine del XIX secolo per sfruttare le grandi miniere di ferro e carbone del Donbass, l'impianto venne grandemente potenziato dall'Unione Sovietica nel corso dei primi piani quinquennali degli anni trenta del XX secolo, ma all'inizio dell'invasione tedesca dell'Unione Sovietica nel 1941 durante la seconda guerra mondiale, dovette essere rapidamente evacuato e trasferito negli Urali dove venne accorpato alla grande Fabbrica N° 183 di Nižnij Tagil, dove riprese l'attività metallurgica per l'industria dei carri armati. Dopo la vittoria venne riportato a Mariupol' e potenziò la sua attività produttiva; la fabbrica ha mantenuto importanza per l'industria pesante della nuova Ucraina indipendente, dove l'impresa è stata privatizzata divenendo di proprietà del gruppo Metinvest. Al kombinat metallurgico di Mariupol', venne assegnata, nel periodo sovietico, la denominazione "Illič" in onore di Lenin (Vladimir Il'ič Ul'janov); la fabbrica ha mantenuto lo stesso nome nel periodo ucraino, anche se nel 2016 è stata cambiata la dedica che non fa più riferimento al capo boscevico ma allo scienziato metallurgico Zot Illič Nekrasov. Nella fase iniziale della guerra russo-ucraina la città di Mariupol' è stata prima accerchiata e poi attaccata direttamente dalle truppe russe e dalle milizie filorusse del Donbass, subendo gravissime distruzioni; tutti gli impianti industriali della città sono stati danneggiati e hanno cessato l'attività. Lo stabilimento "Illič", dove erano asserragliati reparti di fanteria di marina ucraina, è stato assaltato e conquistato dai russi il 14-15 aprile 2022 e da quel momento è in possesso, come tutta la città di Mariupol', delle autorità della Repubblica Popolare di Donec'k che fa ufficialmente parte della Federazione Russa. Dopo l'interruzione delle attività produttive a causa dei combattimenti, lo stabilimento è stato parzialmente riattivato dalle autorità russe ed a dicembre 2023 ha ripreso la produzione di acciaio, dando impiego inizialmente a 3.700 operai. Onorificenze Note Voci correlate Azovstal' Economia dell'Unione Sovietica Battaglia di Mariupol' (2022) Azovmaš Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kombinat metallurgico di Mariupol' "Illič" Collegamenti esterni Sito ufficiale, su ilyich.com.ua.
Maria Wola

Maria Wola (ukr. Марія-Воля) – wieś na Ukrainie na terenie rejonu włodzimierskiego w obwodzie wołyńskim, liczy 84 mieszkańców. 12 lipca 1943 roku (rzeź wołyńska) ukraińscy nacjonaliści dokonali tu zbrodni na zamieszkujących wieś Polakach. Zginęło 227-228 osób. Przypisy
Maria-Volea, Volodîmîr-Volînskîi

Maria-Volea (în ucraineană Марія-Воля) este un sat în comuna Seleț din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Maria-Volea era vorbitoare de ucraineană (97,62%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,38%). Note
Мария-Воля

Мария-Воля (укр. Марія-Воля) — село в Зимневской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 84 человека. Почтовый индекс — 44753. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 0,34 км². Ссылки Мария-Воля на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Марія-Воля

Марія-Во́ля — село в Україні, у Зимнівській сільській територіальній громаді Володимирського району Волинської області. Населення становить 84 осіб. Загальні дані Населення становить 418 осіб. Кількість дворів — 29. В селі працює фельдшерсько-акушерський пункт. Здійснюється прийом мовлення таких телеканалів: УТ-1, 1+1, Інтер, СТБ, Обласне телебачення, АТМ «Володимир», Новий, ТРК «Україна», 5 канал, НТН, Мегаспорт, ICTV, Тоніс, TVP, Polsat. Село газифіковане. Дорога з твердим покриттям в незадовільному стані. Наявне постійне транспортне сполучення з районним та обласним центрами. Географія Село розташоване на правому березі річки Луга. Історія Село Марія-Воля засноване у 1905 р. Розпорядженням володимирського повітового старости В.Дрояновського № 6686/28 від 16 серпня 1929 р. утворено громаду Марʼя-Воля у гміні Микуличі. У серпні 2015 року село увійшло до складу новоствореної Зимнівської сільської громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Зимнівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Володимир-Волинського району(1940—2020), село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 77 осіб, з яких 38 чоловіків та 39 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 84 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Між селами Марія-Воля, Хмелів і Нехвороща знаходиться лісовий заказник місцевого значення Нехворощі Відомі люди Колодійчук Євген Сергійович — український письменник-гуморист, пісняр. Струк Зінаїда Олександрівна — депутат Верховної Ради УРСР 9-го скликання. Примітки Посилання Паспорт села Марія-Воля Погода в селі Марія-Воля [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Інформаційний портал iForma
Markejew

Markejew (ukrainisch Маркеєв; russisch Маркеев) ist eine Ansiedlung im Süden der ukrainischen Oblast Cherson mit etwa 700 Einwohnern. Das Dorf wurde 1930 gegründet und liegt nördlich des Naturschutzgebiets Askanija-Nowa und der Regionalstraße Р-14, 55 Kilometer südöstlich der Rajonshauptstadt Kachowka und 111 Kilometer östlich der Oblasthauptstadt Cherson. Im März 2022 wurde der Ort durch russische Truppen im Rahmen des Russischen Überfalls auf die Ukraine eingenommen und befindet sich seither nicht mehr unter ukrainischer Kontrolle. Am 15. Juli 2016 wurde die Ansiedlung ein Teil neugegründeten Siedlungsgemeinde Askanija-Nowa, bis dahin bildete es die gleichnamige Landratsgemeinde Markejew (Маркеєвська сільська рада/Markejewska silska rada) im Osten des Rajons Tschaplynka. Seit dem 17. Juli 2020 ist sie ein Teil des Rajons Kachowka. Einzelnachweise
Markejew

Markejew (ukr. Маркеєв) – osiedle na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie kachowskim, w hromadzie Askania Nowa. W 2001 liczyło 783 mieszkańców, spośród których 650 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 118 rosyjski, 10 mołdawski, 2 białoruski, a 3 inny. Przypisy
Маркеев (посёлок)

Маркеев (укр. Маркеєв) — посёлок в Аскания-Новой поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. В 2022 году, во время вторжения России на Украину, село было захвачено. На данный момент находится под оккупацией ВС РФ. Население по переписи 2001 года составляло 783 человека. Почтовый индекс — 75230. Телефонный код — 5538. Код КОАТУУ — 6525482601. Местный совет 75235, Херсонская обл., Чаплинский р-н, пос. Маркеев, ул. Школьная, 11 Ссылки Маркеев на сайте Верховной рады Украины
Маркеєв

Маркеєв — селище в Україні, в Асканіє-Новій селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 783 осіб. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення селища становила 748 осіб, з яких 385 чоловіків та 363 жінки. За переписом населення України 2001 року в селищі мешкала 781 особа. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Постаті Начосний Денис Миколайович (1986—2018) — сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Примітки Посилання Погода в селі Маркеєв [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Асканіє-Нова селищна ОТГ [Архівовано 2 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Markova, Ternopil Oblast

Markova (Ukrainian: Маркова) is a village in Monastyryska urban hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History It was first mentioned in writings in 1441. After the liquidation of the Monastyryska Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Church of the Intercession (1993, brick), Roman Catholic church (1909, not functioning). References Sources (in Ukrainian) Уніят Г., Ма́ркова // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 460. — ISBN 966-528-199-2. "Markowa 3.) M., wś w pow. podhajeckim". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 6. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1885. p. 126.
Markowa (obwód tarnopolski)

Markowa (ukr. Маркова) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie czortkowskim. Do 2020 w rejonie monasterzyskim. Wieś wchodziła w skład dóbr stołowych biskupów lwowskich. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie podhajeckim województwa tarnopolskiego. W nocy z 14 na 15 stycznia oraz 22 grudnia 1944 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 65 Polaków, w tym ks. Mikołaja Ferensa, z zakonu ojców kapucynów, przeniesionego do archidiecezji lwowskiej. Został on zarąbany siekierami. W czasie okupacji niemieckiej na plebanii w Markowej ukrywał Żydów, za co pośmiertnie w 2014 r. został odznaczony izraelskim medalem Sprawiedliwy wśród Narodów Świata. Pomoc Żydom w Markowej niosła także polska rodzina Rafalskich (Paweł i Aniela oraz ich córki Maria i Bronisława), nagrodzona tytułami Sprawiedliwych wśród Narodów Świata w 1990 roku. Przypisy Bibliografia Markowa 3.), pow. podhajecki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VI: Malczyce – Netreba, Warszawa 1885, s. 126 .
Маркова (Тернопольская область)

Маркова (укр. Маркова) — село в Монастырисской городской общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Расположено на реке Золотая Липа (приток Днестра). До 2020 года входило в Монастырисский район. Почтовый индекс — 48313. Телефонный код — 3555. Население Население по переписи 2001 года составляло 504 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Маркова на сайте Верховной рады Украины
Markowicze (rejon łucki)

Markowicze (ukr. Марковичі) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie łuckim. W 2001 liczyła 391 mieszkańców, spośród których 390 wskazało jako ojczysty język ukraiński, a 1 ormiański. W okresie międzywojennym wieś znajdowała się w granicach II RP, wchodząc w skład gminy Skobełka w powiecie horochowskim, w województwie wołyńskim. W 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na pięciu polskich rodzinach (około 20 osób). Przypisy
Markovîci, Horohiv

Markovîci (în ucraineană Марковичі) este un sat în comuna Skobelka din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Markovîci era vorbitoare de ucraineană (99,74%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Марковичи (Луцкий район)

Марковичи (укр. Марковичі) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720887403. Население по переписи 2001 года составляет 391 человек. Почтовый индекс — 45500. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 9,9 км². Ссылки Марковичи на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Марково (Винницкая область)

Ма́рково (укр. Маркове) — посёлок в Тульчинской городской общине Тульчинского района Винницкой области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 73 человека. Почтовый индекс — 23654. Телефонный код — 4335. Занимает площадь 0,134 км². Код КОАТУУ — 524355302. Ссылки Марково на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Винницкой области (укр.)
Маркове (селище)

Маркове — селище в Україні, в Тульчинському районі Вінницької області. Населення становить 73 особи. Історія 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», увійшло до складу Тульчинської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Тульчинського району, селище увійшло до складу новоутвореного Тульчинського району. Література Ки́рнасівка // Історія міст і сіл Української РСР: В 26 т. Вінницька область / Гол. ред. кол.: Тронько П. Т. (гол. Гол. редкол.), Бажан М. П., Білогуров М. К., Білодід I. K., Гудзенко П. П., Дерев'янкін Т. І., Компанієць І. І. (заст. гол. Гол. редкол.), Кондуфор Ю. Ю., Королівський С. М., Мітюков О. Г., Назаренко І. Д., Овчаренко П. М., Пількевич С. Д., Ремезовський Й. Д., Скаба А. Д. (заст. гол. Гол. редкол.), Слабєєв І. С. (відп. секр. Гол. редкол.), Цілуйко К. К., Шевченко Ф. П.; Ред. кол. тома: Олійник А. Ф. (гол. редкол.), Бабій М. Л., Бовкун В. Д., Вініковецький С. Я., Гелевера В. К. (відп. секр. редкол.), Гороховський О. 3., Каян П. Л., Косаківський Г. М., Кравчук В. І., Кривко П. С., Лютворт Г. А. (заст. гол. редкол.), Олійник Л. В., Олійник С. І., Орлик В. Я., Птущенко В. О., Пшук І. П., Совко В. М., Степаненко Ю. О., Трохименко С. К. АН УРСР. Інститут історії. — Київ: Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1972. — 777 с.. — С. 658. Примітки Посилання Прогноз погоди в селі Маркове [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Markopil

Markopil (ukrainisch Маркопіль; russisch Маркополь/Markopol, polnisch Markopol) ist ein Dorf in der ukrainischen Oblast Lwiw in der Westukraine mit etwa 700 Einwohnern. Die Ortschaft liegt im Westen der historischen Landschaft Galizien im Rajon Solotschiw am Fluss Hrabarka (Грабарка), etwa 27 Kilometer südöstlich vom ehemaligen Rajonzentrum Brody und 90 Kilometer östlich vom Oblastzentrum Lwiw entfernt. Sie gehört verwaltungstechnisch zur Siedlungsgemeinde Pidkamin, bis 2020 bildete sie zusammen mit dem Dorf Schyschkiwzi (Шишківці) die Landratsgemeinde Markopil im Rajon Brody. Der Ort wurde 1628 durch Jakob Sobieski gegründet (zu Ehren seines Sohnes Marko erhielt der Ort diesen Namen) und erhielt gleichzeitig das Marktrecht verliehen, lag zunächst in der Adelsrepublik Polen-Litauen, Woiwodschaft Ruthenien, und kam 1772 als Markopol zum damaligen österreichischen Kronland Galizien (bis 1911 dann mit dem Status eines Marktes im Bezirk Brody und danach im Bezirk Zborów). Nach dem Ende des Ersten Weltkrieges kam der Ort zu Polen, war hier ab 1921 als Markopol in die Woiwodschaft Lwów, Powiat Brody, Gmina Pieniaki eingegliedert und wurde im Zweiten Weltkrieg erst von der Sowjetunion und ab 1941 bis 1944 von Deutschland besetzt und dem Distrikt Galizien angeschlossen. Nach der Rückeroberung durch sowjetische Truppen 1944 kam er 1945 wiederum zur Sowjetunion und wurde in die Ukrainische SSR eingegliedert, seit 1991 ist der Ort Teil der heutigen Ukraine. Unter sowjetischer Herrschaft wurde dem Ort 1939 der Marktstatus aberkannt und zum Dorf herabgestuft. Weblinks Informationen zum Ort (ukrainisch) Markopol. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 6: Malczyce–Netreba. Walewskiego, Warschau 1885, S. 124 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Markopil

Markopil (Ukrainian: Маркопіль) is a village (selo) in Zolochiv Raion, Lviv Oblast, in western Ukraine. It belongs to Pidkamin settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. From 1918 to 1939 the village was in Tarnopol Voivodeship in Poland. In 1921 the village had 1111 inhabitants. Until 18 July 2020, Markopil belonged to Brody Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven. The area of Brody Raion was merged into Zolochiv Raion. References External links ji.lviv.ua
Markopol

Markopol (ukr. Маркопіль, Markopil) – wieś (dawniej miasteczko) na Ukrainie w rejonie złoczowskim w obwodzie lwowskim, w hromadzie Podkamień. Miejscowość liczy 621 mieszkańców. Historia Właścicielem dóbr ziemskich Markopol był m.in. hrabia Włodzimierz Dzieduszycki. Pod koniec XIX w. grupa domów we wsi nosiła nazwę Międzygóry. Za II Rzeczypospolitej Markopol należał do powiatu zborowskiego w województwie tarnopolskim. 15 czerwca 1934 Markopol przeniesiono do powiatu brodzkiego. W 1921 roku liczył 1111 mieszkańców. W latach 1943–1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali 10 Polaków. Do 2020 w rejonie brodzkim. Przypisy
Маркополь

Маркополь (укр. Маркопіль) — село в Подкаменской поселковой общине Золочевского района Львовской области Украины. Население - ↘621 человек. Население по переписи 2001 года составляло 703 человека. Занимает площадь 1,21 км². Почтовый индекс — 80674. Телефонный код — 3266. Примечания Ссылки Маркополь на сайте Верховной рады Украины
Markostaw

Markostaw (ukr. Маркостав) – wieś na Ukrainie na terenie rejonu włodzimierskiego w obwodzie wołyńskim, liczy 99 mieszkańców. W czasie okupacji niemieckiej ukraińska mieszkanka wsi Łukerija Bojko ukrywała Żydówkę Manię Lajfer, za co w 2019 roku Instytut Jad Waszem uhonorował ją pośmiertnie tytułem Sprawiedliwej wśród Narodów Świata. 11 lub 12 lipca 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na 11 polskich rodzinach. Przypisy Linki zewnętrzne Markostaw w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego.
Markostav, Volodîmîr-Volînskîi

Markostav (în ucraineană Маркостав) este un sat în comuna Bubniv din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Markostav era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Маркостав

Маркостав (укр. Маркостав) — село в Зимневской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 102 человека. Почтовый индекс — 44754. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 0,553 км². Ссылки Маркостав на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Маркостав

Маркоста́в (раніше Ма́рков Став) — село в Україні, у Зимнівській сільській територіальній громаді Володимирського району Волинської області. У 1915 р. село було спалене відступаючими російськими військами У серпні 2015 року село увійшло до складу новоствореної Зимнівської сільської громади. Сьогодення Населення становить 102 особи. Кількість дворів (квартир) — 37. В селі працює фельдшерсько-акушерський пункт, АТС на 4 номери, торговельний заклад. В селі доступні такі телеканали: УТ-1, УТ-2, 1+1, Інтер, СТБ, Обласне телебачення. Радіомовлення здійснюють Радіо «Промінь», Радіо «Світязь», Радіо «Луцьк». Село газифіковане. Дорога з твердим покриттям в незадовільному стані. Наявне постійне транспортне сполучення з районним та обласним центрами. Історія Село вперше згадується у 1452 році, коли воно було надане королем Казимиром Немирі Резановичу. У 1906 році село Микулицької волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 22 верст, від волості 15. Дворів 40, мешканців 342. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Зимнівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Володимир-Волинського району(1940—2020), село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 126 осіб, з яких 53 чоловіки та 73 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 99 осіб. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Вулиці Південна Садова Транспорт Курсують два автобуси з Володимира до Берестечка і до цього села Примітки Посилання Паспорт села Маркостав Погода в селі Маркостав [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Інформаційний портал iForma
Martivka, Ivanivka

Martivka (în ucraineană Мартівка) este un sat în comuna Novosemenivka din raionul Ivanivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Martivka era vorbitoare de ucraineană (92,31%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,69%). Note
Мартовка (Херсонская область)

Мартовка (укр. Мартівка) — село в Ивановской поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 13 человек. Почтовый индекс — 75431. Телефонный код — 5531. Код КОАТУУ — 6522984002. Местный совет 75431, Херсонская обл., Ивановский р-н, с. Новосемёновка, ул. Ленина, 1 Ссылки Мартовка на сайте Верховной рады Украины
Мартівка

Ма́ртівка — село в Україні, в Іванівській селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 13 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Іванівської селищної громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Іванівського району, село увійшло до складу Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 33 особи, з яких 16 чоловіків та 17 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 13 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Мартівка [Архівовано 23 вересня 2020 у Wayback Machine.]