Збаражки замък

Збаражкият замък (на украински: Зба́разький за́мок) е отбранителна крепост в град Збараж, Тернополска област на Украйна. Намира се малко встрани от центъра на града, в парка, на така наречената Замъчна планина. Стар замък Първият Збаражки замък е построен през 1393 г. от князът на Збаражкото княжество – Дмитро-Корибут на Княжеската планина в днешното крайградско село Стари Збараж. Разрушен е от кримските татари през 1474 и 1598 г. Изграждане на нов замък Нов Збаражки замък е бил построен през 1626-1631 г. по проект на италианския архитект Винченцо Скамоци под ръководството на военния венециански инженер Андреа дел Аква, и (вероятно) холандския инженер Г. ван Пейн, като възложител на строежа е полския магнат Криштоф Збаражки. Проектът на замъка В. Скамоци описва в трактата „За идеята за универсална архитектура“ (друг превод — „Идеята за общата архитектура“, Венеция, 1615 г.), след това планът е осъществен в Збараж. През 1675 г. замъкът е превзет и опожарен от турците. Замъкът през XVII век Общият вид на замъка в средата на XVII век е възпроизведен на гравюра на холандеца Вилхелм Гондиус. Збаражкият замък е показан с квадратен план, построен на хълм. Цокълът е от камък, върхът е от тухли, а стените са покрити с дялан пясъчник. Стените на втория етаж са дебели 175 см, а на нивото на горната изба – 105 см. Укреплението е било заобиколено от ров с дължина 40 м и oтбранителен земен вал с ширина 23 м. Ровът е бил пълнен с вода с помощта на хидравлична система. От всеки бастион в ъглите на замъка чрез проходи се стигало до вътрешността на замъка/двореца. От изтока крепост е била заобиколена от гори, малки езерца и блата, от запад и север – от високите брегове на река Гнезна, от юг – обемист овраг. Първоначално по план външните надлъжни страни трябвало да са равни на диагоналите на квадрат, начертан по оста на главната фасада. По-късни преустройства и разрушения През лятото на 1649 г. армията на полската корона, укрепена в полеви лагер близо до замъка, претърпява дълга обсада от страна на казашката армия, водена от Богдан Хмелницки и неговите татарски съюзници от Кримското ханство. През 1675 г. крепостта е повредена от османско-татарската армия, водена от Ибрахим-Шишман паша. Съвременният ансамбъл от сгради на замъка се формира по време на поредица от по-късни реконструкции. В средата на XIX век тук работи захарна фабрика под ръководството на генерал Бем. През 1896 г. в двореца на замъка избухва пожар. През 1920-те и 1930-те години организацията на полските запасни офицери извършва реконструкция на двореца на замъка, развивайки по-нататъшни планове за пригодяването му за гимназия. Тези планове не могат да бъдат осъществени поради началото на Втората световна война през 1939 г. Днешно време Впоследствие — през 1984 г. тук е открит младежки културен и спортен комплекс. След получаването на независимост на Украйна от СССР, от 1994 г. в двореца на замъка се помещава краеведческият музей на града. През същата година Збаражкият замък става архитектурна паметник на новосъздадения Държавен историко-архитектурен парк на град Збараж. През януари 2005 г. паркът получава национален статут и названието: Национален парк „Замъците на Тернополия“, чийто основен акцент остава Збаражкият замък. Замъкът е квадратен в план, заобиколен от всички страни от блата. Укрепленията на замъка, които отразяват най-новите постижения на европейското фортификационно изкуство, се състоят от казематни валове с ескарпи, четири бастиона и ров, който обгражда целия замък. На мястото на двореца — правоъгълен в план – преди е имало вътрешен двор. Самият дворец е двуетажен, каменен, измазан, с опростени форми, характерни за Ренесанса. Главният вход на сградата е подчертан с балкон върху каменни конзоли. Крайъгълните камъни на сградата са украсени с рустика. Покривът е едноскатен. Фасадите на казематите са изпълнени също в ренесансови форми. Входната крепостна кула е разположена на същата ос като парадния вход на двореца. Частично са запазени петоъгълните бастиони – до височината на крепостната стена. Всеки от тях е имал вторична порта, свързваща ги с казематите и двора на замъка. След Втората световна война в замъка се помещават карцери на Народния комисариат на вътрешните работи на СССР, където са убити десетки хора, чиито тела са хвърлени в кладенец в двора на замъка и залети с бетон. В началото на 1990-те години останките са препогребани в гробището от местни жители. От 1994 г. Збаражкият замък е част от комплекса от сгради на Збаражкия държавен историко-архитектурен парк.През 2011 г. Националанта банка на Украйна издава юбилейна монета, посветена на 800-та годишнина от основаването на града. През 2019 г. Збаражкият замък е напълно реставриран. През 2021-2022 г. по програмата „Велика реставрация“ са обновени преходният мост и вътрешните стени на рова, прилежащи към отбранителния вал на крепостта. Снимки Източници Дуда І. Збаразький замок // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Яворський, Геннадій Іванович та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 633—634. — ISBN 966-528-197-6 . Мороз В. Замки Тернопілля. — Тернопіль : Підручники і посібники, 2009. — 176 с. — ISBN 978-966-07-1438-0. Външни препратки Збаражки замък, 4K видео от дрон Архив на оригинала от 2020-04-24 в Wayback Machine. Збараж Архив на оригинала от 2011-01-27 в Wayback Machine. // Замъци и храмове на Украйна. Марина Хнатенко . «Шляхетні мури» Архив на оригинала от 2011-12-14 в Wayback Machine. // Украинска седмица. — 2011 г. — 20 януари. (на украински език) Крепостта в Збараж на кадри от дрон (2018 г.) Архив на оригинала от 2020-04-27 в Wayback Machine. . Збаражкият замък: история, култура, туризъм / Нац. Природен резерват „Замъците на Тернополска област“. ; автор проект на О. Иванов. — Тернопол: б. в., 2009 г. — 20 стр. Архив на оригинала от 2020-08-04 в Wayback Machine. (на украински език) Бележки