Barîș, Buceaci

Barîș (în poloneză Barysz, în ucraineană Бариш) - este un sat (fost oraș), reședința comunei rurale (fostă comună municipală) Barîș, în raionul Buceaci, regiunea Tărnopol, în vestul Ucrainei. Din punct de vedere istoric, a fost situată la granița dintre Țara Roșie din estul Poloniei Mici și Podolia. Este situată la 10 km vest de râul Strîpa și la 13 km est de râul Zlota Lipa. Geografie Satul este situat pe malurile râului Barîș (afluent de stânga al Nistrului), la 15 km de centrul raionului și la 14 km de cea mai apropiată gară, Buceaci. Șoseaua Târnopol-Stanislău trece prin apropierea satului. Istorie Prima mențiune scrisă a orașului Barîș datează din 1393 și se găsește în materialele Arhiepiscopiei de Lvov. Până în 1559, a fost un sat în Regatul Poloniei, mai târziu în Uniunea Polono-Lituanian (în Voievodatul Ruskie) și i s-au acordat drepturi de oraș în 1559. După Prima Împărțire a Poloniei (1772), a devenit parte a Imperiului Austriac, iar din 1866, parte a Imperiului Austro-Ungar, parte a Ținutului Coroanei Galiției și Lodomeriei. Din 1919 până în 1945, a fost din nou în Polonia, în Voievodatul Tarnopol. În Coroana Regatului Poloniei Primul proprietar al orașului Barîș documentat în „Akta grodzkie i ziemskie” din 1439, a fost Stanisław Palczyk. Istoricul Władysław Semkowicz a sugerat că în timpul domniei regelui Władysław al II-lea Jagiellon (1386–1434), orașul aparținea familiei Buczaccy din stema Abdank, care deținea și Iazlovieț și Monasterîska. O înregistrare scrisă din 1454 îl menționează pe proprietarul Teodoryk Buczacki Jazłowiecki. În 1465, proprietarii erau fiii lui Teodoryk din Buczacz Jazłowiecki, Michał și Jan. În 1490, proprietarul Gornî Barîș era Jan Monastyrski. Proprietarii și fondatorii orașului Barysz în 1559 au fost reprezentanți ai familiei Jazłowieccy. Din 1622, a fost deținută de familia Wolscy din stema Półkozic, iar din 1623, familiile Jarmolińscy și Stadniccy stema Drużyna au devenit proprietarii domeniului Barîș (care cuprindea șapte sate). În jurul anului 1630, familia Potocki a devenit moștenitoare, în special în 1652 Jan Potocki, în 1687 fiul său Stefan Aleksander Potocki și mai târziu nepotul său Mikołaj Bazyli Potocki. Proprietarul satului în 1880 era Tytus Szawłowski. Ultimul proprietar al moșiei Barîș a fost Władysław Świdrygiełło-Świderski, ucis în 1940 într-o închisoare NKVD din Harkov. Un registru fiscal din 1515 documentează patru câmpuri (aproximativ 100 de hectare) de teren arabil în sat și două câmpuri temporar nedezvoltate. La 30 ianuarie 1559, regele Sigismund al II-lea August al Poloniei i-a acordat proprietarului așezării, castelanul de Camenița Podoliei, Mikołaj Jazłowiecki de Buczacz, privilegiul de a transforma Barîș într-un oraș sub legea din Magdeburg. De asemenea, a introdus un târg anual de Sărbătoarea Vizitării Sfintei Fecioare Maria și o piață săptămânală în fiecare joi. Conform datelor disponibile, castelanul de Kamieniec-Podolia, Mikołaj Jazłowiecki-Monastyrski, a murit în 1555, așa că este foarte probabil ca privilegiul să fi fost acordat după moartea sa. Orașul avea dreptul de a organiza un târg (în vinerea de după Sărbătoarea Vizitării Sfintei Fecioare Maria); acolo funcționau mai multe malțerii și mori. Cercetătorul polonez Rafał Kwirini-Popławski sugerează că parohia romano-catolică din Barîș a fost înființată concomitent cu fondarea orașului. Ulterior, biserica a trecut în mâinile protestanților (probabil calviniști, cum ar fi moștenitorul Jerzy Jazłowiecki, fiul lui Mikołaj Jazłowiecki-Monastyrski), așa cum indică un raport al arhiepiscopului Jan Dymitr Solikowski din 1600, care indică faptul că biserica a trecut din mâini protestante în mâini catolice. Noul moștenitor, Hieronim Jazłowiecki, a contribuit la reconstrucția parohiei în 1602. Ca urmare a invaziilor turcești și tătare (în special în 1621), orașul a intrat în declin. Renașterea sa a început după 1687 cu ajutorul lui Stefan Aleksander Potocki, din stema Pilawa. Ca urmare a invaziilor turcești și tătare (în special în 1621), orașul a intrat în declin. Renașterea sa a început după 1687 cu ajutorul lui Stefan Aleksander Potocki, din stema Pilawa. În 1786, moșia orașului a fost cumpărată la licitație de văduva lui Stanisław Kossakowski, Katarzyna Kossakowska, născută Potocka, pentru 176.000 de zloți. Sub stăpânirea austriacă 1800 — Începe construcția bisericii; aceasta există și astăzi, fiind finanțată de moștenitorul orașului de la acea vreme, părintele Kajetan Potocki. În 1862, în Barîș funcționa o școală trivială, care făcea parte din districtul școlar Buczacz. Mikołaj Pawłowski lucra la școală ca profesor. Din 1904, a funcționat acolo o casă de economii și împrumuturi. În a Doua Republică Poloneză După sfârșitul Primului Război Mondial, orașul a revenit la Polonia renăscută. În a Doua Republică Poloneză, Barîș era un oraș în Voievodatul Tarnopol, județul Buczacz. În perioada interbelică, orașul avea școli utraquiste cu șapte clase pentru bărbați și femei, precum și două școli filiale cu două clase, cu limba de predare în poloneză. Existau frății ale cumpătării, Frăția Preasfintei Inimi a lui Isus (200 de membri), Miresele Mariane ale Neprihănitei Zămisliri a Preasfintei Fecioare Maria (50 de membri) și sala de lectură parohială „Skała” (50 de membri). Ocupația sovietică, germană și teroarea ucraineană De la sfârșitul lunii septembrie 1939, Barîș se afla sub ocupație sovietică. Un regim totalitar cu toate caracteristicile sale a fost rapid introdus. Din 1941 până în 1944, Barysz a căzut sub ocupația celui de-al Treilea Reich în districtul Galiția din cadrul Guvernului General. După anexarea Poloniei de est la 16 august 1945, se afla în granițele URSS. În timpul ocupației germane din septembrie 1942, toți evreii din Barîș au fost relocați în Buceaci. Un cuplu polonez, familia Najbar, care locuia în Barîș, a oferit adăpost evreilor, motiv pentru care Institutul Yad Vashem i-a onorat pe Franciszek și Maria Najbar cu titlul de Drepți printre Popoare în 1987. Pe 5 februarie (conform altor surse, în noaptea de 5 spre 6 februarie) 1945, UPA Kuren al lui Petr Khamchuk „Bystryj” a ucis 135 de persoane în Barîș. Jan Zaleski a descris această crimă în jurnalul său. În total, între 1941 și 1945, naționaliștii ucraineni au ucis 199 de polonezi în Barîș. După război, polonezii au fost relocați din estul Poloniei în așa-numitele Teritorii Recuperate. Ultimul transport din Barîș, inclusiv părintele Józef Mróz, a plecat în septembrie 1945. Acesta a predat cheile bisericii autorităților districtuale ocupante, iar cheile casei parohiale autorităților locale. Biserica a fost transformată într-un depozit, cripta a fost folosită pentru depozitarea îngrășămintelor, iar orga a fost distrusă. Amintirea vechiului Barîș este cultivată în Smardzów, în Silezia Inferioară, unde se țin ceremonii anual în penultima sâmbătă din august. După strămutarea majorității locale, nu au fost întreprinse eforturi de repopulare a populației. Orașul a fost transformat într-un sat. Demografie Conform recensământului din 1880, orașul Barîș avea 3.220 de locuitori, dintre care 2.130 vorbeau poloneza și 1090 rutena. Conform recensământului din 1921, orașul Barîș avea 4.895 de locuitori, dintre care 3.003 vorbeau poloneza, 1562 rutena și 330 ebraica. Conform recensământului din 1931, orașul Barîș avea 5.540 de locuitori, dintre care 4.000 vorbeau poloneza, 1250 rutena și 290 ebraica. Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Barîș era vorbitoare de ucraineană (99,4%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Personalități Printre cele mai importante personalități care s-au născut sau care au trăit în Barîș se numără: Michał Banach (1897-1977) - preot romano-catolic polonez, prelat, a slujit în Barîș Zygmunt Demianowski (2 mai 1850, Barîș – 1 ianuarie 1926, Liov) - profesor al școlii naționale de silvicultură din Lwów, autor a numeroase articole de specialitate Ferdynand Drozdowski - învățătoare, în 1932 numită director a școlii cu clasele a VII-a din Barysz. Józef Herbut (1933–2018) - preot catolic, filosof, profesor la Universitatea Catolică din Lublin și la Universitatea din Opole Ksawery Jaruzelski (1882-1930) - proprietar de pământ, soldat, agronom, membru al Sejmului Republicii Polone (1928–1930) polonez din lista BBWR Władysława Sieniawska - învățătoare la o școală primară cu 7 clase din Barysz, în 1932 transferată la o școală primară cu 4 clase din Jazłowiec. Józef Sowa (1888–1940) - fermier polonez, activist popular, politician, membru al Parlamentului polonez, victimă a masacrului de la Katyn Onufry Wanczycki - preot paroh greco-catolic, decan emerit, membru al Casei Naționale Leon Świeżawski (1870-1936) - medic polonez, activist social, scriitor, ateu, a fost botezat în Barysz, pe moșia bunicului său Vezi și Lista orașelor din Polonia Lista orașelor din Ucraina Comentarii Note Bibliografie Michał Baliński, Tymoteusz Lipiński: Barysz. [În:] Polonia antică în termeni istorici, geografici și statistici. Vol. 2. Partea 2. Varșovia, 1845, p. 712. Barysz, mko, pow. buczacki. w: Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Vol. I. Varșovia, p. 114. Stanisława Puchała: Kresowy Barysz i okolice. Sobótka 2017. ISBN: 978-83-948540-0-3.