Бурштинська ТЕС

Буршти́нська теплова́ електроста́нція — розташована біля міста Бурштин (Івано-Франківська область) на перетині ліній електропередач, що з'єднують Україну з Угорщиною, Румунією, Словаччиною. ТЕС під'єднана до електромережі за допомогою ЛЕП 4×220кВ, 4×330кВ та 1×400кВ. Під час російсько-української війни внаслідок російських ракетних атак станція зазнала сильних руйнувань, проте за словами керівництва ТЕС буде відновлена. Історія Станом на 28 березня 2024 року, Бурштинська ТЕС входить до складу АТ ДТЕК «Західенерго». Російсько-українська війна Під час обстрілу українських міст 10 жовтня 2022 року у Бурштинську ТЕС влучили 4 ракети. Минулось без жертв. Ракети влучили у відкриті розподільчі пристрої. Як наслідок, в енергомережі Івано-Франківської області різко знизилася напруга. Обленерго регулювало електропостачання. Водночас споживачів області було забезпечено електрикою повністю. 19 жовтня 2022 року станція знову зазнала ракетного обстрілу. В результаті влучання ворожих ракет спалахнула пожежа, минулось без жертв. Станція була тимчасово відключена від енергосистеми. Дорогу в районі Бурштинської ТЕС було перекрито. Влада організувала об'їзд по шляхах прилеглих населених пунктів. 22 березня 2024 року Бурштинська ТЕС в черговий раз зазнала ворожого ракетного обстрілу, в результаті чого пошкоджень зазнали всі блоки станції. Станом на кінець червня 2024 року станція зазнала понад 12 ракетних атак, в результаті яких зазнала надзвичайно сильних руйнувань й відновленню не підлягає. 7 лютого 2026 року, Бурштинська ТЕС повністю зупинила роботу внаслідок російського обстрілу. Основні параметри Встановлена потужність — 2 400 МВт. Основне технологічне паливо — вугілля вітчизняних вугільних басейнів, допоміжне — природний газ та мазут. Всі паливні котли обладнані комбінованими пилогазомазутними пальниками 12 енергоблоків (потужністю по 200 МВт кожний) були введені в експлуатацію в 1965–1969 роках. Завдяки вдалому географічному розташуванню і зараз два — три енергоблоки постійно працюють на експорт. Виключні технічно-енергетичні особливості З 1 липня 2002 року Бурштинська ТЕС була виокремлена з об'єднаної енергосистеми України й працювала у складі «Бурштинського острова» паралельно з об'єднаною енергетичною системою європейських країн (UCTE). Робота в межах «острова» вимагала завантаження до дев'яти енергоблоків станції, тоді як перед тим на станції працювали не більше шести енергоблоків. Приєднання до UCTE відкрило можливості для збільшення експортних поставок електроенергії з України. З приєднанням енергосистеми України до ENTSO-E станція знову опинилась у складі об'єднаної енергосистеми України. Негативні аспекти Режим роботи електростанції в «Бурштинському острові» вкрай негативно впливав на стан обладнання, оскільки вимагав маневрової роботи станції — частих пусків-зупинок блоків. Внаслідок такого режиму значно зростала аварійність ТЕС. Бурштинська ТЕС входить до складу ПАТ «ДТЕК Західенерго». Бурштинське водосховище Бурштинська ТЕС забезпечується водою з розташованого неподалік Бурштинського водосховища на річці Гнила Липа. Водосховище часто називають «Бурштинське озеро» або «Бурштинське море». Площа водосховища 1 260 га. Температура води в озері вища на кілька градусів від очікуваної, завдяки підігріву від електростанції, завдяки цьому тут проводяться змагання з плавання на відкритій воді. У водоймі водиться риба, що є об'єктом уваги рибалок, оскільки риба швидше набирає вагу в теплій воді. Озеро створює своєрідний мікроклімат біля своїх берегів. Ніде поблизу, а саме на берегах Бурштинського озера можуть дозріти абрикоси, і навіть персики. Екологія Бурштинська ТЕС є потужним джерелом викидів шкідливих хімічних речовин в атмосферу. Викиди з двох 250-метрових й однієї 180-метрової труб розносять панівні в цій місцевості західні й північно-західні вітри на відстані до 100 кілометрів. У 2009 році зафіксовано викиди 190,9 тис. тонн шкідливих речовин — це конкретно 20,5 тис. т твердих частинок, 159,9 тис. сірчистого ангідриду, 9,4 тис. діоксиду азоту й 0,93 тис. т оксиду вуглецю. Тверді частинки від спалювання вугілля (їх ще називають золою, вугільним пилом), які не вловило газоочисне обладнання, осідають у 30-кілометровому радіусі навколо станції. Сірчистий ангідрид в атмосферному повітрі вступає в хімічні реакції з водою і вже у вигляді кислот може пролитися з дощем на землю. Наразі, викиди сірчистого ангідриду є найгострішою проблемою і не відповідають європейським нормам. Діоксид азоту спричиняє смог. Оксид вуглецю посилює парниковий ефект. Екологічну ситуацію не лише в санітарно-захисній зоні підприємства, а й у Бурштині, сусідніх селах, на лівому березі водосховища, Касовій горі постійно відстежує відділ охорони навколишнього середовища ТЕС. До складу цього відділу входить санітарна лабораторія, яка контролює приземні концентрації забруднювальних речовин в атмосферному повітрі, а також опади й бере на аналіз проби ґрунту, ґрунтових, поверхневих та стічних вод. Щорічно Бурштинська ТЕС скидає у р. Гнила Липа близько 2,11 млн м³ зворотних вод. За даними екологічного паспорта Івано-Франківської області середньорічна концентрація забруднювальних речовин (мг/дм³) за 2008 рік у Бурштинському водосховищі становила: завислі речовини — 17,0; БСК5 — 2,2; сульфати 130,0; хлориди — 21,0; азот амонійний — 0,55; нітрати — 2,9. Для Бурштинської ТЕС надзвичайно актуальною є проблема складування та перероблювання твердих відходів — паливного шлаку і попелу — які залишаються після спалювання вугілля в топках ТЕС. За даними 2009 року, місто Бурштин — третє серед найзабрудненіших міст України. Бурштинський енергоострів Примітки Посилання На Бурштинській ТЕС підключили енергоблок до мережі після реконструкції за 1,1 млрд грн. uprom.info. Національний промисловий портал. 22 лютого 2018. Архів оригіналу за 22 лютого 2018. Процитовано 22 лютого 2018. Бурштинська ТЕС, монстр над морем. Відео з дрона [Архівовано 14 січня 2020 у Wayback Machine.]