NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Пробудження (Генічеський район)

Пробу́дження — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 116 осіб. Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року. Історія Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років помер щонайменше 1 житель села. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 166 осіб, з яких 72 чоловіки та 94 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 116 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Примітки Посилання Погода в селі Пробудження
Tavriiske, Verhnii Rohaciîk

Tavriiske (în ucraineană Таврійське) este un sat în comuna Pervomaiivka din raionul Verhnii Rohaciîk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Tavriiske era vorbitoare de ucraineană (95,16%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4,84%). Note
Таврийское (Каховский район)

Таври́йское (укр. Таврійське; до 2016 года — Пролета́рий) — село в Верхнерогачикской поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Находится на левом берегу реки Рогачик. Население по переписи 2001 года составляло 186 человек. Почтовый индекс — 74430. Телефонный код — 5545. Код КОАТУУ — 6521583304. Местный совет 74430, Херсонская обл., Верхнерогачикский р-н, с. Первомаевка, ул. Гагарина, 2 Примечания Ссылки Таврийское на сайте Верховной рады Украины
Таврійське (Каховський район)

Таврійське — село в Україні, у Верхньорогачицькій селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 186 осіб. Дорога Т-08-04 Кам'янка-Дніпровська-Каховка. ТОВ «Лиман». ПП «Коляда». Кафе «Аист». Історія До 2016 року село носило назву Пролетарій. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 196 осіб, з яких 83 чоловіки та 113 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 186 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Таврійське Джерела Верхньорогачицька селищна ОТГ
Зеркальный (пруд)

Пруд Зеркальный — гидрологический памятник природы местного значения. Находится в Краматорском районе Донецкой области в северной части посёлка Краснопольского лесничества. Статус памятника природы присвоен решением облисполкома № 310 21 июня 1972 года. Площадь — 1,5 га. Представляет собой искусственный пруд среди лесных насаждений. Примечания Литература Синельщиков Р. Г., Попов С. П., Ивашин Д. С., Янко Н. Т. Памятники природы Донетчины: Путеводитель. — Донецк: Донбас, 1979. — С. 66. — 95 с.
Став Дзеркальний

﻿ Став Дзеркальний — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення. Розташовується в Слов'янському районі Донецької області. Статус пам'ятки природи присвоєно рішенням Донецького облвиконкому № 310 21 червня 1972. Площа — 1,5 га. Являє собою штучний став серед лісових насаджень. Джерела Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С.С. Куруленка, С.В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. – Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. – 168 с. Заповедная природа Донбасса: Путеводитель / Сост. А.З. Дидова. - 2 изд., доп. - Донецк: Донбасс, 1987 - 168 с. Памятники природы Донетчины: Путеводитель / Р.Г. Синельщиков, С.П. Попов, Д.С. Иванишин, Н.Т. Янко. - Донецк: Донбас, 1979. - 95 с. Заповедники и памятники природы Украины. А.Л.Лыпа, А.П.Федоренко. К.:Урожай, 1969. 187 с.
Pużajkowe

Pużajkowe (ukr. Пужайкове) – wieś na Ukrainie w rejonie podolskim obwodu odeskiego. Linki zewnętrzne Pużajkowe, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 326 . Pużajkowe na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Pujaikove, Bârzula

Pujaikove (în ucraineană Пужайкове) este un sat în comuna Pesceana din raionul Bârzula, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pujaikove era vorbitoare de ucraineană (94,73%), existând în minoritate și vorbitori de română (3,05%) și rusă (2,03%). Note
Пужайково

Пужа́йково (укр. Пужа́йкове) — село, относится к Подольскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 2163 человека. Почтовый индекс — 66112. Телефонный код — 4866. Занимает площадь 7,05 км². Код КОАТУУ — 5120687501. Местная власть 66110, Одесская обл., Подольский р-н, с. Песчаная. Ссылки Пужайково на сайте Верховной рады Украины (укр.) Пужайков // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
Pustomyty (obwód wołyński)

Pustomyty (ukr. Пустомити) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Do 2020 w rejonie horochowskim. II Rzeczpospolita Wieś Pustomyty w gminie Świniuchy (powiat horochowski), w woj. wołyńskim. W lipcu 1943 roku, prawdopodobnie 12 lipca (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na wszystkich polskich mieszkańcach. Władysław i Ewa Siemaszkowie szacują, że 40 osób zabito we wsi a 50 w kolonii Pustomyty. Przypisy Linki zewnętrzne Pustomyty, wś, powiat włodzimierski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 311 . Pustomyty 2.) wś, powiat włodzimierski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 528 .
Pustomîtî, Horohiv

Pustomîtî (în ucraineană Пустомити) este localitatea de reședință a comunei Pustomîtî din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pustomîtî era vorbitoare de ucraineană (99,69%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Пустомыты (Волынская область)

Пустомы́ты (укр. Пустомити) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720886401. Население по переписи 2001 года составляет 644 человека. Почтовый индекс — 45720. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 12,36 км². Ссылки Пустомыты на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Putîlivka, Kiverți

Putîlivka (în ucraineană Путилівка) este un sat în comuna Derno din raionul Kiverți, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Putîlivka era vorbitoare de ucraineană (99%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Путиловка (Волынская область)

Путиловка (укр. Путилівка) — село в Олыкской городская общине Луцкого района Волынской области Украины. Код КОАТУУ — 0721882004. Население по переписи 2001 года составляет 100 человек. Почтовый индекс — 45260. Телефонный код — 3365. Занимает площадь 0,27 км². История В 1946 году указом ПВС УССР хутор Литва переименован в Путиловку. До 2020 года входило в Киверцовский район. Ссылки Путиловка на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 14 мая 2020. Примечания
Путилівка (Луцький район)

Пути́лівка — село в Україні, у Луцькому районі (до 2020 року в Ківерцівському районі) Волинської області. Населення становить 100 осіб. Входить до Олицької міської громади. Географія Через село тече річка Путилівка. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло до складу Олицької міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Ківерцівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Пам'ятки Цуманські джерела — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 119 осіб, з яких 58 чоловіків та 61 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 100 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Путилівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Путиловка (Одесская область)

Путиловка (укр. Путилівка) — село, относится к Великомихайловскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 85 человек. Почтовый индекс — 67121. Телефонный код — 8-04859. Занимает площадь 0,137 км². Код КОАТУУ — 5121683008. Местный совет 67121, Одесская обл., Великомихайловский р-н, с. Новоборисовка, ул. Ленина, 21 Ссылки Путиловка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Путилівка (Роздільнянський район)

Пути́лівка — село в Україні, у Новоборисівській сільській громаді Роздільнянського району Одеської області. Населення становить 85 осіб. До 17 липня 2020 року було підпорядковане Великомихайлівському району, який був ліквідований. Населення Згідно з переписом 1989 року населення села становило 53 особи, з яких 23 чоловіки та 30 жінок. За переписом населення 2001 року в селі мешкало 85 осіб. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Примітки
Pushkari, Ternopil Oblast

Pushkari (Ukrainian: Пушкарі) is a village in Buchach urban hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1850. After the liquidation of the Buchach Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Saints Peter and Paul church (1995). References Sources (in Ukrainian) Єднак Т., Уніят В., Пушкарі // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 160. — ISBN 978-966-528-279-2. (in Ukrainian) Єднак Т., Уніят В., Пушкарі // Ternopil Oblast. History of cities and villages: in 3 v. / Ternopil: "Terno-graph", 2014, V. 1: А—В, S. 643. — ISBN 978-966-457-228-3.
Puszkary (Ukraina)

Puszkary (ukr. Пушкарі, Puszkari) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie czortkowskim. Historia Po zakończeniu I wojny światowej, od listopada 1918 roku do lata 1919 roku Puszkary znajdowały się w Zachodnioukraińskiej Republice Ludowej. W II Rzeczypospolitej miejscowość należała do powiatu buczackiego w województwie tarnopolskim. Przypisy Linki zewnętrzne Puszkary na stronie Rady Najwyższej Ukrainy (ukr.)
Пушкари (Тернопольская область)

Пушкари (укр. Пушкарі) — село в Бучачской городской общине Чортковского района Тернопольской области Украини. Село основано в 1850 году. До 2020 года входило в Бучачский район. Код КОАТУУ — 6121284003. Географическое положение Село Пушкари находится на левом берегу реки Ольховец, выше по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Матеушовка, ниже по течению на расстоянии в 4 км расположено село Мартыновка, на противоположном берегу — село Новые Петликовцы. Население Население по переписи 2001 года составляло 159 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания
Пушкарі (Чортківський район)

Пушкарі́ — село в Україні, у Бучацькій міській громаді Чортківського району Тернопільської області. Розташоване на річці Вільховець, на північному сході району. Підпорядковувалося колишній Новопетликівській сільраді. До Пушкарів приєднано хутори Грушка та Юзефівка. Населення — 158 осіб (2007). Історія Перша писемна згадка — 1850. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Бучацької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Бучацького району, увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. З 11 грудня 2020 р. належить до Бучацької міської громади. Населення За даними перепису 2001 року, населення Пушкарів становило 159 осіб. Мова Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Політика Парламентські вибори, 2019 На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 610169, розташована у приміщенні клубу. Результати зареєстровано 100 виборців, явка 58,00%, найбільше голосів віддано за «Європейську Солідарність» — 24,56%, за Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» — 22,81%, за Радикальну партію Олега Ляшка — 17,54%. В одномандатному окрузі найбільше голосів отримав Микола Люшняк (самовисування) — 63,16%, за Аллу Стечишин (самовисування) — 12,28%, за Ігоря Сопеля (Слуга народу) і Степана Брацюня (Конгрес українських націоналістів) — по 7,02%. Соціальна сфера Діють клуб, ФАП, торговий заклад. Пам'ятки Є церква святих Петра і Павла (1995), пам'ятник воякам УПА (2002). Галерея Примітки Джерела Єднак Т., Уніят В. Пушкарі // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 160. — ISBN 978-966-528-279-2. Єднак Т., Уніят В. Пушкарі // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 1 : А — Й. — С. 643. — ISBN 978-966-457-228-3. Посилання «Жнибороди — Бучаччина — Тернопілля» [Архівовано 12 травня 2017 у Wayback Machine.]
Пуща-Водица (парк)

Пуща-Водица — парк в Оболонском районе города Киева в селении Пуща-Водица. Общая площадь — 11,73 га. В советское время в парке находились детские и спортивные площадки, эстрада. В настоящее время есть только небольшая спортивная площадка. Парк расположен на берегу оборудованных прудов, образованных в русле речки Котурки — пляжи. Основные породы деревьев — дуб и сосна. Парк является частью большого лесного массива (Пуща-Водицкий лесопарк). Соединяется с остальным городом трамвайной линией (проложена в 1904 году). Галерея Литература Киев. Энциклопедический справочник. Глав. ред. Украинской Советской Энциклопедии, 1985.
Пуща-Водиця (парк)

Парк «Пу́ща-Води́ця» — парк в межах Оболонського району Києва. Загальна площа — 11,73 га. Парк-пам’ятка садово-паркового мистецтва загально державного значення. Інфраструктура В парку є дитячі і спортивні майданчики, естрада. На березі впорядкованих ставків, що утворені в руслі річки Котурки — пляжі. Флора Основні породи дерев — дуб і сосна. Парк є частиною великого лісового масиву (Пуща-Водицький ліс). Транспорт Сполучається з містом трамвайною лінією (прокладена 1904 року). Включення у Національний парк «Голосіївський» Указом Президента України від 01.05.2014 р. № 446/2014 територію парку було включено до меж Національного парку «Голосіївський», без вилучення у землекористувача: Святошинського лісопаркового господарства. Галерея Панорама парку Див. також Парки Києва Примітки Посилання Парк культури та відпочинку «Пуща-Водиця»// Сайт КП «Київзеленбуд» [Архівовано 9 лютого 2022 у Wayback Machine.] У Києві відкрили після капітального ремонту парк "Пуща-Водиця"// Інтерфакс-Україна, 29.8.2019 [Архівовано 9 листопада 2021 у Wayback Machine.] Джерела Пуща-Водиця парк /Київ - Енциклопедія/ // Київ. Енциклопедичний довідник[Архівовано 9 березня 2022 у Wayback Machine.] У столиці відкрили парк «Пуща-Водиця» // Укрінформ, 29.8.2019
Пуща-Водицкое кладбище

Пу́ща-Води́цкое кладби́ще находится в Оболонском районе города Киева. Возникло как сельское кладбище для захоронения усопших жителей Пущи-Водицы. Закрыто для новых захоронений в 1988 году. Площадь 2,2 га, количество похороненных 3 100 . Адрес: улица Селянская, 14. Похоронены Егоров, Вениамин Николаевич (1923—1943) — Герой Советского Союза. Мысниченко, Виктор Иванович (1918—2007) — Герой Советского Союза, лётчик. Примечания Ссылки Ритуальная служба специализированное КП „Специализированный комбинат предприятий коммунально-бытового обслуживания” Распоряжение КГГА N 923 от 07.05.2001 «О предоставлении помощи по благоустройству кладбищ города» Кладбище Пуща-Водица Меры по осуществлению работ в Киевских некрополях
Пуща-Водицьке кладовище

Пу́ща-Води́цьке кладови́ще — некрополь в Оболонському районі міста Києва. Виник як сільське кладовище для поховання мешканців Пущі-Водиці. Закритий для нових поховань у 1988 році. Виникло не пізніше початку 1930-х, вперше зафіксовано на топографічній карті 1932 року. На північ від кладовища знаходиться став річки Горенка і околиці села Горенка Києво-Святошинського району. Поховані Єгоров Веніамін Миколайович (1923—1943) — Герой Радянського Союзу. Мисниченко Віктор Іванович (1918—2007) — Герой Радянського Союзу, льотчик. Іванюк Сергій Семенович (1952—2018) — український письменник Сергій Оксеник, ректор Києво-Могилянської академії, головний редактор журналу «Однокласник». Примітки Джерела Ритуальна служба спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування». [Архівовано 26 лютого 2018 у Wayback Machine.] Розпорядження КМДА N 923 від 07.05.2001 «Про надання допомоги з благоустрою кладовищ міста». Кладбище Пуща-Водица. [Архівовано 30 квітня 2012 у Wayback Machine.] (рос.) Заходи щодо проведення робіт по Київським некрополям.
Ptschilka

Ptschilka (ukrainisch Пчілка; russisch Пчёлка/Ptscholka) ist ein Dorf im Süden der ukrainischen Oblast Cherson mit etwa 30 Einwohnern. Ptschilka liegt im Rajon Henitschesk und befindet sich im Osten des Rajons nahe dem Asowschen Meer, etwa 180 Kilemeter östlich der Oblasthauptstadt Cherson und 25 Kilometer nordöstlich vom Rajonzentrum Henitschesk entfernt. Nach dem russischen Überfall auf die Ukraine am 24. Februar 2022 wurde der Ort von russischen Truppen besetzt und steht seitdem nicht mehr unter ukrainischer Kontrolle. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Stadtgemeinde Henitschesk, bis dahin war es Teil der Landratsgemeinde Oserjany im Osten des Rajons Henitschesk. Einzelnachweise
Pcilka, Henicesk

Pcilka (în ucraineană Пчілка) este un sat în comuna Ozereanî din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pcilka era vorbitoare de ucraineană (60%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (40%). Note
Пчёлка (Херсонская область)

Пчёлка (укр. Пчілка) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 45 человек. Почтовый индекс — 75542. Телефонный код — 5534. Код КОАТУУ — 6522182505. Местный совет 75542, Херсонская обл., Генический р-н, с. Озеряны, ул. Ленина, 61 Ссылки Пчёлка на сайте Верховной рады Украины
Пчілка (село)

Пчі́лка — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 45 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року. Примітки Посилання Погода в селі Пчілка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Piniany (Ukraina)

Piniany – wieś na Ukrainie w rejonie samborskim należącym do obwodu lwowskiego. Linki zewnętrzne Piniany (Ukraina), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VIII: Perepiatycha – Pożajście, Warszawa 1887, s. 165 . Piniany na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Pîneanî, Sambir

Pîneanî (în ucraineană Пиняни) este un sat în comuna Babîna din raionul Sambir, regiunea Liov, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pîneanî era vorbitoare de ucraineană (98,85%), existând în minoritate și vorbitori de armeană (1,02%). Note
Пыняны

Пыняны (укр. Пиняни) — село в Новокалиновской городской общине Самборского района Львовской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 784 человека. Занимает площадь 7,81 км². Почтовый индекс — 81455. Телефонный код — 3236. Рядом протекает р. Стрвяж. В районе села обнаружены источники подземных термальных вод. Планируется создание рекреационно-производственной зоны на базе одной из трёх пробурённых скважин. История Первые упоминания о Пынянах относятся к XII веку. Ссылки Пыняны на сайте Верховной рады Украины
Pyschkiwzi

Pyschkiwzi (ukrainisch Пишківці; russisch Пышковцы Pyschkowzy, polnisch Pyszkowce) ist ein Dorf in der ukrainischen Oblast Ternopil mit 1225 Einwohnern (2023). Im Dorf steht die 1928 im byzantinischen Stil errichtete, denkmalgeschützte Kirche der Heiligen Dreifaltigkeit. Sie wurde als Kirchengebäude der Ukrainischen griechisch-katholischen Kirche erbaut, diente von 1950 bis 1988 als Museumsgebäude eines Regionalmuseums und gehört heute zur Orthodoxen Kirche der Ukraine. Geographische Lage Die Ortschaft liegt auf der Podolischen Platte am Ufer der Wilchowez (Вільховець), einem 38 km langen, linken Nebenfluss der Strypa, 3 km nördlich vom Gemeindezentrum Trybuchiwzi, 3 km östlich vom ehemaligen Rajonzentrum Butschatsch und etwa 70 km südlich vom Oblastzentrum Ternopil. Zum Dorf gehört noch der Weiler Werchowyna (Верховина ⊙), der auf Feldern in 6 km Entfernung liegt. Im Süden vom Dorf trifft die Territorialstraße T–20–16 auf die T–20–01. Pyschkiwzi besitzt einen Güterbahnhof an der Bahnstrecke Butschatsch–Jarmolynzi. Geschichte Das am 2. Januar 1457 erstmals schriftlich erwähnte Dorf gehörte zwischen 1772 und 1918 zum Kronland Königreich Galizien und Lodomerien (Bezirk Buczacz) der Habsburgermonarchie. In den Jahren 1800 bis 1802 wurde eine Eisenbahnstrecke durch das Dorf gebaut, die die Städte Tschortkiw und Stanislaw verband. Während des Zweiten Weltkriegs wurde der Streckenabschnitt nach Stanislaw zerstört, sodass die Strecke heute nur noch bis Butschatsch führt. Am Ende des Ersten Weltkriegs war das Dorf nach dem Zusammenbruch der Habsburgermonarchie kurzzeitig Teil der Westukrainischen Volksrepublik. Im Polnisch-Ukrainischen Krieg wurde es vom polnischen Heer besetzt und kam zur Woiwodschaft Tarnopol der Zweiten Polnischen Republik. Im September 1939 besetzte die Sowjetunion das Dorf, bis es im Sommer 1941 von Deutschland okkupiert und dem Distrikt Galizien des Generalgouvernements angeschlossen wurde. Nach dem Deutsch-Sowjetischen Krieg wurde das Dorf Teil der Ukrainischen SSR innerhalb der Sowjetunion. Nach deren Zerfall 1991 wurde das Dorf Bestandteil der unabhängigen Ukraine. Seit dem 20. September 2016 gehört Pyschkiwzi administrativ zur neugegründeten Landgemeinde Trybuchiwzi (Трибухівська сільська громада Trybuchiwska silska hromada) im Osten des Rajon Butschatsch, bis dahin war sie Teil der Landratsgemeinde Pyschkiwzi (Пишківська сільська рада/Pyschkiwska silska rada) im Rajon Butschatsch. Seit dem 17. Juli 2020 ist sie ein Teil des Rajons Tschortkiw. Weblinks Pyszkowce, wś, pow. buczacki. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 9: Poźajście–Ruksze. Walewskiego, Warschau 1888, S. 330 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise