Katedrála svatého Alexandra (Kyjev)

Katedrála svatého Alexandra je katedrála římskokatolické Kyjevsko-Žytomyrské diecéze, v Kyjevě na Ukrajině. Je postaven ve stylu klasicismu, má křížový (čtvercový) půdorys, vysokou hlavní kupoli a dvě věže, u vchodu je portikus. Historie Na začátku 19. století stál v Kyjevě pouze jeden římskokatolický kostel, který byl dřevěný. V roce 1814 vyhořel, a tak se kyjevští katolíci rozhodli postavit nový. Mezi šlechtici Kyjevské gubernie Ruské říše začala sbírka. Výše ​​darů se vypočítávala v závislosti na počtu nevolníků, které šlechtic vlastnil – 25 kopějek za každou „revizní duši“. V březnu 1814 napsal hrabě Franciszek Piotr Potocki, dopis císaři Alexandru I. s žádostí o povolení k výstavbě římskokatolického kostela. Povolení bylo obdrženo až o rok později a o rok později kyjevské městské úřady přidělily pozemek pro stavbu. Položení a vysvěcení základního kamene kostela sv. Alexandra proběhlo v srpnu 1817. Chrám měl patřit dominikánskému řádu. Autor původního projektu není s jistotou znám. Stavba chrámu probíhala velmi pomalu. Jedním z důvodů byla obtížná poloha lokality. Nacházel se na strmém svahu, který musel být neustále zpevňován, hned vedle silnice. Rušná silnice k Michaelskému klášteru způsobovala neustálý sesypávání zeminy ze svahu. Navíc byl neustálý nedostatek finančních prostředků. Původně vybraná částka se rychle vyčerpala a dominikáni byli nuceni znovu žádat o peníze provinční katolickou šlechtu. Největší vlastníci půdy – Branyčtí, Engelhardtovi a Lopuchinové – odmítli poskytovat nové dary, takže finanční prostředky byly vybírány pouze od drobné kyjevské šlechty. To nestačilo a stavba se téměř zastavila. Situace se stavbou se ještě zhoršila po Polském povstání v letech 1830–1831, kdy byli dominikánští otcové nuceni Kyjev opustit. Nedokončená budova kostela se začala hroutit. V roce 1835 byl však kostel zachráněn díky vlastníkovi půdy Antoniu Savitskému, který slíbil vyčlenit potřebnou částku na dokončení chrámu – 196 770 rublů. Nový projekt kostela sv. Alexandra vypracoval architekt Ludwik Stanzani, ale Franz Mechovyč, který stavbu dokončoval, jej mírně upravil. Podle upraveného návrhu se portikus kostela stal čtyřsloupovým místo šestisloupového a v rozích kostela se objevily malé zvonice. Kostel měl šest bočních oltářů a bohatý interiér. Stavba trvala čtvrt století a byla dokončena v roce 1842. Chrám byl centrem duchovního i veřejného života, zejména se zde konaly solidární demonstrace polské mládeže během lednového povstání v letech 1863–1864. Ve 20. a 30. letech 20. století fungoval kostel pod sovětským protináboženským tlakem. Farní kněží byli neustále pronásledováni a téměř všichni byli později represováni. Posledním knězem kostela byl Zikmund Kwasniewski. V roce 1937 byl zatčen a popraven. Farnost byla zrušena. Od té doby kostel sv. Alexandra přestal fungovat jako kostel. Jeho interiér byl přestavěn. Během druhé světové války zde od roku 1941 existovala řeckokatolická farnost, kterou organizovali kněží z Haliče. Komunistické úřady nejprve kostel přestavěly na čtyřpatrovou ubytovnu a v roce 1952 na planetárium Kyjevské univerzity. V roce 1987 se planetárium přestěhovalo do nové budovy a kostel byl opuštěn. Budova postupně chátrala. V roce 1988 se plánovalo, že v budově bude městský šachový klub. V roce 1991 byla budova v dezolátním stavu vrácena římskokatolické obci v Kyjevě. V letech 1990-1994 byl kostel sv. Alexandra restaurován. První bohoslužby se konaly přímo na schodech a v portiku kostela, než byl v roce 1991 navrácen věřícím. 7. října 1995 byl kostel podruhé vysvěcen. Má status prokatedrálního chrámu Kyjevsko-žitomyrské diecéze Římskokatolické církve na Ukrajině. 25. června 2001 navštívil kostel papež Jan Pavel II. během své návštěvy Kyjeva. Dne 6. června 2021 byl kostel povýšen na katedrálu. Odkazy Poznámky Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Катедральний собор Святого Олександра na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy The structure of the Roman Catholic Church in Ukraine