NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sjanky

Sjanky (in ucraino Сянки?; in polacco Sianki; in russo Сянки?, Sjanki) è un centro abitato dell'Ucraina, sito nel distretto di Sambir. Storia Originariamente il paese sorgeva su entrambe le rive del fiume San; dal 1945 il fiume divenne confine fra la Polonia e l'Unione Sovietica, così il paese venne completamente distrutto e ricostruito a circa 1500 m di distanza, in territorio sovietico, presso la stazione ferroviaria. Dal lato polacco alcune rovine dell'antico paese sono oggi visitabili. Voci correlate Stazione di Sjanky Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Sjanky
Sjanky

Sjanky (Oekraïens: Сянки, Pools: Sianki) is een dorp in Oekraïne, in rajon Sambir, oblast Lviv, aan de grens met Polen. Geschiedenis Gedurende 966 - 1018, 1340 - 1772 en 1918 - 1939 maakte Sjanky deel uit van Polen. Van 1772 tot 1918 behoorde het dorp tot het keizerrijk Oostenrijk en Oostenrijk-Hongarije. Op 17 september 1939 werd Sjanky onderdeel van de Sovjet-Unie. Sinds het uiteenvallen van van de Sovjet-Unie in 1991 maakt het deel uit van Oekraïne. Infrastructuur Het dorp heeft een treinstation. De trein van Kiev naar Tsjop stopt in Sjanky. Station Sjanky is het eindpunt van zowel de regionale trein Lviv - Sjanky als de trein Moekatsjevo - Oezjhorod - Sjanky.
Seankî, Turka

Seankî (în ucraineană Сянки) este localitatea de reședință a comunei Seankî din raionul Turka, regiunea Liov, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Seankî era vorbitoare de ucraineană (99,66%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Stadion Ruch w Iwano-Frankiwsku

Miejski Centralny Stadion "Ruch" (ukr. Міський Центральний Стадіон «Рух») – centralny wielofunkcyjny stadion Iwano-Frankiwsku na Ukrainie. Obecnie trwa rekonstrukcja stadionu, aby dostosować do wymóg standardów UEFA i FIFA. Docelowo ma pomieścić 20 000 widzów. Do sezonu 2006 na stadionie grał Spartak Iwano-Frankiwsk, od 2006 roku rozgrywa tam swoje mecze drużyna pierwszej ligi Prykarpattia Iwano-Frankiwsk. W 1907 roku Miejska Kasa Oszczędności kupiła 10 morgi gruntów (ok. 5,6 ha) za parkiem publicznym na założenie tzw. Parku Jordana, w języku potocznym - okoliczne atrakcje. Wiosną 1908 został przekazany dla gier i rozrywek młodzieży. 4 lipca 1909 roku na boisku został rozegrany pierwszy mecz w historii piłki nożnej w Stanisławowie. Miejscowa Rewera przegrała 1:3 z drużyną rezerw lwowskiego klubu Czarni. Stadion do 1939 roku nosił nazwę Stadion Miejski za Parkiem Potockich w Stanisławowie. W 1927 roku na stadionie zaczęło budować drewniane trybuny. Ta drewniana platforma służyła do połowy 1950 roku. Wtedy stadion nazywał się "Spartak". W latach 1956–57 roku odbyła się przebudowa stadionu. Została wybudowana nowa trybuna, która mieściła 4000 miejsc. Pojemność stadionu wzrosła do 10.400 miejsc. W 1969 roku zostały wzniesione cztery wieże ze sztucznym oświetleniem. Zastąpiono drewnianą tablicę na elektroniczną. W 1981 roku, stadion zmienił nazwę na "Krystał". W 1986 roku rozpoczęła się kolejna rekonstrukcja stadionu, która trwa do dziś. W latach 1989–1996 nie było żadnych meczów na stadionie. Miejscowy klub Prykarpattia Iwano-Frankiwsk grał na stadionie Elektron. Linki zewnętrzne Nieoficjalna strona FK «Prykarpattia» (ukr.) Informacja o stadionie na pfl.ua. pfl.ua. [zarchiwizowane z tego adresu (2010-03-15)]. (ukr.). Informacja o stadionie na worldstadiums.com (ang.)
Рух (стадион, Ивано-Франковск)

«Рух» (укр. Рух) — футбольный стадион в городе Ивано-Франковске. Одна из старейших спортивных арен Украины. Стадион являлся домашней ареной для клуба Первой лиги «Прикарпатье». Также на этом стадионе играл «Спартак». Ранее стадион назывался «Кристалл». Ныне на этом стадионе играет ФК «Прикарпатье», выступающий в Первой Лиге. История Реконструкцию стадиона «Рух» начали в 1987 году. Город уже вложил в реконструкцию стадиона свыше 30 000 000 гривен, а для завершения нужно ещё почти 20 000 000 гривен. В 2007 году Ивано-Франковский горисполком разработал инвестиционный проект по строительству на базе стадиона «Рух» спортивного комплекса стоимостью 10 000 000 евро. В 2008 году городской совет выделил 2 000 000 гривен на развитие и реконструкцию стадиона. В 2008 году сообщалось, что «Рух» собирались достроить специально к чемпионату Европы 2012 года, прошедшему в Польше и Украине. Основные характеристики Вмещает 15 000 зрителей. В данный момент имеет 6 500 индивидуальных пластиковых кресел. Примечания Ссылки Неофициальный сайт ФК «Прикарпатье» (укр.)
Stadion Naftowyk w Ochtyrce

Stadion Naftowyk (ukr. Стадіон «Нафтовик») – stadion piłkarski w Ochtyrce na Ukrainie. Historia Chronologia nazw: 1986: Stadion Naftowyk (ukr. Стадіон «Нафтовик») Stadion w Ochtyrce został zbudowany w 1986 roku. Stadion jest areną domową klubu piłkarskiego Naftowyk. 18 marca 1992 roku na stadionie odbył się pierwszy oficjalny mecz na najwyższym szczeblu Mistrzostw Ukrainy pomiędzy miejscowym Naftowykiem i czerniowicką Bukowyną (0:0). Po rekonstrukcji stadion dostosowano do wymóg standardów UEFA i FIFA, wymieniono część starych siedzeń na siedzenia z tworzywa sztucznego. Rekonstruowany stadion może pomieścić 5 256 widzów. Domowa arena klubu Naftowyk-Ukrnafta Ochtyrka. Zobacz też Stadion Dynamo Przypisy Bibliografia Informacja o stadionie na pfl.ua. pfl.ua. [zarchiwizowane z tego adresu (2015-09-17)]. (ukr.). Stadion Naftowyk w Ochtyrce w bazie Football Facts (ros.) Informacja o stadionie na worldstadiums.com. worldstadiums.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2010-05-29)]. (ang.).
Нефтяник (стадион, Ахтырка)

«Нефтяник» (укр. Нафтовик) — футбольный стадион в городе Ахтырка Сумская область. Стадион является домашней ареной для клуба Первой лиги «Нефтяник-Укрнефть». Вместимость 5256 зрителей. Рядом со стадионом находится Покровский собор. На «Нефтянике» было проведено более 300 матчей в разных лигах первенства Украины. Во время матча 20 апреля 2008 года между «Нефтяником-Укрнефть» и киевским «Динамо» произошли стычки между фанатами команд, в результате чего на 89-й минуте матч остановили на 20 минут, 12 киевских фанатов было арестовано. В январе 2009 года за этот инцидент с «Нефтяника-Укрнефть» было снято 3 очка в турнирной таблице. Примечания Ссылки Фото стадиона на неофициальном сайте ФК «Нефтяник-Укрнафта» Архивная копия от 14 января 2010 на Wayback Machine (рус.) Футбольные стадионы Украины Архивная копия от 16 октября 2017 на Wayback Machine (англ.)
Нафтовик (стадіон, Охтирка)

«Нафтови́к» — футбольний стадіон у місті Охтирка Сумської області (Україна). Вміщує 5 256 глядачів. Матчі «Нафтовика» Стадіон є домашньою ареною футбольного клубу першої ліги чемпіонату України «Нафтовик-Укрнафта». На «Нафтовику» було проведено понад 300 матчів у різних лігах чемпіонату України, у тому числі 24 матчі вищої ліги, а також 18 кубкових матчів. Під час матчу 20 квітня 2008 року між «Нафтовиком-Укрнафтою» і київським «Динамо» відбулися сутички між фанами команд, внаслідок чого на 89-й хвилині матч зупинили на 20 хвилин, 12 київських фанів було заарештовано. У січні 2009 року за цей інцидент з «Нафтовика-Укрнафти» було знято 3 очки в турнірній таблиці. Див. також Ювілейний (стадіон, Суми) Колос (стадіон, Краснопілля) Список футбольних стадіонів України Примітки Джерела У статті використані матеріали сайтів: Офіційний сайт Федерації футболу України «Украинский футбол от Алексея Кобызева» (рос.), «Украинский футбол от Дмитрия Трощия» (рос.), WildStat (рос.), RSSSF (англ.).
Rajon Schewtschenko (Dnipro)

Der Rajon Schewtschenko (ukrainisch Шевченківський район Schewtschenkiwski rajon; russisch Шевченковский район Schewtschenkowski rajon) ist einer von acht Verwaltungsbezirken (Rajone) der Stadt Dnipro, des Oblastzentrums der Oblast Dnipropetrowsk. Er liegt im südlichen Teil der Stadt auf dem rechten Dneprufer und ist mit 148.654 Einwohnern (2008) der viertbevölkerungsreichste und mit einer Fläche von etwa 31 km² der sechstgrößte Verwaltungsbezirk von Dnipro. Der Rajon hieß vom 12. April 1973 bis zum 26. November 2015 Rajon Babuschkin, der Name leitet sich vom russischen Politiker und Revolutionär Iwan Wassiljewitsch Babuschkin ab. Am 26. November 2015 wurde er im Rahmen der Dekommunisierung in Rajon Schewtschenko, nach dem ukrainischen Dichter Taras Schewtschenko umbenannt. Der Rajon wurde am 12. April 1973 gegründet. Bevölkerungsentwicklung Quellen für 1979, 1989, 2001, 2008, Weblinks Internetpräsenz des Rajon Babuschkinski Abgerufen auf http://dniprorada.gov.ua am 11. Januar 2014 (ukrainisch) Offizielles Portal der Werchowna Rada / Website des Stadtrajons Babuschkinski (ukrainisch) Einzelnachweise
Shevchenkivskyi District, Dnipro

The Shevchenkivskyi District (also Shevchenko District; Ukrainian: Шевченківський район) is a right-bank urban district of the city of Dnipro, located in southern Ukraine. It is formerly known as Babushkinskyi District. History The district was formed on 12 April 1973 from the territory of Zhovtnevyi, Kirovskyi and Krasnohvardiiskyi districts and was named after Russian Bolshevik revolutionary Ivan Babushkin. On 26 November 2015, in compliance with to comply with decommunization laws, the Dnipropetrovsk City Council renamed this district to its current name. The district is now named after the poet, writer, artist and political figure Taras Shevchenko. Population Language Distribution of the population by native language according to the 2001 census: Notable places Dnipro Main Post Office Dnipro City Council Holy Trinity Orthodox Cathedral Neighborhoods City centre (TsUM) Pidstantsiia 12th Kvartal Topolia Koreia Myrne Mlyny Krotova Main streets Prospekt Dmytra Yavornytskoho (Dmytro Yavornytsky Avenue), former Yekaterininsky and Karla Marksa Sicheslavska naberezhna (Sicheslav Embankment), former Naberezhna Lenina Vulytsia Sviatoslava Khorobroho (Sviatoslav the Brave Street), former Bazarna and Chkalova Vulytsia Mykhaila Hrushevskoho (Mykhailo Hrushevsky Street), former Kazanska and Karla Libknekhta Vulytsia Sichovykh Striltsiv (Sich Riflemen Street), former Oleksandrivska and Artema Prospekt Bohdana Khmelnytskoho (Bohdan Khmelnytsky Avenue), former Dnipropetrovska street and Heroiv Stalinhrada street Vulytsia Panikakhy (Panikakha Street) Zaporizke Shose (Zaporizhzhia Chaussée) Note: In May 2015, President of Ukraine Petro Poroshenko signed a bill into law, that started a six-month period for the removal of communist monuments and the mandatory renaming of settlements with names related to Communism. Hence, the topography of Dnipro was renamed in order to comply with this decommunization law. The city's name also changed from Dnipropetrovsk to its current name Dnipro in 2016. Gallery References
Raión de Shevchenko (Dnipró)

Raión de Shevchenko (en ucraniano: Шевченківський район) es un raión o distrito urbano de Ucrania, en la ciudad de Dnipró. Comprende una superficie de 31 km². Demografía Según estimación 2010 contaba con una población total de 159914 habitantes. Referencias Oficina de estadísticas de Ucrania. (en ucraniano) Enlaces externos Sitio web oficial.
Raïon de Chevtchenko (Dnipro)

Le raïon de Chevtchenko (en ukrainien : Шевченківський район (Дніпро)) est un raïon (district) urbain de Dnipro. Il est créé à partir des districts de Soborny, Centre et Checheliv sous le nom de quartier Baboushkin ; le 26 novembre 2016 il a pris le nom de Chevtchenko. Il accueille l'ancienne colonie zaporogue Polovitsa. Lieux culturels : le bureau de poste principal, la cathédrale orthodoxe de la sainte-Trinité et le conseil municipal de Dnipro. Notes et références Liens internes Subdivisions administratives de Dnipro. Portail de l’Ukraine
Шевченковский район (Днепр)

Шевченковский район (укр. Шевченківський район) — административно-территориальная единица города Днепра (Украина). Шевченковский районный в городе совет: 49069, г. Днепр, ул. Михаила Грушевского, 70 (на карте) Председатель Шевченковского районного совета — Атаманенко Артем Витальевич. До января 2013 года в районе издавалась районная газета «Семь дней». История Шевченковский (тогда Бабушкинский) район был образован 12 апреля 1973 года за счёт территорий Жовтневого, Кировского и Красногвардейского районов и получил название в честь революционера И. В. Бабушкина. Территория района пролегает от реки Днепр и центральной части города до смежного Днепровского района Днепропетровской области. 26 ноября 2015 года Бабушкинский район переименован в Шевченковский. В 2017 году в состав района вошёл бывший посёлок городского типа Авиаторское Население Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: См. также Жилмассив Кротова Примечания Ссылки Официальный сайт Шевченковский район на сайте Днепропетровского горсовета Официальная страница в Фейсбук
Шевченківський район (Дніпро)

Шевченківський райо́н — адміністративний район на правобережжі міста Дніпра. Історія Був утворений 12 квітня 1973 року з частин Соборного, Центрального та Чечелівського районів і отримав назву Бабушкінський район (на честь революціонера Івана Бабушкіна). 26 листопада 2015 року Бабушкінський район було перейменовано на Шевченківський. На сході межує з Соборним, на заході — з Центральним та Чечелівським районами, на півдні — з Дніпровським районом області, акваторією Дніпра — з прибережним ексклавом Індустріального району. Населення Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Місцевості До складу Шевченківського району входить центр міста (колишня козацька слобода Половиця), Млини (Нові плани), Підстанція, 12 квартал, Тополя, Будівельник, Мирне, Кротова. Головні вулиці Проспект Дмитра Яворницького Проспект Богдана Хмельницького вулиця Січеславська Набережна вулиця Святослава Хороброго вулиця Михайла Грушевського вулиця Січових Стрільців вулиця Панікахи Запорізьке шосе вулиця Данила Нечая Галерея Постаті Потуданський Дарвін Каренович (1989—2020) — старший лейтенант поліції України. Примітки
Kraftwerk Burschtyn

Das Kraftwerk Burschtyn bzw. Burschtynskyj TES (ukrainisch Бурштинська ТЕС) ist ein Steinkohlekraftwerk bei Burschtyn in der Westukraine. Es ist mit mehr als 1800 Arbeitsplätzen der mit weitem Abstand größte Arbeitgeber im Bezirk Iwano-Frankiwsk und zum Energiekonzern DTEK des Oligarchen Rinat Achmetow. Das Kraftwerk bestand ursprünglich aus 12 Blöcken zu je 200 MW und gilt als einer der größten Verursacher schädlicher Emissionen in der Ukraine und in ganz Europa. 2018 soll es 183.000 Tonnen Schadstoffe emittiert haben. Das Kraftwerk ist über die 750-kV-Leitung Albertirsa–Sachidnoukrainskaja–Winnyzja mit Ungarn verbunden. Als Energieinsel ist es nicht mit dem Stromnetz der übrigen Ukraine, sondern mit dem westeuropäischen Verbundnetz UCTE synchronisiert. Es wird überwiegend Kohle aus der Oblast Lwiw verbrannt. Seit der russischen Annexion der Krim (März 2024) und dem Beginn des Krieges im Donbass gab es Probleme beim Kohlenachschub aus dem Donbass. Der Betreiber legte deshalb große Kohlevorräte am Kraftwerk an. Eine Besonderheit des Kraftwerks Burschtyn ist die Verwendung seiner Schlote als Freileitungsmast für die Stromleitungen von den Kraftwerksblöcken zur zentralen Schaltanlage des Werkes. Am 12. oder 13. Dezember 2024, fast drei Jahre nach dem Beginn des russischen Angriffskrieges gegen die Ukraine, feuerten russische MiG-31-Kampfflugzeuge Kinschal-Hyperschallraketen auf Ziele im Bereich des Wärmekraftwerks und auf andere Anlagen zur Energieversorgung der Ukraine. Siehe auch Liste von Kraftwerken in der Ukraine Einzelnachweise
Centrale thermique de Bourchtyn

La centrale thermique de Bourchtyn est une centrale thermique dans l'Oblast d'Ivano-Frankivsk en Ukraine. Localisation Elle se situe à Bourchtyn du raïon d'Ivano-Frankivsk. Historique Elle a ouvert en 1969 après la création du réservoir de Bourchtyn. Elle a été touchée le 10 octobre 2022 lors d'une attaque massive par missile de la part de la Russie. Installations l'« île centrale de Bourchtyn », centrée sur la centrale thermique et qui comprend aussi Kaluska CHPP la centrale thermique au gaz de 200 MW et la station hydraulique Tereblia-Rikska de 27 MW. L'île a été connectée en 2003 au réseau synchrone de l'Europe continentale, contrôlé par le Réseau européen des gestionnaires de réseaux de transport d'électricité (ENTSO-E). Production Notes et références Portail de l'industrie Portail des énergies fossiles Portail de l’Ukraine
Парк Здоров'я

Парк Здоров'я — наймолодший парк м. Тернополя в межах регіонального ландшафтного парку «Загребелля». Структура Парк займатиме 9 гектарів регіонального ландшафтного парку «Загребелля», який давно потребує змін. Тут будуть центральна алея протяжністю 724 м, стежки, велосипедна доріжка, спортивний (150 м²), дитячий (250 м²) та оглядовий майданчики. Наявність у парку об'єктів торгівлі не передбачена, тільки при вході плануються торгові точки. Історія створення Автором ідеї парку є міський голова Тернополя Сергій Надал. Від березня 2015 комунальні служби Тернопільської міської ради почали облаштування «Парку Здоров'я» на вулиці Сергія Короля поблизу міської лікарні № 3. Після прибирання території та знищення самосіву облаштують алеї, велодоріжки, дитячий і спортивний майданчики. Облаштування парку проходитиме в три етапи. Перший етап триватиме від весни до 10 серпня 2015 (облаштування входу в парк, пішохідних та велодоріжок), роботи проводить ПП «Кульба». Освітлення парку на першому етапі не передбачається, бо не очікується нічних розваг, а згодом, якщо виникне така потреба, планується освітлення сонячними батареями. Відкритий 26 серпня 2015 року. 12 жовтня 2015 року на спортивному майданчику парку просто неба встановили тренажери, які першими випробували гандболістки команди «Економ-Університет» 4 квітня 2016 року в парку висадили 40 саджанців червоного дуба. Примітки Джерела Захарків, О. Ідея Сергія Надала — «Парк Здоров'я», стає реальністю / Олег Захарків // Нова Тернопільська газета. — 2015. — № 27 (22-28 лип.). — С. 3. Посилання У Тернополі облаштують «Парк здоров'я» [Архівовано 23 липня 2015 у Wayback Machine.] // Тернопільська міська рада. — 2015. — 31 березня. За мільйон гривень на окраїні Тернополя облаштують Парк здоров'я [Архівовано 23 липня 2015 у Wayback Machine.] // Тернополяни.. — 2015. — 2 квітня. У Тернополі у парку «Загребелля» почали облаштовувати «Парк здоров'я» [Архівовано 23 липня 2015 у Wayback Machine.] // 0352. — 2015. — 5 червня. Пілат, О. До Дня міста в Тернополі облаштують «Парк Здоров'я» [Архівовано 23 липня 2015 у Wayback Machine.] / Оксана Пілат // Доба. — 2015. — 8 липня.
Holoskovychi

Holoskovychi (Ukrainian: Голосковичі) is a village (selo) in Zolochiv Raion, Lviv Oblast, in western Ukraine. It belongs to Brody urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. From 1918 to 1939 the village was in Tarnopol Voivodeship in Poland. Until 18 July 2020, Holoskovychi belonged to Brody Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven. The area of Brody Raion was merged into Zolochiv Raion. References External links gska2.rada.gov.ua Село Голосковичі Броди - міський портал
Hołoskowice

Hołoskowice (ukr. Голосковичі, Hołoskowyczi) – wieś na Ukrainie, w obwodzie lwowskim, w rejonie złoczowskim, w hromadzie Brody. W 2022 roku liczyła 446 mieszkańców. Historia W II Rzeczypospolitej miejscowość leżała w powiecie brodzkim, w województwie tarnopolskim. Do 2020 roku w rejonie brodzkim. Przypisy Linki zewnętrzne Село Голосковичі Броди - міський портал Hołoskowce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 107 .
Holoskovîci, Brodî

Holoskovîci (în ucraineană Голосковичі) este un sat în comuna Ponîkovîțea din raionul Brodî, regiunea Liov, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Holoskovîci era vorbitoare de ucraineană (99,62%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Голосковичи

Голосковичи — село в Бродовской городской общине Золочевского района Львовской области Украины. География и история Стоит на берегу речки Стыр. Ближайшая трасса — М-06. Примерно в 50-ти км. на восток от г. Львов. В польских документах упоминалось как Hołoskowice. В латинской транскрипции — Holoskovychy. Ранее считалось, что тут существовало древнерусское городище, но после археологических исследований под руководством Игоря Кирилловича Свешникова (1915—1995 гг.; известный украинский археолог, доктор исторических наук) в селе нашли остатки позднефеодального замчища. В селе осталось также урочище под названием «Городинникова брама», которое можно связать с укреплением. Источники Володимир Пшик. uk:Укріплені міста, замки, оборонні двори та інкастельовані сакральні споруди Львівщини ХІІІ — XVIII ст., 2008, c.22. Ссылки Село Голосковичі (недоступная ссылка — история). Броди — міський портал
Donetskoe More Cemetery

The Donetskoe More Cemetery is a cemetery in Leninskyi District, Donetsk. It is named after the nearby Donetskoe More reservoir. It covers an area of 37 hectares. Name The Donetskoe More Cemetery is named after the nearby Donetskoe More reservoir, an artificial lake in Donetsk. It is the largest reservoir in the Leninskyi District. Cemetery The cemetery is located in the Leninskyi District, Donetsk and has an area of 37 hectares. It was made in 1960. The site is owned by the Jewish community. The cemetery is home to over 280 burials, of them over 100 do not contain a birth or death date. Some of the people buried in the cemetery are soldiers who died during the Soviet-Afghan war and victims of the conflict in eastern Ukraine. The cemetery was vandalized by four neo-Nazis in 2004, who destroyed 21 gravestones. Notable interments Arsen Pavlov (2 February 1983 – 16 October 2016) Mikhail Tolstykh (19 July 1980 – 8 February 2017) Alexander Zakharchenko (26 June 1976 – 31 August 2018), Prime Minister of the Donetsk People’s Republic Vladimir Zhoga (26 May 1993 – 5 March 2022) Olga Kachura (12 May 1970 – 29 July 2022) References
Донецкое море (кладбище)

Кладбище «Донецкое море» (укр. «Донецьке море») — некрополь в Ленинском районе города Донецка (ул. Одесская, д. 1/1). Площадь 37 га. Одно из девяти действующих кладбищ Донецка. История Организовано в 1960 году. Название получило по близлежащему водохранилищу с таким же названием, созданному в те же годы. Это соседство накладывает особый отпечаток — подступающие с каждым годом всё ближе к береговой черте захоронения вызывают опасения о проникновении в воду трупного яда, весьма распространённые в городе. Объяснения специалистов о том, что это исключено из-за разницы глубины захоронений и уровня грунтовых вод, малоубедительны. Активно использовавшееся, кладбище к 2007 году исчерпало 96 % своих ресурсов, в связи с чем предлагалось расширить часть существующего кладбища на 13,3 га. В августе 2004 года четверо вандалов-антисемитов разгромили еврейские надгробия и написали антисемитские лозунги. Иудейский участок кладбища в 2005 году подвергался вандальным разрушениям. На кладбище есть Аллея Героев, на которой захоранивают, в частности, пророссийских сепаратистов, погибших в российско-украинской войне. Известные захоронения См. категорию Похороненные на Донецком море На кладбище захоронены военные, погибшие в Афганистане, участники российско-украинской войны, глава Донецкой народной республики (ДНР) Александр Захарченко, Арсен Павлов (Моторола) и Михаил Толстых (Гиви), Ольга Качура и Владимир Жога (Воха), легендарный форвард ФК «Шахтер» Виталий Старухин. Галерея Примечания Ссылки Кладбище Донецкое море Кладбища Донецка. Карта Похороны комбата Гиви на кладбище «Донецкое море»