NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Khyriv

Khyriv (ukrainsk: Хи́рів, polsk: Chyrów) er en by i Sambir rajon, Lviv oblast (region) i Ukraine. Den er hjemsted for administrationen af Khyriv urban hromada, en af hromadaerne i Ukraine. I 2021 havde byen 4.152 indbyggere. Historie Khyriv blev første gang nævnt i dokumenter fra 1374. På det tidspunkt var det privat ejendom af adelige polske familie af Herburt og var en del af Polens Ruthensk voivodskab. I 1528 fik Chyrów, som det hedder på polsk, Magdeburgrettigheder, og tre år senere blev den første Romersk-katolske kirke blev grundlagt der af Andrzej Tarło. Trækirken brændte sandsynligvis ned under Store Nordiske Krig, og i 1710 blev den erstattet af en murstensbygning. I 1740 åbnede en synagoge i byen. Under Den polsk-ukrainske krig var det et sted, hvor der var hårde kampe mellem Polen og Ukraine fra slutningen af 1918 til begyndelsen af 1919. Krigen blev vundet af Polen, og indtil invasionen af Polen i 1939 forblev Chyrów på den Anden Polske Republiks område. Ifølge folketællingen i 1921 var indbyggertallet i Chyrów 2.654. I perioden mellemkrigstiden var Chyrów en del af Sambór amt i Lwow voivodeship. Med udbruddet af 2. verdenskrig, forårsaget af invasionen af Polen, besatte Den Røde Hær hele regionen i september 1939 indtil 1941, hvor den blev indtaget af den tyske Wehrmacht indtil 1943, før den blev generobret af Sovjetunionens styrker. Fra 1944 blev byen og dens omgivelser annekteret af Sovjetunionen. Med Sovjetimperiets sammenbrud i 1991 kom byen under det nuværende Ukraines jurisdiktion. Kilder Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Chyriw

Chyriw (ukrainisch ; russisch Хыров Chyrow, polnisch Chyrów) ist eine in der Westukraine liegende Stadt an der polnisch-ukrainischen Grenze. Vor dem Zweiten Weltkrieg befand sich in der Stadt ein Jesuitenkolleg. Die Absolventen dieses Kollegs waren u. a. der polnische Politiker und Ökonom Eugeniusz Kwiatkowski und Landeskunde-Experte Mieczysław Orłowicz. In dem Kolleg soll Jaroslav Hašek gelebt haben. Das Kolleg hatte auch eine große und wertvolle Bibliothek. Nach dem deutschen Einmarsch 1941 wurde die Bibliothek aufgelöst. An der Kategorisierung der Bücher soll während der Auflösung der polnisch-jüdische Schriftsteller Bruno Schulz mitgearbeitet haben. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde aus dem Kolleg eine Kaserne. Im Ort befindet sich eine früher katholische Kirche, die 2006 renoviert wurde. Am 12. Juni 2020 wurde die Stadt zum Zentrum der neu gegründeten Stadtgemeinde Chyriw (Хирівська міська громада/Chyriwska miska hromada) zu dieser zählen auch noch die 24 in der untenstehenden Tabelle aufgelistetenen Dörfer, bis dahin war sie in der Stadtratsgemeinde Chyriw (Хирівська міська рада/Chyriwska miska rada) organisiert. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Chyriw Teil der Gemeinde: Siehe auch Alte Synagoge (Chyriw) Weblinks Chyrów. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 1: Aa–Dereneczna. Sulimierskiego und Walewskiego, Warschau 1880, S. 669 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Khyriv

Khyriv (en ukrainien : Хирів) ou Khyrov (en russe : Хыров ; en polonais : Chyrów) est une ville de l'oblast de Lviv, en Ukraine. Sa population s'élevait à 4104 habitants en 2022. Géographie Khyriv est située à 12 km de la frontière polonaise et à 89 km au sud-ouest de Lviv. Histoire Khyriv est mentionnée, en tant que domaine polonais, Chyrów, dans des chroniques en 1374. Elle reçut le droit de Magdebourg en 1528. Au XVIIIè siècle une communauté juive s'y établie. Suivant les Partitions de la Pologne la ville est annexée par l'Empire Austro-Hongrois et fait partie de la Galicie jusqu'en 1918. En 1872 le chemin de fer qui mène à la ville de Lemberg (Autriche) lui permet d'installer une gare. Entre 1886 et 1939, jusqu'à la Seconde Guerre mondiale, Chyrów possédait un collège jésuite réputé dans toute la Pologne. Parmi les 2000 diplômés de ce collège figurent, entre autres, l'économiste et homme politique polonais Eugeniusz Kwiatkowski, le géographe Mieczysław Orłowicz, le peintre Adam Styka. Le soldat Chvéïk doit y avoir vécu. Le collège possédait également une grande et précieuse bibliothèque. Pendant la Guerre polono-ukrainienne en 1919 une bataille a lieu à Chyrów dont les forces polonaises remporte la victoire. La ville fera désormais partie de la Deuxième République polonaise. La ville est occupée par l'URSS en septembre 1939, puis par l'Allemagne du Troisième Reich à partir de l'été 1941. Elle fait partie à la fin de la Seconde Guerre mondiale de la République socialiste soviétique d'Ukraine, intégrée à l'URSS, sous le nom de Khyrov. Après la Seconde Guerre mondiale, le collège est transformé en caserne. Le 27 juin 2001, à Lviv, le Pape Jean Paul II a proclamé bienheureuses martyres, Olympia Bidà et Leukadia Herasymiv, sœurs de la maison de Khyriv de la Congrégation des Sœurs de Saint-Joseph. Il y a à Khyriv une ancienne église catholique qui a été rénovée en 2006. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Références Liens externes Site officiel Portail de l’Ukraine
Chyriv

Chyriv (in ucraino Хирів?; in polacco Chyrów) è una città dell'Ucraina (4 249 abitanti) situata nel distretto di Sambir, nell'oblast' di Leopoli. Ospita l'amministrazione della comunità territoriale di Chyriv, una delle comunità territoriali dell'Ucraina. Fino al 18 luglio 2020 Chyriv apparteneva al distretto di Staryj Sambir, abolito come parte della riforma amministrativa dell'Ucraina, che ha ridotto a sette il numero dei distretti dell'oblast' di Leopoli. L'area del distretto di Staryj Sambir è stata fusa nel distretto di Sambir. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Chyriv Collegamenti esterni Sito ufficiale, su hyrivska-gromada.gov.ua.
Hîriv

Hîriv (în ucraineană Хирів) este un oraș raional din raionul Starîi Sambir, regiunea Liov, Ucraina. În afara localității principale, nu cuprinde și alte sate. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Hîriv era vorbitoare de ucraineană (97,39%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,98%). Vezi și Lista orașelor din Ucraina Note
Usatove rural hromada

Usatove rural hromada (Ukrainian: Усатівська сільська громада) is a hromada in Odesa Raion of Odesa Oblast in southwestern Ukraine. Population: 15,016 (2022 estimate) The hromada consists of 15 villages: Until 18 July 2020, the hromada belonged to Biliaivka Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Odesa Oblast to seven. The area of Biliaivka Raion was merged into Odesa Raion. References
Усатівська сільська громада

Усатівська сільська територіальна громада — територіальна громада в Україні, у Одеському районі Одеської області. Утворена 17 липня 2020 року в результаті об'єднання Усатівської, Августівської, Маринівської та Іллінської сільських рад. Орган місцевого самоврядування — Усатівська сільська рада. Перші вибори відбулися 25 жовтня 2020 року. Склад громади Староста Августівського старостинського округу: Дубина Олег Андрійович Староста Іллінського старостинського округу: Поліщук Олена Володимирівна Староста Маринівського старостинського округу: Головко Олександр Миколайович До складу громади входять два селища, Набережне і Нова Ковалівка, а також 13 сіл: Августівка Берегове Іллінка Ковалівка Маринівка Міжлиманське Нова Еметівка Протопопівка Стара Еметівка Тихе Усатове Черевичне Чоботарівка Джерела https://decentralization.ua/newgromada
Korosteňský rajón

Korosteňský rajón (ukrajinsky Коростенський район) je rajón v Žytomyrské oblasti na Ukrajině. Hlavním městem je Korosteň a rajón má přibližně 251 tisíc obyvatel. Města v rajónu Korosteň Malyn Olevsk Ovruč Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Коростенський район na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy
Rajon Korosten

Der Rajon Korosten (ukrainisch Коростенський район/Korostenskyj rajon; russisch Коростенский район/Korostenski rajon) ist ein ukrainischer Rajon mit etwa 250.000 Einwohnern. Er liegt in der Oblast Schytomyr und ist mit 10.898 km² der flächengrößte der Ukraine. Der Verwaltungssitz befindet sich in der namensgebenden Stadt Korosten. Geographie Der Rajon liegt im Norden der Oblast Schytomyr und grenzt im Norden an Belarus (Woblasz Homel, Rajon Leltschyzy, Rajon Jelsk und Rajon Naroulja), im Osten an den Rajon Wyschhorod (in der Oblast Kiew gelegen), im Südosten an den Rajon Butscha (Oblast Kiew), im Süden an den Rajon Schytomyr, im Südwesten an den Rajon Swjahel sowie im Nordwesten an den Rajon Sarny (in der Oblast Riwne gelegen). Geschichte Der Rajon wurde am 7. März 1923 gegründet. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zur Auflösung des alten Rajons und einer Neugründung unter Vergrößerung des Rajonsgebietes um die Rajone Luhyny, Malyn, Narodytschi, Olewsk und Owrutsch, kleinere Teile des Rajons Choroschiw sowie der bis dahin unter Oblastverwaltung stehenden Städte Korosten und Malyn. Administrative Gliederung Auf kommunaler Ebene ist der Rajon in 13 Hromadas (4 Stadtgemeinden, 4 Siedlungsgemeinden und 5 Landgemeinden) unterteilt, denen jeweils einzelne Ortschaften untergeordnet sind. Zum Verwaltungsgebiet gehören: 4 Städte 12 Siedlung städtischen Typs 507 Dörfer 6 Ansiedlungen Die Hromadas sind im Einzelnen: Stadtgemeinde Korosten Stadtgemeinde Malyn Stadtgemeinde Olewsk Stadtgemeinde Owrutsch Siedlungsgemeinde Irschansk Siedlungsgemeinde Luhyny Siedlungsgemeinde Narodytschi Siedlungsgemeinde Tschopowytschi Landgemeinde Bilokorowytschi Landgemeinde Hladkowytschi Landgemeinde Horschtschyk Landgemeinde Slowetschne Landgemeinde Uschomyr Siehe auch Liste der Rajone der Ukraine Weblinks Einzelnachweise
Korosten Raion

Korosten Raion (Ukrainian: Коростенський район) is a raion (district) of Zhytomyr Oblast, northern Ukraine. Its administrative centre is Korosten. The raion covers an area of 10,897.6 square kilometres (4,207.6 mi2). It makes Korosten raion the largest by area in Ukraine. Population: 251,208 (2022 estimate). On 18 July 2020, as part of the administrative reform of Ukraine, the number of raions of Zhytomyr Oblast was reduced to four, and the area of Korosten Raion was significantly expanded. Before the expansion, the area of the raion was 865.2 square kilometres (334.1 mi2). The January 2020 estimate of the raion population was 25,297 (2020 est.). Geography Korosten district borders Zviahel and Zhytomyr raions of Zhytomyr Oblast, Kyiv and Rivne regions of Ukraine. The district borders Belarus. Korosten district is located on the Polesian Lowland, in Zhytomyr Polissya . The Slovechansko-Ovrutskyi ridge is located within the boundaries of the Korosten district. The territory of the district is located in a zone of mixed forests, where pine, hornbeam, and oak are the most common. The Zherev River, a left tributary of the Uzh (Prypiat Basin), flows entirely within the boundaries of the Korosten District. Mineral resources of the district: peat, kaolin, granite. The climate of the Zhytomyr district is moderately continental, with humid summers and mild winters. The average annual temperature is approximately 10 °C, the average temperature in January is 4-5 °C, and in July it is about +20 °C. The annual amount of precipitation is 570 mm. Korosten is European highway E373. Notable landmarks The Drevlians and Polissya nature reserves, as well as 4 state-level reserves, have been created in the Korosten district. Economy Agricultural Institute of Polesia is located in the village of Hrozyne. Bibliography Національний атлас України/НАН України, Інститут географії, Державна служба геодезії, картографії та кадастру; голов. ред. Л. Г. Руденко; голова ред. кол.Б.Є. Патон. — К.: ДНВП «Картографія», 2007. — 435 с. — 5 тис.прим. — ISBN 978-966-475-067-4. Settlements Davydky, Horshchyk rural hromada Davydky, Narodychi settlement hromada Hunychi Khodaky Kupech Verkhnia Rudnia References External links Find out Korosten District @ Ukrainian.Travel {en}
Raión de Korosten

Raión de Kórosten (en ucraniano: Коростенський район) es un raión o distrito de Ucrania en la óblast de Zhitómir. La capital es la ciudad de Kórosten. Su territorio fue definido en 2020 mediante la fusión del propio raión de Kórosten con las hasta entonces ciudades de importancia regional de Kórosten y Malyn y los vecinos raiones de Olevsk, Óvruch, Luhyny, Narodichi y Malyn. Con un territorio de 10 892,2 km², es el raión de mayor superficie del país, debido a que se halla en el entorno de la zona de exclusión y alrededores del accidente de Chernóbil.​ Demografía En 2020, tras la definición de los límites actuales, el raión tenía una población de 258 935 habitantes.​ Subdivisiones Tras la reforma territorial de 2020, el raión incluye 13 municipios: las ciudades de Kórosten (la capital), Malyn, Óvruch y Olevsk, los asentamientos de tipo urbano de Irshansk, Luhyny, Naródychi y Chopóvychi y los municipios rurales de Bilokoróvychi, Hládkovychi, Hórshchyk, Slovechne y Ushómyr.​​ Otros datos El código KOATUU fue 1822300000. El código postal 11500 y el prefijo telefónico +380 4142. Referencias Oficina de estadísticas de Ucrania. (en ucraniano) Enlaces externos Sitio web oficial. Archivado el 30 de agosto de 2019 en Wayback Machine.
Distretto di Korosten'

Il distretto di Korosten' (in ucraino Коростенський район?, Korostens'yj rajon) è un distretto nell'oblast' di Žytomyr in Ucraina. Il suo centro amministrativo è la città di Korosten'. Ha una popolazione di 156 419 abitanti. Il 18 luglio 2020, come parte della riforma amministrativa dell'Ucraina, il numero di distretti dell'oblast di Žytomyr è stato ridotto a quattro e l'area del distretto di Korosten' è stata notevolmente ampliata. Suddivisioni amministrative Il distretto comprende tredici hromada di cui quattro di tipo urbano, quattro di insediamento e cinque rurali: Bilokorovyči Čopovyči Hladkovyči Horščyk Iršans'k Korosten' Luhyny Malyn Narodyči Olevs'k Ovruč Slovečne Ušomyr Note
Rejon korosteński

Rejon korosteński (ukr. Коростенський район) – rejon na Ukrainie, w obwodzie żytomierskim, z siedzibą w Korosteniu. Jego powierzchnia wynosi 10892,2 km², zaś liczba ludności wynosi 251,2 tys. osób. Rejon dzieli się na 13 hromad: 4 miejskie: Korosteń Malin Olewsk Owrucz 4 osiedlowe: Czopowyczi Irszańsk Łuhyny Narodyczi 5 wiejskich: Białokurowicze Hładkowyczi Horszczyk Słoweczne Uszomyr Rejon został utworzony 19 lipca 2020 roku decyzją Rady Najwyższej z 17 lipca 2020 roku o przeprowadzeniu reformy administracyjno-terytorialnej. W jego skład weszły dotychczasowe rejony: horoszowski korosteński łuhyński maliński narodycki olewski owrucki Przypisy
Raionul Korosten, Jîtomîr

Korosten (în ucraineană Коростенський район, transliterat: Korostenskîi raion) este un raion în regiunea Jîtomîr, Ucraina. Are reședința la Korosten. Are o suprafață de 10.897,6 km². Populația este de 251.208 locuitori, determinată în 2022, prin bilanț demografic[*]​. Note
Коростенський район

Коростенський район (Коростенщина) — район Житомирської області в Україні, утворений 2020 року. Адміністративний центр — місто Коростень. Площа території — 10 892,2км². Населення — 258 935 осіб (2020 р.) Коростенський район є найбільшим за площею в Україні. Його площа більша аніж територія Лівану. Історія Район створено відповідно до постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17 липня 2020 року. До його складу увійшли: Коростенська, Малинська, Овруцька, Олевська міські, Іршанська, Лугинська, Народицька, Чоповицька селищні та Білокоровицька, Гладковицька, Горщиківська, Словечанська, Ушомирська сільські територіальні громади. З кінця лютого до початку квітня 2022 року під час російського вторгнення в Україну північно-східна частина району перебувала під російською окупацією. Передісторія земель району Раніше територія району входила до складу Коростенського (1923—2020), Олевського, Овруцького, Хорошівського, Лугинського, Народицького, Малинського районів, ліквідованих тією ж постановою. Примітки Посилання Коростенський район [Архівовано 12 грудня 2020 у Wayback Machine.]
Палац культури імені Т. Г. Шевченка

Палац культури імені Т. Г. Шевченка — найбільший діючий палац культури Трускавця, центр культурної та просвітницької роботи, одним з найбільших залів для виступів та проведення заходів у місті. Історія Палац Культури імені Т. Г. Шевченка був відкритий у 1971 році. У палаці культури є кіноконцертний зал на 1025 місць та танцювальна зала («Шайба»). У палаці культури зародився гурт «Дзвін». При палаці культури діє Народний ансамбль пісні і танцю «Трускавчанка». У палаці культури проходять міські, обласні та всеукраїнські заходи, гастролі відомих українських театрів, співаків та гуртів. Щорічно проводиться мистецька акція «На Великдень у Трускавець», Міжнародний конкурс-фестиваль дитячого, юнацького та молодіжного мистецтва «Empire of arts», конкурс трускавецьких школярок «Міс-Весна», обласний фестиваль українського зимового фольклору «Нова радість стала», Всеукраїнський відкритий фестиваль-конкурс дитячої та юнацької творчості «Яскрава країна». З червня 2017 року проводиться Всеукраїнський фестиваль циркового мистецтва «Трускавецький фіґляр», Міжнародний фестиваль «Імперія мистецтв» та «Яскрава симфонія». 5 жовтня 2016 року в палаці культури відбувся відбірковий тур VI Всеукраїнського фестивалю героїко-патріотичної пісні серед працівників органів і підрозділів цивільного захисту ДСНС України, ветеранів та пенсіонерів служби цивільного захисту. 22 квітня 2018 року о 20.00 у палаці культури відбувся благодійний на підтримку онкохворих дітей, у якому взяли участь відомі українські співаки: Андрій Князь, Павло Табаков, Віктор Винник, Ростислав Кушина, Зеновій Гучок та інші У танцювальній залі проходять розважальні та спортивні заходи. 3 жовтня 2015 року пройшли всеукраїнські рейтингові класифікаційні змагання зі спортивних бальних танців «TRUSKAVETS CUP — 2015». У 2016 році відбулися традиційні всеукраїнські змагання зі спортивних танців «Зимова казка Трускавця». 24 вересня 2016 року в танцювальній залі відбулась матчева зустріч з боксу «Схід і Захід разом», рамках якої відбулось п'ять поєдинків. У березні 2018 року пройшли Всеукраїнські класифікаційні змагання з танцювального спорту «Променад 2018». Фотогалерея Див. також Кінотеатр «Злата» Палац культури «Мир» Примітки Посилання Палац Культури імені Т. Г. Шевченка на «Wikimapia» Палац культури імені Т. Г. Шевченка у соцмережі «Facebook»
Staryj Sambir

Staryj Sambir (ukrajinsky Старий Самбір, rusky Старый Самбор – Staryj Sambor, polsky Stary Sambor a do roku 1899 Staremiasto nebo Stare Miasto) je město ve Lvovské oblasti na Ukrajině. Poloha Staryj Sambir leží na horním toku Dněstru na východním úpatí Východních Karpat. Od Lvova, správního střediska oblasti, je vzdálen přibližně devadesát kilometrů jihozápadně. Od polsko-ukrajinské státní hranice jen zhruba dvacet kilometrů východně. Dějiny První zmínka o Starém Sambiru je z roku 1199. Přízvisko Staryj získal kvůli tomu, že po invazi Mongolů v roce 1241 mnoho obyvatel opustilo svá zničená obydlí a založila Sambir níž po proudu. Od roku 1553 byl Staryj Sambir městem. Dlouho náležel do rakouské Haliče. V roce 1904 byla do města přivedena železnice v rámci výstavby tratě z Lvova přes Sambir do Čopu (a dále na Budapešť). Po první světové válce připadl Staryj Sambir druhé Polské republice, kde patřil do Lvovského vojvodství. Za druhé světové války nejprve krátce město obsadil Sovětský svaz, pak jej drželo do roku 1944 nacistické Německo a na konci války se stal součástí Ukrajinské sovětské socialistické republiky. Rodáci Mikołaj Zyblikiewicz (1823 – 1887), polský politik a právník Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Staryj Sambir na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Staryj Sambir na Wikimedia Commons
Staryj Sambir

Staryj Sambir (ukrainsk: Старий Самбір, polsk: Stary Sambor, Staremiasto, Stare Miasto) er en by i Sambir rajon, Lviv oblast i det vestlige Ukraine, tæt på grænsen til Polen. Staryj Sambir er hjemsted for administrationen af Staryj Sambir urban hromada, en af hromadaerne i Ukraine. I 2021 havde byen 6.518 indbyggere. Historie Sambir, kendt på polsk som Sambor, blev første gang nævnt i dokumenter i 1378. I 1501 blev der åbnet en romersk-katolsk kirke her, og i 1553 fik Staryj Sambir byrettigheder. I 1668 blev der bygget et rådhus, og i begyndelsen af det 18. århundrede blev den lokale kirke ombygget. Indtil 1772 (se Polens delinger) hørte Sambir til Przemysl Land, Ruthenisk voivodskab. Fra 1772 til slutningen af 1918 hørte Sambir til det østrigske Galicien. I 1880 var der 3.482 indbyggere, heraf 1.399 græsk-katolikker, 704 romersk-katolikker og 1.377 jøder. Under Den polsk-ukrainske krig blev Staryj Sambir erobret af polakkerne, hvis besiddelse af byen blev bekræftet i Freden i Riga. Ifølge folketællingen i 1921 havde byen en befolkning på 4.314 indbyggere, heraf 1.534 jøder. I Den anden polske republik var den hovedsæde for et amt i Lwow voivodskab (indtil 1932). Efter invasionen af Polen i 1939 blev byen annekteret til Sovjetunionen. Dens jødiske indbyggere blev myrdet under Holocaust. Kilder Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Staryj Sambir

Staryj Sambir (ukrainisch ; russisch Старый Самбор/Stary Sambor, polnisch Stary Sambor – bis 1899 Staremiasto oder Stare Miasto) ist eine in der Westukraine liegende Stadt etwa 84 Kilometer südwestlich der Oblasthauptstadt Lemberg am Fluss Dnister gelegen. Die Grenze zu Polen befindet sich in etwa 20 Kilometer in südwestlicher Richtung entfernt, der Ort selbst liegt am Fuße der ukrainischen Waldkarpaten. Der Ort wurde 1199 zum ersten Mal schriftlich erwähnt, nach dem Mongoleneinfall 1241 verließen viele Bewohner die verwüstete Siedlung und gründeten Sambor an anderer Stelle wieder, die alte Siedlung wurde folglich in Alt-Sambor (Staryj Sambir) umbenannt. 1553 erhielt der Ort das Stadtrecht, die Stadt entwickelte sich als Handwerks- und Handelsstadt und lag bis 1918 im österreichischen Galizien, wo sie von 1850 an Sitz der Bezirkshauptmannschaft Stary Sambor war. 1837 wurde er von einem schweren Erdbeben heimgesucht, am 19. November 1904 wurde ein Bahnhof an der Eisenbahnlinie von Lemberg nach Budapest (Bahnstrecke Lwiw–Sambir–Tschop) eröffnet, der die wirtschaftliche Entwicklung begünstigte. 1867 wurde der Ort Sitz eines Bezirksgerichtes, zusammen mit der Bezirkshauptmannschaft bestand dieses bis 1918. Nach dem Ende des Ersten Weltkrieges kam der Ort zu Polen und lag hier ab 1921 in der Woiwodschaft Lwów. Im Zweiten Weltkrieg wurde er kurzzeitig von der Sowjetunion und dann bis 1944 von Deutschland besetzt. Nach dem Ende des Krieges wurde die Stadt dann der Sowjetunion zugeschlagen, seit 1991 ist sie ein Teil der heutigen Ukraine. 1940 wurde der Ort zum Zentrum des gleichnamigen Rajons Staryj Sambir, seit Sommer 2020 ist der Ort nach Auflösung des Rajons nur noch eine einfache Stadt innerhalb des Rajons Sambir. In den 1890er Jahren wurden die beiden bis dahin selbstständigen Dörfer Posada Dolna/Posada Niżna (ukrainisch Посада Долішня/Possada Dolischnja) und Posada Górna/Posada Wyżna (ukrainisch Посада Горішня/Possada Horischnja) eingemeindet, in den 1930er Jahren wurde das bis dahin selbstständige Dorf Smolnica (ukrainisch Smilnyzja/Смільниця) eingemeindet, es befand sich nördlich der Innenstadt und ist heute noch ein als Stadtteil zu erkennen. Am 12. Juni 2020 wurde die Stadt zum Zentrum der neu gegründeten Stadtgemeinde Staryj Sambir (Старосамбірська міська громада/Starosambirska miska hromada) zu dieser zählen auch noch die Siedlung städtischen Typs Stara Sil sowie die 24 in der untenstehenden Tabelle aufgelistetenen Dörfer, bis dahin war sie in der Stadtratsgemeinde Staryj Sambir organisiert. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Staryj Sambir Teil der Gemeinde: Siehe auch Jüdischer Friedhof (Staryj Sambir) Chassidische Synagoge (Staryj Sambir) Weblinks Staremiasto. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 11: Sochaczew–Szlubowska Wola. Walewskiego, Warschau 1890, S. 237 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise