NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Nationella Bohdan Chmelnytskyj-universitetet i Tjerkasy

Nationella Bohdan Chmelnytskyj-universitetet i Tjerkasy (ukrainska: Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького) är ett ukrainskt universitet i staden Tjerkasy. Universitetet är namngivet efter nationalhjälten Bohdan Chmelnytskyj. Utbildningsinstitutionen bildades 1921 som "Tjerkassy-institutet för nationell utbildning". Det omorganiserades och bytte namn till "Tjerkassys Pedagogiska institut" 1933. Efter en resolution av den ukrainska regeringen bildades 6 oktober 1995 "Nationella Bohdan Chmelnytskyj-universitetet i Tjerkasy". Universitetet har 14 fakulteter och institutioner och 7 930 inskrivna studenter. Fakulteter och institutioner Biologiska fakulteten; biologi, ekologi och miljöskydd Ekonomiska fakulteten; företagsekonomi, ekonomisk vetenskap, ekonomisk teori, internationell ekonomi, förvaltning av organisationer, redovisning och revision och turism Historiska fakulteten; historia, filosofi Matematiska institutionen; matematik, tillämpad matematik Psykologiska institutionen; psykologi, tillämpad psykologi Fakultet för informationsteknik och biomedicinsk cybernetik; Intelligenta beslutsstödjande system, informationssystem för kontroll och teknik, dator miljömässiga och ekonomiska uppföljning, programvaror och system Fakulteten för romersk-germansk filologi; engelsk/tysk språk och litteratur Fakulteten för ryska studier; rysk språk och litteratur, med studier av ytterligare språk; franska, polska, arabiska Fakulteten för ukrainsk litteratur och journalistik; ukrainska språk och litteratur, journalistik, förlagsverksamhet och redigering Fysikinstitutionen; fysik, dator-integrerad tillverkning och produktion Kemifakulteten; kemi Fakulteten för idrott; idrott och fysisk träning Fakulteten för utbildning och omskolning av personal; engelsk språk och litteratur, praktisk psykologi, social utbildning, programvaror och system, kompetensutveckling för lärare vid högskolor Juridiska fakulteten; juridik Dessutom finns planer på att öppna en farmaceutisk institution; apotek. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från ukrainskspråkiga Wikipedia, Черкаський національний університет імені Богдана Хмельницького, 16 november 2008. Externa länkar Webbplats för universitetet
Жилой дом (Гончая улица, Чернигов)

Жилой дом — памятник архитектуры местного значения в Чернигове. Сейчас в здании размещается офтальмологическая клиника. История Решением исполкома Черниговского областного совета народных депутатов от 26.06.1989 № 130 присвоен статус памятник архитектуры местного значения с охранным № 51-Чг под названием Дом жилой. Здание имеет собственную «территорию памятника» и расположено в «охранной зоне», согласно правилам застройки и использования территории. На здании не установлена информационная доска. Описание Дом был построен в 19 веке в предместье Ковалёвка. Одноэтажный, деревянный дом на кирпичном фундаменте, 6-оконный, прямоугольный в плане, с четырёхскатной крышей. С правого торца дома вход-тамбур с крыльцом. Прямоугольные окна не украшены ни наличниками ни сандриками. Фасад с горизонтальной обшивкой стен. Исконно главный фасад со стороны реки Стрижень также 6-оконный, вход (сейчас не используется) с левой стороны, украшенный резьбой, а линия карниза завершается боковыми ризалитами. Архитектура дома схожа с другим домом — домом семьи Митькевичей — Киевская улица, 12. Дом принадлежал купцу З. Гозенпуду, который был собственником мельницы и магазина по продаже меха. В начале 20 века эмигрировал в США, а дом подарил Черниговскому дворянскому собранию для размещения детей-сирот и детей из малоимущих семей. Со временем приют был закрыт и дом был на балансе ликеро-водочного завода, что непосредственно севернее расположен, вплоть до 1988 года. В 2010-х годах силами спортивной школы дом был отреставрирован. В 2024 году были проведены ремонтно-реставрационные работы фасада специалистами национального университета «Черниговская политехника», волонтёрами и предпринимателями, а также капитальные работы внутри здания. Сейчас в здании размещается офтальмологическая клиника, до 2022 года — физкультурно-спортивное общество «Украина». Примечания Источники ПЕРЕЛІК ПАМ’ЯТОК ТА ОБ’ЄКТІВ КУЛЬТУРНОЇ СПАДЩИНИ м. ЧЕРНІГОВА ЗА ВИДОМ АРХІТЕКТУРИ, ІСТОРИЧНИЙ, МОНУМЕНТАЛЬНОГО МИСТЕЦТВА ІСТОРИКО-АРХІТЕКТУРНИЙ ОПОРНИЙ ПЛАН м. ЧЕРНІГОВА З ВИЗНАЧЕННЯМ МЕЖ І РЕЖИМІВ ВИКОРИСТАННЯ ЗОН ОХОРОНИ ПАМ’ЯТОК ТА ІСТОРИЧНИХ АРЕАЛІВ (договір від 19.10.2018 р. № 2) Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. — На вулиці Гончій відремонтовано старовинний будинок купця Гозенпуда Два старых дома в Чернигове с разной судьбой
Будинок Гозенпуда

Житловий будинок — пам'ятка архітектури місцевого значення в Чернігові. Зараз в будівлі розміщується фізкультурно-спортивне товариство «Україна». Історія Рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 26.06.1989 № 130 надано статус пам'ятка архітектури місцевого значення з охоронним № 51-Чг під назвою Будинок житловий. Будівля має власні «території пам'ятки» і розташоване в «охоронній зоні», згідно правил забудови і використання території. На приміщенні не встановлена інформаційна дошка. Опис Будинок був побудований в 19 столітті в передмісті Ковалівка. Одноповерховий, дерев'яний будинок на цегляному фундаменті, 6-віконний, прямокутний в плані, з чотирьохскатним дахом. З правого торця будинку вхід-тамбур з ганком. Прямокутні вікна не прикрашені ні лиштвами, ні сандриками. Фасад з горизонтальною обшивкою стін. Споконвічно головний фасад з боку річки Стрижень також 6-віконний, вхід (зараз не використовується) з лівого боку, прикрашений різьбленням, а лінія карниза завершується бічними ризалітами. Архітектура будинку схожа з іншим будинком — будинком сім'ї Митькевич — Київська вулиця, 12. Будинок належав купцеві З. Гозенпуду, який був власником млина та магазину з продажу хутра. На початку 20 століття емігрував в США, а будинок подарував Чернігівському дворянського зібрання для розміщення дітей-сиріт та дітей з малозабезпечених сімей. Згодом притулок був закритий і будинок був на балансі лікеро-горілчаного заводу, що безпосередньо на північ від розташований, аж до 1988 року. У 2010-х роках силами спортивної школи будинок був відреставрований. Зараз в будівлі розміщується фізкультурно-спортивне товариство «Україна», а також офіси. Примітки Джерела ПЕРЕЛІК пам'яток ТА ОБ'ЄКТІВ КУЛЬТУРНОЇ СПАДЩИНИ м. Чернігова ЗА ВИДОМ АРХІТЕКТУРИ, історичний, МОНУМЕНТАЛЬНОГО МИСТЕЦТВА ІСТОРИКО-архітектурний опорний план м. Чернігова з визначенням МЕЖ І РЕЖІМІВ Використання ЗОН ОХОРОНИ пам'яток ТА ІСТОРІЧНІХ АРЕАЛІВ (договір від 19.10.2018 р. № 2) Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К .: УРЕ и м. М. П. Бажана, 1990.. - На вулиці Гончій відремонтовано старовинний будинок купця Гозенпуд [Архівовано 15 січня 2021 у Wayback Machine.] Два старих будинку в Чернігові з різною долею [Архівовано 15 січня 2021 у Wayback Machine.]
Особняк Спановского

Особняк Спановского — памятник архитектуры местного значения в Чернигове. Сейчас дом не используется. История Решением исполкома Черниговского областного совета народных депутатов от 26.06.1989 № 130 присвоен статус памятник архитектуры местного значения с охранным № 49-Чг под названием Особняк Спановского. Здание имеет собственную «территорию памятника» и расположено в «охранной зоне» (отдельная зона данного памятника), согласно правилам застройки и использования территории. На здании установлена информационная доска. Описание Усадебный дом был построен в 19 веке в предместье Ковалёвка и принадлежал Василию Константиновичу Спановскому из дворянского рода. Дом с ограждением и хозяйственным зданием-каретником, которые составляют единое художественное целое. Ограждение и каретник не сохранились. Одноэтажный деревянный срубной дом, прямоугольный в плане с типовыми 5-оконным фасадом, украшен двумя шлемообразными декоративными фронтонами над боковыми окнами. Главный вход с восточной стороны в виде живописного портала, а хозяйственный вход — с противоположного дворового фасада, где по оси дома, перпендикулярной улице, сохранилась открытая веранда-терраса — составляющий элемент жилья. Дом имеет анфиладное планирование с симметрическим размещением комнат вокруг гостиной и столовой. Дом является изысканным примером деревянного строительства в стиле модерн. Сейчас дом не используется и находится на балансе управления коммунальной собственности Черниговского областного совета. Источники ПЕРЕЛІК ПАМ’ЯТОК ТА ОБ’ЄКТІВ КУЛЬТУРНОЇ СПАДЩИНИ м. ЧЕРНІГОВА ЗА ВИДОМ АРХІТЕКТУРИ, ІСТОРИЧНИЙ, МОНУМЕНТАЛЬНОГО МИСТЕЦТВА ІСТОРИКО-АРХІТЕКТУРНИЙ ОПОРНИЙ ПЛАН м. ЧЕРНІГОВА З ВИЗНАЧЕННЯМ МЕЖ І РЕЖИМІВ ВИКОРИСТАННЯ ЗОН ОХОРОНИ ПАМ’ЯТОК ТА ІСТОРИЧНИХ АРЕАЛІВ (договір від 19.10.2018 р. № 2) Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. — с. 489 НЕМИРОВИЧА-ДАНЧЕНКА ВУЛИЦЯ СЬОГОДНІ ОБСТЕЖАТЬ ТЕХНІЧНИЙ СТАН ПАМ’ЯТКИ АРХІТЕКТУРИ «ОСОБНЯКА СПАНОВСЬКОГО» Архивная копия от 27 января 2021 на Wayback Machine
Особняк Спановського

Особняк Спановського — пам'ятка архітектури місцевого значення на Київській вулиці в Чернігові. Зараз будинок не використовується. Історія Рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 26.06.1989 № 130 надано статус пам'ятка архітектури місцевого значення з охоронним № 49-Чг під назвою Особняк Спановського. Будівля має власні «території пам'ятки» і розташоване в «охоронній зоні» (окрема зона даного пам'ятника), згідно правил забудови і використання території. На будівлі встановлена інформаційна дошка. Опис Садибний будинок був побудований в 19 столітті в передмісті Ковалівка і належав Василю Костянтиновичу Спановському з дворянського роду. Будинок з огорожею і господарським будинком-каретнею, які становлять єдине художнє ціле. Огорожа й каретня не збереглися. Являє собою одноповерховий дерев'яний зрубний будинок, прямокутний в плані з типовими 5-віконним фасадом, прикрашений двома шоломоподібними декоративними фронтонами над бічними вікнами. Головний вхід зі східного боку у вигляді мальовничого порталу, а господарський вхід — з протилежного дворового фасаду, де по осі будинку, перпендикулярної вулиці, збереглася відкрита веранда-тераса — складовий елемент житла. Будинок має анфіладне планування з симетричним розміщенням кімнат навколо вітальні і їдальні. Будинок є вишуканим прикладом дерев'яного будівництва в стилі модерн. Зараз будинок не використовується і знаходиться на балансі управління комунальної власності Чернігівської обласної ради. Джерела ПЕРЕЛІК пам'яток ТА ОБ'ЄКТІВ КУЛЬТУРНОЇ СПАДЩИНИ м. Чернігова ЗА ВИДОМ АРХІТЕКТУРИ, історичний, МОНУМЕНТАЛЬНОГО МИСТЕЦТВА ІСТОРИКО-архітектурний опорний план м. Чернігова з визначенням МЕЖ І РЕЖІМІВ Використання ЗОН ОХОРОНИ пам'яток ТА ІСТОРІЧНІХ АРЕАЛІВ (договір від 19.10.2018 р. № 2) Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К .: УРЕ и м. М. П. Бажана, 1990. — с. 489 Немировича-Данченка ВУЛИЦЯ СЬОГОДНІ ОБСТЕЖАТЬ ТЕХНІЧНИЙ СТАН пам'ятки АРХІТЕКТУРИ «ОСОБНЯКА СПАНОВСЬКОГО»
Церква Вознесіння Господнього (Бабин)

Церква Вознесіння Господнього — чинна дерев'яна церква у селі Бабин Івано-Франківської області, Україна. Пам'ятка архітектури національного значення №1159, належить до типових гуцульських дерев'яних церков. Парафія належить до Косівського деканату Івано-Франківської єпархії ПЦУ. Історія Церква датується 1894 роком, освячена в 1896 році, розташована в північній частині села біля головної дороги. У радянський період церква охоронялася як пам'ятка архітектури Української РСР (№ 1159). З 1983 по 1986 роки в церкві служив о. Василь Романюк — Патріарх Київський і всієї Руси-України. Церква в користуванні громади Православної церкви України, служить з 1993 р. о. Михайло Ганущак. Архітектура Церква хрестоподібна п'ятизрубна в плані з великим центральним зрубом нави та відносно вузькими зрубами бокових рамен. Церква має три входи, які збудовані у вигляді ганків. Над квадратним зрубом нави розташована восьмистороння основа, яку перекриває шатрова баня. Бокові зруби перекриті двоскатними дахами, які мають маківки. Церкву охоплює опасання, розташоване на вінцях зрубів. Бокові зруби з навою в інтер'єрі поєднані арками. Нава відкрита на всю висоту до бані. Стіни над опасанням перекриті карбованою бляхою. Дзвіниця Біля церкви розташована прямокутна мурована надбрамна дзвіниця, побудована з пісковика, входить до складу пам'ятки. Дзвіниця має п'ять арок для дзвонів на другому ярусі. Джерела Громик В. Дерев'яні церкви Івано-Франківської області: іл. кат. / Віктор Громик, Василь Слободян; фот.: Ігор Пунда та ін. — Львів: Видавець Гуляєва В. М., 2017. — С. 260. — 545 с. — 100 прим. — ISBN 978-617-7503-02-5. Процак Р. Церкви Прикарпатського краю. — Івано-Франківськ: Лілея-НВ, 2006. — С. 180. Леонід Прибєга Дерев'яні храми Українських Карпат. — Київ: Техніка, 2007. — С. 165. — 168 с. — 1000 прим. — ISBN 966-575-028-3. Василь Слободян Каталог існуючих дерев'яних церков України і українських етнічних земель. — Вісник ін-ту «Укрзахідпроектреставрація». — 1996. — т. 4. — С. 95. Примітки Посилання Бабин. Церква Вознесення Господнього (1894). decerkva.org.ua. Дерев'яні Церкви Західної України. Архів оригіналу за 8 травня 2022. Процитовано 26 вересня 2024. Бабин с. Церква Вознесіння. pslava.info. Прадідівська слава. Архів оригіналу за 4 листопада 2023. Процитовано 26 вересня 2024.
Jüdischer Friedhof (Brazlaw)

Der Jüdische Friedhof in Brazlaw, einem Ort in der ukrainischen Oblast Winnyzja, stammt vermutlich aus der ersten Hälfte des 16. Jahrhunderts. Er liegt an einem Hang mit Blick auf den Südlichen Bug. Es befinden sich mehr als 1000 Grabsteine auf dem Jüdischen Friedhof. Der älteste stammt aus dem Jahr 1766 und der jüngste von 2016. Der Rabbi Nathan von Brazlaw (Nathan Steihartz), ein Schüler von Rabbi Nachman von Brazlaw ist auf dem Friedhof begraben. Für ihn gibt es dort auch ein Mausoleum (Ohel). Zusätzlich gibt es ein Kenotaph (Scheingrab) für auf dem Friedhof begrabene Rabbiner. Auf dem Gelände befindet sich auch eine Gedenkstätte für die Opfer von Pogromen in den Jahren 1919 bis 1921 sowie Opfer des Holocausts. Auf einigen der Grabsteine ist das Bild des Verstorbenen eingraviert, wie es auf vielen Friedhöfen in Osteuropa üblich ist. Wegen des Bilderverbots im Judentum ist das ein Zeichen dafür, dass in den Jahren der Sowjetunion und danach sich viele Juden von den starren Glaubensvorschriften gelöst haben. Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in der Ukraine Weblinks Einzelnachweise
Церква Благовіщення Пресвятої Богородиці (Вербовець)

Церква Благовіщення Пресвятої Богородиці (Вербовець) — дерев'яна церква в с. Вербовець Івано-Франківської області, Україна, пам'ятка архітектури національного значення, датована 1850 роком. Історія Церква побудована майстром Іваном Лавруком в 1850 році за допомогою священника та односельців та освячена в 1853 році. Церковна громада вважає датою будівництва 1890 рік (в 1990 році святкували 100 річчя церкви, про що свідчить пам’ятна таблиця з карбуванням: «На честь 100-річчя церкви Благовіщення Діви Марії, збудованої року Божого 1890 на пожертви сіл Вербовець і Старий Косів».). Церква (фото [Архівовано 18 травня 2021 у Wayback Machine.]) розташована на кладовищі на межі Вербовця і Старого Косова поруч з дорогою. У радянський період церква охоронялась як пам'ятка архітектури Української РСР (№ 1162). Церкву використовує громада Православної церкви України. Коло церкви також побудована дерев'яна дзвіниця, яка входить до складу пам'ятки, мурована дзвіниця та каплиця. В церкві служили такі священники: отець Івана Валевський, отець Олександр Обушкевич – (1946 -1969 рр.); отець Степан Сірок – (1969 - 1972 рр.); отець Андрій Яцків – (1972 -1975 рр.); отець Володимир Братик – (1975-1976 рр.); отець Степан Губернат – (з жовтня 1976 року). Архітектура Церква дерев'яна, хрестоподібна в плані, складається з п'яти квадратних зрубів. Храм має п'ять бань, її оточує опасання, розташоване на випусках вінців зрубів. Зруби мають одну висоту, завершені восьмигранними основами над якими встановлені шатрові бані. До вівтаря прибудовані дві ризниці. До бабинця прибудовано ганок. Ще один засклений ганок прибудований до південного рамена. Церква має маківки з хрестами. Опасання та стіни над опасанням оббиті карбованою бляхою (в 1990 роках). Первинно церква була оббита гонтом. На початку ХХІ ст. в церкві замінили вікна на пластикові. В інтер'єрі церква обмальована живописом з різними орнаментами та іконами. В церкві зберігся повний різьблений іконостас (в 1981 році був прикрашений позолотою). Дзвіниця До складу пам'ятки входить дерев'яна квадратна в плані дзвіниця (№ 1162/2). Дзвіниця складається з трьох ярусів, перший з яких зі зрубу, а інші каркасні. Третій ярус восьмигранний. Дзвіниця оббита бляхою, хоча первинно була оббита гонтом. Див. також Церква Великомученика Дмитра (Великий Рожин); Церква Вознесіння Господнього (Бабин); Церква Вознесіння Господнього (Брустури); Церква Святого Василія Великого (Косів); Церква Святого Іоана Милостивого (Яремче). Примітки
Озеро (памятник природы, Полтавская область)

Озеро — комплексный памятник природы местного значения на Украине. Расположен в пределах Гребенковского района Полтавской области. Находится в 1 километре к востоку от села Березовка. Площадь составляет 5,5 га. Создан по решению Полтавского областного совета от 7 декабря 2011 года. Находится на территории Березовской сельского совета. Памятник природы был образован на месте степного озера с нестабильным гидрорежимом, где сформировалась и сохранилась экосистема с околоводными видами флоры и фауны. Примечания
Озеро (пам'ятка природи, Гребінківський район)

Озеро — комплексна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована на відстані 1 км на схід від с. Березівка Гребінківського району Полтавської області. Площа — 5,5 га. Створено згідно з рішенням Полтавської обласної ради від 07.12.2011 року. Перебуває в користуванні Березівської сільської ради. Охороняється природне зниження на місці степового озера з нестабільним гідрорежимом, де сформувалась та збереглась екосистема з навколоводними видами флори і фауни. Джерела Екологічний паспорт Полтавської області за 2017 рік Рішення обласної ради
Дубовая аллея (Полтавская область)

Дубовая аллея — ботанический памятник природы местного значения на Украине. Расположена в пределах Гадячского района Полтавской области. Находится в селе Максимовка Рымаровского сельсовета. Памятником природы объявлена в соответствии с постановлением Полтавского областного совета № 329 от 22 июля 1969 года. Площадь аллеи составляет 0,5 гектара. Расположена на центральной улице села. Памятник природы образован с целью сохранения группы вековых деревьев дуба обыкновенного, высаженных в аллейном стиле. В аллее произрастает не менее 30 деревьев возрастом старше 120 лет. Литература Заповедная красота Полтавщины. Т. Л. Андриенко, А. Н. Байрак, М. И. Залудяк и другие. — Полтава: ИВА «Астрея», 1996. — 188 с .: ил. 88. Примечания
Дубова алея (пам'ятка природи)

Дубова алея — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення, розташована в селі Максимівка Гадяцького району Полтавської області. Була створена відповідно до Постанови Полтавської облради № 329 від 22 липня 1969 року. Загальні відомості Землекористувачем є Римарівська сільська рада, площа — 0,5 гектара. Перебуває в користуванні Римарівської сільської ради. Розташована на центральній вулиці села Максимівка Гадяцького району. Пам'ятка природи створена з метою збереження групи вікових дерев дуба звичайного, висаджених в алейному стилі, у кількості 30 дерев віком понад 120 років. Галерея Посилання Еко-паспорт Полтавської області [Архівовано 13 жовтня 2020 у Wayback Machine.] Заповідна краса Полтавщини. Т. Л. Андрієнко, О. М. Байрак, М. І. Залудяк та інші. — Полтава: ІВА «Астрея», 1996. — 188 с.: іл. 88. Вікові та меморіальні дерева Полтавщини. Туристичний довідник / ГО "ВЕЛОПОЛТАВА"; упоряд. Ю.М. Репало. - Київ: Видавництво ТОВ "Основа" - 2021. - 32 с. ISBN 978-966-984-064-6
Берегометская поселковая община

Берегометская поселковая община (укр. Берегометська селищна громада) — территориальная община в Вижницком районе Черновицкой области Украины. Административный центр — посёлок Берегомет. Население составляет 19217 человек. Площадь — 492,7 км². В соответствии с распоряжением Кабинета Министров Украины от 12 июня 2020 года, в состав общины вошла территория Берегометского поселкового совета, а также Долишнешепотского, Лукавецкого и Миговского сельских советов Вижницкого района Населённые пункты В состав общины входит 1 посёлок и 12 сёл: Берегомет Заречье Долишнешепотский старостинский округ: Долишний Шепот Лопушна Лекечи Фальков Лукавецкий старостинский округ: Вахновцы Волчинец Липованы Лукавцы Майдан Миговский старостинский округ: Великое Мигово Примечания Источники Официальный сайт Берегометской общины (укр.). Павло Остапенко, Роман Перхалюк, Олександр Бончковський, Станіслав Остапенко. Атлас адміністративно-територіального устрою України / За загальною редакцією Остапенка П.. — видання друге, доповнене. — Київ, 2021. — С. 355. — 441 с. (укр.)
Берегометська селищна громада

Берегометська селищна громада — територіальна громада України, у Вижницькому районі Чернівецької області. Адміністративний центр — селище Берегомет. Площа громади — 492,7 км², населення — 18 464 мешканців (2020). Населені пункти У складі громади 1 селище (Берегомет) і 12 сіл: Вахнівці Велике Вовчинець Долішній Шепіт Заріччя Лекечі Липовани Лопушна Лукавці Майдан Мигове Фальків Примітки Посилання Громада на Геопорталі адміністративно-територіального устрою України [Архівовано 13 травня 2021 у Wayback Machine.]
СЕС Прогресівка

СЕС Прогресівка — сонячна електростанція у селі Прогресівка Миколаївської області. Проєктна потужність складає 148 МВт. Складається з трьох полів сонячних панелей («ПіВі Прогресівка-Альфа», «ПіВі Прогресівка-Бета», «ПіВі Прогресівка-Гамма»), підвищувальної підстанції 35/110 кВ та магістральної підстанції «Прогресівка» 330 кВ, що забезпечує видачу потужності в енергосистему. Будівництво Будівництво СЕС у селі Прогресівка розпочали 2019 року. Інвестиції склали 124 млн дол.: керівна компанія «Scatec Solar» — 35 %, компанія «PowerChina Guizhou Engineering» — 65 %. СЕС планували запустити в першій половині 2020 року. 14 січня НКРЕКП надала ліцензії на виробництво електроенергії загальною потужністю 147,74 МВт. Станом на кінець 2020 року будівництво СЕС фактично завершене, але через незакінчені роботи з будівництва підстанції та ліній електропередач, які забезпечать приєднання СЕС до енергосистеми, запуск перенесений на 2021 рік. Структура СЕС Прогресівка складається з трьох полів сонячних електростанцій, що належать: ТОВ «Піві Прогресівка-Альфа» потужністю 19,344 МВт. ТОВ «Піві Прогресівка-Бета» — 71,107 МВт. ТОВ «Піві Прогресівка-Гамма» — 57,288 МВт. Центром збору потужності СЕС є підвищувальна підстанція 35/110 кВ, обладнана двома трансформаторами потужністю 80 МВА. Підстанція передає потужність по одній дволанковій ЛЕП напругою 110 кВ. Підстанція Прогресівка напругою 330 кВ до складу СЕС не входить і належить НЕК «Укренерго», збудована у комплексі з нею для приєднання СЕС до енергосистеми. На ПС 330 кВ Прогресівка підключено дві ЛЕП 330 кВ від ПС Трихати та ПС Аджалик та дві лінії 110 кВ від підстанції 35/110 кВ СЕС. ПС Прогресівка обладнана двома автотрансформаторами 330/110/35 кВ потужністю 125 МВА. Примітки
Bilecká vesnická územní hromada

Bilecká vesnická územní hromada (ukrajinsky Білківська сільська територіальна громада, Bilkivska silska terytorialna hromada) je územní hromada v okrese Chust v Zakarpatské oblasti na Ukrajině. Administrativním centrem hromady je vesnice Bilky. Hromada byla ustanovena dne 12. června 2020. Území hromady má rozlohu 150,8 km² a v roce 2020 v ní žilo 20 704 obyvatel. Vesnice Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Білківська сільська громада na ukrajinské Wikipedii.