Оленине

Оле́нине (рос. Геленин (Жиров)) — село в Україні, у Камінь-Каширській громаді Камінь-Каширського району Волинської області. Населення становить 1057 осіб. Географія Селом протікає річка Стохід. Назва Неофіційно село до останнього часу носило назву Жирово. А мешканці села і жителі навколишніх населених пунктів і досі називають оленинців «жировцями». За переказами, пан, який знаходився в сусідньому селі відселяв непокірних селян «жирувати» на землі, де пізніше і утворилось поселення. Село згадується в хроніках по історії Першої світової війни як село Геленин. Згідно з переказами така назва походить від імені пані Гелени, якій це поселення належало. В радянські часи село стало називатися Оленине. Частіше зустрічається версія, що стара назва села Жирово походить від риболовецьких снастей-сіток - «жиров», адже місцеві жителі здавна займалися рибним промислом, а на центральній пристані вздовж річки Стохід столяи скрині з рибою. Згодом, за польської доби, власник села подарував його своїй дочці Гелені. З того часу село звалося Геленин або Геленине. В радянські часи мешканців навколишніх хуторів Раблине, Вугол, Поболоття, Заріка, Гольське виселили саме сюди і зрештою у 1946 році перейменували село в Оленине. Історія На нинішній території села здавна проживали люди. Так, археологами на лівому березі річки Стохід виявлене і вивчене давнє поселення. Тут дослідниками було зібрано вироби з кременю, багато уламків посуду. Вчені віднесли ці вироби, як і саме поселення, у часі до бронзової доби, тобто 18-8 ст.до н. е., а за характером виробів — до так званої городоцько-здовбицької культури. Значний ріст території і населення села відбувся після закінчення Другої світової війни за рахунок переселенців з навколишніх хуторів, внаслідок політики укрупнення населених пунктів, що її проводили органи радянської влади. На відміну від сусіднього села Боровного, яке згадується вже у історичних документах за 17 ст., і яке має типове давнє розташування (біля річки на узвишші), Оленине розташоване в улоговині. У 1906 році село Боровенської волості Ковельського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 61 верст, від волості 3. Дворів 142, мешканців 864. Під час Першої світової війни з початку липня 1916 року село входило до так званого «Червищанського плацдарму», утвореного наступом російських військ в трикутнику між Оленине, Нові Червища та Тоболи. Як свідчення тих часів збереглося так зване «міжнародне кладовище» («німецькі могилки»), в урочищі Радлина, де збереглися могили німецьких, австрійських та російських воїнів. Кладовище облаштоване польською владою у міжвоєнний період за кошти Лігі Націй. У 1946 році наказом ПВР УРСР село Геленин перейменоване в Оленине. Люди Носовський Дмитро Миколайович (1992–2022) – солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни. Помер 4 серпня 2022 р. у госпіталі від бойових поранень. Миронов Тарас Костянтинович (1991-2024) – солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни. Загинув 28 квітня 2024 р. в Донецькій області під час виконання бойового завдання. Похований 30 квітня 2024 р. на місцевому кладовищі села Оленине. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1082 особи, з яких 551 чоловік та 531 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 1057 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Оленине