NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jardín Botánico de la Universidad Nacional de Uzhgorod

El Jardín Botánico de la Universidad Nacional de Uzhgorod (en ruso: Ужгородский ботанический сад) es un jardín botánico en Uzhgorod, en la región de Transcarpacia, Ucrania. Está administrado por la Universidad Nacional de Uzhgorod, de la que depende. Su código de reconocimiento internacional, como institución botánica, así como las siglas de su herbario es UU. Localización El jardín botánico es un monumento en el arte de la jardinería del paisaje de importancia nacional en Ucrania. Situado en Olbrahta Iván. El director es Sojm Dmitry.​ y la dirección es Olbrakta Strassa 6, 294000, Uzhgorod, Ucrania. Historia El Jardín Botánico fue fundado poco después de la entrada de la Transcarpacia en la URSS, el 28 de noviembre de 1945. La decisión de crear un jardín botánico en este sitio fue debido a que había dos huertos frutícolas, donde se cultivaban unas 96 plantas de nogales, así como manzanos, perales, cerezos, ciruelos, saúcos, rosales silvestres, zarzamoras y sauces. El Jardín Botánico está situado en tres terrazas; la elevación es de 22 metros. Una tercera parte del jardín se encuentra en la primera y segunda terrazas sobre el río, y el resto del territorio hasta la llanura de inundación del valle. Los suelos son primordialmente rocas volcánicas, cubiertas con una capa de los suelos arcillosos de cultivo. Durante la década de 1940, se fueron añadiendo al Jardín Botánico de Uzhhorod, cientos de nuevas especies, tales como el arce de azúcar, bambú de las Kuriles, castañas comestibles, sauces Matsuda, álamos balsamíferos, sauces de Babilonia, Sophora de Japón y otros. Colecciones Se han contabilizado en el jardín botánico unas 3.900 especies y variedades de plantas de campo abierto, y en los invernaderos, unas 1100 especies. En el arboreto hay unas 800 especies de árboles y arbustos. En el jardín hay 130 especies y variedades de coníferas, en particular, tejo, metasequoia, cipreses del pantano. La Flora de Transcarpacia está representada por 400 especies de plantas, entre las que hay endémicas, como la lila de Hungría, y knapweed de los Cárpatos. Mediante diapositivas se presenta la flora de las montañas alpinas, que se compone de 150 especies de plantas, incluidas las edelweiss. La floricultura ornamental en el jardín botánico está representada por 1200 especies, entre éstas hay: 120 especies de rosas, 50 especies de gladiolos, 25 especies de crisantemos, 20 especies de lirios. En el conservatorio de jardín botánico crecen plantas tropicales y subtropicales: bananos, mimosas, laurel, eucalipto, papaya, 10 especies de árboles, 250 especies de cactus. Las exhibiciones de las plantas se muestran sobre una base biogeográfica, con una gran cantidad de plantas estadounidenses, del Cáucaso, Asia Central, China, el Lejano Oriente. Cerca de la entrada al jardín, hay una pequeña exhibición a cielo abierto en cuadros. Cerca del Jardín Botánico se encuentra el ferrocarril de los niños "Uzhgorodska". Notas Enlaces externos Esta página es la traducción de la página de la Wikipedia en ruso correspondiente. Página del jardín botánico en el BGCI.
Ungvári botanikus kert

Kárpátalján egy országos jelentőségű botanikus kert van, az Ungvári Nemzeti Egyetem Botanikus Kertje, melynek területe 4,5 hektár. A kertet észak felől a várdomb védi az erős északi széltől, ezért a mediterrán éghajlatról származó növények is képesek átvészelni a telet, kisebb takarással. Dél felől az Ung folyó határolja a kertet. Loudon István volt az elsők között, aki Ungváron botanikus kert-szerűséget – egzotikus fák parkját – kezdett hozzá. A kert fáinak ültetését Laudon István (1862–1924), az ungvári gimnázium tanára, amatőr botanikus kezdte el 1892-ben, az éghajlati viszonyokat tekintve előnyös helyen (KOVÁCS, 1999). A régi arborétum maradványai a városi gyermekkórház közelében, a Rákocsi utcában találhatók. https://goo.gl/maps/6y9XL9vzanFMsQmP9 Története A Szovjetunió megalakulása után hivatalosan 1946-ban nyitotta meg kapuit. Alapítói H. J. Rudenko és E. Sz. Jarosenko professzorok voltak. A kert első igazgatója az egyik alapító, H. J. Rudenko lett. Építésén és gazdagításán számos egyetemi botanikus és kertészeti szakember dolgozott. Az egyik ilyen tudományos munkatárs Rovel Vladimir volt, akinek a nevéhez fűződik az első fenyő beültetése. Az egyetem fejlődésével együtt gyarapodott a botanikus kert növényegyedeinek száma is. Már az első években kutatóintézetté vált, ahol tudományos munkát is végeztek. Napjainkban A botanikus kert jelenleg is elsődlegesen az Ungvári Nemzeti Egyetem tudományos kutató terepe a diákok számára. A felsőfokú oktatási intézmény egyik alegységeként, tudományos gyakorlati bázisként működik. Elsősorban a Biológia Kar, azon belül is a Növénytani Tanszék hallgatóinak jelent gyakorlati segítséget (PETRUSZ, 2001). A kert három teraszon terül el, egyharmada a folyó feletti első és második teraszon, kétharmada a völgybe vezető domboldalon. Felső és alsó részei között a szintkülönbség 22 méter. Vulkanikus eredetű alaptalaját vastag, termékeny vályog talaj fedi. Ültetvényeit földrajzi elv alapján telepítették, külön részlegeken helyezték el az amerikai, kaukázusi, közép-ázsiai, kínai, távol-keleti országok egzotikus növényeit. A bejárat előtt egy szép kis parkosított terület helyezkedik el Képek Jegyzetek Források KOVÁCS S. (1999): Kárpátaljai útravaló. Budapest. Püspöki Kiadó. p. 46-61. PETRUSZ J. J., (2001): Ботаничний сад. Ужгородський Національний Університет.
Ужгородский ботанический сад

У́жгородский ботани́ческий сад — ботанический сад Ужгородского национального университета (Закарпатская область, Украина), памятник садово-паркового искусства государственного значения. Расположен на улице Ивана Ольбрахта. Директор — Дмитрий Сойма. Ботанический сад был основан вскоре после включения Закарпатья в состав УССР, 28 ноября 1945 года. При создании ботанического сада на этом участке находились два орехово-фруктовых сада, где росли 96 орехов, а также яблоня, груша, черешня, вишня, алыча, бузина, шиповник, ежевика и ива. Ботанический сад расположен на трёх террасах, перепад высот составляет 22 метра. Треть площади сада расположена на первой и второй террасах над рекой, а остальная территория спускается в пойменную часть долины. Почву составляют вулканические материнские породы, покрытые пластом суглинистых окультуренных почв. В 1940-х годах в Ужгородском ботаническом саду появились сотни новых для Закарпатья растений: клён сахарный, бамбук курильский, каштан съедобный, ива Матсуды, тополь бальзамический, ива вавилонская, софора японская и другие. Всего в ботаническом саду собрано 3 900 видов и сортов растений открытого грунта и 1 100 тепличных. В дендрарии произрастает около 800 видов деревьев и кустарников. В саду насчитывается 130 видов и разновидностей хвойных растений, в частности, тис, метасеквойя, кипарис болотный. Флора Закарпатья представлена 400 видами растений, среди которых такие эндемики, как сирень венгерская и василёк карпатский. На альпийской горке представлена флора гор, это 150 видов растений, в том числе и эдельвейс. Декоративное цветоводство в ботаническом саду представлено 1 200 видов, среди которых 120 видов роз, 50 видов гладиолусов, 25 видов хризантем, 20 видов лилий. В оранжерее ботанического сада растут тропические и субтропические растения: банан, мимоза, лавр, эвкалипт, папайя, 10 видов пальм, 250 видов кактусов. Посадки размещены по географическому принципу, с участками американских, кавказских, среднеазиатских, китайских, дальневосточных растений. Неподалёку от входа в сад разбит небольшой открытый сквер. Рядом с территорией ботанического сада проходит Ужгородская детская железная дорога. Примечания Ссылки Ботанический сад. Достопримечательности Природа Ужгорода и Закарпатья
Ужгородський ботанічний сад

Ботані́чний сад У́жгородського держа́вного університе́ту (Ужгородський ботанічний сад) — ботанічний сад загальнодержавного значення в Україні. Розташований у місті Ужгороді, на вулиці Івана Ольбрахта. Директор — Дмитро Сойма. Історія Ботанічний сад заснований 28 листопада 1948 року, на місці, де існували два горіхово-фруктових сади — там росли 96 горіхів, а також інші дерева: яблуня, груша, черешня, вишня, алича, бузина, шипшина, ожина і верба. Ботанічний сад розташований на трьох терасах, перепад висот становить 22 метри. Третина площі саду розташована на першій і другій терасах над річкою, а решта території спускається в заплавну частину долини. Ґрунт складають вулканічні материнські породи, покриті шаром суглинкових окультурених ґрунтів. Території природно-заповідного фонду у складі «Ботанічного саду УжНУ» Нерідко, оголошенню ботанічного саду передує створення одного або кількох об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення. В результаті, великий БС фактично поглинає раніше створені ПЗФ. Проте їхній статус зазвичай зберігають. До складу території ботанічного саду Ужгородського державного університету входять такі об'єкти ПЗФ України: Пам'ятка природи місцевого значення «Джерело № 1», гідрологічна. Колекція В Ужгородському ботанічному саду є сотні незвичних для Закарпаття рослин: секвоядендрон гігантський (мамонтове дерево), клен цукровий, бамбук курильський, каштан їстівний, верба пані Матсуди, тополя бальзамічна, верба вавилонська, софора японська та інші. Всього в ботанічному саду зібрано 3 900 видів і сортів рослин відкритого ґрунту і 1 100 тепличних. У дендрарії росте близько 800 видів дерев і чагарників. У саду налічується 130 видів і різновидів хвойних рослин, зокрема: тис, метасеквоя, кипарис болотний. Флора Закарпаття представлена 400 видами рослин, серед яких такі ендеміки, як бузок угорський і волошка карпатська. На альпійській гірці представлена флора гір, це 150 видів рослин, у тому числі едельвейс. Декоративне квітникарство в ботанічному саду представлено 1200 видами, серед яких 120 видів троянд, 50 видів гладіолусів, 25 видів хризантем, 20 видів лілій. У оранжереї ботанічного саду ростуть тропічні і субтропічні рослини: банан, мімоза, лавр, евкаліпт, папая, 10 видів пальм, 250 видів кактусів. Посадки розміщені за географічним принципом, з ділянками американських, кавказьких, середньоазійських, китайських, далекосхідних рослин. Недалеко від входу в сад розбитий невеликий відкритий сквер. Поруч з територією ботанічного саду розташована Ужгородська дитяча залізниця. Див. також Ужгородський національний університет Фотографії Примітки Посилання https://web.archive.org/web/20140518050800/http://gazeta-uzhgorod.com/?p=176 https://web.archive.org/web/20160304221227/http://notes.if.ua/content/view/84
Ужгородски университет

Ужгородски национален университет (съкратено УжНУ; на украински: Ужгородський національний університет) е висше училище в Киев, Украйна. Основан е на 19 юли 1945 г. Той е един от класическите университети в Украйна, акредитирани по IV (най-високо) ниво на акредитация (с лиценз на Министерството на образованието на Украйна серии АГ № 582508). Ректор на УжНУ е Владимир Иванович Смоланка, доктор на медицинските науки, професор. Университетът има 111 доктори на науките, 116 професори, 400 кандидати на науките и доценти. Над 30 преподаватели имат почетни звания на Украйна, в частност – заслужили дейци на науката и техниката, член-кореспонденти, работници на народното образование, доктори, изобретатели. Броят на студентите е над 13 хиляди. Формите на обучение са редовна и задочна. Подготовката на специалистите се провежда по образователно-квалификационни нива: бакалавър, специалист, магистър. Сроковете на обучение са 5 – 6 години. Финансирането е както за сметка на средства от държавния бюджет, така и за сметка на юридически и физически лица. В състава на университета има 17 института и факултета.
Užhorodská národní univerzita

Užhorodská národní univerzita (ukrajinsky: Ужгородський національний університет) je univerzita, sídlící v Užhorodě na Ukrajině. Historie Užhorodská státní univerzita byla založena v roce 1945, první studenti na ní nastoupili v roce 1946. V roce 2000 byla přejmenována na Užhorodskou národní univerzitu. 21. století roky 2014-2017 V roce 2017 se univerzita se skládala z 21 fakult. V roce 2014 na ní studovalo 15 500 studentů. Na univerzitě byla katedra bohemistiky. rok 2026 Fakulty Biologická fakulta Geografická fakulta Ekonomická fakulta Inženýrsko-technologická fakulta Lékařská fakulta Lékařská fakulta č. 2 Fakulta zdravotnictví a tělesné výchovy Fakulta zahraniční filologie Fakulta informačních technologií Fakulta historie a mezinárodních vztahů Fakulta matematiky a digitálních technologií Fakulta mezinárodních ekonomických vztahů Fakulta sociálních věd Fakulta cestovního ruchu a mezinárodní komunikace Fyzikální fakulta Filologická fakulta Právnická fakulta Instituty Vzdělávací a vědecký institut postgraduálního vzdělávání a předuniverzitní přípravy Ukrajinsko-maďarský vzdělávací a vědecký institut Ústavy Vzdělávací a vědecký ústav stomatologie a laboratorní medicíny Vzdělávací a vědecký ústav chemie a ekologie Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Užhorodská národní univerzita na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Ungvári Nemzeti Egyetem

Az Ungvári Nemzeti Egyetem (ukránul: Ужгородський національний університет, magyar átírásban: Uzshorodszkij nacionalnij unyiverszitet, teljes nevén „Ungvári Nemzeti Egyetem” Állami Felsőoktatási Intézmény) Ungváron működő ukrán állami felsőoktatási intézmény. Története Az egyetem 1945. október 18-án jött létre az Ukrán SZSZK kormánya és az Ukrán Kommunista Párt közös határozata alapján. Az Ungvári Állami Egyetemen a tényleges tanítás 1946. február 1-jén kezdődött el 160 diákkal, négy karon. Az egyetem Kárpátalja egyik legmagasabb fokozattal rendelkező felsőoktatási tanintézete. 2000. október 19-től az intézmény neve Ungvári Nemzeti Egyetem. Magyar nyelvű képzést is folytatnak, itt működik az Ungvári Nemzeti Egyetem Magyar Tannyelvű Humán- és Természettudományi Kara. Jegyzetek Források "Az egyetem honlapja" (angol nyelven). uzhnuedu.com. 2017. július 7. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2017. július 6.. "Az egyetem szervezeti egységei" (angol nyelven). uzhnuedu.com. Hozzáférés: 2017. július 6.. További információk "Az egyetem konyvtárának honlapja" (ukrán nyelven). Наукова бібліотека Ужгородського національного університету. Hozzáférés: 2017. július 6..
Użhorodzki Uniwersytet Narodowy

Użhorodzki Uniwersytet Narodowy (ukr. Ужгородський національний університет, УжНУ) – ukraińska szkoła wyższa w Użhorodzie założona 19 lipca 1945 roku, będąca najstarszą uczelnią w mieście. Kształcenie prowadzone jest w 24 kierunkach i 41 specjalnościach na 18 fakultetach i instytutach. Uczelnia została założona jako Użhorodzki Uniwersytet Państwowy (ukr. Ужгородський державний університет) z następującymi wydziałami: Historii, Filologii, Biologii i Medycyny. 19 października 2000 roku Uniwersytet otrzymał obecną nazwę. Linki zewnętrzne Oficjalna strona uczelni
Украина (кинотеатр, Киев)

Кинотеатр «Украина» — кинокомплекс в Киеве, был расположен по адресу: Киев, ул. Городецкого 5. Залы В кинотеатре имеется два зала: «Красный» — рассчитан на 456 мест, экран размером 14,5 м на 6,2 м «Синий» — рассчитан на 148 мест, экран размером 7,75 м на 3,3 м В обоих залах кинотеатра установлены семиканальная система Dolby Digital Surround Ex, которая функционирует в соответствии с акустическими требованиями «Dolby Laboratories Inc.». Залы оснащены звукопоглощающими панелями. История Здание кинотеатра было построено в 1903 году. Тогда на улице Николаевской в Киеве (сейчас — улица имени архитектора Городецкого) по проекту архитектора Э. П. Брадтмана был возведен цирк «Гиппо-Палас» («Hippo-palace»). Он принадлежал известному на всю Россию дрессировщику лошадей Крутикову. На то время это был единственный в Европе двухэтажный цирк, который мог вместить одновременно 2000 зрителей. К тому же здание цирка обладало уникальной акустикой и часто использовалось для творческих вечеров и концертов. На его сцене выступали великие оперные певцы Фёдор Шаляпин, Леонид Собинов и Титта Руффо, а также Владимир Маяковский и Александр Куприн. 20 апреля 1918 года в этом здании проходило избрание гетманом Украины Павла Скоропадского. В конце сентября 1941 года здание цирка было взорвано отступающими советскими войсками, а в 1945 году разобрано до самого фундамента, так как руины не подлежали реставрации. 26 мая 1964 года состоялось открытие кинотеатра «Украина» — первого киевского широкоформатного кинотеатра. Авторами проекта здания кинотеатра были архитекторы Л. В. Добровольский, А. Я. Косенко, инженеры М. Б. Гринвальд и Ф. М. Бейлин. Он располагал двумя залами: большой на 700 и малый 220 мест, расположенными один над другим. Первый был предназначен для демонстрации широкоформатных, широкоэкранных и обычных фильмов, а второй — для широкоэкранных и обычных. Из фойе второго этаж посетители двумя потоками за 3-4 минуты проходят в зрительный зал. Кассовый вестибюль изолирован от главного входа, что позволяет не создавать пересечения потоков зрителей. В сентябре 1965 года в кинотеатре состоялась премьера фильма «Тени забытых предков», на которой Василь Стус, Вячеслав Черновол и Иван Дзюба вышли на сцену с публичным протестом против политики СССР, придав огласке информацию про тайные аресты украинской интеллигенции. Современный кинотеатр открылся после реконструкции 6 февраля 2001 года. В связи с покупкой здания, где расположен кинотеатр, новыми владельцами, с 1 октября 2018 года он прекратил работу. Ссылки kino-ukraina.com.ua — официальный сайт Примечания Литература Киев. Историко-архитектурный очерк / Шулькевич М. М. — Киев: Издательство «Будівельник», 1968. — 395 с.
Україна (кінотеатр, Київ)

«Кінотеатр Україна» (офіційна назва: ТОВ «Кінопрем'єр») — київський кінотеатр, наразі закритий. Розташований за адресою: м. Київ, вул. Городецького, 5. 1 жовтня 2018 року припинив свою роботу. Подальша доля кінотеатру невідома. Станом на листопад 2019 року кінотеатр не працює. Історія У 1903 році на місці сучасного кінотеатру «Україна» був збудований кінний «Цирк Крутікова» у стилі модерн. У 1941 році будівлю «Цирку Крутікова» підірвали, а в 1945 році розібрали аж до фундаменту, як таку, що не підлягає реставрації. 26 травня 1964 на цьому місці відбулося відкриття кінотеатру «Україна» — першого київського широкоформатного кінотеатру. Під час прем'єри у кінотеатрі фільму «Тіні забутих предків» 4 вересня 1965 року літературний критик Іван Дзюба зі сцени, аспірант-літературознавець Василь Стус і журналіст В'ячеслав Чорновіл в залі закликали підвестися на знак протестів проти арештів українських інтелектуалів, які відбулися влітку 1965 року. Підвелися далеко не всі, але підвелися. Увімкнули сирену, що мала все заглушити. Кінотеатр швидко було оточено бійцями внутрішніх військ. Сучасний кінотеатр почав роботу після реконструкції у 2001 році, коли було модернізовано обладнання та будівлю кінотеатру. У 2004 році Київська міська рада ухвалила рішення про приватизацію кінотеатру, з того часу кінотеатр належить ТОВ «Кінопрем'єр». У вересні 2018 року стало відомо про закриття кінотеатру, а вже з 1 жовтня 2018 року кінотеатр перестав функціонувати. Структура кінотеатру «Україна» має два зали: «Червоний», розрахований на 456 глядачів, і «Синій» — на 148 місць. Вони оснащені звукопоглинальними панелями, що створює додатковий комфорт при перегляді кіно. Екрани в залах виконані за новітніми технологіями. Кінозали обладнані комфортабельними кріслами іспанського виробництва з спецпідставками для напоїв і «попкорну» (повітряної кукурудзи), а також двомісними сидіннями «Love-seats». У фоє кінотеатру розміщені плазмові монітори, на яких постійно крутяться трейлери, рекламні ролики або музичні кліпи. Затишна атмосфера і барвисті кольори холів кінотеатру налаштовують його відвідувачів на яскравий і святковий настрій. Крім того, кінотеатр «Україна» має два бари. На другому поверсі кінокомплексу знаходиться миловидна літня тераса. У правому крилі кінотеатру цілодобово відкритий ресторан «Фелліні» (італійська і французька кухні). У його меню широкий вибір національних страв, вин різних країн, а також коктейлів. Щорічно кінотеатр «Україна» відвідує близько 300 тис. глядачів. Див. також Кінотеатри Києва Київкінофільм Примітки Посилання Кінотеатри Києва [Архівовано 23 червня 2017 у Wayback Machine.] Офіційний сайт
Ukrainka, Kherson Oblast

Ukrainka (Ukrainian: Українка; Russian: Украинка; until 1958, Khrushchevo (Хрущево)) is a village in Beryslav Raion, Kherson Oblast, southern Ukraine, about 121.8 kilometres (75.7 mi) northeast from the centre of Kherson city. It belongs to Novooleksandrivka rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. History From 20 August 1941 to 20 February 1944 the village was occupied by German forces during the Great Patriotic War. Until 1958, the village was named Khrushchevo after First Secretary Nikita Khrushchev, but alongside the Khrushcivska Village Council, which became Novooleksandrivka, everything was renamed. Until 18 July 2020, Ukrainka belonged to Novovorontsovka Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Kherson Oblast to five. The area of Novovorontsovka Raion was merged into Beryslav Raion. The village came under attack by Russian forces in 2022, during the Russian invasion of Ukraine, and was regained by Ukrainian forces in the beginning of October. However, the village was still shelled by the Russian Army in March 2025 with MLRS, and FPV drone strikes have also destroyed much of the village. The current Village Head for the Village Council, including Ukrainka, is Oleksandr Yakovych Levechko. Demographics The settlement had 313 inhabitants in 2001. The native language distribution as of the Ukrainian Census of 2001 was: Ukrainian: 92.97% Russian: 3.83% Moldovan (Romanian): 3.19% In the last census taken in the Ukrainian SSR before Ukrainka became part of modern-day Ukraine, the 1989 census recorded that the village's population was 338 people. References
Oukraïnka (oblast de Kherson)

Oukraïnka (en ukrainien Українка) est une commune rurale de l'oblast Kherson, du raïon de Beryslav et de la communauté territoriale de la commune de Novooleksandrivka, en Ukraine méridionale. Sa population s'élevait à 313 habitants en 2001. Géographie La commune d'Oukraïnka se trouve à distance à l'ouest de la rive droite du fleuve Dniepr et du réservoir de Kakhovka, à 77 mètres d'altitude. Elle se situe à 9,9 km au nord-ouest de la commune de Novooleksandrivka, à 61,6 km au nord-est de la ville de Beryslav, et à 117,2 km au nord-est de la ville de Kherson. Références Portail de l’Ukraine
Ukrajinka (obwód chersoński)

Ukrajinka (ukr. Українка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie berysławskim. W 2001 liczyła 313 mieszkańców, spośród których 291 posługiwało się językiem ukraińskim, 12 rosyjskim, a 10 mołdawskim. Przypisy
Ukraiinka, Novovoronțovka

Ukraiinka (în ucraineană Українка) este un sat în comuna Bileaiivka din raionul Novovoronțovka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ukraiinka era vorbitoare de ucraineană (92,97%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,83%) și română (3,19%). Note
Украинка (Херсонская область)

Украинка (укр. Українка) — село в Новоалександровской сельской общине Бериславского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 74222. Телефонный код — 5533. Код КОАТУУ — 6524180502. В марте 2022 в ходе вторжения России в Украину было оккупировано российскими войсками, 4 октября 2022 освобождено Вооружёнными силами Украины. Население Население по переписи 2001 года составляло 313 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 74211, Херсонская обл., Нововоронцовский р-н, с. Беляевка, ул. Ленина, 10 Ссылки Украинка на сайте Верховной рады Украины Примечания
Українка (Бериславський район)

Укра́їнка — село в Україні, у Новоолександрівській сільській громаді Бериславського району Херсонської області. Населення становить 312 осіб. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 338 осіб, з яких 163 чоловіки та 175 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 313 осіб. Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Прогноз погоди в селі Українка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]