NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Коби

Ко́би — село в Україні, у Новосанжарській селищній територіальній громаді Полтавського району Полтавської області. Населення становить 238 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Стовбино-Долинська сільська рада. Географія Село Коби знаходиться на відстані 1 км від села Стовбина Долина. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Новосанжарської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Новосанжарського району, село увійшло до складу новоутвореного Полтавського району Полтавської області. Постаті Писаренко Василь Григорович (1977—2015) — молодший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Галерея Примітки Посилання Погода в селі Коби [Архівовано 25 Червня 2008 у Wayback Machine.]
Kowbań

Kowbań (ukr. Ковбань) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. kolonia w gminie Skobełka, w powiecie włodzimierskim. 15 lipca 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na około 70 Polakach. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Kowbań, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 144 . Ковбань (Kowbań) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Kovban, Horohiv

Kovban (în ucraineană Ковбань) este un sat în comuna Novosilkî din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kovban era vorbitoare de ucraineană (99,03%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ковбань

Ковбань (укр. Ковбань) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720884802. Население по переписи 2001 года составляет 103 человека. Почтовый индекс — 45754. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 0,875 км². Ссылки Ковбань на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Ковбань

Ко́вбань — село в Україні, у Горохівській міській територіальній громаді Луцького району Волинської області. Населення становить 103 особи. Економіка В селі закладений перший на Волині промисловий персиковий сад. У 2019 році в саду на площі 1,5 га росло 12 різних сортів персиків: ранні, середні й пізні. У розсаднику налічувалося 35 сортів персиків, а також яблуні, груші, сливи, вишні. Історія У 1906 році колонія Скобелецької волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста становила 66 верст, 12 верст від волості. Налічувалось 62 подвір'я та 407 мешканців. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 78 осіб, з яких 32 чоловіки та 46 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 103 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Ковбань [Архівовано 5 Березня 2016 у Wayback Machine.]
Kowenice

Kowenice – wieś na Ukrainie w rejonie samborskim należącym do obwodu lwowskiego. Miejsce urodzenia polskiego pisarza Andrzeja Kuśniewicza. Przypisy Linki zewnętrzne Kowenice, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IV: Kęs – Kutno, Warszawa 1883, s. 517 . Kowenice na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Kovînîci, Sambir

Kovînîci (în ucraineană Ковиничі) este un sat în comuna Mistkovîci din raionul Sambir, regiunea Liov, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kovînîci era vorbitoare de ucraineană (99,74%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ковиничи

Ковиничи (укр. Ковиничі) — село в Новокалиновской городской общине Самборского района Львовской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 378 человек. Занимает площадь 11 км². Почтовый индекс — 81426. Телефонный код — 3236. Известные уроженцы Кузневич, Анджей (1904—1993) — польский писатель и поэт. Ссылки Ковиничи на сайте Верховной рады Украины
Ковиничі

Кови́ничі — село в Україні, у Самбірському районі Львівської області. Населення становить 378 осіб. Орган місцевого самоврядування - Новокалинівська міська рада. Герб Щит перетятий лазуровим і золотим. У першій частині срібний лящ. У другій три п'ятипроменевих зірки, 2 і 1, лазурова, зелена і перекинута чорна. Відомі особистості В поселенні народився: Анджей Кусневич (1904—1993) — польський прозаїк, есеїст, лірик. Галерея Посилання Погода в селі Ковиничі [Архівовано 5 Березня 2016 у Wayback Machine.]
Ковнировский корпус

Ковнировский корпус — памятник архитектуры XVII—XVIII столетий в стиле украинского барокко. Расположен на территории Киево-Печерской лавры, бывшее служебное помещение монастыря. Назван в честь мастера-каменщика Степана Ковнира, с именем которого связано возведение здания. История Южная часть сооружения — монастырская проскурница — возведена в XVII ст. В начале XVIII ст. Степан Ковнир построил рядом книжный магазин с отдельным входом. Над всем образовавшимся зданием возвели шесть фронтонов. После пожара в 1744—1746 годах Степан Ковнир отстроил оба здания, придав им современный вид. Во время Великой Отечественной войны здание было частично разрушено. Восстановлено в 1963 году по проекту архитектора М. Александровой. Сейчас в помещении Ковнировского корпуса расположен Музей исторических драгоценностей Украины. Архитектура Среди памятников Киево-Печерской лавры Ковнировский корпус отличается оригинальными архитектурными формами. Корпус состоит из двух сооружений — проскурницы и магазина, но воспринимается как единое здание. Размеры здания — 49 х 13 метров. Сооружение объединено шестью фигурными фронтонами, оформленных в стиле казацкого барокко. Наибольший фронтон — над проскурницей, наименьший над пристройкой, и четыре одинаковых — над магазином. Два фронтона по своим формам близки к боковым фронтонам Успенского собора. Стены разделены пилястрами, которые переходят в профильный карниз. Примечания Ссылки Официальный веб-сайт Национального Киево-Печерского историко-культурного заповедника
Ковнірівський корпус

Ковнірівський корпус — пам'ятка архітектури XVII—XVIII ст. в стилі українського бароко. Розташований на території Києво-Печерської лаври, колишнє службове приміщення монастиря. Названий на честь майстра-каменяра Степана Ковніра, з ім'ям якого пов'язане зведення будівлі. Історія Південна частина споруди — монастирська проскурниця — зведена у XVII ст. На початку XVIII ст. Степан Ковнір побудував поруч книжкову крамницю з окремим входом. Над всім будинком, що утворився, звели шість фронтонів. Після пожежі у 1744—1746 роках Степан Ковнір відбудував обидва будинки, надавши їм сучасного вигляду. Під час Другої світової війни будівля була частково зруйнована. Відновлена у 1963 році за проектом архітектора М. Олександрової. Зараз в приміщені Ковнірівського корпусу знаходиться Скарбниця Національного музею історії України. Архітектура Серед цивільних пам'яток Києво-Печерської лаври Ковнірівський корпус вирізняється оригінальними архітектурними формами. Корпус складається з двох споруд — проскурниці і крамниці, але сприймається як одна будівля. Розміри будівлі — 49 х 13 метрів. Споруда об'єднана шістьма фігурними фронтонами, оздобленими у стилі українського бароко. Найбільший фронтон — над проскурницею, найменший над прибудовою і чотири однакові над крамницею. Два фронтони за своїми формами близькі до бокових фронтонів Успенського собору. Стіни поділені пілястрами, які переходять у профільний карниз. Примітки Див. також Степан Дем'янович Ковнір — український архітектор, майстер українського бароко. Скарбниця Національного музею історії України Посилання Офіційний вебсайт Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника [Архівовано 1 Грудня 2018 у Wayback Machine.]
Ковыльники у села Григорьевка

Ковыльники у села Григорьевка — ботанический заказник местного значения. Находится в Бахмутском районе Донецкой области возле села Григоровка (укр. Григорівка). Статус заказника присвоен решением областного совета народых депутатов от 25 марта 1995 года. Площадь — 100 га. Флористический состав включает около 400 видов растений, из которых 15 видов, занесены в Красную книгу Украины — бурачок голоножковый, двурядка меловая, оносма донская, шлемник меловой, тонконог Талиева. Литература Заказники місцевого значення : Казанок; Кальчицький; Ковила біля села Григорівки; Колодязне; Конвалія; Конвалієва діброва; Кохане; Красногорівський; Крейдяна рослинність біля села Кірове; Кривокіський лиман; Круглик; Ларинський; Ліс по річці Кринка; Нескучненський ліс[ та ін.] // Донбасс заповідний : Наук.-інформац. довідник-атлас . 2003 . 159 с. : іл. — С.65-105.
Ковила біля села Григорівка

Ковила́ бі́ля села́ Григо́рівка — ботанічний заказник місцевого значення. Розташований в Бахмутському районі Донецької області біля села Григорівка. Статус заказника присвоєно рішенням обласної ради н.д. від 25 березня 1995 року. Площа — 100 га. Флористичний склад включає близько 400 видів рослин, із яких 15 видів, занесені до Червоної книги України — бурачок голоножковий, двурядка крейдяна, оносма донська, шоломниця крейдяна, тонконіг Талієва. Бібліографія Заказники місцевого значення: Азовська дача; Артемівські садово-дендрологічні насадження; Балка Водяна; Балка Грузька; Балка Орлинська; Балка Північна; Бесташ; Болото Мартиненкове; Верхньосамарський; Гектова балка; Заплава — 1; Знаменська балка та ін. // Донбас заповідний: Наук.-інформац. довідник-атлас. 2003. 159 с.: іл. — С.65-105. Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С.С. Куруленка, С.В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. – Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. – 168 с.
Kovîlne, Novotroiițke

Kovîlne (în ucraineană Ковильне) este un sat în comuna Cikalove din raionul Novotroiițke, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kovîlne era vorbitoare de ucraineană (92,14%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,22%). Note
Ковыльное (Херсонская область)

Ковыльное (укр. Ковильне) — село в Новотроицкой поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 471 человек. Почтовый индекс — 75321. Телефонный код — 5548. Код КОАТУУ — 6524485004. История В 1946 году указом ПВС УССР село Гессово переименовано в Ковыловку. Население По состоянию на 2018 год в селе есть 7 улиц Население с. Ковыльного 1989 год_490 человек_172 двора. 1991 год_494 человек_170 дворов. 2001 год_471 человек_155 дворов. 2010 год_359 человек_119 дворов. 2015 год_355 человек_109 дворов. В населённом пункте Ковыльное есть. Библиотека. Амбулатория. Почтовое отделение связи. Школа-сад. Примечания Ссылки Ковыльное на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 18 мая 2020.
Ковильне (Генічеський район)

Кови́льне — село в Україні, у Новотроїцькій селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 471 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Новотроїцької селищної громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Новотроїцького району, увійшло до складу Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Ковильне [Архівовано 5 Березня 2016 у Wayback Machine.]
Kowjahy

Kowjahy (ukrainisch Ков'яги; russisch Ковяги Kowjagi) ist eine Siedlung städtischen Typs im Westen der ukrainischen Oblast Charkiw mit etwa 2800 Einwohnern. Die Ortschaft erhielt 1968 den Status einer Siedlung städtischen Typs und liegt an der Regionalstraße P–22 10 km nordwestlich vom ehemaligen Rajonzentrum Walky und 56 km westlich von Charkiw und besitzt eine Bahnstation an der Bahnstrecke Charkiw–Poltawa. Am 12. Juni 2020 wurde die Siedlung ein Teil der neugegründeten Stadtgemeinde Walky, bis dahin bildete sie zusammen mit den Dörfern Chalymoniwka (Халимонівка), Rossochiwka (Розсохівка), Schurawli (Журавлі) und Trochymiwka (Трохимівка) die gleichnamige Siedlungsratsgemeinde Kowjahy (Ков'язька селищна рада/Kowjaska selyschtschna rada) im Nordwesten des Rajons Walky. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Bohoduchiw. Weblinks Einzelnachweise
Koviahy

Koviahy (Ukrainian: Ков'яги) is a rural settlement in Bohodukhiv Raion (district) of Kharkiv Oblast in eastern Ukraine. It is an administrative center of Koviahy Council which, includes the villages of Zhuravli, Rozsokhivka, Trokhymivka and Halimonivka. Koviahy belongs to Valky urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. Population: 2,912 (2022 estimate) History It was a village in Valky uyezd of Kharkov Governorate of the Russian Empire. During World War II, it was under German occupation from October 1941 to August 1943. Urban-type settlement since 1968. In January 1989, the population was 3963 people. In January 2013, the population was 3138 people. In January 2018, the population was 3079 people. A railway station is here. Until 18 July 2020, Koviahy belonged to Valky Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Kharkiv Oblast to seven. The area of Valky Raion was merged into Bohodukhiv Raion. Until 26 January 2024, Koviahy was designated urban-type settlement. On this day, a new law entered into force which abolished this status, and Koviahy became a rural settlement. References Sources Site about Kovyagi
Koviagi

Koviagi (en ucraniano: Ков'яги) es un pueblo ucraniano perteneciente al óblast de Járkov. Situado en el noreste del país, es parte del raión de Bojodújiv y del municipio (hromada) de Valki.​ Toponimia El nombre del pueblo en otros idiomas de importancia local es también Koviagi (en ruso: Ковяги). Geografía Koviagi se encuentra 10 km al noroeste de Valki y 56 km al oeste de Járkiv Historia En 1860 se menciona la estación de Koviagi del ferrocarril Járkov-Mikolaiv, cuando era una aldea en el uyezd de Valki de la gobernación de Járkov del Imperio ruso. Durante la Segunda Guerra Mundial, Koviagi estuvo bajo ocupación alemana desde octubre de 1941 hasta agosto de 1943.​ El pueblo recibió el estatus de asentamiento de tipo urbano en 1968.​ Hasta el 18 de julio de 2020, Koviagi fue parte del raión de Valky. El raión se abolió en julio de 2020 como parte de la reforma administrativa de Ucrania, que redujo el número de raiones del óblast de Járkiv a siete. El área del raión de Valky se fusionó con otros en el raión de Bojodújiv.​​En 2023, Koviagi perdió el estatus de asentamiento de tipo urbano debido a la eliminación de este estatus administrativo.​ Demografía La evolución de la población de Koviagi entre 1864 y 2022 fue la siguiente: Infraestructura Transporte Koviagi está situada en la carretera regional P-22 y tiene una estación de tren en la línea ferroviaria Járkov-Poltava. Referencias
Koviahy

Koviahy (ukrainien : Ков'яги) est une commune urbaine de l'oblast de Kharkiv, du raïon de Bohodoukhiv et de la communauté territoriale de la ville de Valky, en Ukraine orientale. Elle compte 2 980 habitants en 2021. Géographie La commune est située entre deux rivières. À l'est la rivière Tourouchka, petit affluent de la rivière Mja, puis du Donets, dans le bassin hydrographique du fleuve Don. À l'ouest la rivière Kolomak, affluent de rive gauche de la rivière Vorskla, en rive gauche du fleuve Dniepr. La commune est proche de la ligne de partage des eaux entre les bassins fluviaux du Don et du Dniepr. La commune se trouve à 50 kilomètres à l'ouest de la ville de Kharkiv et 10,3 km au nord-ouest de la ville de Valky. Elle est assise à 206 mètres d'altitude. Références Portail de l’Ukraine
Ков'яги

Ков'яги — селище в Україні, у Валківській міській громаді Богодухівського району Харківської області. Географічне розташування Відстань від міста Валки — 8 км. До селища Ков'яги примикають села Трохимівка та Халимонівка. Через Ков'яги проходять залізниця (станція Ков'яги) та автомобільна дорога Р22. На території селища кілька невеликих загат. Поруч великий склад ПММ із залізничною гілкою. Назва Селище Ков'яги, за переказом, лежало на крутому повороті чумацького шляху. Цей закрут шляху на захід утворював начебто ков'ягу, ковіньку (палицю з загнутою ручкою). Від цього ніби й назва поселення. Другий переказ — про вільного козака-втікача Ков'ягу, який першим поселився тут, біля криниці (люди з прізвищем Ков'яга в селищі є й сьогодні). Історія 1724 рік - дата першої згадки села. 1860 рік — згадка про станцію Ков'яги Харківсько-Миколаївської залізниці. 18 жовтня 1941 року радянські війська залишили Ков'яги. 1968 рік — зміна статусу на селище міського типу. 12 червня 2020 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Валківської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Валківського району, селище увійшло до складу Богодухівського району. Населення За даними на 1864 рік у казенній слободі Перекіпської волості Валківського повіту, мешкало 2933 особи (1444 чоловічої статі та 1489 — жіночої), налічувалось 411 дворових господарств, існувала православна церква. За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 3665 осіб (1835 чоловічої статі та 1830 — жіночої), з яких 3632 — православної віри. Станом на 1914 рік кількість мешканців зросла до 4518 осіб. Відомі особи У селищі народився і виріс письменник сучасності Віктор Пантелеймонович Гаман. Книга Мусій Іванович — український радянський зоотехнік, член-кореспондент ВАСГНІЛ (з 1956). Віктор Іванович Корж (1912—1978) — архітектор, автор проекту одного із сучасних символів міста Харкова — фонтану Дзеркальний струмінь, головний архітектор Харківської області в 1966 році. Примітки Джерела Погода в селищі [Архівовано 11 Серпня 2020 у Wayback Machine.] Інформаційний сайт смт. Ков'яги [Архівовано 19 Січня 2021 у Wayback Machine.] Облікова картка [Архівовано 1 Грудня 2017 у Wayback Machine.] Офіційний сайт Ков'язької селищної ради [Архівовано 20 Лютого 2020 у Wayback Machine.]
Kojumeakî, Verhnii Rohaciîk

Kojumeakî (în ucraineană Кожум'яки) este un sat în comuna Ciîstopillea din raionul Verhnii Rohaciîk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kojumeakî era vorbitoare de ucraineană (91,87%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (8,13%). Note
Кожемяки (Херсонская область)

Кожемяки (укр. Кожум'яки) — село в Верхнерогачикской поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 123 человека. Почтовый индекс — 74431. Телефонный код — 5545. Код КОАТУУ — 6521586003. Местный совет 74431, Херсонская обл., Верхнерогачикский р-н, с. Чистополье, ул. Ленина, 2 Ссылки Кожемяки на сайте Верховной рады Украины
Кожум'яки

Кожум'я́ки — село в Україні, у Верхньорогачицькій селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 123 осіб (2001). 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 128 осіб, з яких 56 чоловіків та 72 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 123 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Кожум'яки [Архівовано 19 Грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Верхньорогачицька селищна ОТГ [Архівовано 9 Жовтня 2021 у Wayback Machine.]
Kozachchyna

Kozachchyna (Ukrainian: Козаччина, Polish: Kozaczyzna), a village in Ukraine, is located within Chortkiv Raion of Ternopil Oblast. It belongs to Borshchiv urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. References Notes Sources (in Ukrainian) Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2004–2010. — ISBN 966-528-197-6.
Kozaczyzna (rejon czortkowski)

Kozaczyzna – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie borszczowskim województwa tarnopolskiego. W latach 1942–1944 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 7 Polaków. Przypisy Linki zewnętrzne Kozaczyzna na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Kozaciciîna, Borșciv

Kozaciciîna (în ucraineană Козаччина) este un sat în comuna Lanivți din raionul Borșciv, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kozaciciîna era vorbitoare de ucraineană (99,51%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Козаччина

Козаччина (укр. Козаччина) — село в Борщёвской городской общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Первое упоминание о селе датируется 1763 годом. До 2020 года входило в Борщёвский район. Код КОАТУУ — 6120884503. Географическое положение Село Козаччина находится на левом берегу реки Ничлава, выше по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Жилинцы, ниже по течению примыкает село Лановцы. Через село проходит автомобильная дорога Т-2002. Население Население по переписи 2001 года составляло 410 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания
Козаччина (село)

Коза́ччина —село в Україні, у Борщівській міській громаді Чортківського району Тернопільської області. Розташоване на річці Нічлава, на півночі району. Було підпорядковане Лановецькій сільській раді. Населення — 426 осіб (2003). Географія Село розташоване на відстані 370 км від Києва, 82 км — від обласного центру міста Тернополя та 6 км від міста Борщів. Історія У Козаччині проводили археологічні дослідження О. Кандиба-Ольжич, А.-Г. Кіркор. Поблизу Козаччини виявлено археологічні пам'ятки трипільської культури. Перша писемна згадка — 1763, тоді проживало 79 осіб. 1764—1775 в період руйнації козацьких січей тут поселилися козаки. Діяли товариства «Просвіта», «Рідна школа», «Луг», «Сільський господар», «Союз українок». Навесні 1941 внаслідок пожежі згоріло 120 господарств. У 1940-1941, 1944-1959 роках село належало до Скала-Подільського району Тернопільської області. З ліквідацією району 1959 року увійшло до складу Борщівського району. До 19 липня 2020 р. належало до Борщівського району. З 20 листопада 2020 р. належить до Борщівської міської громади. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Є церква. У селі збереглися будинок давньої папірні й частина греблі біля неї. 1792-1825 тут виробляли високоякісний папір, який постачали до багатьох міст Європи. Світлини Примітки Література І. Вардинець. Стаття // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 126. — ISBN 966-528-199-2.
Kozîn, Bilohirea

Kozîn (în ucraineană Козин) este un sat în comuna Pererosle din raionul Bilohirea, regiunea Hmelnîțkîi, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kozîn era vorbitoare de ucraineană (99,61%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note