NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pamir

De Pamir (Tadzjieks: Кӯҳҳои Поми, Köhhoi Pomi; Kirgizisch: Памир тоолору, Pamir Tooloru; Oeigoers: پامىر ئېگىزلىكى; Chinees: 帕米尔高原, pinyin: Pàmǐ'ěr Gāoyuán) is een gebergte in Centraal-Azië. Het ligt grotendeels in het oosten van Tadzjikistan, maar ook over het noordoosten van Afghanistan (in de Wachan-corridor), uiterste noorden van Pakistan, westen van Chinees Turkestan (China) en zuiden van Kirgizië. De hoogste top in de Pamir is de 7495 m hoge Ismail Samanipiek. Als ook de Chinese Pamir in het oosten meegerekend wordt is de Kongur (7649 m) nog hoger. Het gebergte vormt onderdeel van een serie bergketens die gezamenlijk ook wel "het dak van de wereld" genoemd worden, een benaming die vertaald is van "Pamir" en oorspronkelijk alleen daarvoor werd gebruikt. In 1964 hebben de Russen over het gebergte een weg opengesteld; de M41 oftewel Pamir Highway. Deze 720 km lange weg loopt van Osj in Kirgizië naar Choroegh in Tadzjikistan en gaat over passen met hoogtes van meer dan 4.500 meter. Grote delen van de Pamir worden gedurende het hele jaar door sneeuw bedekt. Het gebied kent lange, koude winters en korte, koele zomers. De jaarlijkse neerslag bedraagt slechts circa 130 millimeter, waardoor er maar weinig bomen kunnen groeien. In het westelijk deel van de Pamir wordt steenkool gedolven, maar het fokken van schapen in de weiden vormt de belangrijkste inkomstenbron. Geografie Het gebied sluit aan op de Karakoram-bergketen en de Kunlun-bergketen en het Himalayagebergte in het zuidoosten, het Hindoekoesjgebergte in het zuidwesten, en de Tiensjan-bergketen in het noordoosten. De hoogste berg in de keten is met 7495 meter de Ismail Samanipiek. De op een na hoogste berg is de Leninpiek (7134 meter). Een andere bekende berg is de Onafhankelijkheidspiek. Er zijn veel gletsjers in de Pamirbergketen, waaronder de 231 kilometer lange Murghobpas. Beide bronrivieren van de Amu Darja, de Pandzj en de Vachsj, ontspringen in de Pamir.
Pamir

A cordilheira Pamir, situada na Ásia Central, é formada pela união das cordilheiras Tian Shan, Caracórum, Cunlum, e Indocuche. Essas cordilheiras estão entre as montanhas mais altas do mundo. Também são conhecidas pelo nome chinês Congling. A província tajique de Gorno-Badaquexão fica no centro da cordilheira Pamir, que se estende ao Quirguistão, ao Afeganistão e ao Paquistão. Ao sul de Gorno-Badaquexão, o Corredor de Wakhan atravessa a região da Pamir, que é limitada na parte setentrional pela província de Khyber Pakhtunkhwa e pelas Áreas do Norte, no Paquistão. Geografia Há muitos glaciares nos Pamir, incluindo o Fortambek, com 231 km de comprimento, o maior da antiga União Soviética. As três montanhas mais altas da cordilheira são o pico Ismail Samani (de 1932 a 1962 conhecido como Pico Estaline, e de 1962 a 1998 como Pico do Comunismo), com 7495 m - o que faz dele o 50.º mais alto do mundo; o pico da Independência (até 2006 conhecido como Pico Lenine), 7165 m; e o pico Korzhenevskoi, 7.105 m. Na parte oriental do Pamir, o pico Kongur Tagh (na República Popular da China) é o mais alto, com 7649 m. Entre as montanhas mais importantes encontram-se as seguintes, que excedem os 6750 m de altitude: Nota: Em algumas fontes, os cumes das cordilheiras Kongur e Muztagata estão incluídos no Cunlum, o que tornaria o Pico Ismoil Somoni o mais alto dos Pamir. Clima Coberto com neve na maior parte do ano, o Pamir tem invernos longos e muito frios, e verões curtos e frescos. A precipitação anual ronda os 130 mm, a qual permite manter pradarias e vegetação herbácea mas poucas árvores. Economia Indústria: Alumínio fundido, zinco, chumbo, produtos químicos e fertilizantes, cimento, azeites vegetais, ferramentas mecanizadas para cortar metais, refrigeradoras e congeladoras. Agricultura: Algodão, cereais, frutas, uvas, verduras; gado bovino, ovino e caprino. Minerais e recursos: Considerável potencial hidroelétrico, pequenas reservas de petróleo, urânio, mercúrio, carvão, chumbo, zinco, antimónio, volfrâmio, prata, ouro. Transporte No canto mais a sudeste da região dos montes Pamir, na República Popular da China, a estrada internacional mais alta do mundo ("estrada do Caracórum") liga o Paquistão à China. A estrada do Pamir, a segunda mais alta do mundo, vai de Duxambé, no Tajiquistão, a Osh, no Quirguistão, através da região autônoma de Gorno-Badaquexão. Ver também Wakhan Bibliografia Ligações externas «Informações e fotos sobre a cordilheira Pamir» (em inglês) Mapa político e principais picos do Pamir Fotografias do Pico Lenine The Pamirs. 1:500.000 - Mapa turístico de Gorno-Badkshan-Tajiquistão e informações sobre a região. Verlag „Gecko-Maps“, Suíça 2004 (ISBN 3-906593-35-5) Referências
Pamir

Podișul Pamir (turc. "pășune rece de stepă") este un lanț muntos din Asia Centrală, care se desfășoară pe teritoriul Chinei, Tadjikistan, Kirghizstan, Afganistan și Pakistan. Cel mai înalt vârf Kongur (Kungur Tagh), 7.719 metri, situat în vestul Regiunii autonome uigure Xinjiang din China este unul din cele mai înalte vârfuri din Asia și din întreaga lume. Geografie Cu înălțimi care depășesc 7.500 de metri podișul Pamir se află pe locul 1 în topul celor mai înalte podișuri. Pamirul supranumit și "acoperișul lumii" se întinde pe o suprafață de 120.000 km², din care 1.200 km² sunt acoperiți cu ghețari. Partea nordică a munților de încrețire aparține de Republica Kirghiză, partea estică Chinei, partea sudică Afganistanului iar restul de Tadjikistan. Pamirul face puntea de legătură dintre munții mai importanți din Asia: Tien Shan în nord, munții Karakorum în sud, Kunlun Shan cu Jarkend în sud-est și cu Hindukush în sud-vest. În est Pamirul se continuă cu podișul Tibet care la fel este denumit adesea "acoperișul lumii". Înălțimea medie a munților Pamir este de ca. 3.600 până la 4.400 m. Din Pamir izvorăște râul cu același nume, cu afluentul principal la izvor Pjandsh. Lacul cel mai maret din Pamir fiind Lacul Kara-Kul de pe teritoriul Tadjikistanului. În regiune sunt adesea cutremure prin acțiunea lor a luat naștere în anul 1911 lacul Sares. Clima este aridă cu diferențe mari de temperatură. Locuitorii se ocupă în special cu creșterea animalelor acestea fiind iacul și oile. Munții Munții mai importanți din Pamir sunt: Kongur (Kungur Tagh), 7.719 m, China Kungur Tjube Tagh, 7.595, China Muztagata, 7.546, China Pik Ismail Samani (früher Pik Kommunismus), 7.495 m, Tadjikistan Pik Lenin (früher Pik Kaufmann), 7.134, Tadjikistan/Kirghizstan Pik Korzhenevskoy, 7.105, Tadjikistan Pik Revolution, 6.974, Tadjikistan Pik Karl Marx, 6.726 m, Tadjikistan Pik Garmo, 6.595, Tadjikistan Pik Engels, 6.510 m, Tadjikistan Pik Mayakovskogo (Pik Mayakovsky), 6.095 m, Tadjikistan Pik Zor, 5.650 m, Tadjikistan Concord Peak, 5.469, Afganistan/Tadjikistan Pik Skalitsiy, ??? m, Tadjikistan Pik Kyzyl Dong, ??? m, Tadjikistan Pik Alichur, ??? m, Tadjikistan Referințe Lectură suplimentară Curzon, George Nathaniel. 1896. The Pamirs and the Source of the Oxus. Royal Geographical Society, Londra. Reprint: Elibron Classics Series, Adamant Media Corporation. 2005. ISBN 1-4021-5983-8 (pbk; ISBN 1-4021-3090-2 (hbk). Gordon, T. E. 1876. The Roof of the World: Being the Narrative of a Journey over the high plateau of Tibet to the Russian Frontier and the Oxus sources on Pamir. Edinburgh. Edmonston and Douglas. Reprint de Ch’eng Wen Publishing Company. Taipei. 1971. Toynbee, Arnold J. 1961. Between Oxus and Jumna. Londra. Oxford University Press. Vezi și Listă de munți Legături externe Informații și fotografii Korzhenevskaya, un vis implinit, 12 decembrie 2010, Descoperă - Travel
Памир

Памир је планински венац кога чине планине Тјен Шан, Каракорум, Кунлун и Хиндукуш и део је великог планинског масива, Хималаја. Већи део венца се налази у Таџикистану, док мањи делови припадају Киргистану, Авганистану, Кини и Пакистану. Географија Највиши врх Памира је Измаил Самани са 7.495 m, који је раније био познат као Стаљин, а касније и Врх комунизма, да би 1998. године добио данашње име. Други по реду је врх Ибн Сине са 7.134 m, који је добио име по највећем исламском филозофу из X и XI века - Ибн Сини. На планинама Памира има пуно ледника, укључујући и 77 km (48 миља) дуг ледник Федченко, најдужи ледник бившег СССР-а и најдужи међу ледницима изван поларних региона. Приближно 12.500 km² површине (око 10%) Памира је залеђено. Ледници на југу Памира брзо се повлаче. Претпоставка је да десет процената од укупног годишњег отицаја потиче од глечера који се повлаче у овом региону. Ледници у северозападном Памиру скоро и да не губе од својих маса. Спољашње везе Референце
Pamir

Pamir ("Världens tak") (persiska: پامیر) är ett 120 000 km² stort bergslandskap i Centralasien beläget mellan Hindukush, Karakorum och Tian Shan. Politiskt sett är Pamir uppdelat mellan Tadzjikistan, Kirgizistan, Kina och Afghanistan. Största delen av bergsområdet ligger i den autonoma tadzjikiska provinsen Gorno-Badachsjan. Pamir befolkas främst av tadzjiker och kirgizer. Området utgörs av högplatåer med mellanliggande bergskedjor och dalar med en medelhöjd på 3 500 till 4 000 meter. De högsta topparna är Kongur Shan (7 649 meter) och Muztag-ata (7 546 meter), båda på kinesiskt område. Cirka 1 200 km² av området är nedisat med glaciärer. Glaciären Fedsjenkoglaciären är med sina 77 km världens längsta glaciär utanför polerna. Årsnederbörden i området är 130 mm. Sjön Karakul är belägen i Pamir. Området avvattnas av Amu-Darja via dess bifloder Pamirfloden och Sarhad som rinner utmed Wakhankorridoren, en smal dalgång som tillhör Afghanistan och skiljer Pamir från Hindukush. En del av det tadzjikiska Pamir utgör nationalpark. Klimat Klimatet i högre delar av Pamir är kallt året om. Flera forskare menar att isarna i bergsområdet Pamir kan smälta vilket potentiellt kan leda till en ekologisk katastrof eftersom majoriteten av beroende av smältvattnet för att täcka sitt vattenbehov. Ekonomi Pamir är ett av Centralasiens fattigaste områden och många lever av skötsel av fettsvansfår. I de västra delarna bryts en del kol. Kommunikationer Pamirvägen, världens näst högsta huvudväg, som når 4655 m (mestadels grusväg), är områdets huvudsakliga kommunikationsväg med Kirgizistan och Tadzjikistan. Pamirvägen är också kallad för världens farligaste väg eftersom den bland annat består av en 5 km lång tunnel där snöras kan ske. I de sydöstra delarna av Pamir (över gränsen Kina–Pakistan) går en bit av världens högst belägna asfalterade väg, Karakoramvägen (4693 m). Även Sidenvägen korsade många bergspass i Pamir. Se även Pamiro-Alaj Källor
Fàstiv

Fàstiv (ucraïnès: Фа́стів) és una ciutat de la província de Kíev, al centre d'Ucraïna. En mapes antics apareix amb el nom de Chvastiv (polonès: Chwastów). Administrativament, és una ciutat d'importància provincial, i és la capital del raion de Fastiv Raion. El 2021 tenia una població aproximada de 44.841 habitants. Situada a la intersecció de diferents línies de tren, Fastiv és un nus ferroviari destacat en les rutes cap a l'Europa central, Rússia i l'Àsia. L'1 de desembre de 1918, a l'estació de Fastiv les delegacions de la República Popular d'Ucraïna i la República Popular d'Ucraïna Occidental van signar l'acta d'unificació que unia els territoris ucraïnesos que estaven dividits entre l'Imperi Austrohongarès i l'Imperi Rus. Ciutats agermanades Wałcz, Polònia Enllaços externs Web oficial de la ciutat de Fàstiv (anglès) Місто Фастів - City overview page (en anglès) Історія міста Arxivat 2019-03-30 a Wayback Machine. City history page (en anglès)
Fastiv

Fastiv (ukrajinsky Фастів) je město, které se nachází na střední Ukrajině v Kyjevské oblasti, 64 km jižním směrem od metropole. Je centrem svého rajónu, v současnosti zde žije přibližně 44 tisíc obyvatel. Dějiny Fastiv je historické město, které přežilo bouřlivé období kozáckých válek, v nichž bylo zničeno a později znovu vybudováno. První zmínky jsou z roku 1390. Až do 30. let 20. století bylo město relativně malé, pak zažilo díky železnici velký růst; status města mu byl oficiálně udělen až roku 1938. Mezi památky patří například pravoslavný kostel Cerkva Palija ze 17. století a novogotický katolický kostel.[zdroj?] Současnost Dnešní význam Fastivu spočívá v dopravě; město leží na významném železničním uzlu, ze kterého vycházejí tratě do Střední Evropy (směr Vinnycja – Lvov), Asie a Východní Evropy (směr Kyjev – Rusko a Dnipro – Donbas – Rusko). Kromě toho je zde rovněž význačný strojírenský závod a pivovar.[zdroj?] Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fastiv na Wikimedia Commons
Fastiv

Fastiv (ukrainsk: Фа́стів) er en by i Kyiv oblast (provins) i det centrale Ukraine. På ældre kort er den afbildet som Chvastiv' (polsk: Chwastów). Administrativt er den indlemmet som en by af regional betydning. Den fungerer også som administrationscenter for Fastiv rajon (distrikt). Byen har en befolkning på omkring 44.841 (2021). . Fastiv er en vigtigt knudepunktsstation på jernbanestrækningen fra det centrale Europa til Rusland og Asien. Den 1. december 1918 underskrev delegationer fra Ukrainske Folkerepublik og Vestukrainske folkerepublik på Fastiv jernbanestation loven, der forenede de områder i Ukraine, der var delt mellem det østrigske og det russiske imperium. Udover transportindustrien er der også Bryggeri- og maskinindustrier, selvom størstedelen af indbyggerne er ansat ved Ukrzaliznytsias 12 jernbaneanlæg i byen. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Місто Фастів - City overview page (ukrainsk) Історія міста Arkiveret 30. marts 2019 hos Wayback Machine Byens historie (ukrainsk)
Fastiw

Fastiw (ukrainisch ; russisch Фастов Fastow) ist eine Stadt in der ukrainischen Oblast Kiew mit etwa 44.000 Einwohnern (2024). Geografische Lage Fastiw liegt auf einer Höhe von 199 m am Ufer der Unawa (Унава), einem 87 km langen, rechten Nebenfluss des Irpin, etwa 64 km südwestlich von Kiew. Durch die Stadt verlaufen die Regionalstraßen P–04 und P–19 sowie die Territorialstraßen T–10–13 und T–10–28. Geschichte Erstmals erwähnt wurde Fastiw als kleines Städtchen im Jahre 1390. Nach dem Bau der Eisenbahn im Jahre 1870 wurde die Ortschaft zu einem wichtigen Transportzentrum in westlicher Richtung. In einem Pogrom während des Russischen Bürgerkriegs im Sommer 1919 tötete hier die Weiße Armee bei ihrem Vormarsch aus der Don-Region Richtung Moskau 1500 Juden. Als Stadt wurde Fastiw 1938 offiziell anerkannt. 1941 ermordete die deutsche Einsatzgruppe C unter Paul Blobel „alle Juden im Alter zwischen 12 und 60 Jahren“. Verwaltungsgliederung Am 12. Juni 2020 wurde die Stadt zum Zentrum der neugegründeten Stadtgemeinde Fastiw (Фастівська міська громада/Fastiwska miska hromada). Zu dieser zählen auch die Siedlung städtischen Typs Borowa und die 16 in der untenstehenden Tabelle aufgelisteten Dörfer, bis dahin bildete sie die gleichnamige Stadtratsgemeinde Fastiw (Фастівська міська рада/Fastiwska miska rada) unter Oblastverwaltung stehend im Zentrum des ihn umgebenden Rajons Fastiw. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Fastiw. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Fastiw Teil der Gemeinde: Einwohnerentwicklung Entwicklung der Einwohnerzahl: Persönlichkeiten Wiktor Dubrowskyj (1876–nach 1943), Lexikologe und Übersetzer Efraim Markowitsch Skljanski (1892–1925), Bolschewik und sowjetischer Politiker Oleksandr Jantschuk (* 1956), Filmregisseur, Produzent und Drehbuchautor Anna Bahrjana (* 1981), Schriftstellerin und Übersetzerin Weblinks Webseite des Gemeinderates auf rada.info (ukrainisch) Einzelnachweise
Fastiv

Fastiv (en ukrainien : Фастів) est une ville de l'oblast de Kiev, en Ukraine, et le centre administratif du raïon de Fastiv. Sa population s'élevait à 44 000 habitants en 2024. Géographie Fastiv est située sur la rivière Ounava (Унава), un affluent de l'Irpine, à 58 km au sud-ouest de Kiev. Histoire La première mention de Fastiv dans les annales remonte à l'année 1390. En 1601, Fastiv reçut le droit de Magdebourg. En 1793, la ville fut incorporée à l'Empire russe. Grâce à la construction d'une voie ferrée en 1870, Fastiv devint un important centre de transport à l'ouest de Kiev. Depuis 1938, Fastiv a le statut de ville. Fastiv avait une importante communauté juive, attestée depuis 1750. Pendant la guerre civile, en 1919, la marche de l'Armée blanche de Dénikine de la région du Don vers Moscou fut une suite ininterrompue de pillages, viols, brutalités, massacres, qui atteignit son point culminant dans le (en) pogrom de Fastiv qui fit entre 1 000 à 1 500 victimes parmi les Juifs de la ville (du 2 au 8 septembre 1919). La population juive de Fastiv s'élevait à 3 445 personnes au recensement de 1939. En août 1941, pendant l'occupation de la région par l'Allemagne nazie, 252 Juifs de 12 à 60 ans furent assassinés par une unité de l'Einsatzgruppe C. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Économie Les principales entreprises de la ville sont les imprimeries, une boulangerie, DP brasserie Obolon (« Siebert Brewery ») ; l'une des plus grandes usines de fabrication et d'impression d'emballages en carton pour l'embouteillage des produits laitiers et du vin - Elopak, recyclage des ressources secondaires. Entreprises : usine d'équipement de brûleur à gaz Fakel ; usine d'équipement électrothermique (ZETO) « Elektronagrivach » ; usine de génie chimique « Octobre rouge » ; entreprise publique de transport frigorifique et de réparation de matériel roulant « Ukrreftrans » ; usine « Elopak-Fastiv » ; imprimerie « Univest-Print » ; etc. Transport : la ville est desservie par le chemin de fer et comprend deux gares Gare de Fastiv I et Gare de Fastiv II. Éléments culturels Personnalités liées à la ville Iryna Chynkarouk, chanteuse y est née. Avraham HaMalakh Friedman, l’un des grands maîtres hassidiques du XVIIIe siècle. Notes et références Liens externes (uk) Site officiel Portail de l’Ukraine
Fastiv

Fastiv (in ucraino Фастів?; in russo Фастов?, Fastov) è una città ucraina (44 014 abitanti) nel distretto di Fastiv, nell'oblast' di Kiev. Ospita l'amministrazione del distretto di Fastiv e della comunità territoriale di Fastiv, una delle comunità territoriali dell'Ucraina. Fino al 18 luglio 2020 Fastiv costituiva una città di rilevanza regionale e fungeva da centro amministrativo del distretto di Fastiv, sebbene non appartenesse al distretto. Come parte della riforma amministrativa dell'Ucraina, che ridusse a sette il numero di distretti dell'oblast' di Kiev, la città fu integrata nel distretto di Fastiv. Geografia Fastiv si trova sul fiume Unava (Унава), un affluente dell'Irpin', a 58 km a sud-ovest di Kiev. Storia La sua prima menzione negli annali di Fastiv risale al 1390. Nel 1601 si dotò del diritto di Magdeburgo. Nel 1793 fu incorporata nell'Impero russo. Con la costruzione di una linea ferroviaria in 1870, Fastiv divenne un importante centro di trasporto ovest di Kiev. Dal 1938, Fastiv ha lo status di città. Fastiv aveva una grande comunità ebraica, attestata sin dal 1750. Durante la guerra civile nel 1919, l'Armata Bianca di Denikin del Don si rese artefice di una serie di saccheggi, stupri, violenze che culminarono nel pogrom di Fastiv. Esso fece, secondo le stime, da 1000 a 1500 vittime tra gli ebrei della città (da 2 all'8 settembre 1919). Secondo un censimento del 1939, la popolazione ebraica di Fastiv era di 3 445 persone. Nell'agosto 1941, durante l'occupazione del territorio da parte della Germania nazista, 252 ebrei dai 12 ai 60 anni furono uccisi da una unità dell'Einsatzgruppe C. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fastiv Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su fastiv-rada.gov.ua. Fastiv, su sapere.it, De Agostini.
Fastiv

Fastiv (Oekraïens: Фастів, Russisch: Фастов), is een belangrijke stad in de oblast Kiev in Noord-Oekraïne. De stad ligt ongeveer 64 kilometer ten zuiden van Kiev. Fastiv, gelegen naast de spoorlijnen, is een belangrijk knooppuntstation op de spoorroute van Midden-Europa naar Rusland en Azië. Naast de transportindustrie zijn er ook brouwerij- en machine-industrie aanwezig, hoewel de meerderheid van de inwoners in dienst is van de 12 spoorweginstallaties van Oekraïense Spoorwegen. Geschiedenis De stad werd voor het eerst genoemd in de kroniek in 1390. Toen werd in het handvest van de grootvorst van Kiev Vladimir Olgerdovich het bezitsrecht van Fastiv van een familie van prinsen Rozjanovsky beweerd. De stad raakte in de 16e eeuw bijna ontvolkt als gevolg van frequente Tataarse aanvallen. In 1601 kreeg de stad het Maagdenburgs recht. Bevolking Op 1 januari 2021 telde Fastiv naar schatting 44.841 inwoners. De meest gesproken moedertaal in de stad is het Oekraïens.
Fastiv

Fastiv (în ucraineană Фастів) este oraș regional în regiunea Kiev, Ucraina. Deși subordonat direct regiunii, orașul este și reședința raionului Fastiv. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Fastiv era vorbitoare de ucraineană (90,83%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (8,61%). Istoric Galerie de imagini Vezi și Lista orașelor din Ucraina Note
Фастив

Фастив (укр. Фастів) град је Украјини у Кијевској области. Према процени из 2012. у граду је живело 48.370 становника. Становништво Према процени, у граду је 2012. живело 48.370 становника. Партнерски градови Чехов Истакнути становници Марија Октјабрскаја (1905–1944), прва од само две жене тенкиста које су одликоване титулом Хероја Совјетског Савеза Јан Кум (1976–), програмер и милијардер, један од суоснивача и извршни директор мобилне апликације WhatsApp Референце Спољашње везе
Чистяково

Торез (на украински: Торе́з) е град с областно значение в Донецка област, Украйна. География Разположен е в Донецкия басейн на автомобилния път, свързващ градовете Донецк и Луганск. Около него се формира Торезката агломерация с население от 95 632 души. История На мястото, където днес се намира градът, за първи път е изградено селище през 1778 г. Основано е от избягали крепостни селяни. През 1800 г. селището е известно с името Алексеевка и е наброявало 225 души. През 1960-те години се превръща в център за добив на каменни въглища. През втората половина на XIX век вече носи името Чистяково. Градът е преименуван на 16 юли 1964 г. от Чистяково на Торез в чест на дееца на Френската комунистическа партия Морис Торез. Икономика Днес Торез е голям град и е развит промишлен и минен център. Той е сред центровете за добив на въглища в Украйна.
Txistiakove

Txistiakove (en ucraïnès Чистяко́ве, anteriorment Torez) és una ciutat de l'óblast de Donetsk d'Ucraïna, situada actualment a la zona ocupada il·legalment per Rússia anomenada República Popular de Donetsk. El 2020 tenia 53.945 habitants (per comparar, el 1987 eren 88.000). Història Amb el nom de Alekseevka va ser fundada el 1778 a la confluència dels rius Sevostianivka i Orlova per serfs fugitius de les províncies del sud de Rússia i Ucraïna. El 1800 tenia 225 habitants. Des de 1860 va tenir el nom de Txistiakovo (en rus Чистяко́во), quan va esdevenir un centre de la mineria del carbó. Devers 1875 hi havia dues empreses mineres: Txistiakòvskoie, operant les mines «Naklonnaja» i «Galerija» i Oleksiivs'ke (rebatejada «Nadiya» en 1907). El 1924 l'aglomeració minera Txistiakovo tenia 142 barris, amb 44.679 habitants. El 1932, els assentaments es van unir en un municipi. El 1933 a la vila s'hi explotaven deu mines de carbó i una pedrera. El 1964 la ciutat va rebre el nom de Torez, en honor de Maurice Thorez, líder comunista francès que també era un minaire. El 2016, Ucraïna va restaurar el nom anterior, amb la llei que vol suprimir les traces de l'ocupació comunista. Tot i continuar sent un centre de la indústria del carbó, l'ocàs de la mineria contribueix a la lenta despoblació. El 17 de juliol de 2014, el vol 17 de Malaysia Airlines, en el qual van morir les 298 passatgers, es va estavellar a prop de la ciutat i va ferir diversos veïns. Referències