NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cattedrale della Trasfigurazione (Novhorod-Sivers'kyj)

La Cattedrale della Trasfigurazione è una chiesa di rito ortodosso ucraino del Patriarcato di Mosca, sita nella città di Novhorod-Sivers'kyj, in Ucraina. È l'edificio principale e centrale del monastero della Trasfigurazione. Descrizione La cattedrale è realizzata in mattoni e pietra, intonacata e imbiancata a calce. Ha una pianta quadrata di 28×28 metri per lato ed è sovrastata da cinque cupole, una centrale alta 28 metri su tamburo circolare, al centro, e quattro su tamburi ottagonali agli angoli. Le facciate su tre lati (settentrionale, occidentale e meridionale) sono ornate da portici di ordine tuscanico. L'edificio è progettato secondo le forme stilistiche del classicismo. L'interno della chiesa è suddiviso in nove aule da quattro piloni collegati tra loro da archi. Lo spazio centrale è delimitato da colonne binate di ordine ionico che sostengono una trabeazione con cornici modulari. L'iconostasi della cattedrale fu dipinta da Hryhorij Kornejev e l'ordine superiore fu aggiunto nel 1853 con un dipinto di Lev Bohajevs'kyi. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cattedrale della Trasfigurazione
Спасо-Преображенский собор (Новгород-Северский)

Спасо-Преображенский собор — кафедральный собор Черниговской и Новгород-Северской епархии Украинской православной церкви и памятник архитектуры национального значения в Новгород-Северском. История Постановлением Совета Министров УССР от 24.08.1963 № 970 «Про упорядочение дела учёта и охраны памятников архитектуры на территории Украинской ССР» («Про впорядкування справи обліку та охорони пам'ятників архітектури на території Української РСР») присвоен статус памятник архитектуры республиканского значения с охранным № 850/1. Установлена информационная доска. Описание Собор построен в 1791—1796 годах на месте Спасского собора начала XIII века в традициях русского классицизма. Входит в комплекс Спасо-Преображенского монастыря и музея-заповедника «Слово о полку Игореве». Является одним из лучших сооружений Джакомо Кваренги. Собор построен по проекту архитектора Джакомо Кваренги под руководством губернского архитектора И. Д. Ясныгина. Из-за нехватки средств, отделочные работы возобновились в 1804—1806 годах. Вскоре в 1814 году собор начал разрушатся. В 1821 году по проекту А. И. Карташевского с противоаварийной целью были установлены дополнительные колоны для поддержки подпружных арок. В 1858 и 1910 годах собор ремонтировался. Каменный, квадратный в плане собор, с 4-колонным портиком в антах (боковые стены) тосканского ордена главного (юго-восточного) фасада, который завершает треугольный фронтон. С северо-востока примыкает с основному объёму апсида в виде полуротонды. Торцевой (юго-западный) фасад украшен портиком плоским из 4 полуколонн, завершающийся треугольным фронтоном. Венчает собор полусферический купол посредине и четыре меньшего размера восьмигранные купола по углам. После Октябрьской революции собор использовался как музей. Во время Великой Отечественной войны был повреждён. В 1968 году вновь ремонтировался. В 1983 году был разработан проект реставрации и приспособления собора для музея-заповедника «Слово о полку Игореве». Был передан религиозной общине. Примечания Литература Большаков Л. Н., Коваленко В. П., Раппопорт П. А. Новые данные о памятниках древнего зодчества Чернигова и Новгорода-Северского // КСИА. — Вып. 195. — М.: Наука, 1989. — С. 51—57. Бунак О. До 70-ї річниці від дня народження знаного археолога, історика, педагога Володимира Петровича Коваленка (укр.) // Новгород-Сіверські старожитності. — 2024. — № 3 (20). — С. 3—4. Архивировано 25 марта 2025 года. Бунак О. До 70-ї річниці від дня народження знаного археолога, історика, педагога Володимира Петровича Коваленка (укр.) // Новгород-Сіверські старожитності. — 2024. — № 4 (21). — С. 4—5. Архивировано 25 марта 2025 года. Черненко О. Ранньомодерні перебудови Спасо-Преображенського собору ХІІ–ХІІІ століть у Новгороді-Сіверському (укр.) // Opus mixtum. — Київ, 2019. — Вип. 7. — С. 139—147. Черненко О. Пам’ятки монументальної архітектури Північного Лівобережжя ХІ—ХІІІ ст. Каталог (укр.) / Упор. та ред. О. Ярошенко. — Чернігів: SCRIPTORIUM, 2019. — С. 70—74. — [Архивировано 9 октября 2023 года.] Чернігівщина: Енциклопедичний довідник. — К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. — С. 769.
Воскресенская церковь (Седнев)

Воскресенская церковь — православный храм и памятник архитектуры национального значения в Седневе. История Постановлением Совета Министров УССР от 24.08.1963 № 970 «Про упорядочение дела учёта и охраны памятников архитектуры на территории Украинской ССР» («Про впорядкування справи обліку та охорони пам’ятників архітектури на території Української РСР») присвоен статус памятник архитектуры республиканского значения с охранным № 864 под названием Воскресенская церковь. Установлена информационная доска. Описание В архитектуре храма чувствуется влияние традиций народной деревянной архитектуры. Храм является одним из древнейших каменных памятников Украины времён барокко. Воскресенская церковь стала исходным звенок развития сооружений тетраконхового типа. Церковь построена в 1690 году черниговским полковником Яковом Лизогубом как семейная церковь-усыпальница. Имела престол Благовещения, поэтому также именовалась как Благовещенская. В период 1796—1814 годы перестраивалась. В 1856 году возле храма была сооружена двухъярусная колокольня — восьмерик на четверике, которую венчает шпиль. Каменный, одноглавый, 9-камерный, крестообразный в плане храм, что подчёркивают гранёные притворы. Между основным объёмом и притворами располагаются более меньшие по размеру гранёные помещения. Фасады и притворы декорированы ступенчатыми нишами различной формы и профилированными карнизами. Стрельчатые окна оформлены наличниками традиционной черниговской формы. Над храмом возвышается двухъярусный восьмерик, увенчанный грушеобразным куполом. В 1935 году храм был закрыт для богослужения и использовался как склад. В 1980-х годах началось восстановление и реставрация храма. Церковь в 1990 году была передана религиозной общине, были проведены реставрационные работы. Из Киево-Печерской лавры были перевезены мощи одного из Лизогубов, которые хранятся в склепе. Примечания Литература Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. — с. 145—146 ВОСКРЕСЕНСЬКА ЦЕРКВА Воскресенська церква
Inhulets Stadium

Ingulets Stadium (Ukrainian: Інгулець) is a football stadium in Petrove, Ukraine. It is the home stadium of FC Inhulets Petrove. FC Kremin Kremenchuk used the stadium as home ground in the 2022–23 Ukrainian First League on 2 September 2022 in a 3:1 win against Skoruk Tomakivka. Bahira Kropyvnytskyi a Ukrainian Women's League First League club from Kropyvnytskyi, played their home game against Shakhtar Donetsk on 14 August 2021. References External links Official Website Archived 26 June 2019 at the Wayback Machine Ukrainian Premier League Inhulets stadium page
Stadion Inhułeć w Petrowem

Stadion Inhułeć – stadion sportowy w Petrowem, na Ukrainie. Charakterystyka Został otwarty latem 2014 roku. Może pomieścić 1869 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu Inhułeć Petrowe, od 2016 roku występującego w Perszej Lidze (drugi poziom rozgrywkowy). W 2018 roku w innej lokalizacji rozpoczęła się budowa nowego piłkarskiego stadionu, na który docelowo ma się przenieść klub Inhułeć Petrowe. Przypisy
Ингулец (стадион)

Ингулец (укр. Інгулець) — футбольный стадион в посёлке Петрово, Кировоградской области Украины, домашняя арена ФК «Ингулец». Особенностью стадиона является то, что он имеет практически всю стадионную инфраструктуру, кроме системы освещения. В результате приходится использовать переносные осветительные штативы. Открытие стадиона «Ингулец» состоялось летом 2014 года. Первым официальным матчем на данном стадионе стал «Ингулец» — «Арсенал-Киев», который состоялся 13 июля 2014 года в рамках предварительного этапа Кубка Украины среди любительских команд. На территории стадиона расположен административный корпус (на первом этаже есть раздевалки для хозяев и гостей, комната для арбитров, на втором — VIP-ложа, конференц-зал, комнаты для диктора и видеооператора). На стадионе функционирует современная система полива футбольного поля. Информационное табло: размером 4 на 2 м. Ссылки Стадион «Ингулец» (недоступная ссылка) (укр.)
Інгулець (стадіон)

«Інгулець» — футбольний стадіон у селищі Петрове Кіровоградської області, домашня арена ФК «Інгулець». Особливістю стадіону є те, що має практично всю стадіонну інфраструктуру, окрім системи освітлення. Відкриття стадіону «Інгулець» відбулося влітку 2014 року. Першим офіційним матчем на стадіоні стала гра «Інгулець» — «Арсенал-Київ», яка відбулася 13 липня 2014 року в рамках попереднього етапу Кубка України серед аматорів. На території стадіону розташований адміністративний корпус. На першому поверсі є роздягальні для господарів і гостей, кімната для арбітрів; на другому — VIP-ложа, конференц-зал, кімнати для диктора та відеооператора. На стадіоні функціонує сучасна система поливу футбольного поля. Також є інформаційне табло розміром 4 на 2 м. Посилання Стадіон «Інгулець» на новому сайті ФК «Інгулець» [Архівовано 26 червня 2019 у Wayback Machine.] Стадіон «Інгулець» на старому сайті ФК «Інгулець» Стадіон «Інгулець» на сайті groundhopping.in.ua
Dinaz Stadium

Dinaz Stadium (Ukrainian: Діназ) is a football stadium in Demydiv, Ukraine. It is the home stadium of FC Dinaz Vyshhorod and also a training field. Stadium was opened in 2012 and holds 500 spectators. It is a category One stadium. During the 2022–23 Ukrainian First League it was also a home ground for relocated team FSC Mariupol. Also, FC Vast Mykolaiv used the stadium as home ground during their 2022-23 Second League campaign. References External links Official Website
Діназ (стадіон, Демидів)

«Діназ» — футбольний стадіон в с. Демидів, Вишгородського району, Київської області, тренувальна та запасна арена ФК «Діназ». Футбольне поле з натуральним покриттям, відповідає сучасним стандартам УЄФА. Стадіон з біговою доріжкою. Роздягальні для спортсменів (укомплектовані туалетами, душовими, місцями для зберігання одягу тощо). Посилання Стадіон «Діназ» (Демидів) [Архівовано 24 березня 2016 у Wayback Machine.]
Волосовецька Дача (пам'ятка природи)

Волосове́цька Да́ча — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Хмельницького району Хмельницької області, неподалік від села Пархомівці. Площа 23,2 га. Статус надано згідно з рішенням Хмельницького облвиконкому від 11.06.1970 року, № 156-р. Перебуває у віданні ДП «Летичівський лісгосп» (Пархомівське л-во, кв. 5 діл.9). Статус надано з метою збереження високопродуктивного насадження дубів звичайних віком понад 100 років, заввишки 25 м, середнім діаметром 36 см. Джерела Волосовецька дача [Архівовано 13 листопада 2015 у Wayback Machine.] Волосовецька дача [Архівовано 4 вересня 2016 у Wayback Machine.]
Церква Різдва Пресвятої Богородиці (Чернігів)

Храм Різдва Пресвятої Богородиці — єдиний храм Української греко-католицької церкви у Чернігові. Храм розташований на території жіночого монастиря сестер Редемптористок (Місіонерок Найсвятішого Ізбавителя) за адресою вул. В'ячеслава Чорновола, 45. Будівництво та освячення церкви 17 листопада 2010 року до Чернігова приїхали Сестри Місіонерки Найсвятішого Ізбавителя (Редемптористки). Будівництво монастиря розпочалось восени 2011 року. У квітні 2012 року владика єпископ-помічник Київської Архиєпархії Йосиф Мілян освятив фундамент та наріжний камінь церкви. Освячення церкви та монастиря відбулося 24 квітня 2014 року. Чин здійснив Глава УГКЦ Блаженніший Святослав Шевчук. У жовтні 2015 року єпископ-помічник Київської Архиєпархії Йосиф Мілян освятив іконостас храму. Ікони написані у класичному для Східного обряду стилі з використанням матеріалів природного походження у техніці чотириколір'я. Автор робіт — молодий іконописець Тарас Марків. Розпорядок богослужінь У церкві щоденно відбуваються богослужіння. Громада церкви У церкві збираються вірні чернігівської греко-католицької Парафії Святих Верховних Апостолів Петра і Павла. Громада була зареєстрована ще у 1992 році проте до цього часу усі богослужіння відбувались у приватному будинку, де проживають отці редемптористи (вул. Любецька 52). При парафії проводиться навчання Закону Божого для дітей та дорослих, відбуваються зустрічі для молоді, спільні перегляди фільмів. Діти та молодь традиційно долучаються до щорічного фестивалю вертепів «Колядує вся родина», беруть участь у різноманітних культурних подіях міста. Священики та сестри-монахині опікуються ув'язненими жінками ЧВК № 44, щонеділі відвідують солдат строкової служби. Галерея Примітки Джерела Сюжет про життя греко-католиків Чернігова: http://youtube.com/watch?v=AzOEKkJDSz4 Парафія має свою активну сторінку в мережі Фейсбук: Греко-Католицька Церква в Чернігові
Відслонення тортонських пісковиків (пам'ятка природи)

Відсло́нення торто́нських пісковикі́в — геологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Бродівського району Львівської області, на північний захід від села Підгірці. Площа 80 га. Статус надано 1984 року. Перебуває у віданні: Підгорецька сільська рада. Статус надано з метою збереження відслонення тортонських пісковиків, розташованого на горі Менич, що в низькогірному пасмі Вороняки. Територія заказника охоплює схили гори Менич. Див. також Менич Вороняки Джерела Відслонення тортонських пісковиків [Архівовано 14 вересня 2016 у Wayback Machine.]
Сасівська (пам'ятка природи)

Са́сівська — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Золочівського району Львівської області, на схід від села Сасів. Площа 130 га. Створена рішенням Львівського облвиконкому від 07.01.1991 року № 345 з метою збереження високопродуктивних грабово-букових лісів в трав'яному покриві яких знаходяться види, що занесені до Червоної книги України. Перебуває у віданні ДП «Золочівський лісгосп» (Сасівське лісництво, кв. 41, 42, 44, 45, 46). Входить до складу Національного природного парку «Північне Поділля» Див. також Вороняки Національний природний парк «Північне Поділля» Джерела Ботанічні пам’ятки природи: Ботанічна пам'ятка природи «Сасівська»
Модринове насадження (заповідне урочище)

Модри́нове наса́дження — заповідне урочище місцевого значення в Україні. Розташоване в межах Пустомитівського району Львівської області, на південний схід від села Товщів. Площа 5,7 га. Статус надано згідно з рішенням Львівської облради від 9.10.1984 року, № 495. Перебуває у віданні ДП «Львівський лісгосп» (Товщівське лісництво, кв. 42). Статус надано з метою збереження високопродуктивного насадження модрини японської. Джерела Заповідне урочище «Модринове насадження»[недоступне посилання з липня 2019]
Конвалія (пам'ятка природи)

Конва́лія — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Бродівського району Львівської області, на північний схід від міста Броди. Площа 9,5 га. Статус надано згідно з рішенням Львівської облради від 27.12.1998 року № 118. Перебуває у віданні ДП «Бродівський лісгосп» (Бродівське лісництво, кв. 17, вид. 6). Статус надано з метою збереження місцезростання конвалії травневої у невеликому лісовому масиві, де переважають соснові насадження. Зростають також високопродуктивні насадження інших хвойних порід та цінний підлісок. Джерела Ботанічна пам'ятка природи «Конвалія» [Архівовано 25 липня 2019 у Wayback Machine.]
Група тисів (4 екз.)

Гру́па ти́сів (4 екз.) — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах міста Дрогобича Львівської області, на вулиці Т. Шевченка, у сквері між педуніверситетом і філармонією (довкола пам'ятника А. Міцкевичу). Площа 0,05 га. Статус надано 1984 року. Перебуває у віданні Дрогобицького педуніверситету. Статус надано з метою збереження чотирьох екземплярів тису. Поруч розташована ботанічна пам'ятка природи — Група туй західних (7 екз.). Галерея Джерела Група тисів (4 екз.) [Архівовано 6 квітня 2016 у Wayback Machine.]
Група туй західних (7 екз.)

Гру́па туй за́хідних (7 екз.) — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах міста Дрогобича Львівської області, на вулиці Т. Шевченка, у сквері між педуніверситетом і філармонією (довкола пам'ятника А. Міцкевичу). Площа 0,08 га. Статус надано 1984 року. Перебуває у віданні Дрогобицького педуніверситету. Статус надано з метою збереження семи екземплярів туї західної. Поруч розташована ботанічна пам'ятка природи — Група тисів (4 екз.). Галерея Джерела Група туй західних (7 екз) [Архівовано 6 квітня 2016 у Wayback Machine.]
Покровська церква з келіями (Кармелітський монастир)

Кармелітський монастир розташований у місті Бар Вінницької області. Історія Заснований монастир у 1616 році старостою С. Жолкевським на руїнах монастиря, назва якого не збереглась. Під час національно-визвольної війни українського народу монастир був зруйнований. Пізніше приміщення було відбудоване з дерева, однак протрималось лише до пожежі, що сталася у 70-х роках XVII ст. У 1701 р. колегіум і монастир звели домініканці — уже з цегли і на кам'яному фундаменті. Будівництво завершилось у 1787 р. Тут розташовувався Покровський монастир, що існував до початку XX ст. У 1908 р. була побудована дзвіниця. Покровська церква та келії, дзвіниця збереглися до нашого часу. У 1917 р. сестра Ядвіга Кулєша заснувала в монастирі об'єднання сестер бенедиктинок-місіонерок. Нині монастир діючий. У 2007 р. віднесена до номінації «Перлини Поділля». Джерела та література Закон України від 23 вересня 2008 року N 574-VI про Перелік пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації. Жарких М. І. Храми Поділля. Київ: Мислене древо. — 2007. Посилання Туристичні об'єкти району//Барська державна районна адміністрація Пам'ятки історії та культури//Барська районна бібліотека [Архівовано 19 червня 2017 у Wayback Machine.] Вінниччина туристична//Вінницька обласна державна адміністрація Храми міста//Замки та храми України [Архівовано 25 червня 2013 у WebCite]
Джерело № 6 (колишній «Едвард») курорту «Трускавець»

Джерело́ № 6 (коли́шній «Е́двард») куро́рту «Трускаве́ць» — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах міста Трускавця Львівської області, на бульварі Торосевича (неподалік від бювета № 1). Площа 0,3 га. Статус надано 1984 року. Перебуває у віданні: Трускавецька територіальна курортна рада по управлінню курортами профспілок. Статус надано з метою збереження джерела мінеральної води типу «Нафтуся». Вода сірководнева, сульфатно-хлоридно-гідрокарбонатно кальцієво-натрієво-магнієва з мінералізацією 4-6 г/л і вмістом 26 мг/л вільного сірководню. Надкаптажна дерев'яна споруда належить до пам'яток архітектури місцевого значення. Джерело розташоване на території Курортного парку. Джерела Джерело №6 (колишній Едвард) курорту Трускавець [Архівовано 19 серпня 2017 у Wayback Machine.] Джерело №6 — «Едвард» [Архівовано 27 квітня 2014 у Wayback Machine.]
Джерело № 11 (колишня «Юзя») курорту «Трускавець»

Джерело́ № 11 (коли́шня «Ю́зя») куро́рту «Трускаве́ць» — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах міста Трускавця Львівської області, на бульварі Торосевича (неподалік від бювета № 2). Загальні відомості Площа 0,3 га. Статус надано 1984 року. Перебуває у віданні: Трускавецька територіальна курортна рада по управлінню курортами профспілок. Статус надано з метою збереження джерела мінеральної води «Юзя» типу «Нафтуся». Вода «Юзя» слабомінералізована (мінералізація 0,7 мг/л), зі слабким запахом сірководню. Надкаптажна дерев'яна споруда належить до пам'яток архітектури місцевого значення. Джерело розташоване на території Курортного парку. Галерея Див. також Джерело №10 («Катерина») Джерела Джерело №11 (колишній Юзя) курорту Трускавець [Архівовано 19 серпня 2017 у Wayback Machine.]
Джерело № 7 (колишній «Фердинанд») курорту «Трускавець»

Джерело́ № 7 (коли́шній «Фердина́нд») куро́рту «Трускаве́ць» — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в центральній частині міста Трускавець Львівської області, на території Курортного парку. Загальні відомості Площа 0,3 га. Статус надано 1984 року. Перебуває у віданні: Трускавецька територіальна курортна рада по управлінню курортами профспілок. Статус надано з метою збереження давнього джерела мінеральної води. Початок експлуатації — 1883 рік, кінець — 1964 рік. Поблизу від джерела пробурено свердловину №7, яка містить мінеральну воду аналогічну за складом і в даний час ця вода активно використовується з лікувальною метою. Вода сірководнева-хлоридно-натрієва, з високою мінералізацією (до 300 г/л) і з вмістом до 70 мг/л вільного сірководню. Застосовується, розведеною з водою джерел № 6, 8 та 9, для відпустки рапних або сірчано-соляних ванн. Джерело № 7 — це стара шахта з видобутку озокериту, яка заповнена мінеральною водою. Надкаптажна дерев'яна споруда належить до пам'яток архітектури місцевого значення. Джерела Джерело №7 (колишній Фердинанд) курорту Трускавець [Архівовано 19 серпня 2017 у Wayback Machine.] Джерело №7 — «Фердинанд» [Архівовано 27 квітня 2014 у Wayback Machine.]
Пороховня (пам'ятка природи)

Пороховня́ — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Дубенського району Рівненської області, при південній околиці Радивилова (неподалік від залізничної колії). Площа 1,9 га. Заснована рішенням облвиконкому № 33 від 28.02.1995 року. Перебуває у віданні Радивилівської міської ради. Статус надано для збереження сфагнового болота в долирі річки Слонівка з наявністю рідкісних рослин. Із південної сторони з болотом межує сосновий ліс. Болото утворене у льодовиковий період. Охоронну зону пам'ятки природи становить луг площею 1,4 га. Посилання Ботанічна пам'ятка природи місцевого значення «Урочище «Пороховня» Урочище Пороховня
Букові насадження (заповідне урочище, Радивилівський район)

Бу́кові наса́дження — лісове заповідне урочище в Україні. Розташоване в межах Дубенського району Рівненської області, на території Башарівської сільської ради, на північ від села Приски. Площа 9 га. Перебуває у віданні ДП «Дубенський лісгосп» (Радивилівське л-во, кв. 119, вид. 11, 18, 19). Заснований рішенням облвиконкому № 213 від 13.10.1993 року. Статус присвоєно для збереження насаджень бука лісового. Це одноярусний буковий ліс природного походження із домішками сосни. Вік буків — понад 80 років. Посилання Заповідне лісове урочище «Букові насадження» [Архівовано 20 березня 2016 у Wayback Machine.] Букові насадження [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Буковий ліс (заповідне урочище)

Бу́ковий ліс — лісове заповідне урочище місцевого значення в Україні. Розташоване в межах Дубенського району Рівненської області, на території Козинської сільської громади на південний захід від села Білогорівка. Площа 7 га. Заснований рішенням обласної ради № 213 від 13.10.1993 року. Перебуває у віданні ДП «Дубенський лісгосп» (Радивилівське л-во, кв. 91, вид. 5). Статус надано для збереження рідкісних букових насаджень. В урочищі сформувався сосоново-буковий ліс природного походження. Умови зростання — свіжий сугруд. Вік дерев 90 років. Підлісок утворює ліщина звичайна. Трапляються суниці лісові, костяниця. Із тварин водяться кабан, сарна європейська, лисиця руда, дятел звичайний, повзик, сойка, зяблик, вівчарик жовтобровий, веретільниця ламка. Посилання «Буковий ліс». Стор. 29 [Архівовано 29 грудня 2016 у Wayback Machine.] Радивилівський район. «Буковий ліс» [Архівовано 22 грудня 2016 у Wayback Machine.]