NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Skhidnytsia

Skhidnytsia (Ukrainian: Східниця, Polish: Schodnica) is a rural settlement in Lviv Oblast, Western Ukraine. The settlement is part of Drohobych Raion and represented by the local Skhidnytsia Settlement Council. Skhidnytsia hosts the administration of the Skhidnytsia settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. Population: 2,250 (2022 estimate). Description Skhidnytsia located at an altitude of 600 metres (2,000 ft) – 900 metres (3,000 ft) above sea level. The mountains around the town reach a height of 823 metres (2,700 ft). Distance to the regional center of Lviv is 102 kilometres (63 mi), to the Boryslav – 14 kilometres (8.7 mi), and to the Drohobych is 25 kilometres (16 mi). The settlement of Skhidnytsia was first mentioned in the documents of the 15th century. Skhidnytsia is known for its deposits of mineral water. Today, there are 38 sources and 17 wells with different chemical composition of mineral water. Until 18 July 2020, Skhidnytsia belonged to Boryslav Municipality. As part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven, Boryslav Municipality was merged into Drohobych Raion. Until 26 January 2024, Skhidnytsia was designated urban-type settlement. On this day, a new law entered into force which abolished this status, and Skhidnytsia became a rural settlement. Synagogue The only wooden synagogue in Ukraine that was not destroyed during World War II stands in Skhidnytsia. It was built in the late 19th century. The simple building has 12 windows and was used up to the German invasion in 1941. Gallery References External links The Skhidnytsia resort The Skhidnytsia wellness resort
Sjídnytsia

Sjídnytsia (ucraniano: Схі́дниця; polaco: Schodnica) es un asentamiento de tipo urbano de Ucrania perteneciente al raión de Drohóbych en la óblast de Leópolis. En 2019, la localidad tenía 2244 habitantes.​ Es sede de un municipio con una población total de unos dieciséis mil habitantes, en cuyo territorio se incluyen los asentamientos de tipo urbano de Sjídnytsia y Pídbuzh y 20 pueblos.​ Se conoce la existencia de la localidad desde el siglo XIV. Era una pequeña localidad agrícola hasta la segunda mitad del siglo XIX, cuando se descubrió petróleo en la zona y se desarrolló como parte de los proyectos de extracción petrolera de Boryslav. La localidad es también conocida por sus depósitos de agua mineral.​​ Hasta la reforma territorial de 2020, su ayuntamiento no tenía pedanías y además no pertenecía a ningún raión, sino que la ciudad de importancia regional de Boryslav ejercía las funciones de raión para el asentamiento.​ Se ubica en la periferia suroccidental de Boryslav, a orillas del río Stryi. Referencias
Szhidnicja

Szhidnicja (ukrán betűkkel: Східниця, lengyelül Schodnica) városi jellegű település Ukrajnában, a Sztrij-folyó völgyében, a Szkolei-Beszkidek lábánál. A Lvivi terület Drohobicsi járásához tartozik. 2001-ben 2,3 ezer lakosa volt. Elsősorban idegenforgalmi központ, környékén számos ásványvízlelőhely található. Boriszlavtól 8 km-re délnyugatra fekszik. Olajkészleteit az 1890-es években tárták fel és az 1930-as évekig tartott a kitermelés. 1965-ben 2,8 ezer lakosa volt.1976-ban hivatalosan is üdülőhellyé nyilvánították. Jegyzetek Külső hivatkozások Turisztikai információk (ukránul)
Schodnica

Schodnica (ukr. Східниця) – osiedle typu miejskiego w rejonie drohobyckim (do 2020 roku w rejonu borysławskim) obwodu lwowskiego. W II Rzeczypospolitej miejscowość była siedzibą gminy wiejskiej Schodnica w powiecie drohobyckim. Osiedle liczy 2257 mieszkańców. Znajdują się tu źródła wody mineralnej Naftusia. W 1872 w Schodnicy rozpoczęto wydobycie ropy naftowej oraz później ozokerytu (wosku ziemnego). W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie drohobyckim województwa lwowskiego. W latach 1939–1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 56 Polaków, w tym 19 września 1939 idących do Rumunii 50 żołnierzy Wojska Polskiego, których po rozbrojeniu spalono żywcem w drewnianym baraku. 5 lipca 1941 Ukraińcy dokonali tutaj pogromu zabijając około 200 żydowskich mężczyzn, co stanowiło jedną czwartą żydowskiej populacji Schodnicy. Niewykluczone, że pogrom został zainspirowany przez Niemców (w tym czasie w okolicy przebywał Wyższy Dowódca SS i Policji na froncie południowym Friedrich Jeckeln). W czasie okupacji niemieckiej mieszkające w Schodnicy polskie rodziny Gołkowskich, Godzieniów i Himków ukrywały Żydów. W 1987 roku Instytut Jad Waszem podjął decyzję o przyznaniu Czesławie i Jerzemu Gołkowskim tytułu Sprawiedliwych wśród Narodów Świata. W 1989 roku tytuł ten przyznano Ludwikowi i Bronisławie Godzieniom oraz Wiktorii Godzień-Landau, a w 2017 roku Józefowi i Władysławowi Himkom. Urodzeni Alojzy Bełza (1900–1976) – oficer Armii Krajowej Marian Jachimowicz (1906-1999) – poeta, tłumacz i malarz Bogusław Komornicki (1901–1925) – porucznik piechoty Wojska Polskiego, odznaczony Orderem Virtuti Militari Emil Kumor (1899-1957) – podpułkownik Wojska Polskiego, organizator Akcji „Góral” Zdzisław Papierkowski (ur. 1903) – profesor prawa, specjalista z zakresu prawa karnego Ludwik Wolski (1895-1919) – poeta, syn M. Wolskiej, zamordowany przez Ukraińców w Złoczowie Galeria Przypisy Linki zewnętrzne Schodnica, po rusku ''Schidnycia'', [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. X: Rukszenice – Sochaczew, Warszawa 1889, s. 383 ., s. 383-384. Archiwalne widoki miejscowości w bibliotece Polona
Shidnîțea

Shidnîțea (în ucraineană Східниця) este o așezare de tip urban din orașul regional Borîslav, regiunea Liov, Ucraina. În afara localității principale, nu cuprinde și alte sate. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației așezării de tip urban Shidnîțea era vorbitoare de ucraineană (99,38%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Сходница

Сходница (украјински: Східниця, пољски: Schodnica) је сеоско насеље у Лавовској области, Западна Украјина. Насеље је део Дрогобичког реона и заступа га локални Савет насеља. Насеље је седиште управе насеља Схидница. Број становника: 2,250 (подаци из 2022. године). О насељу Сходница се налази на надморској висини од 600 — 900 метара изнад нивоа мора. Планине око града достижу висину од 823 метара. Удаљеност од регионалног центра Лавова 102 километра, до Борислава је 14 километара а до Дрогобича је удаљеност 25 километара. се први пут помиње у документима који датирају из 15. века. Сходница је позната по својим налазиштима минералне воде. Данас постоји 38 извора и 17 бунара са различитим хемијским саставом минералне воде. До 18. јула 2020. Сходница је административно припадала општини Борислав. Као део административне реформе Украјине, којом је број рејона Лавовске области смањен на седам, општина Борислав је спојена са Дрогобичким рејоном. До 26. јануара 2024. године, Сходница је била означена као насеље градског типа. На тај дан је ступио на снагу нови закон којим је укинут овај статус, а Сходница је постала сеоско насеље. Синагога Једина дрвена синагога у Украјини која није уништена током Другог светског рата налази се у овом селу. Изграђена је крајем 19. века. Објекат има 12 прозора и коришћена је до тренутка немачке инвазије 1941. године. Референце
Lukashi

Lukashi (Ukrainian: Лукаші) is a village (selo) in Zolochiv Raion, Lviv Oblast, in western Ukraine. It belongs to Pidkamin settlement hromada, one of the hromadas of Ukraine. From 1918 to 1939 the village was in Tarnopol Voivodeship in Poland. Until 18 July 2020, Lukashi belonged to Brody Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven. The area of Brody Raion was merged into Zolochiv Raion. References External links weather.in.ua
Лукаши (Львовская область)

Лукаши (укр. Лукаші) — село в Подкаменской поселковой общине Золочевского района Львовской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 497 человек. Занимает площадь 1,236 км². Почтовый индекс — 80654. Телефонный код — 3266. Литература Войнаровський В., Конопля В., Филипчук М. Лукаші. Багатошарова пам’ятка археології на Брідщині (укр.). — Львів: РАС, 2005. — 112 с. — [Архивировано 1 февраля 2020 года.] Ссылки Лукаши на сайте Верховной рады Украины
Mynai Arena

Mynai Arena (Ukrainian: Минай Арена) is the main stadium in the village of Mynai, Ukraine. It is the home stadium of FC Mynai. The stadium has been officially operational since June 9, 2018. "Minai-Arena" accommodates 1,312 fans. However, the attendance record was 3,100 fans at the match of the 1/8 finals of the Cup of Ukraine against Dynamo Kyiv, which took place on October 31, 2018. This became possible thanks to the installation of additional stands. There are two football fields on the territory of the stadium: size 105x68 m (game), 98x50 m (training) and a field with an artificial surface. There are changing rooms, a VIP sector, a press center, a hostel, a canteen, office premises, a kitchen, as well as a modern scoreboard measuring 6 by 3 meters. Despite the fact that "Mynai Arena" has the second category, in the 2022/23 and 2023/24 seasons the stadium received permission from the UAF to host UPL matches. The decision was made during the period of martial law in Ukraine because of the Russian invasion of Ukraine. References External links Profile at upl.ua (in Ukrainian) Profile at europlan-online.de (in German)
Mynaj Arena

Mynaj-Arena – stadion piłkarski we wsi Mynaj obok Użhorodu, w obwodzie zakarpackim, na Ukrainie. Został wybudowany w latach 2016–2018 i zainaugurowany 9 czerwca 2018 roku. Obiekt może pomieścić 1312 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu FK Mynaj. Klub FK Mynaj został założony w 2015 roku. 1 kwietnia 2016 roku rozpoczęła się budowa stadionu klubowego. Już 1 października oddano do użytku boisko piłkarskie, ale budowa stadionu trwała nadal, a jego otwarcie nastąpiło 9 czerwca 2018 roku. Obiekt posiada trzysegmentowe trybuny wzdłuż boiska, od strony południowo-zachodniej, mogące pomieścić 1312 widzów. Środkowy segment trybun jest zadaszony. Pod trybunami mieszczą się pomieszczenia klubowe. Rekord frekwencji areny padł 31 października 2018 roku podczas meczu 1/8 finału Pucharu Ukrainy z Dynamem Kijów (1:3). Mecz obejrzało wówczas 3100 widzów (dostawione były dodatkowe trybuny). W 2019 roku FK Mynaj awansował od perszej lihi (drugi poziom rozgrywkowy). Przypisy
Минай-Арена

«Минай Арена» — головний стадіон у селі Минай. Домашня арена місцевого футбольного клубу «Минай». Стадіон офіційно функціонує з 9 червня 2018 року. «Минай-Арена» вміщає 1312 вболівальників. Проте рекорд відвідуваності — 3100 вболівальників на матчі 1/8 фіналу Кубку України з київським «Динамо», що відбувся 31 жовтня 2018 року. Це стало можливим завдяки встановленні додаткових трибун. На території стадіону розташовані два футбольних поля: розміром 105х68 м (ігрове), 98х50 м (тренувальне) й майданчик зі штучним покриттям. Є роздягальні, VIP-сектор, пресцентр, хостел, столова, офісні приміщення, кухня, а також сучасне табло розміром 6 на 3 метри. Попри те, що «Минай Арена» має другу категорію, у сезоні 2022/23 стадіон отримав дозвіл від УАФ на проведення матчів УПЛ. Рішення було прийнято на період дії в Україні воєнного стану. Див. також Список футбольних стадіонів України Примітки Джерела
Ministère de la Culture (Ukraine)

Le ministère de la Culture et de l'Information de l'Ukraine (ukrainien : Міністерство культури України) ou MinCult est la principale autorité du gouvernement ukrainien responsable du développement culturel de l'Ukraine et de la préservation de la culture ukrainienne. Il est entièrement basé sur l'ancien ministère de la Culture et du Tourisme (qui a été dissous en 2010). Le 29 août 2019, le gouvernement Hontcharouk a fusionné le ministère de la Jeunesse et des Sports dans le ministère. Le gouvernement Chmyhal, qui a succédé, a annulé cette fusion. Liste des ministres 1991-1992 : Laryssa Khorolets. 1992-1994 : Ivan Dziouba. 1994-1999 : Dmytro Ostapenko. 1999 : Iouryi Bohoutskyi. 1999-2001 : Bohdan Stoupka. 2001-2005 : Iouryi Bohoutskyi. 2005 : Oksana Bilozir ... 2006-2007 : Iouryi Bohoutskyi. 2007-2010 : Vassyl Vovkoun. 9 décembre 2010 - 24 décembre 2012 : Mykhaïlo Koulynyak. 5 février 2013 - 24 février 2014 : Leonid Novokhatko. 27 février 2014 - 2 décembre 2014 : Ievhen Nychtchouk. 2 décembre 2014 - 14 avril 2016 : Viatcheslav Kyrylenko. 14 avril 2016 - 29 août 2019 : Ievhen Nychtchouk. 29 août 2019 - 4 mars 2020 : Volodymyr Borodianskyi 4 mars 2020 - 4 juin 2020 : Svitlana Fomenko (intérim) 4 juin 2020 - 28 juillet 2023 : Oleksandr Tkatchenko 28 juillet 2023 - 5 septembre 2024 : Rostyslav Karandieyev (intérim) 5 septembre 2024 - 28 juillet 2025 : Mykola Totchytskyi 28 juillet 2025, ministre de la Culture et des Communications stratégiques, intérim : Tetiana Berejna. Publication Le ministère publie le magazine Culture et Vie. Références Liens externes Site officiel du ministère ukrainien de la Culture Portail de l’Ukraine Portail de la culture Portail de la politique
Ministero della cultura e della politica dell'informazione

Il Ministero della cultura e della politica dell'informazione (in ucraino Міністерство культури та інформаційної політики, МКІП?, Ministerstvo kuĺtury ta informacijnoï polityky, MKIP) è un dicastero del governo ucraino responsabile per le politiche in materia di cultura e informazione dell'Ucraina. L'attuale ministro è Oleksandr Tkačenko, in carica dal 4 giugno 2020. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ministero della Cultura dell'Ucraina Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su mcsc.gov.ua. (UK) Sito ufficiale, su mkip.gov.ua. (EN) Sito ufficiale, su mcip.gov.ua. Міністерство культури та інформаційної політики (canale), su YouTube.
Metalurh-Stadion (Krywyj Rih)

Das Metalurh-Stadion (ukrainisch Стадіо́н «Металу́рг») ist ein im Umbau befindliches Fußballstadion mit Leichtathletikanlage in der ukrainischen Stadt Krywyj Rih, im Süden des Landes. Es bot zuletzt Platz für 29.783 Zuschauer und war die sportliche Heimat des Fußballvereins Krywbas Krywyj Rih. Es lag direkt neben der Haltestation Prospekt Metalurhiv der Straßenbahn Krywyj Rih. 2021 wurde es für einen Neubau abgerissen. Krywbas trägt übergangsweise die Heimspiele im Stadion Schowtnewe mit 2500 Plätzen aus. Geschichte Das Metalurh-Stadion in Krywyj Rih wurde 1970 eröffnet. Seitdem trug Krywbas Krywyj Rih seine Heimspiele im Metalurh-Stadion aus. Krywbas wurde bisher einmal ukrainischer Vizepokalsieger und errang als einzigen Meistertitel den der zweiten ukrainischen Liga, der Perscha Liha, im Jahr 1992 und war damit der erste Meister dieser Spielklasse. Seit diesem Titelgewinn und dem damit verbundenen Aufstieg in die Premjer-Liha spielt Krywbas Krywyj Rih in der höchsten ukrainischen Spielklasse. 2012 zeigte das mehr als vierzig Jahre alte Stadion deutliche Altersspuren und Verfall. Am 28. Februar 2018 beschloss der Stadtrat die Renovierung der Sportanlage. 40 der 53 Abgeordneten stimmte für die Sanierung des Stadions. Nach Schätzungen sollte dies 700.000 Hrywnja kosten. Ende August 2020 wurde bekannt, dass es bis zu 600 Millionen Hrywnja (etwa 18,6 Mio. €) kosten werde. Dabei sollte das Platzangebot von nahezu 30.000 auf 16.750 sinken. Tage zuvor hatte Staatspräsident Wolodymyr Selenskyj, gebürtig in Krywyj Rih, die Renovierung des Metalurh-Stadions für das ukrainische Pokalfinale 2022 in Auftrag gegeben. Es soll die Vorgaben der Premjer-Liha und des Fußballverbandes Ukrajinska Assoziazija Futbolu (UAF) erfüllen. Im Frühjahr 2021 wurde das Stadion, nach anfänglichen Renovierungsarbeiten, nahezu komplett abgerissen. Das neue Stadion soll 733 Mio. Hrywnja (rund 22,5 Mio. €) kosten. Danach begann Anfang April des Jahres der Wiederaufbau. Geplant sind u. a. eine viergeschoßige Westtribüne, eine Osttribüne mit Jugendsportschule und die Nord- und Südtribüne sollen um 800 Sitzplätze erweitert werden. Es wird eine neue Flutlichtanlage auf vier Masten aufgestellt und das Spielfeld erhält eine Rasenheizung sowie ein Bewässerungssystem. Auch die Leichtathletikanlage wird erneuert. Dadurch soll die, nach UEFA und FIFA regelkonforme, Sportarena nach Fertigstellung 2022 rund 20.000 Plätze bieten. Galerie Weblinks europlan-online.de: Stadion Metalurh (1970) – Kryvyi Rih worldstadiums.com: Bilder (englisch) Einzelnachweise
Metalurh Stadium (Kryvyi Rih)

Metalurh Stadium is a multi-purpose stadium in Kryvyi Rih, Ukraine, currently under reconstruction. It is located in Metallurgical District, in the neighborhood called lit. 'Socic Town' (Ukrainian: 'Sotsmisto'). It was used mostly for football matches as the home of FC Kryvbas Kryvyi Rih. The stadium had a capacity of 29,734. The subway station Prospekt Metalurhiv of the Kryvyi Rih Metro is located next to the stadium. History The stadium was built in 1970. For the 225th city anniversary in 1999, the stadium was renovated and had individual seats installed. During the Soviet period until 1988, the stadium was used by FC Dnipro to play in European competitions as the adjacent city of Dnipro (Dnipropetrovsk then) (something 150 kilometers away) was a closed city. On 14 May 2006, Metalurh Stadium hosted the gold match between Shakhtar Donetsk and Dynamo Kyiv. The winning goal in extra time during the game was scored by Julius Aghahowa. Since 2012, the stadium had required renovations and in 2012 had some money allocated for it from the city budget. On 28 February 2018, the city council adopted decision on stadium reconstruction. On 27 August 2020 it was announced that reconstruction cost for the stadium may be increased to ₴600 million in order to prepare the stadium to the 2022 Ukrainian Cup Final. It is expected the stadium's capacity will decrease to 16,750. About a week before the President of Ukraine instructed to prepare Kryvyi Rih to host the Cup final. The rebuilding of the stadium to bring it up to FIFA and UEFA standards began in January 2021, and by 5 February 2021, the stadium had been completely demolished for reconstruction. FC Kryvbas played their matches at various stadiums and the Hirnyk Stadium while it is under reconstruction. Originally scheduled to be completed in 2022, due to the war with Russia, construction of the stadium has been suspended. Gallery References External links www.stadiumguide.com information
Estadio Metalurg (Krivói Rog)

El estadio Metalurh es un estadio de fútbol en la ciudad de Kryvyi Rih, Ucrania. Fue inaugurado el 11 de abril de 1970 y tiene una capacidad para 29 734 espectadores sentados, siendo el estadio en el que disputa sus partidos el FC Kryvbas Kryvyi Rih. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Ucrania Enlaces externos Web oficial del estadio
Stade Metalurh (Kryvyï Rih)

Le stade Metalurg (en ukrainien : Стадіо́н Металу́рг) est un stade omnisports situé à Kryvyï Rih dans l'oblast de Dnipropetrovsk en Ukraine. Il est utilisé par le Kryvbass Kryvyï Rih et peut accueillir 29 783 personnes. Histoire Anecdote Kryvyï Rih n'a que très rarement fait partie de l'actualité française mais reste célèbre auprès des supporteurs de l'équipe de football des Girondins de Bordeaux pour un épisode insolite en Coupe d'Europe en mars 1985. Les Girondins étaient opposés en cette occasion à l'équipe (alors soviétique) de Dniepr Dniepropetrovsk, mais durent disputer leur match retour en URSS à Kryvyï Rih car la ville de Dniepropetrovsk était classée zone stratégique et interdite aux étrangers. Les Bordelais furent logés de force à Kryvyï Rih dans des conditions de séjour et d'entraînement déplorables, à tel point que le président Claude Bez menaça de ne pas faire jouer. L'incident fut finalement évité quelques heures avant le coup d'envoi et le match eut lieu sur une pelouse gorgée d'eau, grillée par le gel, indigne d'une rencontre de Coupe d'Europe. Au terme d'une éprouvante rencontre, les Girondins se qualifièrent aux tirs au but pour une demi-finale restée célèbre face à la Juventus. Événements Match pour le titre du Championnat d'Ukraine de football 2005-2006, 14 mai 2006 Galerie Annexes Notes et références Articles connexes Kryvbass Kryvyï Rih Liens externes (uk) Le stade sur le site officiel du Kryvbass Kryvyï Rih Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de l’Ukraine
Stadion Metałurh w Krzywym Rogu

Stadion Metałurh (ukr. Стадіон «Металург») – wielofunkcyjny stadion w Krzywym Rogu na Ukrainie. Swoje mecze rozgrywa na nim klub piłkarski Krywbas Krzywy Róg. Po rekonstrukcji stadion dostosowano do wymóg standardów UEFA i FIFA, wymieniono stare siedzenia na siedzenia z tworzywa sztucznego. Rekonstruowany stadion może pomieścić 29 783 widzów. 14 czerwca 2006 na stadionie odbył się dodatkowy "złoty" mecz o tytuł mistrza Ukrainy. Przypisy Linki zewnętrzne Informacja o stadionie na stronie Metałurha Donieck (ros.) Informacja o stadionie na stronie Premier-lihi. fpl.ua. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-08-15)]. (ukr.). Informacja o stadionie na worldstadiums.com. worldstadiums.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2010-05-28)]. (ang.).
Металлург (стадион, Кривой Рог)

Стадион «Металлург» (укр. Стадіо́н «Металу́рг») — многофункциональный стадион в городе Кривой Рог, вместимостью 29 783 человека. Является домашней ареной футбольного клуба «Кривбасс». Расположен на Соцгороде, около станции «Проспект Металлургов» Криворожского метро. История Стадион был построен и открыт в 1970 году. На стадионе проводил матчи футбольный клуб «Кривбасс». В 1999 году, к 225-летию Кривого Рога, стадион был реконструирован. Согласно требованиям УЕФА, на стадионе были установлены индивидуальные пластиковые сиденья. 14 мая 2006 года на стадионе прошёл единственный в истории украинского футбола «золотой матч», победу в котором одержал донецкий «Шахтёр», обыграв в дополнительное время киевское «Динамо» со счетом 2:1, на 100-й минуте золотой гол забил Джулиус Агахова. 3 августа 2013 года на стадионе дебютировал другой криворожский клуб «Горняк», который стал единственным представителем городского футбола на профессиональной арене и впоследствии ребрендирован в «Кривбасс». В апреле 2020 года стартовала реконструкция стадиона. В январе 2021 года в рамках программы Президента Украины Владимира Зеленского «Большое строительство» начата масштабная реконструкция стадиона "Металлург", в ходе которой, строительной компанией СТРОЙИНВЕСТ было снесено южную, западную и северную трибуны и начато строительство основы новых трибун, а также начата реконструкция восточной трибуны. Примечания Ссылки Стадион «Металлург» на сайте УПФЛ. Фан-сайт ФК «Кривбасс». Сайт ФК «Горняк». Сайт Дніпропетровської обласної державної адміністрації
Металург (стадіон, Кривий Ріг)

Стадіо́н «Металу́рг» — багатофункціональний стадіон у місті Кривому Розі, побудований в 1970 році. Це 7-й за місткістю стадіон України, вміщує 29 783 глядачів. Є домашнім стадіоном ФК «Кривбас». Перший матч на цьому стадіон відбувся 11 квітня 1970-го. «Кривбас» грав тут в першій і другій лігах чемпіонату СРСР і чемпіонаті України.Розташований на Соцмісті, біля станції «Проспект Металургів» Криворізького метротраму. Стадіон було реконструйовано в 1999 році для проведення єврокубкових матчів, до 225-річчя міста. Згідно з новими вимогами УЄФА, на стадіоні були встановлені індивідуальні пластикові сидіння. 14 травня 2006 року на стадіоні відбувся «золотий матч». Донецький «Шахтар» у доданий час переміг київське «Динамо», на сотій хвилині гол забив Джуліус Агахова. У січні 2021 року в рамках програми президента України «Велике Будівництво» [1] розпочато масштабну реконструкцію стадіону «Металург», в ході якої було знесено південну, західну та північну трибуни та почато зведеня нових трибун, а також реконструкцію східної. Зображення Посилання Примітки
Ромодановская поселковая община

Ромодановская поселковая община (укр. Ромоданівська селищна громада) — территориальная община в Миргородском районе Полтавской области Украины. Административный центр — посёлок Ромодан. Образована 8 августа 2019 года путем объединения Ромодановского поселкового совета Миргородского района и Новоореховского сельского совета Лубенского района. Населенные пункты В состав общины входят 1 поселок (Ромодан) и 6 сел: Величковка, Конюшево, Новоореховка, Ромодан, Сотницкое, Шарковщина. Примечания Ссылки Ромоданівська громада Портал «Децентралізація». Ромоданівська територіальна громада Портал «Децентралізація». Gromada.info — Портал об'єднаних громад України