NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Церква Перенесення мощей святого Миколая (Зарваниця)

Церква Перенесення мощей святого Миколая в с. Зарваниця — греко-католицька церква у селі Зарваниця Золочівського району Львівської області України. Стара дерев'яна будівля церкви була зведена у XIX столітті, мала статус пам'ятки архітектури місцевого значення (охоронний № 1442-М), розібрана на початку 2010-х років. У 2015 році на її місці спорудили нову дерев'яну церкву. Історія Будівля дерев'яної церкви в Зарваниці первісно стояла в сусідньому селі Шпиколоси, 1906 року її продали та перенесли до Зарваниці (за іншими джерелами це сталося 1908 або 1910 року). Храм у Зарваниці був дочірнім церкви Успіння Пресвятої Діви Марії в селі Струтин та входив до Золочівського деканату Львівської архієпархії греко-католицької церкви. Станом на 1924 рік парафія в Зарваниці нараховувала 460 осіб, при церкві діяли однокласна польська школа, читальня «Просвіти», осередок товариства «Сокіл», кооператив. За деякими джерелами в церкві святого Миколая в Зарваниці служив Блаженний Священномученик Олексій Зарицький. Близько 2010 року стару церкву розібрали і на її місці почали будівництво нового, більшого за розмірами храму, який освятили 24 травня 2015 року. Церемонію провів архієпископ Львівський, митрополит Ігор Возьняк. Церква у Зарваниці підпорядкована Поморянському деканату Львівської архієпархії УГКЦ. Опис Стара дерев'яна Миколаївська церква в Зарваниці була невеликою за об'ємом, тризрубною, безверхою. Нава квадратна у плані, вкрита двосхилим дахом, увінчаним шестибічним сліпим ліхтарем із маківкою. Бабинець із двома входами та вівтарна частина із прибудованою з півночі захристією були прямокутні у плані та вужчі за наву, також вкриті двосхилими дахами, гребені яких були увінчані шестибічними маківками. На початку XXI століття стіни церкви вкрили вагонкою. Нова будівля зарваницької церкви значно більша за розмірами, п'ятиверха, але також дерев'яна, зведена із оциліндрованого бруса. Біля церкви стоїть мурована стінна дзвіниця, що лишилася від попередньої церкви. Примітки Джерела Памятники истории и культуры Украинской ССР (каталог-справочник) / АН УССР. Ин-т истории; Украинское общество охраны памятников истории и культуры; Редкол.: П. Т. Тронько (гл. ред.) и др. — К. : Наукова думка, 1987. — 735 с. — 13500 прим. Посилання Освячення новозбудованої церкви в селі Зарваниця на YouTube Зарваниця. castles.com.ua. Замки та храми України. Архів оригіналу за 11 травня 2021. Процитовано 21 травня 2020 року.
Biblioteca Nacional de Ciències Stefanyk

La Biblioteca Nacional de Ciències Stefanyk o també coneguda com Vasyl Stefanyk Lviv Biblioteca Científica Nacional de Ucrania (en ucraïnès: Львівська національна наукова бібліотека України імені Василя Стефаника) és una biblioteca nacional d'Ucraïna a la ciutat de Lviv. També serveix com a complex d'instituts de ciència i recerca de l'⁣Acadèmia Nacional de Ciències d'Ucraïna. La biblioteca es va establir formalment el 2 de gener de 1940 amb la seva seu a l'edifici d'⁣Ossolineum i composta per fons d'Ossolineum i moltes altres biblioteques importants i col·leccions privades, totes nacionalitzades després que el territori fos annexat per la Unió Soviètica a conseqüència de la seva invasió de Polònia. Va rebre el nom de Vasyl Stefanyk el 1971, l'any del centenari del naixement d'aquest escriptor modernista i activista polític ucraïnès. Referències Enllaços externs Biblioteca Nacional de Ciències Stefanyk - Lloc web oficial (ucraïnès)
Stefanyk National Scientific Library

National Scientific Library (Ukrainian: Львівська національна наукова бібліотека України імені Василя Стефаника, romanized: Lvivska natsionalna naukova biblioteka Ukrainy imeni Vasylia Stefanyka) is a national library of Ukraine in the city of Lviv, Ukraine. It also serves as a science and research institute complex of the National Academy of Sciences of Ukraine. The library formally was established on 2 January 1940 with its headquarters in the building of Ossolineum and composed of holdings of Ossolineum and many other major libraries and private collections, all nationalized after the territory was annexed by the Soviet Union as a result of its invasion of Poland. It was named after Vasyl Stefanyk in 1971. To the development of the library greatly contributed Ukrainian archaeologist Larysa Krushelnytska who was appointed as its head in October 1991. See also Ossolineum List of libraries in Ukraine References External links Stefanyk National Scientific Library website
Lwowska Narodowa Naukowa Biblioteka Ukrainy im. Wasyla Stefanyka

Lwowska Narodowa Naukowa Biblioteka Ukrainy im. W. Stefanyka, (ukr. Львівська національна наукова бібліотека України імені В.Стефаника) – biblioteka utworzona w 1940 ze zbiorów Towarzystwa Naukowego im. Szewczenki, Towarzystwa "Proswita", Instytutu Stauropigialnego, Domu Ludowego, skonfiskowanych prywatnych zbiorów i około 70% zbiorów Zakładu Narodowego im. Ossolińskich, które wolą fundatora były darem dla narodu polskiego. Biblioteka jest obecnie podporządkowana Akademii Nauk Ukrainy, a jej patronem jest pisarz Wasyl Stefanyk. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna
Тростянецкая поселковая община

Тростянецкая поселковая община (укр. Тростянецька селищна громада) — территориальная община в Гайсинском районе Винницкой области Украины. Административный центр — посёлок Тростянец. Население по состоянию на 1 января 2022 года составляет 23487 человек. Площадь — 525,4 км². История Образована 6 февраля 2018 путем объединения Тростянецкого поселкового совета и Демидовского сельского совета Тростянецкого района. В соответствии с распоряжением Кабинета Министров Украины от 12 июня 2020 года, в состав общины вошла территория Тростянецкого поселкового совета, а также Александровского, Будовского, Глубочанского, Гордиевского, Демидовского, Ильяшевского, Капустянского, Летковского, Оляницкого, Савинецкого, Тростянчикского и Четвертиновского сельских советов упразднённого Тростянецкого района. Населённые пункты В состав общины входят 7 поселков и 20 сел: Примечания Ссылки Официальный сайт Тростянецкой общины (укр.). Павло Остапенко, Роман Перхалюк, Олександр Бончковський, Станіслав Остапенко. Атлас адміністративно-територіального устрою України / За загальною редакцією Остапенка П.. — видання друге, доповнене. — Київ, 2021. — С. 15. — 441 с. (укр.)
Тростянецька селищна громада

Тростянецька селищна громада — територіальна громада в Україні, в Гайсинському районі Вінницької області. Адміністративний центр — селище Тростянець. Площа громади — 80,01 км², населення — 8331 мешканець (2018). Утворена 6 лютого 2018 року шляхом об'єднання Тростянецької селищної ради та Демидівської сільської ради Тростянецького району. 12 червня 2020 року Тростянецька селищна громада утворена у складі Тростянецької селищної та Будівської, Глибочанської, Гордіївської, Демидівської, Ілляшівської, Капустянської, Летківської, Олександрівської, Оляницької, Савинецької, Тростянчицької, Четвертинівської сільських рад Тростянецького району. Населені пункти До складу громади входять 27 населених пунктів — 7 селищ (Тростянець, Глибочанське, Демківське, Довжок, Дубина, Зелений Довжок, Ладижинське) і 20 сіл: Буди, Велика Стратіївка, Глибочок, Гордіївка, Демидівка, Демківка, Ілляшівка, Капустяни, Китайгород, Красногірка, Летківка, Митківка, Олександрівка, Оляниця, Підлісне, Савинці, Северинівка, Скибинці, Тростянчик, Четвертинівка. Примітки
Віра (озеро)

Віра — озеро в Святошинському районі міста Києва, на Південній Борщагівці (вулиця Зодчих, 3А), на місці болота в історичному руслі річки Борщагівка, поблизу Кільцевої дороги. Утворене на зламі 1970-х — 1980-х рр., забетоноване по периметру. Довжина з півночі на південь — 200 м. Фауна: рак, окунь, карась, болотна черепаха. Джерела Вакулишин С. Топонімія Києва ХХ століття. — К., 2014. — С. 34. Озеро Віра. Карта рибалки(рос.)
Nadiïvka

Nadiïvka (en ukrainien : Надіївка, en russe : Надиевка, Nadievka) est une commune rurale de l'oblast de Kherson, du raïon de Kherson et de la communauté territoriale de la commune de Bilozerka, en Ukraine méridionale. Sa population s'élevait à 1151 habitants en 2001. Géographie La commune de Nadiïvka se trouve à distance au nord-ouest de l'embouchure du fleuve Dniepr, en rive droite, et à distance au sud de la mer Noire, dans laquelle se jette le Dniepr. Assise à 34 mètres d'altitude, elle se situe à 10,5 km au nord-ouest de la commune de Bilozerka et à 20,1 km au nord-ouest de la ville de Kherson. Voir aussi Articles connexes Oblast de Kherson Liens externes Notes et références Portail de l’Ukraine
Nadejdivka, Bilozerka

Nadejdivka (în ucraineană Надеждівка) este localitatea de reședință a comunei Nadejdivka din raionul Bilozerka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Nadejdivka era vorbitoare de ucraineană (90,27%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (8,17%). Note
Надиевка (Херсонская область)

Надиевка (укр. Надіївка; до 2025 года — Надеждовка) — село в Белозёрской поселковой общине Херсонского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 75015. Телефонный код — 5547. Код КОАТУУ — 6520380701. Население Население по переписи 2001 года составляло 1151 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: История Впервые Надеждовка была обозначена на карте 1865 года картографом Стрельбицкий Иваном Афанасьевичем. По непроверенным источникам первое название села — Волосивка. Местный совет 75015, Херсонская обл., Белозёрский р-н, с. Надеждовка, ул. Центральная, 35 Примечания Ссылки Надеждовка на сайте Верховной рады Украины
Надіївка (Херсонський район)

Надіївка (колишня назва Волосова, Власовка, Надеждівка) — село в Україні, у Білозерській селищній громаді Херсонського району Херсонської області. Населення становить 1151 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Білозерської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Білозерського району, село увійшло до складу Херсонського району. 24 лютого 2022 року селище тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. 10 листопада 2022 року визволене в ході контрнаступу Збройних сил України в Херсонській області. 22 червня 2023 року рішенням №230 Національної комісії зі стандартів державної мови віднесено до списку населених пунктів, які «можуть не відповідати лексичним нормам української мови», зокрема стосуватися «російської імперської чи колоніальної політики». Громаді рекомендовано запропонувати нову назву в установленому законодавством порядку. 05 червня 2025 року відповідно до Постанови Верховної Ради України № 4483-IX село Надеждівка було перейменовано на село Надіївка. Постанова набула чинності 18 червня 2025 року. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1193 особи, з яких 587 чоловіків та 606 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 1151 особа. Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Храми Свято-Миколаївська церква УПЦ КП Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Примітки Посилання Погода в селі Надеждівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Сайт територіальної громади [Архівовано 16 серпня 2021 у Wayback Machine.]
Памятник Шуре Коберу и Вите Хоменко

Памятник Шуре Коберу и Вите Хоменко — памятник пионерам-героям А. П. Коберу и В. К. Хоменко, участникам в годы Великой Отечественной войны антифашистского подполья «Николаевский центр» в Николаеве. Монумент был установлен на улице Адмирала Макарова в Пионерском сквере города 5 ноября 1959 года. Он был сооружен на средства, полученные за собранный школьниками Украинской ССР металлолом. Авторы памятника — скульпторы А. В. Князик и Т. Г. Судьина, архитектор Ю. Б. Тягно (сын кинорежиссёра Б. Ф. Тягно). На постаменте, облицованном гранитными плитами, стоят две бронзовые фигуры мальчиков. Друзья изображены идущими к линии фронта. На лицевой стороне постамента высечена надпись: «Пионерам-героям юным разведчикам Шуре Коберу и Вите Хоменко, которые погибли в борьбе с фашистскими захватчиками 5 декабря 1942 года. От пионеров Украины». На тыльной стороне написано: «Вечная слава героям, павшим в боях за честь и независимость нашей Родины». Мемориальный памятник пионерам выполнен также на кладбище города Николаева, где похоронены герои — у центрального входа справа. На гранитной плите надпись: «Вічна пам’ять юним розвідникам КОБЕРУ Олександру Павловичу ХОМЕНКО Віктору Кириловичу які загинули в боротьбі з фашистськими загарбниками 5 грудня 1942 року». До распада СССР возле памятника проводились различные торжественные мероприятия, в том числе приём в пионеры. В настоящее время жители Николаева помнят подвиг юных героев и возлагают к памятнику цветы. Примечания Ссылки Достопримечательности Николаева − Памятник Шуре Коберу и Вите Хоменко Архивировано 18 сентября 2012 года. Шура Кобер, Витя Хоменко Архивная копия от 29 июня 2020 на Wayback Machine Памятники в Николаеве, посвященные Великой Отечественной войне Архивная копия от 27 июня 2020 на Wayback Machine Могильный памятник А. Коберу и В. Хоменко Архивная копия от 28 июня 2020 на Wayback Machine
Пам'ятник Шурі Коберу та Віті Хоменку

Пам'ятник Шурі Коберу та Віті Хоменку — пам'ятник піонерам-героям О. П. Коберу та В. К. Хоменку, учасникам антифашистського підпілля «Миколаївський центр» у Миколаєві в роки Німецько-радянської війни. Монумент було встановлено на вулиці Адмірала Макарова у сквері Юних героїв міста 5 листопада 1959 року. Він був споруджений на кошти, які були отримані за зібраний школярами Української РСР металобрухт. Автори пам'ятника — скульптори О. В. Князик та Т. Г. Судьїна, архітектор Ю. Б. Тягно (син кінорежисера Б. Ф. Тягно). На постаменті, облицьованому гранітними плитами, стоять дві бронзові постаті хлопчиків. Люди зображені такими, що йдуть до лінії фронту. На лицьовій стороні постаменту висічено напис: «Піонерам-героям юним розвідникам Шурі Коберу та Віті Хоменку, які загинули у боротьбі з фашистськими загарбниками 5 грудня 1942 року. Від піонерів України». Меморіальний пам'ятник піонерам виконано також на цвинтарі міста Миколаєва, де поховані герої біля центрального входу праворуч. До розпаду СРСР біля пам'ятника проводилися різноманітні урочисті заходи, у тому числі прийом до піонерів. Примітки
Kolos Stadium (Boryspil)

Kolos Stadium is a multifunctional facility, primarily used for football and field hockey located in Boryspil, Kyiv Oblast, Ukraine. Currently the Ukrainian Premier League football club Arsenal Kyiv plays their home games at the stadium. History The stadium was initially constructed after the Second World War and had a capacity for 7,500 spectators. In 1997 the facility was reconstructed and modernized with individual seating as well change rooms, a special medical room and massage facilities and new parking arena. The capacity was reduced to 5,654 with approximately 2,000 covered seats. The hockey facility has a separate arena which is uses a synthetic turf and a small covered stadium with a capacity for 1,500 spectators. Football usage From the start of the Ukrainian Premier League 2009–10 season Arsenal Kyiv plays their home games at the stadium. Borysfen Boryspil also used the stadium as their home ground until the club folded in 2007. Other clubs to have used this facility include: Knyazha Schaslyve, CSCA Kyiv and their reserve team, FC Dynamo-2 Kyiv, FC Dynamo-3 Kyiv. The stadium also hosted playoff games for promotion to the Ukrainian First League 1998-99 between Prykarpattia Ivano-Frankivsk and Cherkasy as well as women's, youth and junior internationals. The record attendance for a game is 6,500 when Borysfen Boryspil hosted Dynamo Kyiv on April 9, 2005. Gallery References External links (in Russian) Stadiums in Ukraine
Stadion Kołos w Boryspolu

Stadion "Kołos" (ukr. Cтадіон «Колос» Бориспільської міськрайонної ради ФСТ «Колос», Stadion "Kołos" Boryspilskoji Miśkrajonnoji Rady FST "Kołos") – stadion w Boryspolu. Stadion "Kołos" w Boryspolu został zbudowany po II wojnie światowej. Wtedy stadion mieścił 7 500 widzów i był jednym z największych stadionów obwodu. Po rekonstrukcji w 1997 roku stadion dostosowano do wymóg standardów UEFA i FIFA, wymieniono stare siedzenia na siedzenia z tworzywa sztucznego. Rekonstruowany stadion będzie mógł pomieścić 5 654 widzów, w tym około 2 tys. pod nakryciem. Stadion ma formę owalu, a zamiast północnej trybuny położone sztuczne pole dla gry w hokej na trawie z 1 500 miejsc siedzących. Wcześniej do 2007 na stadionie występował klub Borysfen Boryspol, potem do 2009 klub Kniaża Szczasływe, a od sezonu 2009/10 klub Arsenał Kijów. Oprócz tego, stadion był domową areną klubów CSKA-Borysfen Boryspol, CSKA Kijów, CSKA-2 Kijów, Dynamo-2 Kijów, Dynamo-3 Kijów, Boreks-Borysfen Borodzianka. Również na stadionie odbywały się mecze (jako pole neutralne) o awans do Pierwszej lihi w 1998 roku oraz międzynarodowe mecze młodzieżowej i juniorskiej reprezentacji Ukrainy. Obok na polu dla gry w hokej na trawie rozgrywa swoje mecze kobiecy klub hokejowy Kołos Boryspol. Przypisy Linki zewnętrzne Informacja o stadionie na fanat.com.ua (ros.) Strona miasta Boryspol (ukr.)
Колос (стадион, Борисполь)

«Ко́лос» (укр. «Колос») — комплекс из футбольного и хоккейного стадионов в Борисполе. На нём проводят свои домашние матчи «Мариуполь» и известный клуб хоккея на траве «Колос». История и архитектурные особенности Впервые в Борисполе футбольное поле было открыто на месте современного стадиона «Колос» в 1935 году. Тогда это был ровный пустырь, обнесенный земляной насыпью, на котором могли разместиться до 5000 зрителей. Поле находилось в удовлетворительном состоянии, несмотря на то, что за ним никто не присматривал. В послевоенные годы оборудовали, собственно, сам стадион «Колос», его обнесли забором и достроили трибуны. Тогда стадион вмещал 7 500 зрителей и был одним из самых больших стадионов области. После реконструкции 1997 года стадион был приведен в соответствие с самыми современные стандартами. После реконструкции стадион был оборудован индивидуальными пластиковыми сидениями. Стадион стал вмещать 5 654 зрителя, из них около двух тысяч — крытые. Стадион имеет оборудованные раздевалки, массажный кабинет, комнату для медицинского осмотра, столовую и автостоянку. В 2009 году ветераны футбола предлагали присвоить стадиону имя Виктора Колотова, однако соответствующее решение так и не было одобрено. Футбольный стадион имеет овальную форму, однако вместо северной трибуны расположено поле для хоккея на траве с искусственным покрытием с трибунами на 1 500 зрителей. В сезоне 2023/24 на стадионе проводил домашние матчи ФСК «Мариуполь» Ссылки «Колос», Борисполь
Список територіальних громад Херсонської області

Об'єднані територіальні громади Херсонської області створені в рамках адміністративно-територіальної реформи в Україні, котра взяла початок у 2015 році. 5 червня 2015 року, рішенням № 1266, Херсонська обласна рада схвалила проєкт перспективного плану формування територій громад Херсонської області. Станом на 1 липня 2020 року в області створено 34 об'єднані територіальні громади (ОТГ). Громади займають площу 9665,54 км2, що становить 33,96 % території Херсонщини. В ОТГ проживають 26 % населення області — 275216 осіб. Першою створеною на Херсонщині громадою стала Кочубеївська сільська територіальна громада — утворена 23 липня 2015 року. Перспективним планом формування територій громад Херсонської області від 29 квітня 2020 року передбачено утворення 49 територіальних громад. Загальний перелік громад Станом на 3.07.2020 Скорочення: с. — село; смт — селище міського типу; сел. — селище, м. — місто. Примітки
Чернигов-Арена

Стадион «Чернигов-Арена» — футбольный стадион в городе Чернигов. Вмещает 500 зрителей. Домашняя футбольная арена ФК «Чернигов», а также юниорской и молодёжной команд «Десны». Описание стадиона Стадион «Чернигов-Арена» расположен в городе Чернигов в микрорайоне ЗАЗ по адресу ул. Кольцевая, 2а. Состоит из футбольного поля с искусственным покрытием, административного здания с раздевалками и душевыми, помещения для тренеров, клубного офиса, а также парковки. Искусственное поле с трибунами на 300 зрителей, обнесенное ограждением. Функционирует система сбора дождевой воды, солнечные панели и система отопления. Работает детский спортзал, спортивный магазин и клубный музей. Доступный интернет на всей территории стадиона. Также функционируют две мини-футбольных площадки и одна мультиспортивная (можно заниматься баскетболом, теннисом и волейболом). История создания В 2012 году руководство черниговского клуба начало поиски земельного участка для постройки стадиона в черте города. В июне 2014 года исполком Черниговского городского совета утвердил Подробный план территории спортивно-оздоровительного комплекса, который должен был быть построен в районе пересечения улицы Кольцевой и проспекта Мира. Под вышеуказанный проект выделили 17,28 га земли. Тогда же утвердили и рабочее название стадиона — «Чернигов-Арена». Земельный участок, выделенный под стадион, входит в фонд охранных земель. На ней находятся скважины, с которых горожанам подается вода, поэтому использовать земельный участок возможно было фактически только для построения спортивных сооружений. В 2016 году клуб получил разрешение на строительство, а уже в июне того же года стартовали подготовительные работы. Сначала построили футбольное поле с искусственным покрытием, коммуникации и дороги, административное здание с раздевалками и душевыми, а также парковку. В 2020 году количество мест для зрителей было увеличено до 500. В дальнейшем рассматриваются варианты расширения трибун до 1,5 или до 5 тысяч мест и построение новых парковок. 5 августа 2020 года «Чернигов-Арена» попала в список стадионов, лицензированных Украинской ассоциацией футбола для проведения поединков Второй лиги чемпионата Украины. Использование На стадионе проходили домашние матчи ФК «Чернигов» во время выступлений в Чемпионате Украины среди любителей, а с 2020 года — Второй лиги чемпионата Украины. Кроме этого, черниговская «Десна» арендует «Чернигов-Арену» для игр своих команд U-21 и U-19. На стадионе играют матчи чемпионата ДЮФЛУ команды спортшкол «Десна» и «Юность», чемпионата города Чернигова, чемпионата Черниговской области, чемпионат среди ветеранов, а также проводится ежегодные турниры «Кубок ЮСБ» и «Зимняя искра». На «Чернигов-Арене» проводились матчи Высшей и Первой лиг Чемпионата Украины среди женских команд, проводили тренировки и товарищеские матчи. Примечания Ссылки Профиль стадиона на сайте soccerway.com (англ.) Профиль стадиона на сайте footballfacts.ru Профиль стадиона на официальном сайте ФК «Чернигов» Фотографии стадиона «Чернигов-Арена»