NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Пастуше

Пасту́ше — село в Україні, Тернопільська область, Чортківський район, Чортківська міська громада. Адміністративний центр колишньої Пастушівської сільської ради. Назва Назва свідчить очевидно про рід занять мешканців. https://naurok.com.ua/kulturna-spadschina-ukra-nskogo-narodu-213329.html Герб та прапор Символіка села пов’язана з переселенцями з Лемківщини. Частина з них переселена з Горлицького повіту, також у селі є ансамбль «Горлиця», тому це може уособлюватися птахом горлицею. Пастуший жезл-патериця додатково вказує на назву села (герб є промовистим). Розташування Розташоване за 6 км від районного центру і найближчої залізничної станції Чортків. Неподалік села свій початок бере річка Ставки. Територія — 1,48 км². Дворів — 155. Місцевості Добровідка — хутір, розташований за 2 км від села. У 1952 р. на хуторі — 13 дворів, 65 жителів. Частина мешканців переселена на проживання у Миколаївську область. Липники (раніше Малі та Великі Липники) — хутір, розташований за 2 км від села. У 1952 р. на хуторі — 27 дворів, 121 житель. Історія Перша письмова згадка датована 1581 роком. До 1939 р. діяли філії «Просвіти», «Сільський господар» та інших товариств, кооператива. Під час німецько-радянської війни загинули або пропали безвісти у Червоній армії: Леон Барлюк (нар. 1923), Леон Бояновський (нар. 1926), Карпо Липовий (нар. 1907), Казимир М'ялковський. З 19 лютого 2020 року Пастуше належить до Чортківської міської громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Чортківської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Чортківського району (1940—2020), увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. Релігія Є церква (2010) і капличка (1994) святого Івана Хрестителя. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Соціальна сфера, господарство Працюють клуб, бібліотека, ФАП, нафтобаза, торговельний заклад. У Пастушому підтримують давні традиції: щороку 7 січня ходить вертеп, 14 січня Маланка. Працюють відокремлений підрозділ АТ «Поділля-Вторкольормет», фермерське господарство «Галайда», ПП «Гео-Минас». Транспорт Східною околицею села пролягла залізниця Чортків–Іване-Пусте. Відомі люди Народилися Леонард Монастирський (нар. 1942) — культурно-освітній працівник, військовий моряк. Примітки Джерела Уніят В.. Пастуше // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 37. — ISBN 978-966-528-279-2. Федечко М. Пастуше // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 3 : М — Ш. — С. 492. — ISBN 978-966-457-246-7. Література Блаженко, А. З молитовною любов'ю та вірністю // Голос народу. — 2012. — № 15 (6 квітня). — С. 5. — (Пригорща новин). Дмитраш, Л. Мов писанка на Божій долоні // Голос народу. — 2014. — № 28 (4 липня). — С. 3. — (Хліб життя).
Pakhynia

Pakhynia (Ukrainian: Пахиня) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Lanivtsi urban hromada. After the liquidation of the Lanivtsi Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) Г. Басюк, В. Кравчук., Пахиня // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 39. — ISBN 978-966-528-279-2. "Pachinia". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 7. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1886. p. 807. "Pachinia, pow. krzemieniecki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 428.
Pachinia

Pachinia (ukr. Пахиня) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim. Znajduje tu się przystanek kolejowy Pachinia, położony na linii Szepetówka – Tarnopol. Przynależność administracyjna przed 1939 r.: gmina Wyszogródek, powiat krzemieniecki, województwo wołyńskie. Do 2020 w rejonie łanowieckim. Przypisy Bibliografia Pachinia, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VII: Netrebka – Perepiat, Warszawa 1886, s. 807 . Pachinia, pow. krzemieniecki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 428 .
Пахиня

Пахиня (укр. Пахиня) — село в Лановецкой городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. Основано в 1500 году. До 2020 года входило в Лановецкий район. Код КОАТУУ — 6123884305. Географическое положение Село Пахиня находится на берегу реки Пискарка, выше по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Лопушное, ниже по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Влащинцы. Рядом проходит железная дорога, станция Карначевка в 2-х км. Население Население по переписи 2001 года составляло 169 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания
Pervomaiske, Velîka Oleksandrivka

Pervomaiske (în ucraineană Первомайське) este un sat în așezarea urbană Bila Krînîțea din raionul Velîka Oleksandrivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pervomaiske era vorbitoare de ucraineană (94,77%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (5,23%). Note
Сонячное (Херсонская область)

Сонячное (укр. Сонячне; до 2025 года — Первомайское) — село в Великоалександровской поселковой общине Бериславского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 74112. Телефонный код — 5532. Код КОАТУУ — 6520955403. Население Население по переписи 2001 года составляло 306 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Происхождение названия Село было названо в честь праздника весны и труда Первомая, отмечаемого в различных странах 1 мая; в СССР он назывался Международным днём солидарности трудящихся. На территории Украиской ССР имелись 50 населённых пунктов с названием Першотравневое и 27 — с названием Первомайское. Местный совет 74131, Херсонская обл., Великоалександровский р-н, пгт Белая Криница, ул. Ленина, 2 Примечания
Сонячне (Бериславський район)

Со́нячне (до 2025 року — Первомайське) — село в Україні, у Великоолександрівській селищній громаді Бериславського району Херсонської області. Населення становить 306 осіб. Населення Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Великоолександрівської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Великоолександрівського району увійшло до складу Бериславського району. Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року на початку повномасштабного російського вторгнення в Україну. Визволене з-під окупації в середині квітня того ж року. 22 червня 2023 року рішенням Національної комісії зі стандартів державної мови віднесено до списку населених пунктів, які «можуть не відповідати лексичним нормам української мови», зокрема стосуватися «російської імперської чи колоніальної політики». Громаді рекомендовано запропонувати нову назву в установленому законодавством порядку. 5 червня 2025 року село було перейменовано на Сонячне. Примітки Посилання Погода в селі Первомайське Джерела Сайт територіальної громади
Первый украинский театр для детей и юношества

Первый академический украинский театр для детей и юношества (укр. Перший академічний український театр для дітей та юнацтва) — основан в марте 1920 года в Харькове, с 1944 года работает во Львове. История Первый украинский театр для детей и юношества основан на основе приказа ТЭО Наркомпроса в марте 1920 года. Театр был создан в тогдашней столице Украины как «Театр сказки» (официальное открытие — 21 марта 1921). В создании театра принимали участие искусствовед и драматург А. Белецкий, композиторы Исак Дунаевский и Д. Ямпольский, художники Б. Косарев, Г. Цапок и М. Акимов и др. Впоследствии в театре работала целая плеяда воспитанников и соратников Леся Курбаса: Михаил Верхацкий, Леонтий Дубовик, Фауст Лопатинский, Владимир Скляренко, Борис Тягно, а затем и их ученики: Александр Барсегян, Алексей Рипко. В 1930-х годах театр стал называться Харьковским театром юного зрителя, а в 1938 году театру присвоено имя М. Горького, в 1990 году по решению коллектива театр получил своё теперешнее название. После лет Второй мировой войны коллектив в сотрудничестве с труппой Киевского театра юного зрителя провел в Кузбассе, Казахстане, Узбекистане, в 1944 году театр переводят во Львов в помещение бывшего еврейского театра. В львовский период в театре в разное время работали такие известные режиссёры как: С. Данченко, В. Опанасенко, А. Куница, М. Нестантинер, В. Козьменко-Делинде, А. Бабенко. Здесь начинал свой творческий путь Роман Виктюк. В 1990 году от театра отделилась группа актёров во главе с Я. Федоришиным, которая организовалась в известный ныне театр «Воскресение». 17 декабря 1969 года театр награждён орденом Трудового Красного Знамени. Художественно руководящий состав Художественный руководитель, директор — заслуженный деятель искусств Украины Юрий Орестович Мысак Главный режиссер — Заднепряной Игорь Александрович Главный художник — заслуженный художник Украины Завьялова Дарья Анатольевна Режиссёр-постановщик — Ирина Цыпина Художник-постановщик — заслуженный деятель искусств Украины Марьян Савицкий Репертуар Примечания
Perehinka

Perehinka (ukr. Перегінка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chmielnickim, w rejonie chmielnickim, w hromadzie Rozsosza. W 2015 liczyła 636 mieszkańców, spośród których 630 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 3 rosyjski, a 2 inny. Przypisy
Perehinka, Iarmolînți

Perehinka (în ucraineană Перегінка) este un sat în comuna Skarjînți din raionul Iarmolînți, regiunea Hmelnîțkîi, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Perehinka era vorbitoare de ucraineană (99,06%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Перегонка (село)

Перегонка (укр. Перегінка) — село в Россошанской сельской общине Хмельницкого района Хмельницкой области Украины. До 2020 года входило в Ярмолинецкий район. Население по переписи 2001 года составляло 636 человек. Почтовый индекс — 32121. Телефонный код — 3853. Занимает площадь 1,683 км². Код КОАТУУ — 6825886403. Ссылки Административно-территориальное устройство Хмельницкой области (укр.)
Перегінка

Перегі́нка — село в Україні, у Розсошанській сільській громаді Хмельницького району Хмельницької області. Населення становить 636 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 727-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області», село увійшло до складу Розсошанської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Ярмолинецького району, село увійшло до складу новоутвореного Хмельницького району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Галерея Примітки Посилання Погода в селі Перегінка
Peredmirka

Peredmirka (Ukrainian: Передмірка) is a village in the Borsuky rural hromada of the Kremenets Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History The first written mention of the village was in 1463. After the liquidation of the Lanivtsi Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. Religion Saint Paraskeva church References Bibliography (in Ukrainian) Басюк Г., Власюк І., Мельничук Б., Передмірка // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 48. — ISBN 978-966-528-279-2. "Peredmirka, pow. krzemieniecki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 7. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1886. p. 958. "Peredmirka, pow. krzemieniecki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 438.
Peredmirka

Peredmirka (ukr. Передмірка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim. Przynależność administracyjna przed 1939 r.: gmina Łanowce, powiat krzemieniecki, województwo wołyńskie. Przypisy Bibliografia Peredmirka, pow. krzemieniecki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VII: Netrebka – Perepiat, Warszawa 1886, s. 958 . Peredmirka, pow. krzemieniecki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 438 .
Peredmirka, Lanivți

Peredmirka (în ucraineană Передмірка) este o comună în raionul Lanivți, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Peredmirka era vorbitoare de ucraineană (99,03%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Передмирка

Передмирка (укр. Передмірка) — село в Барсуковской сельской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. Основано в 1482 году. До 2020 года входило в Лановецкий район. Код КОАТУУ — 6123884901. Географическое положение Село Передмирка находится на берегу реки Горынь, выше по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Снегуровка, ниже по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Борщовка. Рядом проходит автомобильная дорога Т-2009. Население Население по переписи 2001 года составляло 721 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания
Perejma

Perejma (ukr. Перейма) – wieś na Ukrainie w rejonie podolskim obwodu odeskiego, na historycznym Podolu. W czasach I Rzeczypospolitej wieś leżała w województwie bracławskim w prowincji małopolskiej Korony Królestwa Polskiego. W 1789 była prywatną wsią należącą do Lubomirskich. Odpadła od Polski w wyniku II rozbioru. Przypisy Linki zewnętrzne Perejma, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VII: Netrebka – Perepiat, Warszawa 1886, s. 956 . Perejma na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Pereima, Bârzula

Pereima (în ucraineană Перейма) este un sat în comuna Balta din raionul Bârzula, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Pereima era vorbitoare de ucraineană (94,13%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,19%) și română (2,3%). Note
Перейма (Одесская область)

Пере́йма (укр. Пере́йма) — село, относится к Балтскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 784 человека. Почтовый индекс — 66124. Телефонный код — 4866. Занимает площадь 5,26 км². Код КОАТУУ — 5120686301. Местный совет 66124, Одесская обл., Балтский р-н, с. Перейма Ссылки Перейма на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Perekop, Henicesk

Perekop (în ucraineană Перекоп) este un sat în comuna Ozereanî din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Perekop era vorbitoare de ucraineană (84,15%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (15,85%). Note
Перекоп (Херсонская область)

Перекоп (укр. Перекоп) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 82 человека. Почтовый индекс — 75542. Телефонный код — 5534. Код КОАТУУ — 6522182504. Местный совет 75542, Херсонская обл., Генический р-н, с. Озеряны, ул. Ленина, 61 Ссылки Перекоп на сайте Верховной рады Украины
Перекоп (Генічеський район)

Переко́п — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 82 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року. Примітки Посилання Погода в селі Перекоп
Perechrestne

Perechrestne (ukr. Перехресне) – wieś na Ukrainie w rejonie wierchowińskim obwodu iwanofrankiwskiego. Przypisy Linki zewnętrzne Perechrestne, powiat kosowski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VII: Netrebka – Perepiat, Warszawa 1886, s. 950 . Archiwalne zdjęcia związane z miejscowością w bibliotece Polona
Perehresne, Verhovîna

Perehresne (în ucraineană Перехресне) este o comună în raionul Verhovîna, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația comunei Perehresne era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Перекрёстное

Перекрёстное (укр. Перехресне) — село в Верховинской поселковой общине Верховинского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 525 человек. Занимает площадь 72 км². Почтовый индекс — 78716. Ссылки Перекрёстное на сайте Верховной рады Украины
Peremyl

Peremyl (ukrainisch: Перемиль; russisch: Перемиль/Peremil, polnisch Peremyl) ist ein Dorf mit etwa 1000 Einwohnern in der Oblast Wolyn in der Ukraine. Das historische Gründungsdatum des am Ufer des Styr gelegenen Dorfes ist das Jahr 1097. Eine im Dorf befindliche Burg war das Zentrum des Teilfürstentums Fürstentum Peremyschl der Kiewer Rus. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil neu gegründeten Stadtgemeinde Berestetschko; bis dahin bildete der Ort zusammen mit den Dörfern Bohuniwka (Богунівка), Humnyschtsche (Гумнище), Lypa (Липа) und Staryky (Старики) die Landratsgemeinde Peremyl (Перемильська сільська рада/Peremylska silska rada) im Südosten des Rajons Horochiw. Am 17. Juli 2020 wurde der Ort Teil des Rajons Luzk. Weblinks Peremyl. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 7: Netrebka–Perepiat. Walewskiego, Warschau 1886, S. 958 (polnisch, edu.pl). Informationen zum Ort (ukrainisch) Literatur Peremyl, in: Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich, Warszawa : Filip Sulimierski i Władysław Walewski, 1886, T. VII : Netrebka — Perepiat, S. 958 Einzelnachweise
Peremyl

Peremyl (ukr. Перемиль) – wieś na Ukrainie, w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego, dawniej znaczący gród Księstwa Włodzimiersko-Wołyńskiego, leżący nad Styrem. Historia Pierwszy raz wspomniany w źródłach w roku 1097 w Kodeksie Hipackim, później również w 1196, kiedy to kniaź halicki Wołodymyr Jarosławowicz spalił włości Romana Mścisławowicza koło Premyla. Gród leżał następnie we włościach księcia bełskiego Aleksandra Wsewołodycza, a w 1213 został nakazem Leszka Białego nadany Danyle Romanowiczowi, który w 1228 oddał Peremyl księciu międzybuskiemu i łuckiemu Jarosławowi Ingwarewiczowi. W drugiej połowie XIII wieku gród znajdował się w rękach księcia włodzimiersko-wołyńskiego Wasylka Romanowicza. W 1241 gród został spalony przez Mongołów, później znowu odbudowany. Ostatnia wzmianka o grodzie pochodzi z roku 1283. W lipcu 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na kilkunastu Polakach. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Peremyl, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VII: Netrebka – Perepiat, Warszawa 1886, s. 958 . Peremyl, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 439 .
Peremîl, Horohiv

Peremîl (în ucraineană Перемиль) este localitatea de reședință a comunei Peremîl din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Peremîl era vorbitoare de ucraineană (99,62%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Перемиль

Пере́миль (укр. Перемиль) — село в Берестечковской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720885401. Население по переписи 2001 года составляет 1041 человек. Почтовый индекс — 45763. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 15,62 км². История Перемиль — одно из древнейших сел не только Волыни, но и всей Украины. Когда-то оно было городом, даже столицей удельного княжества, которое впервые упоминается в Ипатьевской летописи ещё 1097 годом. В начале XII века Перемиль держали Волынские князья. В 1226 году умер князь луцкий Мстислав Немой, вопреки старому порядку передавший княжество не старшим племянникам Ингваревичам, а своему сыну Ивану, поручив его Даниилу Романовичу. После смерти Ивана в 1227 году Ярослав Ингваревич овладел Луцком. Даниил вывел Ярослава из Луцка, дав ему взамен Перемиль. С 1241 года Перемиль — центр удельного княжества. Был сожжён во время монголо-татарского нашествия. Впоследствии восстановлен. Любарт Гедиминович — князь Луцкий, Владимирский — в 1382 году после смерти короля Людвика І выкупил у венгерских старост, в частности, Перемиль. В 1420 году великий литовский князь Витовт предоставил Перемильи магдебургское право. В конце XV века город принадлежал князю Ф. Четвертинскому. В 1511 году князья Федор и Иван Вишневецкие стали владельцами (или властителями) города. В Перемиле был замок князя Ивана Вишневецкого. Примечания Литература Терський С. В. Оборонний комплекс середньовічного волинського міста Перемиля (укр.) // Вісник Національного університету «Львівська політехніка». — 2007. — № 584. — С. 13—26. Колосок Б. Перемиль на Волині (укр.) // Студії і матеріали з історії Волині. 2009. — Кременець: Кременецько-Почаївський державний історико-архітектурний заповідник, 2009. — С. 233—257. Архивировано 20 сентября 2024 года. Kamińska M. Grody południowo-zachodniej Rusi w okresie od 1240 do 1340 r. w świetle źródeł archeologicznych i historycznych : praca doktorska (пол.). — Kraków: Instytut Archeologii Uniwersytetu Jagiellońskiego, 2020. — S. 741—745. Терський С. Історична топографія літописного Перемиля на Стиру (укр.) // Наукові записки Рівненського обласного краєзнавчого музею. — Рівне, 2022. — Вип. XX. — С. 15—21. Ссылки Перемиль на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Peremoha, Novotroiițke

Peremoha (în ucraineană Перемога) este un sat în comuna Zelene din raionul Novotroiițke, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Peremoha era vorbitoare de ucraineană (91,67%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,69%). Note
Перемога (Херсонская область)

Перемога (укр. Перемога) — село в Новотроицкой поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 156 человек. Почтовый индекс — 75334. Телефонный код — 5548. Код КОАТУУ — 6524481802. Ссылки Перемога на сайте Верховной рады Украины
Перемога (Генічеський район)

Перемо́га — село в Україні, у Новотроїцькій селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 156 осіб. Історія Село засноване у 1933 році. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», Зеленівська сільська рада об'єднана з Новотроїцькою селищною громадою. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Новотроїцького району, село увійшло до складу Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Примітки Посилання Погода в селі Перемога
Peremorivka

Peremorivka (Ukrainian: Переморівка) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Shumsk urban hromada. After the liquidation of the Shumsk Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) М. Бесараб, Б. Хаварівський., Переморівка // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 49. — ISBN 978-966-528-279-2. "Peremorówka, gm. Szumsk". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 439.