Угнів

У́гнів — місто в Україні, у Белзькій міській громаді Шептицького району Львівської області. Лежить у Надбужанській котловині, над річкою Солокією, за 2 км від кордону із Польщею. Угнів відомий як найменше місто в Україні — на 2001 рік тут нараховувалося лише 1007 мешканців (1970 року — 1 500 мешканців). Також після утворення територіальних громад це єдине місто України, що не є центром територіальної громади. Географічне розташування Відстань залізницею до Сокаля — 90 км, фізична відстань до Києва — 460,6 км. Сусідні населені пункти: Клімат У місті вологий континентальний клімат, з м'якою зимою та теплим літом. Середньорічна температура становить +7,6 °C. Найпрохолодніший місяць січень, зі середньою температурою -4 °С, найтепліший місць липень, з середньою температурою +17,9 °C. Опадів більше випадає у липні, в середньому 84 мм, найменше у січні — 29 мм опадів. За рік випадає близько 606 мм опадів. Історія Перша згадка про місто належить до 1360 року. У 1462 році місто отримало маґдебурзьке право. У 1621 році Угнів зазнавав нападу татар. 1624 року в місто прийшла морова пошесть, 1634-го — сталася велика пожежа. Колись місто було осередком видавничої діяльності. З давніх часів було розвинене шевське доморобне виробництво (занепало у ХІХ столітті). 1 липня 1934 року ліквідовали самоврядну громаду Заставне, а її територію приєднали до міста Угнів. У 1939 році місто опинилося на території окупованої німцями Польщі. У 1940—1941 та 1944 роках місто було центром Угнівського району. Після Другої світової війни місто опинилося у складі Польщі. 16-30 червня 1947 року під час операції «Вісла» польська армія виселила з Угнова на щойно приєднані до Польщі північно-західні терени 323 українців. У місті залишилося 1154 поляки. У 1951 році, згідно з радянсько-польським договором, Угнів і сусідні території, на яких відкрили багаті поклади кам'яного вугілля, перейшли до СРСР — в обмін на українські території на верхньому Сяні, які перейшли до Польщі. Після цього польське населення з міста виїхало, і у ньому вселилися українці. В Угневі існує однойменна залізнична станція. 24 грудня 2018 року громада УПЦ МП перейшла під юрисдикцію Української Помісної Церкви. Населення За переписом населення 2001 року в Угневі мешкало 1021 особа. Населення Угнева станом на 1 січня 2019 року налічувало — 974 особи. Динаміка населення Угніва Національний склад Розподіл населення за національністю за даними перепису 2001 року: Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Органи влади Місто входить до складу Белзької міської громади, де разом з селом Заставне утворює старостинський округ. Староста — Саган Олександра Павлівна. Пам'ятки Василіянська церква Різдва Пресвятої Богородиці Кам'яна церква була побудована на місці давньої дерев'яної, яка згоріла у 1780 році. Від неї збереглася дзвіниця. Церква постійно добудовувалася і перебудовувалася. Степан Жуковський у 1855—1857 роках добудував церкву за власні кошти і отримав хрест від Папи. Півстоліття згодом о. Василь добудував галерею та бабинець. У церкві була казальниця у формі човна, біля якого два апостоли тримають сіті, в сітях — риби. Церква вважалася однією з перлин внутрішнього розпису Галичини. Автор цих розписів — Дем'ян Горняткевич. Після війни у церкві зробили машинно-тракторну станцію. Костел Внебовзяття Пресвятої Діви Марії Перший костел заснував белзький воєвода Зигмунд з Радзанова, який 1470 року записав фундуш для парафії РКЦ в місті. За проектом архітектора Войцеха Лєнартовича на місці дерев'яного костелу, який згорів, був побудований цегляний — на кошти Кшиштофа Скшина Дуніна та його дружини Маріанни Заборовської. Освячений був 21 серпня 1695 року, про що свідчить табличка на фасаді, знайдена при реставрації у 1922 році. У деяких джерелах написано, що можливо цей костел був перебудований з кам'яного, спорудженого за часів короля Владислава IV у 1632 році. Під час Першої світової війни, 15 червня 1915 року внаслідок артилерійського обстрілу було пошкоджено костел — збито одну з веж. У міжвоєнний період храм був реконструйований — відновлено вежі, але змінено їхні розміри та форми. На сьогодні залишилась вцілілою одна вежа, в другої верхівку знесла буря. Оборонний костел, кам'яний, на одну наву, з високими та низькими стінами, з'єднаними в презбітеріум (або апсиду). Фасад складається з трьох половинчатих виступів. Верхні основи внутрішніх колон в плані восьмикутні і прикрашені тосканськими пілястрами. Посередині прикрашені ліпниною. Костел був закритий у 1951 році, після приєднання Угнева до УРСР, коли польське населення було перевезено до Польщі. Парафіяни забрали з собою святині, в тому числі і вівтар. За часів радянської влади спочатку тут був склад. Зараз костел переданий Державному історико-культурному заповіднику в м. Белзі. У 2006 р. розроблений проект реставрації костелу, а у 2007 році розпочалися реставраційні роботи. Інші пам'ятки Костел Успіння Пресвятої Богородиці 1695 р. Церква Різдва Богородиці 1854—1857 років з дерев'яною дзвіницею Синагога в стилі модерн початку ХХ ст. з єврейською школою Монастир Феліціянок XIX століття. Мурована плебанія XVII століття Млин XIX століття з частково збереженим обладнанням Фігура Божої Матері Земляні вали старовинного замку Відомі особи Северіян Степан Бараник (ЧСВВ) — блаженний новомученик УГКЦ. Гентош Іван Михайлович (1957 р.н., Угнів) — український поет і пародист. Дідицький Богдан Андрійович — історик, журналіст, письменник Камінський Андрій (1873—1957) — український письменник, публіцист. д-р Козак Іван — в'язень «Берези Картузької» Лисяк Павло — (10 березня 1887, Угнів — 8 серпня 1948, Ганновер) — діяч українського національного руху, адвокат і публіцист, посол від УНДО до Сейму Другої Польської Республіки (1938—1939). Батько Івана Лисяка-Рудницького. Онишкевич Степан — священик, громадсько-культурний діяч, посол австрійського парламенту у Відні, посол УНРади ЗУНР. Панчишин Ольга (1896, Угнів — 1986) — професор. Решетило Роман — віце-ректор у Перемиській духовній семінарії, генеральний вікарій Перемиської єпархії. Степан Семен Решетило (ЧСВВ) — церковний діяч, талановитий проповідник і організатор масових народних місій. кс. Рудольф Левицький гербу Рогаля (нар. 1833) — пробощ Угнева, професор Львівського університету, канонік-прелат у Львові. Чуба Володимир Трохимович — український хоровий диригент і педагог, завуч Київської консерваторії. Шульган Мар'ян — український військовик, хорунжий УПА, командир ТВ-15 «Яструб», окружний провідник ОУН Сокальщини. Примітки Джерела та література Угнів та Угнівщина: Історично-мемуарний збірник. — Нью-Йорк: Наукове Товариство ім. Шевченка, 1960. — 625 с. — (Український архів, т. XVI) Губені Г., Канюка Н. Угнів — найменше місто України. — Львів : Літопис, 2006. Данилюк Ю. З., Дмитрук В. І. Угнів // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2013. — Т. 10 : Т — Я. — С. 200. — ISBN 978-966-00-1359-9. Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. Shtetl Finder. Unov, Univ, Hovniv, Hivnev. — 1980. — P. 107 (англ.) Uhnów // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1892. — Т. XII. — S. 755. (пол.) — S. 755 (пол.) Посилання Угнів // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Теза, 2006. Людмила Носарева «Заблукалий у століттях. Давній Угнів — найменше місто в Україні» Назарет галицької інтелігенції Угнів на сайті ґміни Белжець Угнів на сайті «Архітектурні та природні пам'ятки України» Угнів на сайті «Замки та храми України» Прикордонне містечко Угнів, можливо, найменше місто в Україні — але цікавого тут не бракує // Український тиждень Сенсаційна знахідка в Угнові — на місцевому кладовищі виявлено фігуру святого Івана Хрестителя (фото).