NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Аптека Лаче

Аптека Лаче — одно из старейших зданий Донецка (построена в XIX веке), одна из первых аптек города. Здание аптеки Здание расположено в Ворошиловском районе Донецка, дом № 5 по улице Артёма (ранее Первая линия) у Предзаводской площади. Заведение функционировало как «аптека Новороссийскаго общества Камменоугольных копей». Арендатором был бельгиец Иван Иванович Лаче под именем которого аптека известна в настоящее время. В советское время в здании располагалась типография № 1. До 2008 года здание сохранялось практически в первозданном виде и было двухэтажным, но в 2009 году был надстроен третий этаж и здание было облицовано современными материалами. Одноимённая аптека-музей В то же время в 2009 году другая аптека, расположенная на площади Ленина взяла себе имя «аптека Лаче» и стала позиционировать себя как аптека-музей. Музей представляет собой угол в современной аптеке, в котором находятся около 200 экспонатов. Все экспонаты музея собраны в Донецкой области относятся к истории фармацевтики в регионе. Среди экспонатов: аптечные деревянные шкафы, штанглазы, весы, колбы и другое фармацевтическое оборудование. Экспозиция составлена Максимом Мясниковым совместно с Владимиром Силко и Виктором Хоменко. Ссылки АРТЕМА, 5. АПТЕКА ЛАЧЕ ИВАНА ИВАНОВИЧА . Аптека-музей Лаче . Архивировано 2 сентября 2012 года. В городе открыта как бы аптека И. И. Лаче . Архивировано 6 декабря 2012 года. История и современность одной аптеки, или О том, как донецкие фармацевты переквалифицировались в работников музея . Архивировано 6 декабря 2012 года. Вторая жизнь аптеки Лаче . «Л». Гроза Ларинки бил и был осведомителем . Архивировано 6 декабря 2012 года. Сайт аптеки-музея «ЛАЧЕ» . Дата обращения: 16 сентября 2017. Архивировано из оригинала 30 декабря 2012 года. Первая аптека Юзовки на Постышева . Архивировано 6 декабря 2012 года. Вторая жизнь «Аптеки Лаче» . Архивировано 6 декабря 2012 года. Прогулки по Донецку " Старая Первая: Россыпь .
Аптека Лаче

Аптека Лаче — одна з найстаріших будівель Донецька (побудована в XIX столітті), одна з перших аптек міста. Будівля аптеки Будівля розташована у Ворошиловському районі Донецька, будинок № 5 по вулиці Артема (колишня Перша лінія) на Передзаводській площі. Заклад функціонував як «аптека Новороссійскаго суспільства Кам'яновугільних копалень». Орендарем був бельгієць Іван Іванович Лаче, під ім'ям якого аптека відома в час сьогодення. За радянських часів в будівлі розташовувалася друкарня № 1. До 2008 року будівля зберігалася практично в первозданному вигляді і була двоповерховою, але 2009 року надбудований третій поверх і будівля облицьована сучасними матеріалами. Однойменна аптека-музей 2009 року інша аптека, розташована по вулиці Постишева, поблизу площі Леніна, взяла собі ім'я «аптека Лаче» і почала позиціонувати себе як аптека-музей. Музей являє собою кут в сучасній аптеці, в якому розташовані близько 200 експонатів. Всі експонати музею зібрані в Донецькій області відносяться до історії фармації в регіоні. Серед експонатів: аптечні дерев'яні шафи, штанглази, ваги, колби й інше фармацевтичне обладнання. Експозиція зібрана Максимом М'ясниковим спільно із Володимиром Сілко і Віктором Хоменко. Посилання Артема, 5. Аптека Лаче Івана Івановича [Архівовано 29 грудня 2012 у Wayback Machine.](рос.) Аптека-музей Лаче В городе открыта как бы аптека И. И. Лаче(рос.) История и современность одной аптеки, или О том, как донецкие фармацевты переквалифицировались в работников музея [Архівовано 6 грудня 2012 у WebCite](рос.) Вторая жизнь аптеки Лаче [Архівовано 2 вересня 2012 у Wayback Machine.](рос.) «Л». Гроза Ларинки бил и был осведомителем(рос.) Сайт аптеки-музею «ЛАЧЕ»(рос.) Первая аптека Юзовки на Постышева [Архівовано 6 грудня 2012 у WebCite](рос.) Вторая жизнь «Аптеки Лаче»(рос.) Прогулки по Донецку. Старая Первая: Россыпь [Архівовано 18 серпня 2010 у Wayback Machine.]
Mesquita d'Odessa

La Mesquita d'Odessa, també coneguda com a Mesquita Al-Salam i Centre Cultural Àrab (en ucraïnés: Арабський культурний центр), és una mesquita construïda el 2001 a la ciutat d'Odessa, a Ucraïna. Geografia La mesquita es troba al carrer Richelievska, 49, d'Odessa, en el óblast d'Odessa. Història Els musulmans d'Odessa tenen una llarga tradició. Odessa fou construïda en el lloc d'un antic assentament tàrtar anomenat Hadzhibey. L'assentament, el va fundar Hacı I Giray, el kan de Crimea, al 1240, i va rebre el nom de Jadsibey. Al centre de la ciutat hi havia una mesquita tàrtara, construïda pel famós arquitecte Karbalayi Safijan Karabaji, i a la vora, un cementeri musulmà. Amb l'arribada al poder dels bolxevics, la vida canvià dràsticament per als musulmans d'Odessa. El mul·là tàrtar Sabirzyan Safarov fou afusellat, la mesquita fou tancada i després destruïda. El cementeri musulmà també fou arrasat. El Centre Cultural Àrab fou construït gràcies a l'empresari sirià Kivan Adnan per a l'estudi Archproekt-MDM, i se n'encarregà del procés Mijáil Povstaniuk. El centre gestiona una escola i una biblioteca gratuïtes per a ensenyar àrab a tot el món, independentment de l'edat o nacionalitat. Segons Boris Brovin (arquitecte en cap de la ciutat), Vladímir Meshcheriakov (cap del Departament de Conservació del Patrimoni Cultural de la ciutat), i Valeri Urenev (degà de l'Acadèmia Estatal de Construcció i Arquitectura d'Odessa), el Centre de Cultura Àrab és l'obra arquitectònica de més èxit dels darrers temps a Odessa. Galeria Referències
Al-Salam Mosque, Odesa

The Al-Salam Mosque and Arabian Cultural Center (Ukrainian: Арабський культурний центр) are located in Odesa, Ukraine. The cultural center and mosque were opened in June 2001. History Odesa Muslims have a long tradition. The city of Odesa was built on the site of an ancient Tatar settlement called Hadzhibey. The settlement was founded by Hacı I Giray, the Khan of Crimea, in 1240, and originally named after him as Hacıbey (pronounced the same as Hadzhibey). A Tatar mosque, built by renowned architect Karbalayi Safikhan Karabakhi, was located in the center of the city, alongside it a Muslim cemetery. With the arrival of Soviet power, life dramatically changed for Odesa Muslims. Tatar mullah, Sabirzyan Safarov, was shot; the mosque was closed and later destroyed. The Muslim cemetery was also razed. The Arabian Cultural Center was constructed at the expense of the Syrian businessman, Kivan Adnan. The center operates a free school and library for teaching Arabic to everyone, regardless of age or nationality. References External links Арабский культурный центр (in Russian) Аднан Киван о центре (in Russian) Архитекторы о центре (in Russian) Религия в Украине (in Russian)
Mezquita de Odesa

La mezquita de Odesa, conocida como mezquita Al-Salam y Centro Cultural Árabe (en ucraniano: Арабський культурний центр), es una mezquita construida 2001 en la ciudad de Odesa, Ucrania.​​​ Geografía La mezquita está ubicada en la calle Richelievska 49 de Odesa, en el óblast de Odesa. Historia Los musulmanes de Odesa tienen una larga tradición. La ciudad de Odesa fue construida en el sitio de un antiguo asentamiento tártaro llamado Hadzhibey. El asentamiento fue fundado por Hacı I Giray, el kan de Crimea, en 1240, y originalmente recibió su nombre como Jadsibey (pronunciado igual que Hadzhibey). En el centro de la ciudad se encontraba una mezquita tártara, construida por el renombrado arquitecto Karbalayi Safijan Karabaji, junto a ella un cementerio musulmán. Con la llegada al poder de los bolcheviques, la vida cambió drásticamente para los musulmanes de Odesa. El mulá tártaro Sabirzyan Safarov fue fusilado, la mezquita fue cerrada y luego destruida. El cementerio musulmán también fue arrasado. El Centro Cultural Árabe fue construido a expensas del empresario sirio Kivan Adnan por el estudio Archproekt-MDM, estando encargado del proceso Mijáil Povstaniuk. El centro gestiona una escuela y una biblioteca gratuitas para enseñar árabe a todos, independientemente de su edad o nacionalidad.​ Según Boris Brovin (arquitecto jefe de la ciudad), Vladímir Meshcheriakov (jefe del departamento de conservación del patrimonio cultural de la ciudad), y Valeri Urenev (decano de la Academia Estatal de Construcción y Arquitectura de Odesa), el Centro de Cultura Árabe es la obra arquitectónica de mayor éxito de los últimos tiempos en Odesa.​​ Galería Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Mezquita de Odesa. Арабский культурный центр (en ruso) Аднан Киван о центре(en ruso) Архитекторы о центре(en ruso) Религия в Украине(en ruso)
Mosquée culturelle d'Odessa

La mosquée Al-Salam (Ukrainien: Арабський культурний центр (Одеса)) est un édifice religieux et culturel musulman situé en Ukraine dans la ville d'Odessa. Histoire La première mosquée construite à Odessa a été conçue par l'architecte azéri Karbalayi Safikhan Garabaghi au XIXe siècle. Elle a été détruite sous le régime soviétique. Après la dislocation de l'URSS, des Tatars de Crimée exilés en Asie centrale soviétique se sont réinstallés en Ukraine et ont notamment créé en 1992 la Société musulmane d’Odessa qui a été à l'initiative de la nouvelle mosquée, ouverte en 2001. Localisation C'est l'un des monuments de la rue Richelievska. Voir aussi Liste de mosquées d'Ukraine. Références Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’Ukraine Portail de l'islam
Арабский культурный центр (Одесса)

Арабский культурный центр — мечеть в Одессе, Украина. По мнению главного архитектора города Бориса Бровина, начальника горуправления охраны памятников культурного наследия Владимира Мещерякова, декана архитектурно-строительного института ОГАСА Валерия Уренева Арабский культурный центр является самым удачным архитектурным творением последних лет. История Арабский культурный центр — был построен на средства бизнесмена сирийского происхождения Аднана Кивана. Проект был разработан Одесским архитектурно-реставрационным бюро Архпроект-МДМ. Главный архитектор проекта — Ю. В. Голодонюк, ведущий архитектор Повстанюк Д. М., реконструкция фасадов и интерьеры — Повстанюк М. Г. Галерея Примечания Ссылки Арабский культурный центр на Официальном туристическом портале города Одессы Архитекторы о центре Религия в Украине
Ал Салам џамија

Ал Салам џамија или арапски културни центар (укр. Арабський культурний центр) се налазе у Одеси. Историјат Одеса је изграђена на месту древног татарског насеља Хаџибеј. Насеље је основао кан Крима Хаџи I Гиреј 1240. године, а првобитно је назван по њему као Хаџибеј. Татарска џамија коју је саградио архитекта Карбалаји Сафихан Карабахи се налазила у центру града, а поред ње и муслиманско гробље. Са доласком совјетске власти, живот муслимана у Одеси се драматично променио. Татарски мула Сабирзјан Сафаров је стрељан, џамија је затворена и касније уништена, као и муслиманско гробље. Ал Салам џамија је отворена јуна 2001. године. Арапски културни центар је изграђен о трошку сиријског бизнисмена Аднана Кивана, садржи бесплатну школу и библиотеку за подучавање арапског језика за све, без обзира на године или националност. Галерија Референце Спољашње везе Арапски културни центар Архитектура центра Религија Украјине
Мечеть Аль-Салам (Одеса)

Мечеть Аль-Салам — мечеть в місті Одеси. В приміщенні мечеті розташований Арабський культурний центр. Будівля знаходиться за адресою вулиця Рішельєвська, 49. Історія Мечеть відкрито 2001 року. Будівлю збудовано на кошти українського бізнесмена сирійського походження Ківана Аднана. У мечеті функціонує безкоштовна школа і бібліотека для вивчення арабської мови для всіх, незалежно від віку, громадянства і релігії. Центр можна відвідати щодня з 11 по 17 годину, окрім п'ятниці. При вході в молитовну залу треба роззутися, а жінкам видають хустки. Директор центру — доктор Ріяд Таха Шамсан. Проєкт будівлі розробило Одеське архітектурно-реставраційне бюро Архпроект-МДМ. Мечеть Аль-Салам належить Мусульманській релігійній громаді «Мир». Галерея Посилання Арабський культурний центр на Офіційному туристичному порталі міста Одеси
Арменски бастион

Арменският бастион е укрепление в град Каменец Подолски, построено и поддържано от арменското население на града. Той е защитавал един от трите входа на града. Построен е преди 16 век. История Според различни източници арменците се заселват в град Каменец Подолски през XI – XIII век. През 17 век в града вече има 1200 арменски семейства. Съставлявайки значителна част от населението на град Каменец-Подолск, арменците участват в неговия културен, икономически и военен живот. В допълнение към участието в отбраната на града, арменската общност участва в изграждането и поддържането на крепостните стени на града. Част от укрепленията, наречени Арменски бастион, са оцелели и до днешно време. Точното време на изграждането на бастиона не е известно. Известно е само, че е построен преди 16 век. Арменският бастион е разположен на третата тераса от Крепостния мост, доминираща над западната, издадена част на Стария град. Бастионът вече е бил силно разрушен в началото на 17 век. Работите по реставрацията и модернизацията му са извършени в края на века. През 30-те години на 18 век, на Арменския бастион са построени бруствери от дървен материал и пръст, а скоро след това, те са преустроени на каменни, от военния инженер К. Далке. Последното преструктуриране на горната му част е извършено през 60-те години на XVIII век. Сградата принадлежи към типа на ранните бастиони – малки, с тъп, издаден навън, ъгъл. Построена е от камък и стои върху скална основа. В плана си, това е шестоъгълник, отворен от източната страна и страната, гледаща към града. Външните стени са проектирани с наклон. Вътрешното пространство е засипано. Височината на стените е променлива (максимална – 12 метра от скалистата основа от западната страна). В общата система на градските укрепления, Арменският бастион е бил една от основните части на отбраната, тъй като защитава един от трите входа в града. През 1969 г. в Арменския бастион са извършени консервационни работи. Вижте също Турски бастион в Каменец Подолски Галерия Източници
Bastion arménien

Le bastion arménien (en ukrainien : Вірменські бастіони est une partie de la forteresse de Kamianets, ancienne capitale de la Podolie. Elle est l’un des monuments architecturaux classé d'Ukraine. Histoire Il est situé à l'est du château, proche du pont turc. La ville comptait une importante communauté arménienne et c'est elle qui finança la construction de cette partie des fortifications de la ville. Ils firent appel à l'ingénieur italien Camilius. Le bastion est aussi connu comme bastion ste-Thérèse, la grande cocarde. Construit au début du XVIe siècle, assez rapidement ruiné, en 1730 il est renforcé par des parapets en bois puis par les travaux de l'architecte Christian Dalhke puis la dernière mise aux normes de défense remonte à 1760. Notes et références Voir aussi Liste de châteaux ukrainiens. Liens externes Portail des châteaux Portail de l’Ukraine Portail de la Renaissance
Армянский бастион

Армянский бастион — фортификационное сооружение в городе Каменец-Подольский, возведённое и обслуживаемое армянским населением города. Защищал один из трёх (наиболее опасный) въездов в город. Сооружён ранее XVI века. История Армяне в городе Каменец-Подольский по разным данным поселились в XI—XIII веке. В XVII веке в городе уже насчитывалось 1200 семей армян. Составляя значительную часть населения города Каменец-Подольский, армяне были вовлечены в его культурную, экономическую и военную жизнь. Помимо участия в обороне города, армянская община принимала участие в сооружении и обслуживании крепостных стен города. Часть укреплений, под названием «Армянский бастион», сохранились до наших дней. Точное время постройки бастиона не известно. Известно лишь, что он был возведён ранее XVI века. Расположен «Армянский бастион» на третьей от Крепостного моста террасе, доминирующей над западной, мысовой частью Старого города. Бастион в начале XVII века был уже сильно разрушен. Работы по его восстановлению и модернизации проведены в конце XVII века. В 30-х годах XVIII века на «Армянском бастионе» были устроены деревоземляные брустверы, вскоре военным инженером К. Дальке, были перестроены в камне. Последняя перестройка его верхней части была проведена в 60-х годах XVIII века. Относится сооружение к классу ранних бастионов — небольших, с тупым исходящим углом. Возведён из камня и поставлен на скальные уступы. В плане представляет собой шестигранник, открытый с восточной и городской стороны. Наружные плоскости решены с положительным уклоном. Внутреннее пространство засыпано. Высота стен переменная (максимальная 12 метров от скального основания с западной стороны). В общей системе фортификации города «Армянский бастион» был одним из главных звеньев обороны, поскольку защищал один из трёх (наиболее опасный) въездов в город В 1969 году в «Армянском бастионе» были проведены консервационные работы См. также Турецкий бастион в Каменце-Подольском Галерея Примечания
Вірменський бастіон

Вірменський бастіон — фортифікаційна споруда (бастіон), пам'ятка архітектури національного значення у місті Кам'янець-Подільський Хмельницької області (охоронний № 729). Входить до комплексу міських укріплень, розташований у західній їх частині, біля Замкового мосту. Історія Вірменська колонія у Кам'янці-Подільському була найбільшою на Західній Україні. Вірмени брали активну участь у житті міста, у тому числі, і в будівництві та обслуговування міських укріплень. Так один з бастіонів був зведений коштом вірменської громади під керівництвом італійського інженера Каміліуса та отримав назву Вірменський. У деяких пізніших джерелах мав назву бастіон святої Терези, Великий рондель. Точний час будівництва бастіону невідомий, можна припустити, що його звели не пізніше XVI століття (у деяких джерелах йдеться про 1530-1540-ві роки). На початку XVII століття бастіон вже був значно зруйнований, наприкінці того ж століття були проведені перші роботи із модернізації укріплень. У 1730-х роках на бастіоні облаштували деревоземляні бруствери, які пізніше військовий інженер Христіан Дальке перебудував на кам'яні. У 1760-х роках пройшла остання перебудова верхньої частини бастіону. 1969 року провели роботи з консервації споруди. Опис Бастіон розташований на третій від Замкового мосту терасі, яка домінує над західною, мисової частиною Старого міста. У комплексі міських укріплень грав одну з найважливіших ролей, адже він захищав один з трьох в'їздів до Старого міста. Вірменський бастіон можна віднести до класу ранніх невеликих бастіонів з тупим утворюючим кутом. Шестигранний у плані бастіон, відкритий із східної сторони, що виходила у бік міста, був зведений з каменю та поставлений на заломи скелі. Зовнішні площини зроблені з невеликим позитивним ухилом. Внутрішній простір засипаний. Висота стін коливається і сягає максимального значення із західного боку — 12 м від скелі. Галерея Примітки Джерела Петров М. Б. Історична топографія Кам'янця-Подільського кінця XVII-XVIII ст. (Історіографія. Джерела) / Наук. ред. І. С. Винокур. — Кам'янець-Подільський : «Абетка-НОВА», 2002. — 384 с. — ISBN 966-7988-99-6. Прокопчук В, С., Старенький І. О. Топонімічний словник Кам'янця-Подільського. — Кам'янець-Подільський : ПП Зволейко Д. Г, 2014. — 192 с. — 300 прим. — ISBN 978-617-620-119-9. Армянский бастион // Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР (иллюстрированный справочник-каталог) / Г. Н. Логвин (отв. ред.) и др. — К. : Будівельник, 1986. — Т. 4. — С. 134. — 8000 прим. (рос.) Посилання Вірменський бастіон, Кам'янець-Подільський. Процитовано 15 лютого 2018 року. Андрій Бондаренко. Кам'янець: укріплення Старого міста. andy-travel.com.ua. Архів оригіналу за 4 лютого 2018. Процитовано 15 лютого 2018 року.
Bogenbrücke von Saporischschja

Die Bogenbrücke von Saporischschja (ukrainisch Арковий міст у Запоріжжі) ist eine Straßenbrücke über den Staryj Dnipro (Alter Dnipro) genannten westlichen Seitenarm des Dnipro (deutsch meist Dnepr genannt) in Saporischschja im gleichnamigen ukrainischen Oblast, die den Stadtteil Dnipro am rechten, westlichen Ufer des Stroms mit der Insel Chortyzja verbindet. Lage Die Brücke steht rund 2 km unterhalb der 1932 in der damaligen Sowjetunion fertiggestellten DniproHES-Staumauer und etwa 800 m unterhalb des Masttripels von Saporischschja, einer 74,5 m hohen Freileitungskreuzung. Die beiden Preobraschenski-Brücken stehen weiter südlich. Beschreibung Die vierspurige stählerne Bogenbrücke ist 320 m lang, 20 m breit und überquert den Strom in 40 m Höhe. Sie hat eine 14 m breite Fahrbahn und beidseits 2,25 m breite Gehwege. Mit einer Stützweite von 196 m war sie die größte Bogenbrücke der Ukraine. Ihr Bogen besteht aus zwei Stahlträgern, die mit einem K-Verband verbunden und versteift sind. Auf den Bogenrippen sind vier ebenfalls durch K-Verbände verbundene Längsträger aufgeständert, die den weit auskragenden Fahrbahnträger unterstützen. Weblinks Einzelnachweise
Ponte ad arco di Zaporižžja

Il ponte ad arco di Zaporižžja (in ucraino Арковий міст у Запоріжжі?; in russo Арочный мост Запорожье?) attraversa il ramo orientale del fiume Dnepr in corrispondenza dell'isola di Chortycja a Zaporižžja ed è il ponte ad arco più lungo dell'Ucraina con una luce di 195,6 metri. Storia Il telaio in acciaio del ponte è stato prodotto presso la Dnieper Steel Frame Factory mentre l'assemblaggio e l'installazione sono stati realizzati negli anni settanta e nel 1973 l'opera ingegneristica già era stata completata per almeno 200 tonnellate di carpenteria metallica risultando così il primo ponte sovietico ad essere costruito assemblando la struttura con chiatte poste sulle due sponde del fiume. Ultimata la costruzione sono stati realizzati i test di tenuta con l'impiego di 50 autocarri ognuno con un carico di 25 tonnellate fino a raggiungere il pieno carico di prova di 1 250 tonnellate. Descrizione Il ponte collega la parte della riva destra della città con l'isola di Chortycja ed è un telaio in acciaio ad arco singolo che ha una lunghezza di 320 metri, una larghezza di 20 metri e una luce di 195,6 metri Con la sua altezza di 40 metri è un luogo ideale per il bungee jumping scelto dai praticanti di questa specialità sportiva. Note Voci correlate Zaporižžja Chortycja Stazione di Zaporižžja Ponte Kičkas Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Ponte ad arco di Zaporižžja Collegamenti esterni (EN) Zaporizhzhia Arch Bridge, su mapcarta.com.