NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Східницька (пам'ятка природи)

Схі́дницька — пралісова пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Дрогобицького району Львівської області, на південний захід від села Рибник. Площа 34 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Львівської обласної ради від 12.03.2019 № 816. Перебуває у віданні ДП «Дрогобицький лісгосп» (Східницьке лісництво, кв. 56, вид. 2, кв. 60, вид. 1, 2). Статус присвоєно з метою збереження залишків корінного природного старовікового лісу, в деревостані якого переважають листяні породи. Територія пам'ятки природи розташована в межах гірського масиву Сколівські Бескиди. Джерела Східницька пралісова пам'ятка природи На Львівщині створили чотири пралісові пам'ятки природи [Архівовано 10 листопада 2020 у Wayback Machine.] Східницьке лісництво (мапа) [Архівовано 27 жовтня 2021 у Wayback Machine.]
Кафедральний собор Святих Рівноапостольних Костянтина та Єлени (Тернопіль)

Кафедральний собор Святих Рівноапостольних Костянтина та Єлени в Тернополі — головний собор Тернопільської єпархії Православної Церкви України в місті Тернопіль. Кафедра архієрея — Високопреосвященнійшого митрополита Тернопільського і Кременецького Нестора. Собор будується в ім'я святих Костянтина та Єлени. Історія храму У березні 2007 року архієпископ Тернопільський і Кременецький Іов освятив місце під забудову майбутнього кафедрального собору. 30 жовтня 2016 року закладення першого каменю під будівництво собору здійснив Святійший Патріарх Київський і всієї України Філарет. Наразі будівництво собору в давньо-візантійському стилі триває. Будівлю споруджують з тесаного каменю на перехресті вулиць Генерала Мирона Тарнавського — Київської в Тернополі. 20 травня 2021 року Блаженнійший Митрополит Київський і всієї України Епіфаній звершив чин освячення дзвонів кафедрального собору святих рівноапостольних Костянтина та Єлени. 19 червня 2022 року Блаженнійший Митрополит Київський і всієї України Епіфаній під час архіпастирського візиту до Тернополя оглянув хід будівництва кафедрального собору на честь святих рівноапостольних Костянтина і Єлени. 7 листопада 2024 року працівники будівельної фірми встановили один із куполів на кафедральний собор Святих Рівноапостольних Костянтина та Олени. Богослужіння звершуються в каплиці поряд з майбутнім собором. Примітки Джерела м. Тернопіль. Катедральний собор свв. рівноап. Костянтина та Єлени // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 14. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6. На кафедральному соборі ПЦУ встановили центральний купол [Текст] : [у Тернополі на соборі святих Рівноапостольних Костянтина та Єлени] / В. Касіян // Сільський господар плюс Тернопільщина. — 2024. — № 7 (14 лют.). — С. 6 : фот. Посилання Офіційний вебсайт [Архівовано 27 березня 2022 у Wayback Machine.] Митрополит Епіфаній помолився за завершення будівництва кафедрального собору ПЦУ в Тернополі
Жуків Яр (заказник)

Жуків Яр — ландшафтний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Понорницької громади Новгоро-Сіверського району Чернігівської області. Площа — 118 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Чернігівської обласної ради від 11.04.2000 року. Перебуває у віданні ДП «Холминське лісове господарство»: кв. 54, 55 Понорницького лісництва. Охороняється ділянка листяного лісу віком близько 130 років, де у складі порід переважають дуб звичайний, ясен звичайний, сосна звичайна, липа серцелиста, береза повисла, осика. Ліс росте на схилах і ярах крутизною 10-30°, має важливе ґрунтозахисне, протиерозійне і водорегулююче значення. У центрі лісового урочища знаходиться трав'яне осокове, осоково-злакове болото, що відіграє важливу роль у регулюванні водного режиму і рівня ґрунтових вод прилеглих територій. Входить до складу Мезинського національного природного парку. Джерела Перелік територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення Природно-заповідний фонд Чернігівської області. Департамент агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації — Чернігів, 2018. — 130 с. «Природно-заповідний фонд Чернігівської області» (Чернігівська обласна державна адміністрація, 2016 р.). Стор. 178
Селецьке (заказник)

Селе́цьке — ботанічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Чернігівського району Чернігівської області, на південний схід від села Пенязівка. Площа 310 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Чернігівського облвиконкому від 28.08.1989 року № 164; рішення від 31.07.1991 року № 159; рішення Чернігівської облради від 21.03.1995 року. Перебуває у віданні ДП «Чернігівське лісове господарство» (Дроздівське л-во, кв. 10-12). Статус присвоєно для збереження лісового масиву з цінними насадженнями дуба; у домішку береза, осика, вільха. На території заказника розташовані 2 ботанічні пам'ятки природи — «Гульбище-І» та «Гульбище-II». Джерела Державний кадастр територій та об’єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; (127. Селецьке) Дроздівське лісництво (карта) [Архівовано 29 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Гребениківський парк

Гребениківський — парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення в Україні, об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташований на північній околиці с. Гребениківка Боромлянської Громади Охтирського району на березі р. Бобрик, притоки р. Сироватка. Опис Площа - 12,6 га, статус надано 20.06.1972. року. Перебуває у користувані ДП ОКАП «Тростянецкий агролісгосп» (кв.3, вид.1). Статус надано для збереження старовинного парку, де зростає понад 40 видів дерев та чагарників, закладеного в 1860 р. поміщиком Толстим на основі корінного липово-кленово-дубового насадження. У парку трапляються окремі вікові дерева дуба звичайного віком до 300 років, горіхів, сосни звичайної, ялини європейської та модрини віком більше 100 років. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с
Дуб заводу медичних меблів (Охтирка)

Дуб заво́ду меди́чних ме́блів — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в центральній частині міста Охтирка Сумська область, на вулиці Сумській, 8 (територія колишнього Охтирського меблевого заводу, на за 30 м від прохідної). Опис Площа 0,04 га. Статус надано 10.12.1990 року. Перебуває у віданні: ТОВ Інженерно-технічний центр «Нові технології». Охороняється унікальний віковий екземпляр дуба звичайного. Вік дерева понад 300 років, висота — 29 м, обхват на висоті 1,3 м — 3,95 м. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с.
Национален университет „Киево-Могилянска академия“

Национален университет „Киево-Могилянска академия“ (известен със съкращението НаУКМА) е най-старото висше учебно заведение в Украйна. Той е създаден през 1632 г. в Киев, тогава в рамките на Полско-литовската държава, от митрополит Петър Могила и Киевското братство. Факултети Юридически факултет Факултет по информатика Факултет по икономика Факултет по хуманитарни науки Факултет по социални науки и технологии Факултет по естествени науки Галерия Известни личности Иван Мазепа (1639-1709), хетман Михаил Ломоносов (1711-1765), руски учен Григорий Сковорода (1722-1724), философ Външни препратки Официален сайт Архив на оригинала от 2012-05-12 в Wayback Machine.
Universitat Nacional de Kíiv-Acadèmia Mohyla

La Universitat Nacional «Acadèmia Kíiv-Mohyla» (NaUKMA, ucraïnès: Національний університет «Києво-Могилянська академія», НаУКМА, romanitzat: Natsionalnyi universytet «Kyievo-Mohylianska akademiia»), coneguda col·loquialment com a Mohylianka (ucraïnès: Могилянка), és una universitat de recerca nacional finançada per l'estat de gran prestigi situada en una zona històrica de Kíiv, Ucraïna. La universitat imparteix classes de manera bilingüe en ucraïnès i anglès, i és una de les poques universitats d'Ucraïna amb diplomes reconeguts internacionalment. La NaUKMA participa en nombroses col·laboracions universitàries internacionals, com ara l'Associació d'Universitats Europees. Amb uns 4.000 estudiants, la NaUKMA és una de les universitats més petites d'Ucraïna. Referències
Kyjevsko-mohyljanská akademie

Ukrajinská univerzita (oficiálně Národní univerzita „Kyjevsko-mohyljanská akademie“, ukrajinsky Національний університет «Києво-Могилянська академія») je univerzita sídlící v Kyjevě, jedna z nejstarších univerzit ve východní Evropě. Škola byla založena roku 1632 coby kolej. Roku 1658 získala titul akademie. Slavnými absolventy jsou například Hryhorij Skovoroda, Ivan Mazepa a Michail Lomonosov. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kyjevsko-mohyljanská akademie na Wikimedia Commons Stránky univerzity
Università nazionale accademia Mogila di Kiev

L'Università nazionale - Accademia Mogila di Kiev (in ucraino Національний університет «Києво-Могилянська академія, НаУКМА?, Nacional'nyj universytet Kyjevo-Mohyljans'ka akademija, NaUKMA) è un istituto universitario di Kiev, in Ucraina. Fondata nel 1632 da Petro Mohyla, metropolita di Kiev e della Galizia, è la più antica università ucraina e una delle più antiche dell'Europa orientale. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sull'Università Nazionale di Kiev Mogila Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su ukma.edu.ua. Києво-Могилянська академія (canale), su YouTube.
Uniwersytet Narodowy „Akademia Kijowsko-Mohylańska”

Narodowy Uniwersytet „Akademia Kijowsko-Mohylańska” (ukr. Національний університет «Києво-Могилянська академія» (Nacionalnyj uniwersytet „Kyjewo-Mohylanśka akademija”), skrót: NaUKMA) – najstarsza uczelnia na terenie współczesnej Ukrainy, zgodnie z uchwałą władz uczelnianych kontynuator tradycji Akademii Mohylańskiej założonej w 1658 roku. Formalnie powołany jako kontynuator Akademii Kijowskiej przez Radę Najwyższą Ukrainy 19 września 1991 roku. W 1992 pierwsi studenci rozpoczęli studia w uczelni, która w 1994 otrzymała status uniwersytetu państwowego. Początkowo posiadał dwie filie: w Ostrogu i Mikołajowie, które z czasem stały się samodzielnymi uniwersytetami. Wydziały Wydział Nauk Humanistycznych (kierunki: historia, filozofia, język ukraiński a literatura) Wydział Nauk Ekonomicznych (kierunki: ekonomia teoretyczna, finanse) Wydział Informatyki Wydział Prawa Wydział Nauk Przyrodniczych (kierunki: fizyka, chemia, biologia, ekologia) Wydział Nauk Społecznych i Społecznych Technologii (kierunki: politologia, socjologia, praca socjalna) Profesorowie honorowi Bohdan Hawryłyszyn Jarosław Hrycak Paul Ricœur Myrosław Popowycz Przypisy Linki zewnętrzne Strona internetowa Akademii Mohylańskiej (ukr.) (ang.)
Национални универзитет Кијево-могиљанска академија

Национални универзитет Кијево-могиљанска академија (укр. Національний університет «Києво-Могилянська академія») je најстарија институција високог образовања у Украјини. Универзитет је сачињен од 6 факултета и поседује систем универзитетских библиотека и рачунских центара. Кијево-могиљанска академија је основана 1615. године као Братска школа, која је 1659. званично прерасла у академију и 1991. у универзитет. Тренутни председник универзитета је професор Сергиj Квит. Личности у вези са универзитетом Јован Рајић (1726-1801), историчар, писац и педагог Дионисије Новаковић (1705-1767), будимски епископ, проповедник и црквени писац. Герасим Зелић (1752-1828), калуђер и архимандрит у манастиру Крупи, епископски викар у Далмацији и Боки которској. Михаил Васиљевич Ломоносов (1711-1765), писац и ерудита Види jош Славјано-грчка академија Славјано-грчко-латинска академија Литература Sydorenko, Alexander (1977). The Kievan Academy in the Seventeenth Century. Ottawa: University Of Ottawa Press. ISBN 978-0-7766-0901-0. Kortschmaryk, Frank B. (1976). The Kievan Academy and Its Role in the Organization of Russia at the Turn of the Seventeenth Century. New York: Shevchenko Scientific Society. Omeljan Pritsak and Ihor Sevcenko, eds. «The Kiev Mohyla Academy (Commemorating the 350th Anniversary of Its Founding, 1632—1982).» Harvard Ukrainian Studies. vol. VIII, no. 1/2. Cambridge, MA, 1985. S.M. Horak. «The Kiev Academy. A Bridge to Europe in the 17th Century». East European Quarterly, vol. 2, 2, 1968. Спољашње везе Медији везани за Национални универзитет Кијево-могиљанска академија на Викимедијиној остави Званична страница Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (12. мај 2012)
Kiev-Mohyla-akademin

Kiev-Mohyla-akademin (ukrainska: Національний університет «Києво-Могилянська академія» (НаУКМА)/Natsional'nyj universytet "Kyjevo-Mohyljans'ka akademija") är Ukrainas äldsta universitet. Det grundades av Petro Mohyla år 1615 i Kiev och är ett av landets ledande universitet. Sedan februari 2014 är Serhij Kvit rektor för akademin. Han är även Ukrainas utbildningsminister sedan 2014. Historia Under 1600-talet var det ett elituniversitet och lockade då studenter och vetenskapsmän från hela Europa. 1817 stängdes universitetet. Under sovjettiden öppnades en sjökrigsskola på universitetets mark. Efter Ukrainas självständighet 1991 öppnades Kiev-Mohyla-akademin på nytt, och det har därefter snabbt (trots sin begränsade studentantal) förvandlats till en av Ukrainas ledande utbildningsinstitutioner. Akademin har cirka 3 000 studenter. Därmed är den en av landets minsta universitet i antal studenter. Utbildade på Kiev-Mohyla-akademin spelade en viktig roll i Ukrainas och Rysslands intellektuella och religiösa liv under 1600- och 1700-talet. Bland akademins mer kända studenter finns hetmanen Ivan Mazepa och filosofen Hryhorij Skovoroda. Universitetet betraktas som västvänligt och fungerade som centrum för aktivismen under den orangea revolutionen. Tidigare namn 1615–32 – Kievs broderskapsskola 1632–58 – Kiev-Mohyla-kollegiet 1658–1819 – Kiev-Mohyla-akademin 1819–1918 – Kievs teologiska akademi 1991– – Kiev-Mohyla-akademins nationella universitet Källhänvisningar Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kiev-Mohyla-akademin. Officiell webbplats (engelska)
Дарьевский мост

Дарьевский мост — автомобильный мост на Украине через реку Ингулец, расположенный у села Дарьевка Херсонского района Херсонской области в сторону Каховской ГЭС на автодороге E58. Общая протяженность моста составляет около 100 метров, общая ширина — 12 метров, ширина проезжей части — 10 метров, пешеходные тротуары с двух сторон по 1 метру. История Первый мост через Ингулец уже существовал по состоянию на 1886. Во время индустриализации советской Украины в 1938 году по автодороге E58 был построен мощный мост через реку Ингулец. Тогда у него была длина 63,7 м. При этом габарит проезда составлял 4,1 м. Во время Второй мировой войны крайние пролёты моста были частично взорваны. Во время послевоенного восстановления восстановление моста началось в 1948 году и длилось следующие четыре года. К 1952 году строители засыпали разрушенные пролёты. Пропускные габариты оставшегося моста не обеспечивали прохождение весеннего паводка. По результатам гидрологических расчетов было принято решение об увеличении пропускных габаритов моста. Российско-украинская война Утром 23 июля 2022 украинские военные вынуждены были повредить Дарьевский мост, чтобы остановить наступление российских войск. 26 августа ВСУ также ударили по Дарьевскому мосту. Описание После реконструкции полная длина моста, расположенного на прямой, увеличилась до 97,69 метра, а ширина проезжей части выросла до 10 метров. Были устроены пешеходные тротуары с обеих сторон по 1 метру. Существующие опоры были усилены (выполнена железобетонная рубашка), а также специалистами ООО «Мостпроект» было осуществлено наращивание высоты тела опор. Для создания новых пролетов построены новые опоры. Фундаменты глубокой закладки на буровых сваях. Произведена полная замена пролетного строения на балочную температурно-неразрезную систему из железобетонных П-образных каркасных балок. Покрытие проезжей части и асфальтобетонных тротуаров. Деформационные швы резиново-металлические (с резиновым компенсатором). Примечания
Дар'ївський міст

Дар'ївський міст, інша назва — Автомобільний міст через Інгулець (Дар'ївка) — міст через річку Інгулець, що розташований біля села Дар'ївка Херсонського району Херсонської області в бік Каховської ГЕС на автошляху М14E58. Загальна протяжність мосту складає близько 100 м, загальна ширина — 12 м, ширина проїзної частини — 10 м, пішохідні тротуари з двох сторін по 1 м. Історія Перший міст через річку Інгулець вже існував станом на 1886 рік. Під час індустріалізації УРСР у 1938 році автошляхом М14E58 було зведено потужний міст через річку Інгулець завдовжки 63,7 м. При цьому габарит проїзду складав 4,1 м. Під час Другої світової війни крайні прольоти мосту були частково підірвані. В ході повоєнної відбудови відновлення мосту розпочалося у 1948 році і тривало наступні чотири роки. До 1952 року будівельники засипали зруйновані прольоти. Пропускні габарити мосту, що залишилися, не забезпечували проходження весняного паводку. За результатами гідрологічних розрахунків було ухвалено рішення про збільшення пропускних габаритів моста. Під час війни на сході України у липні 2014 року біля Дар'ївського мосту розташовувався додатково побудований блокпост саме для убезпечення Херсонської області та унеможливлення будь-яких проявів сепаратистських дій на території Херсонщини. Для цілодобового контролю проїзду людей на територію Херсонської області залучалися силові структури та представники самооборони. Російсько-українська війна 23 липня 2022 року, вранці, українські військові, аби створити проблеми з постачанням російського угрупування на правому березі Дніпра в Херсонській області, влучили в Дар'ївський міст через річку Інгулець та пошкодили міст біля села Дар'ївка на Херсонщині в бік Каховської ГЕС. Російські окупанти стверджували, міст був пошкоджений ракетами з комплексу M142 HIMARS. Після ударів ракетами з комплексу M142 HIMARS військовими ЗСУ по Антонівському автомобільному мосту єдиною об'їзною дорогою залишалася дорога через Дар'ївський міст. 9 листопада 2022 року, під час відступу російських окупантів з Правобережжя Херсонщині, підірваний Дар'ївський міст. Опис Після реконструкції повна довжина мосту, що розташовується на прямій, збільшилася до 97,69 м, а ширина проїзної частини зросла до 10 м. Були влаштовані пішохідні тротуари з двох боків по 1 метру. Існуючі опори були посилені (виконана залізобетонна сорочка), а також фахівцями ТОВ «Містпроєкт» було здійснено нарощування висоти тіла опор. Для влаштування нових прольотів побудовано нові опори. Фундаменти глибокого закладання на бурових палях. Зроблено повну заміну прогонової будови на балочну температурно-нерозрізну систему із залізобетонних П-подібних каркасних балок. Покриття проїжджої частини та тротуарів асфальтобетонне. Деформаційні шви гумово-металеві (з гумовим компенсатором). Див. також Антонівський міст Антонівський залізничний міст Примітки
Дуб біля школи (Охтирка)

Дуб бі́ля шко́ли — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах міста Охтирка Сумська область, на вулиці Армійській (територія школи № 5). Опис Площа 0,04 га. Статус присвоєно 10.12.1990 року. Перебуває у віданна: Охтирська середня школа № 5. Охороняється унікальний віковий екземпляр дуба звичайного. Вік дерева 300 років, висота — 28 м, обхват на висоті 1,3 м — 3,2 м. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с.
Гайок (пам'ятка природи)

Гайок — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Сумського району Сумської області, на північній околиці с. Гайок, на схилі балки в долині річки Сухоносівка – правої притоки р. Сумка, притоки р. Псел. Опис Площа 0,5 га. Статус присвоєно згідно з рішенням облради від 30.08.2005 року. Перебуває у віданні: Садівська сільська рада. Статус присвоєно для збереження ділянки лісостепового ландшафту з багатим видовим різноманіттям. Тут зростають лікарські та регіонально рідкісні види рослин (скорцонера пурпурна та анемона лісова). Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с.
Куданівське болото (заказник)

Кудані́вське боло́то — загальнозоологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Лебединського району Сумської області, на схід від села Куданівка. Опис Площа 79,68 га. Статус надано 28.04.2017 року. Перебуває у віданні виконавчого комітету Лебединської міської ради. Охороняється перезволожена територія в долині річки Псел. Водно-болотний масив представлений евтрофним переважно високотравним болотом, зарослим деревно-чагарниковою рослинністю (верби тритичникова, прутовидна, попеляста, ламка). Місце існування низки видів рідкісних рослин і тварин, що перебувають під охороною держави. Зокрема занесені до Червоної книги України рослини (зозульки м'ясочервоні), тварини — журавель сірий, дозорець-імператор, стрічкарка блакитна, махаон. Серед видів, що занесені до Списку регіонально рідкісних, трапляються: пастушок, чапля сіра і руда, стрічкарка вербова та інші. Зображення Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Рішення 13 сесії Сумської обласної ради 7 скликання від 28.04.2017 р.
Липова Алея (заповідне урочище)

Ли́пова Але́я — заповідне урочище місцевого значення в Україні. Розташоване в межах Сумського району Сумської області, на західній околиці міста Лебедин. Опис Площа — 5,5 га. Статус надано 28.07.1970 року. Перебуває в користуванні ДП «Лебединський лісгосп» (Українське лісництво, кв. 32, діл. 24-25). Охороняється ділянка кленово-липово-дубового лісу природного походження з липовою алеєю штучного походження. Вік найстаріших дубів — близько 240 років, лип — 120—130 років. В урочищі мешкає близько 30 видів тварин, що підпадають під охорону Бернської конвенції, зокрема: вухань бурий, вухань звичайний, яструб великий, дятел великий строкатий, дятел малий, крутиголовка, щеврик лісовий, волове очко, вільшанка, соловейко східний, кропив'янка чорноголова, вівчарик-ковалик, вівчарик жовтобровий, мухоловка сіра, мухоловка-білошийка, мухоловка мала, синиця довгохвоста, синиця велика, синиця блакитна, гаїчка болотяна, повзик, підкоришник звичайний, вівсянка звичайна, щиглик, зеленяк, костогриз, зяблик, іволга, жаба гостроморда. Також трапляється жук-олень, занесений до Червоної книги України. Територією урочища проводяться природознавчі навчальні екскурсії для учнів. Галерея Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с. Екологічної стежини - Лебединська ЗОШ №5 [Архівовано 11 липня 2019 у Wayback Machine.] Українське лісництво (карта) [Архівовано 26 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Репівські дуби

Репівські дуби — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Знаходиться на західній околиці міста Лебедин на подвір'ї садиби лісництва. Опис Площа — 2 га. Статус надано 18.12.1985. Перебуває у користуванні ДП "Лебединський лісгосп". Охороняється місце зростання п'яти унікальних за віком та параметрами дерев дуба звичайного (вік — близько 220-350 років, висота — 26-32 м, обхват на висоті 1,3 м — 2,8-4,9 м). Територією пам'ятки проводяться природознавчі навчальні екскурсії для учнів. Галерея Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Екологічної стежини - Лебединська ЗОШ №5