Тарутинський степ (ландшафтний заказник)

Тарутинський степ — один з найбільших збережених в Україні фрагментів степової екосистеми, об'єкт природно-заповідного фонду Одеської області, ландшафтний заказник місцевого значення. Розташування Заказник розташований в Болградському районі Одеської області на території Бессарабської селищної громади та Буджацької селищної громади. Перебуває у постійному користуванні Тарутинської селищної ради загальною площею земель 5200 га, які не надані у власність або користування, в тому числі сільськогосподарських — 4800 га, лісів та інших лісовкритих площ — 400 га. Історія створення У зв'язку з великою площею, охорона якої потребує певного менеджменту, початково планувалось створення регіонального ландшафтного парку «Тарутинський степ». Веселодолинська сілька рада рішенням № 94-3/V від 03.09.2008 року "Про створення регіонального ландшафтного парку «Тарутинський степ» (у 2011 році в це рішення була внесена зміна, якою предмет погодження змінений на заказник), надала згоду на створення РЛП. Проте після низки розглядів звернень Державного управління навколишнього природного середовища в Одеській області щодо погодження утворення регіонального ландшафтного парку у 2007—2010 роках, районна рада відхилила їх. Ініціатори створення об'єкту ПЗФ переформулювали клопотання з РЛП на заказник, після чого у 2011 та 2012 роках згоду на створення саме заказника надали також Тарутинська районна рада та Тарутинска РДА. Згідно з усіма погодженнями, йдеться про землі запасу Веселодолинської сілької ради. Ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ» був оголошений рішенням № 445-VI дванадцятої сесії Одеської обласної ради народних депутатів шостого скликання від 26 квітня 2012 року, враховуючи погодження Веселодолинської сільської та Тарутинської районної рад, Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, погодження Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Одеській області. 18 листопада 2013 року під час слухань у Комітеті з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи на тему «Природно-заповідний фонд: проблеми та шляхи вирішення», висловлювались також пропозиції оголошення Тарутинського степу національним природним парком. Загрози та ризики Заказник займає частину території колишнього Тарутинського військового полігону, що мав площу 24 521,19 га. Цей полігон було створено у 1946 році. До його складу увійшли землі сільськогосподарського призначення, а також кількох відселених після його створення сіл. Тут здійснювалися військові навчання, а господарське використання території (переважно випас та сінокосіння) було припинено. Наприкінці 1990-х років інтенсивність використання полігону військовими поступово зменшувалася, і у 2005 році було прийнято рішення про його ліквідацію. Починаючи з 2005 року триває протистояння Тарутинської РДА і Міністерства оборони України за право розпоряджатись землями колишнього полігону. Значення Територія заказника — центральна частина колишнього Тарутинського полігону. Наявність в минулому військового полігону з великою охоронною зоною, що використовувалась для випасу худоби — створила умови, подібні до природної степової екосистеми, тобто умови помірного пасовищного навантаження і відсутність оранки. Саме це дозвоило зберегти Тарутинський степ одним з найбагатших . Основну цінність заказника становлять збережені тут екосистеми різнотравно-типчаково-ковилових і типчаково-ковилових цілинних і вторинних степів з домінуванням ковил волосистої, Лессінга, рідше інших видів ковили, типчака і тонконога. Серед поширених тут тварин, майже 40 видів занесено до Червоної книги України. Особливо велике значення Тарутинського степу для збереження рідкісних видів степових птахів, та для мишівки степової (південної), популяція якої в заказнику є однією з останніх в Україні . Понад століття, значна частина полігону не розорювалась і не мала інтенсивного впливу господарської діяльності людини за винятком роботи військового полігону. Територія заказника включена до бази Смарагдової мережі Секретаріатом Бернської конвенції в листопаді 2016 року . Саме з цієї причини восени 2016 року розгорнувся розголос в пресі країн ЄС у зв'язку з незаконною оранкою частини степу . Флора та фауна Територія заказника відзначається значним флористичним і фауністичним різноманіттям. Тут ростуть 6 видів рідкісних рослин і мешкають 5 видів тварин, які занесені до Червоної книги України. Рослини: Ковила волосиста Ковила Лессінга Ковила пірчаста Сон лучний Астрагал шерстистоквітковий Рястка гірська Шафран сітчастий Брандушка різнобарвна Тварини: Мишівка південна Полоз жовточеревий Полоз чотирисмугий Тхір степовий Сліпак піщаний Сорокопуд сірий (зимує) Шпак рожевий (мігрує) Лелека чорний (мігрує) Лунь польовий (зимує) Канюк степовий (гніздує) Беркут (зимує) Сокіл-балобан (гніздує) Сапсан (зимує) Журавель сірий (мігрує) Журавель красавка (мігрує) Дрохва (зимує) Лежень (гніздує) Відновлення степових ділянок У 2020–2021 роках у заказнику було проведено відновлення близько 500 га степових ділянок, пошкоджених незаконною оранкою у 2016 році. На непошкоджених ділянках Тарутинського степу було зібрано насіння степових рослин, яке після вирівнювання борозен використовували для засівання близько 250 гектарів розораних територій, тоді як інші ділянки залишили без засівання для природного відновлення ґрунтів. Методика відновлення, розроблена фахівцями біосферного заповідника «Асканія-Нова», передбачала збір насіння на збережених ділянках, вирівнювання рельєфу та подальший висів. Згодом тут спостерігалося поступове відновлення степової рослинності, зокрема поширення ковили та інших характерних видів. Відновлення рослинного покриву та повернення великих травоїдних розглядалися як взаємопов’язані заходи, спрямовані на відновлення природних процесів саморегуляції степу. Ревайлдинг Тарутинський степ також розглядається як одна з значущих територій ревайлдингу в регіоні дельти Дунаю, де поступово відновлюються природні степові процеси та формується стійка популяція степових видів. У степу впроваджуються проєкти ревайлдингу, зокрема з реінтродукції копитних і гризунів за участі громадської організації Rewilding Ukraine. Ревайлдинг копитних У 2020 році в рамках початкового етапу ревайлдингу до Тарутинського степу було переселено 20 куланів та 8 ланей, завезених із біосферного заповідника «Асканія-Нова». Після 30-денного карантину тварин помістили до акліматизаційного вольєра площею 31 га перед подальшим випуском у природу. Реінтродукція була спрямована на відновлення природного випасання, підвищення біорізноманіття та зменшення ризику степових пожеж, а також розглядалася як один із чинників розвитку екотуризму в регіоні. У 2021 році до Тарутинського степу прибула друга партія з 20 куланів, які після акліматизації також були випущені у вільне середовище. Протягом перших двох років частина тварин загинула внаслідок паразитарних захворювань. Серед інших загроз фахівці також відзначають активне застосування агрохімікатів, які під час оброблення сільськогосподарських угідь можуть потрапляти на степові ділянки та у водойми. Тварини, що вижили, перезимували у природних умовах без втручання та підтримки людини. Один із куланів був оснащений GPS передавачем, що дозволяло екологам і працівникам заказника відстежувати переміщення тварин. У травні 2022 року в Тарутинському степу народилося дитинча кулана. За оцінкою фахівців Rewilding Ukraine, це був перший відомий випадок народження кулана на території Тарутинського степу за останні кілька сотень років. Того ж року популяцію лані європейської поповнили ще 15 самицями, що сприяло формуванню стабільної групи. В межах програми ревайлдингу, що реалізується Rewilding Ukraine, у 2024 році до Тарутинського степу було завезено ще 20 європейських ланей та 5 благородних оленів, яких перевезли з північних регіонів України та розмістили в адаптаційному вольєрі для акліматизації . Загалом протягом 2022–2024 років у межах програми ревайлдингу до Тарутинського степу випустили 35 європейських ланей, які поповнили групу з восьми тварин, випущених раніше. У 2025 році в дикій природі Тарутинського степу зафіксовано народження п’яти куланенят, що свідчить про закріплення та самовідтворення популяції виду в регіоні. Ревайлдинг гризунів Бабаки У 2020 році в межах програми реінтродукції до степу було завезено першу колонію з восьми степових бабаків: трьох самців і п’яти самиць. Згодом бабаки сформували стабільну колонію, почали розмножуватися та розселятися за межі початкових ділянок, що свідчить про успішну адаптацію виду. У подальшому програма була розширена, і здійснено додаткові випуски бабаків, що дозволило посилити та розширити колонію. Тварини продовжили успішно розмножуватися та займати нові ділянки степу, формуючи стійку локальну популяцію та сприяючи відновленню природної структури степових екосистем. Хом'яки У 2022 році в межах програми ревайлдингу до Тарутинського степу було розпочато реінтродукцію хом’яка звичайного — виду, занесеного до Червоної книги України. Першу групу, завезену з Київського зоопарку, випустили після періоду адаптації у штучних норах та акліматизаційних вольєрах. Ще одну групу з 15 хом'яків завезли з Київського зоопарку у 2023 році. Надалі випуски продовжилися у 2024–2025 роках, що дозволило поступово збільшувати чисельність популяції. Реінтродукція спрямована на відновлення природних трофічних ланцюгів, підвищення біорізноманіття та формування більш стійкої степової екосистеми. Загалом Тарутинський степ є одним із провідних осередків ревайлдингу в південній Україні, де поступово відновлюються природні степові процеси та формується стійка популяція диких копитних і гризунів. Підвищення природоохоронного статусу У 2021 році було ініційовано підготовку документів для створення національного природного парку «Буджацькі степи», до проєктної території якого входить Тарутинський степ. У липні 2023 року Бородінська селищна рада підтримала створення парку відповідним рішенням. Галерея Примітки Джерела Рішення дванадцятої сесії Одеської обласної ради шостого скликання № 445-VI від 26 квітня 2012 року «Про оголошення природної території у Тарутинському районі Одеської області ландшафтним заказником місцевого значення „Тарутинський степ“» Регіональна доповідь про стан навколишнього природного середовища в Одеській області у 2012 році // Одеська обласна державна адміністрація. Департамент екології та природних ресурсів [1] Цикл публікацій і журналі «Степовий бюлетень»