Будинок офіцерів (Вінниця)

Шаблон:Театр: mapframe_маркер, Буди́нок офіце́рів — колишнє приміщення для зборів і проведення культурно-масових заходів військового гарнізону в обласному центрі України — місті Вінниці. До російсько-української війни (до 2022 року) був найбільшою концертно-мистецькою установою міста та області, одним з чільних місць проведення масових заходів. Будівля була зведена за типовим проєктом українського архітектора Йосипа Каракіса спочатку для кінотеатру. Під час ракетної атаки Росії на Вінницю 14 липня 2022 року будівля була частково зруйнована — її законсервували. Вона чекає на реставрацію (станом на лютий 2026 року — будівельні роботи ще не починали). Історія Клуб вояків Армії УНР та УГА Першим закладом у Вінниці, створеним для дозвілля українських офіцерів та солдатів, став клуб «Рідна хата». Клуб вояків Армії УНР та Галицької армії функціонував восени 1919 року після чергового визволення міста від більшовиків (10 серпня 1919 року) у стінах садиби лікаря, першого керівника дипломатичної місії у Великій Британії Миколи Стаховського (нині вулиця Верещагіна, 6). Тогочасна вінницька періодика повідомляла, що у клубі 16 і 26 вересня грав струнний оркестр, на Покрову, 14 жовтня, — концерт-вечірка за участі квартету Гуммеля, національного аматорського хору, українського балету та співаків О. Польового та Б. Крижанівського. 1 листопада відбувся благодійний концерт-бал на користь учнів гімназії З. Крупицького. Для всіх охочих був доступний «буфет з гарячими стравами». Також осередком системного культурного відпочинку для вояків у роки Української революції було приміщення міського театру. Будинок Червоної Армії Після окупації Вінниці більшовиками 31 грудня 1925 року в будинку Авраама Мар'янчика (нині вулиця Миколи Оводова, 22), за розпорядженням командира 17-го стрілецького корпусу Яніса Фабриціуса, створено Будинок Червоної Армії. Згодом його перенесли на Замостя — для цього звели окрему будівлю. Сучасне приміщення Будинку офіцерів постало у 1934-1935 роках за проєктом видатного українського архітектора та містобудівника Йосипа Каракіса. Це був типовий проєкт кінотеатру на тисячу глядачів, створений для Вінниці, Кривого Рогу і Харкова, який отримав першу премію на Всесоюзному конкурсі. Ще наприкінці 1920-х років на земельній ділянці, де він розташований, планували звести грандіозну бібліотеку-пам'ятник письменнику Михайлу Коцюбинському. Але проєкт так і не реалізували, серед причин — брак коштів, дефіцит товарів та пріоритетність відомчого військового будівництва. У 1935 році вінницький Будинок Червоної Армії розпочав свою роботу як гарнізонний військовий клуб — там виступив жіночий хоровий ансамбль «Жінхоранс» під керівництвом Василя Верховинця (17-18 березня) та «Східний ансамбль» Е. Сарагуні (15 квітня). 22 лютого 1938 року у Будинку Червоної Армії гастролювали артисти Одеської філармонії. Будинок офіцерів Радянської Армії У період окупації Вінниці нацистами (1941—1944 роки) будівля також функціонувала та використовувалась як фронтовий збірний пункт Вермахту №7, де розподіляли солдат до різних військових підрозділів. У березні 1944 року будівля була пошкоджена, усі дерев'яні конструкції були знищені. Роботи з відновлення тривали у 1946-1947 роках. У вересні 1947 року заклад почав діяти як Будинок офіцерів Радянської Армії. У 1972 році на сцені Будинку проводив 5-денну зустріч Вольф Мессінг. У повоєнний час, у 1970-80-х роках, для військовослужбовців, жителів та гостей міста у Будинку проходили концерти таких артистів, як Дмитро Гнатюк, Юрій Гуляєв, Муслім Магомаєв, Євген Матвєєв, Євген Леонов, Анатолій Папанов, Клавдія Шульженко, Йосип Кобзон, Лев Лещенко, Тамара Гвердцителі, вокально-інструментальних ансамблів «Пісняри», «Сябри», «Пламя», «Цвєти» та інших відомих колективів та артистів СРСР. Після 1991 Із 1991 по 2022-й рік на гастролі до Будинку офіцерів приїздили Ірина Білик, Руслана, Наталія Могилевська, Ніно Катамадзе, Алла Пугачова, Філіп Кіркоров, Ігор Ніколаєв, Наташа Корольова, Лепс, Студія «Квартал 95», грузинський балет «Сухішвілі», вокальний ансамбль «Пікардійська терція», українські та закордонні театри. 1997 року, розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації № 248 від 25 липня, Будинок офіцерів внесли до переліку пам'яток архітектури і містобудування (місцевого значення). У 1998 році стилізований барельєф легкого швидкісного танка БТ-7, зображений на фасаді будівлі, був прикритий пластиковою емблемою птаха-сокола. Автором та дизайнером емблеми став військовий Валерій Ляхов, котрий на той час уже був відомим розробником символіки Військово-повітряних сил Збройних сил України. Того ж року поряд із Будинком офіцерів установили Пам'ятний знак Військово-повітряним силам України — літак МіГ-21. У грудні 2004 року Будинок офіцерів Військово-повітряних сил Збройних сил України передали до складу Повітряних сил Збройних сил України, а з 1 грудня 2007 року Будинок офіцерів Повітряних сил Збройних сил України перейменували у Будинок офіцерів. У 2009 році глядацьку залу та сцену капітально відремонтували, встановили нові крісла, нове облаштування сцени. Глядацька зала могла вміщувати майже тисячу глядачів. У квітні 2022 року Будинок офіцерів прикрасили десятьма плакатами з українськими містами-героями (Волноваха, Херсон, Миколаїв, Харків, Чернігів, Маріуполь, Охтирка, Ірпінь, Гостомель та Буча). На полотнах були зображені міста до війни та після приходу військ РФ. 14 липня 2022 року Будинок офіцерів був частково зруйнований внаслідок ракетного удару Росії по Вінниці. У лютому 2026 року Вінницька обласна військова адміністрація повідомила, що, згідно з актом огляду від 15 липня 2022 року, будівля визнана непридатною для використання за призначенням. У серпні 2022 року Будинок офіцерів визнали аварійним. У 2023 році — розробили проєкт протиаварійних та невідкладних консерваційних робіт, які вже виконані. У лютому 2024 року — схвалили проєкт реставрації будівлі, який передбачає реставрацію історичної частини Будинку офіцерів для культурних та виховних заходів. На західному боці будівлі — передбачено спорудження Музею Повітряних сил України та універсальної зали. Також заплановане облаштування укриття та підземного паркінгу у дворовій частині території. Однак конкретні дати початку будівельних робіт не визначені (станом на лютий 2026 року). Примітки Джерела Будинок Офіцерів [електронний ресурс] / Інформаційний портал «Моя Вінниця». [Архівовано 29 лютого 2020 у Wayback Machine.] Гула С. А. (2020). МІЛІТАРНЕ ЗАМОСТЯ (PDF) (укр.). Вінниця: Агенція просторового розвитку, Центр історії Вінниці. с. 130. Архів оригіналу (PDF) за 16 липня 2022. Процитовано 16 липня 2022.[Архівовано 2022-07-16 у Wayback Machine.] Детальний план території, обмеженої вулицями Замостянська, Острозького, Володимира Винниченка, Івана Бевза, проспектом Коцюбинського в м. Вінниці. – Вінниця: ТОВ «Просторове планування», 2023. – С. 34 – 38. Курдюков М. Концертної зали там більше не буде: яке майбутнє у будівлі зруйнованого Будинку офіцерів// 20 хвилин (Новини Вінниці). — 2026. — 13 лютого.