NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Shcherbínivka

Shcherbínivka (en ucraniano: Щербинівка; en ruso: Щербиновка, romanizado: Shcherbínovka) es un asentamiento de tipo urbano ucraniano perteneciente al óblast de Donetsk. Situado en el este del país, forma parte del raión de Bájmut y del municipio (hromada) de Toretsk.​​ Geografía Shcherbínivka está 4 km al oeste de Toretsk y 49 km al norte de Donetsk. Historia El desarrollo de Shcherbinivka está indisolublemente ligado a la revolución industrial en Dombás y al carbón. En 1721, se descubrieron y describieron depósitos de carbón en el territorio de la actual Toretsk.​ El ferrocarril dio un nuevo impulso al desarrollo del pueblo: en 1871 la estación Shcherbynivka pasó a formar parte del ferrocarril Kursk-Járkiv-Azov. Con la llegada del ferrocarril, el potencial de Shcherbínivka llamó la atención de los extranjeros, principalmente franceses y alemanes, y gracias a sus esfuerzos, se crearon aquí nuevas minas, se abrieron hornos de coque, fundiciones de hierro y plantas mecánicas en las cercanías de Shcherbínivka En 1936, Shcherbínivka recibió un nuevo nombre, Dzerzhinsk (en ucraniano: Дзержинк) en honor a Félix Dzerzhinski, se convirtió en el centro del distrito y en 1938 se le otorgó el estatus de asentamiento de tipo urbano. Durante la guerra del Dombás, el lugar ha estado cerca de la línea del frente de las áreas controladas por la autoproclamada República Popular de Donetsk desde 2015. Demografía La evolución de la población de Shcherbínivka entre 1859 y 2022 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 91,24%, es el ucraniano; del 8,62% es el ruso.​ Infraestructura Transporte Un ramal de Kostiantínivka a Yasinuvata atraviesa el asentamiento a orillas del río Krivi Torez. Referencias
Chtcherbynivka

Chtcherbynivka (en russe : Щербиновка ; en ukrainien : Щербинівка) est une communauté urbaine d'Ukraine , située dans l'oblast de Donetsk, et dans le raïon de Bakhmout, dépendante de la communauté territoriale de la ville de Toretsk. Baignée à l'ouest par la rivière Krivyï Torets, elle est limitrophe de la ville minière de Toretsk, dans le bassin houiller du Donbass. Elle se trouve à 111 mètres d'altitude. Géographie La commune fait face à la commune urbaine de Petrivka, sur la rive opposée du Kryvyï Torets. Elle se trouve à 4 km à l'ouest de la ville de Toretsk, à 27 km au sud-ouest de la ville de Bakhmout, et à 43,5 km au nord de celle de Donetsk. Notes et références Portail de l’Ukraine
Szczerbyniwka (obwód doniecki)

Szczerbyniwka (ukr. Щербинівка) – osiedle typu miejskiego na Ukrainie, w obwodzie donieckim, w rejonie kramatorskim. W 2001 liczyło 4017 mieszkańców, spośród których 3665 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 346 rosyjski, 2 mołdawski, 1 białoruski, a 3 inny. Przypisy
Щербиновка (Донецкая область)

Щербиновка (укр. Щербинівка) — посёлок городского типа в Торецкой городской общине Бахмутского района Донецкой области Украины. История 27 октября 1938 года Щербиновка получила статус посёлка городского типа. С лета 2024 года ВС РФ начали наступление на Торецк, и начали активные бои за посёлок. С августа 2025 года посëлок захвачен российскими войсками, и полностью разрушен. Население Численность населения: Примечания
Щербинівка (селище)

Щерби́нівка — селище Торецької міської громади Бахмутського району Донецької області, Україна. Населення становить близько 3 600 мешканців (станом на 2013 рік). Відстань до Торецька автошляхом місцевого значення становить близько 6 км. Історія Відоме з 17 століття; у середині 19 століття населення становило 1 750 мешканців. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: За даними перепису 2001 року населення селища становило 4017 осіб, із них 91,24 % зазначили рідною мову українську, 8,62 % — російську, 0,05 % — молдовську, 0,02 % — білоруську. Люди Скірко Леонід Миколайович (народився 1939 в Щербинівці, помер 2012 в Торонто, Канада) — канадський співак українського походження, бас-баритон. Пилипенко Іван Маркович (15 серпня 1912 — 2 жовтня 1942) — радянський військовий льотчик, учасник німецько-радянської війни, Герой Радянського Союзу. Примітки Література Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
Shchytivtsi

Shchytivtsi (Ukrainian: Щитівці) is a village in Zalishchyky urban hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention is from 1547. Religion Church of the Ascension (1786) Notable residents The grave of Mariia Haivoronska, the mother of the composer Michael Hayvoronsky, who died during World War II, is preserved in the local cemetery. References
Szczytowce

Szczytowce – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego. W II Rzeczypospolitej w powiecie zaleszczyckim w województwie tarnopolskim. W latach 1943–1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 31 Polaków. Przypisy Linki zewnętrzne Szczytowce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XI: Sochaczew – Szlubowska Wola, Warszawa 1890, s. 882 . Szczytowce na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Șciîtivți, Zalișciîkî

Șciîtivți (în ucraineană Щитівці) este un sat în comuna Duniv din raionul Zalișciîkî, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Șciîtivți era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Щитовцы

Щитовцы (укр. Щитівці) — село в Залещицкой городской общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село основано в 1547 году. До 2020 года входило в Залещицкий район. Код КОАТУУ — 6122083304. Географическое положение Село Щитовцы находится на левом берегу реки Серет в месте впадения в неё реки Хромовая, выше по течению на расстоянии в 1 км расположено село Касперовцы, ниже по течению на расстоянии в 1 км расположено село Кулаковцы. Население Население по переписи 2001 года составляло 580 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания
Oleksiïvka (oblast de Kherson)

Oleksiïvka (en ukrainien : Олексіївка, en russe : Азовское, Azovskoïe) est une commune rurale de l'oblast de Kherson, du raïon de Henitchesk et de la communauté territoriale de la ville de Henitchesk, en Ukraine méridionale. Sa population s'élevait à 1046 habitants en 2001. Géographie La commune d'Oleksiïvka se trouve au nord de la mer de Syvach et à l'ouest du liman d'Outlioutskyï, qui tous deux communiquent avec la mer d'Azov au sud-ouest et à l'est. Assise à 16 mètres d'altitude, elle se situe à 13,6 km au nord-est de la ville de Henitchesk et à 163,9 km à l'est-sud-est de la ville de Kherson. Voir aussi Articles connexes Oblast de Kherson Liens externes Notes et références Portail de l’Ukraine
Oleksiivka, Henicesk

Oleksiivka (în ucraineană Олексіївка) este localitatea de reședință a comunei Șciorsivka din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Oleksiivka era vorbitoare de ucraineană (77,34%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (18,36%) și armeană (2,29%). Note
Алексеевка (Генический район)

Алексеевка (укр. Олексіївка, до 2016 г. — Щорсовка) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 1046 человек. Почтовый индекс — 75554. Телефонный код — 5534. Код КОАТУУ — 6522188501. Ссылки Алексеевка на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 20 октября 2020.
Олексіївка (Генічеський район)

Олексіївка (по 2016 рік — Щорсівка) — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 1046 осіб. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року. Примітки Посилання Погода в селі Олексіївка
Щучья заводь

Щучья заводь — ландшафтный заказник местного значения. Находится в Волновахском районе Донецкой области между сёлами Ялта и Запорожье. Статус заказника присвоен решением Донецкого областного совета от 11 сентября 2000 года. № 3/15-353. Площадь — 27 га. Территория заказника представляет собой типичное для этой местности водно-болотное угодье. Литература Заказники місцевого значення : Урочище Розсоховате; Урочище Сосна; Урочище Софіївьке; Чернецьке; Чорний Жеребець; Щуча заводь; Ямпольський [та ін. ] // Донбасс заповідний : Наук.-інформац. довідник-атлас . 2003 . 159 с. : іл. — С.65-105.
Щуча заводь

Щу́ча за́водь — ландшафтний заказник місцевого значення. Розташований у Великоновосілківському районі Донецької області між селами Ялта та Запоріжжя. Статус заказника присвоєно рішенням Донецької обласної ради від 11 вересня 2000 року. № 3/15-353. Площа — 27 га. Територія заказнику являє собою типове для цієї місцевості водно-болотне угіддя. Джерела Заказники місцевого значення : Урочище Розсоховате; Урочище Сосна; Урочище Софіївське; Чернецьке; Чорний Жеребець; Щуча заводь; Ямпольський [та ін. ] // Донбасс заповідний : Наук.-інформац. довідник-атлас. — 2003. — 159 с. : іл. — С.65-105. Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С.С. Куруленка, С.В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. – Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. – 168 с.
Экран (кинотеатр, Киев)

Кинотеатр «Экран» — один из первых в Киеве стационарных кинотеатров, открытый в специально построенном помещении предпринимателем Ильёй Штейном в 1911 году. История Дореволюционные годы В 1911 году Илья Штейн строит первый кинотеатр на Брест-Литовском шоссе, 267 в дачном посёлке Святошин. Уже с 1907 года в посёлок из Киева ходил трамвай. Кинотеатр находился около остановки Третья просека. Но соседство с кинотеатром и гул генератора не понравился дачникам. И после продолжительного протеста, Штейн перенёс кинотеатр в соседнее село Беличи. Кинотеатр при СССР После Октябрьской революции кинотеатр вернули в старое помещение и дали новое название "1 МАЯ", а затем: «Экран». Кинотеатр в наши дни 24 мая 2003 года рядом с помещением открыта станция метро «Житомирская» Киевского метрополитена. В 2008 году рядом с кинотеатром начато строительство жилого комплекса в стилобате которого должно быть новое помещение кинотеатра. После его постройки здание 1911 года пойдет под снос. C 2010 г. стройка заморожена из-за Финансового кризиса. В 2011 году планируется празднование 100-летия кинотеатра. С 2012 году помещение кинотеатра используется как общественный платный туалет. В начале 2025 года строение передано на баланс коммунального объединения Киевзеленстрой. Ссылки Кинотеатр «Экран» (Киев) . Wikimapia. Дата обращения: 24 марта 2010. Архивировано из оригинала 22 апреля 2012 года. Примечания
ЭкспоДонбасс

«ЭкспоДонбасс» (укр. «ЕкспоДонбас») — специализированный выставочный центр, один из крупнейших выставочных центров на Украине и крупнейший на востоке Украины. Находится в Киевском районе Донецка по адресу ул. Челюскинцев, 189В между Дворцом молодёжи «Юность» и Донецким краеведческим музеем. Был построен для проведения международной специализированной выставки «Уголь-83», после которой в выставочном центре стали проводиться тематические выставки. Ежегодно в «Эксподонбассе» проводится до 20-30 выставок, в том числе международных. Международная специализированная выставка оборудования, техники и технологии горных разработок «Уголь/Майнинг», которая проходила в «Эксподонбассе» была награждена знаком Международного союза выставок и ярмарок, а также Знаком Союза международных выставок. Выставочный центр имеет 32 000 м² выставочных площадей, 18 000 м² из которых — закрытые. Выставочные залы размещены на трёх уровнях. Павильон спроектирован таким образом, что допускается одновременное проведение нескольких различных выставок. Высота залов на первом этаже — 4 метра, на втором — 11 метров, на третьем — 3 метра. Залы первого и второго этажей рассчитаны на общую нагрузку на пол до 3 т/м², а третьего — 1 т/м². Первый этаж «Эксподонбасса» содержит два зала: «зелёный» и «жёлтый». Площадь залов составляет по 600 м². Второй этаж «Эксподонбасса» главный выставочный зал, площадь которого составляет 2400 м². Выставочная площадь третьего этажа — 1700 м². Площадь открытых площадок составляет — 13 500 м². В 2008 году был открыт новый корпус СВЦ площадью 10 тыс. м² с высокими потолками, в котором можно размещать сложные выставочные конструкции (раньше на этом месте была автомобильная парковка).. 12 сентября 1999 года на площади выставочного центра «Эксподонбасс» была установлена точная копия пальмы Мерцалова работы Сергея Каспрука. Планировалось, что эта копия станет одним из экспонатов создаваемого в Донецке национального музея истории промышленности Украины, но в настоящее время музей так и не создан. Эта копия хранится накрытой стеклянным колпаком. Около выставочного комплекса расположен каскад фонтанов, который был построен одновременно со зданием. Это фонтаны-градирни, которые усиливают систему кондиционирования помещений выставочного комплекса и включаются только во время проведения крупнейших выставок. Также каскад фонтанов включался во время Донецкого инвестиционного форума в 2010 году. В ночь с 14 на 15 августа 2014 года фасад здания был повреждён в результате артиллерийского обстрела из тяжёлых орудий. Примечания Ссылки Сайт выставочного центра «Эксподонбасс» — https://web.archive.org/web/20140101073915/http://expodon.dn.ua/ Страница выставочного центра «Эксподонбасс» в Facebook — https://www.facebook.com/expodonbass Выставочный центр «Эксподонбасс»: фоторепортаж . Дата обращения: 15 октября 2012. Архивировано из оригинала 16 октября 2013 года. Донецкий выставочный центр «Эксподонбасс» . Дата обращения: 10 апреля 2013. Архивировано из оригинала 6 декабря 2013 года. Информация о выставочном центре . Дата обращения: 23 мая 2009. Архивировано из оригинала 21 августа 2008 года.
Експодонбас

«Експодонбас» (рос. Эксподонбасс) — спеціалізований виставковий центр, один з найбільших виставкових центрів в Україні і найбільший у Східній Україні. Розташований у Київському районі міста Донецька. Характеристика будівлі Виставковий центр «Експодонбас» побудований для проведення міжнародної спеціалізованої виставки «Вугілля-83», після якої у виставковому центрі почали проводитися тематичні виставки. Щорічно в «Експодонбас» проводиться до 20-30 виставок, у тому числі міжнародних. Міжнародна вугільна конференція «Вугілля/Майнінг», яка проходила в «Експодонбас» була нагороджена знаком Міжнародного союзу виставок і ярмарків, а також Знаком Союзу міжнародних виставок. Виставковий центр має 32 000 м² виставкових площ, 18 000 м² з яких — закриті. Виставкові зали розміщені на трьох рівнях. Павільйон спроектований таким чином, що допускається одночасне проведення кількох різних виставок. Перший поверх «Експодонбас» містить два зали: «зелений» і «жовтий». Площа залів складає по 600 м². Другий поверх «Експодонбас» головний виставковий зал, площа якого становить 2400 м². Виставкова площа третього поверху — 1700 м². Площа відкритих майданчиків складає — 13 500 м². Висота залів на першому поверсі — 4 метри, на другому — 11 метрів, на третьому — 3 метри. Зали першого та другого поверхів розраховані на загальне навантаження на підлогу до 3 т/м², а третього — 1 т/м². Копія Пальми Мерцалова 12 вересня 1999 року на території виставкового центру «Експодонбас» встановлена точна копія пальми Мерцалова роботи Сергія Каспрука. Планувалося, що ця копія стане одним з експонатів створюваного в Донецьку національного музею історії промисловості України, але в наш час[коли?] музей так і не створено. Ця копія зберігається накритою скляним ковпаком. Примітки Посилання Донецький виставковий центр «ЕКСПОДОНБАС» [Архівовано 28 березня 2014 у Wayback Machine.] Информация о выставочном центре
Экстрим-парк (Мариуполь)

Экстрим-парк — парк экстремального отдыха. Расположен в Кальмиусском районе города Мариуполь, в пойме реки Кальчик. На севере граничит с парком имени Н. А. Гурова (Лугопарк им. 200-летия г. Мариуполя). Открытие парка состоялось 18 июля 2003 года. В 2016 году Экстрим-парк стал собственностью городской громады Мариуполя. Металлургическим комбинатом было потрачено ок. 30 млн гривен для приобретения аттракционов из Италии, Голландии, России. В парке есть 20 современных аттракционов, детская площадка, кафе, торговые павильоны. Аттракционы Водный спуск «Харакири» Колесо обозрения — Высота 31 метр, скорость 0,4 метра в секунду, вместимость 72 человека. Работает с 2003 г.. «Дикий поезд» «Ленивая река» Башня свободного падения «Кенгуру» Детская железная дорога Лодочная станция [выведена из эксплуатации] Лупинг Оса Карусель Качели виртуальной реальности и аерохокей Тир «Джмапинг» Награды В 2003 году, по итогам конкурса «Лучшие здания и сооружения, построенные и принятые в эксплуатацию на территории Украины», Экстрим-парк занял третье место в номинации культурно-спортивные сооружения (объекты культуры). Примечания Источники Владимир Бойко построил экстрим-парк для мариупольцев // УкрРудПром 17:17 22 октября 2007 года Экстрим-парк в Мариуполе фоторепортаж
Екстрим-парк (Маріуполь)

Екстрим-парк — парк екстремального відпочинку. Загальні відомості Розташований в Кальміуського районі міста Маріуполь, у заплаві річки Кальчик. На півночі межує із лугопаркому імені Н. А. Гурова (раніше Лугопарк ім. 200-річчя м. Маріуполя). Відкриття парку відбулося 18 липня 2003 року. Комбінатом імені Ілліча було витрачено близько 30 мільйонів гривень для придбання атракціонів з Італії, Голландії, Росії. У парку є 14 сучасних атракціонів, дитячий майданчик, кафе, торговельні павільйони. У планах керівництва парку придбання стереотеатру. Атракціони Водяний спуск «Харакірі» Оглядове колесо — Висота 31 метр, швидкість 0,4 метри на секунду, місткість 72 чоловіка. Працює з 2003 року. «Дикий поїзд» «Ледача річка» Вежа вільного падіння «Кенгуру» Дитяча залізниця Човнова станція Лупінг Оса Нагороди У 2003 році, за підсумками конкурсу «Найкращі будинки і спорудження, побудовані й прийняті в експлуатацію на території України», Екстрим-парк посів третє місце в номінації культурно-спортивні спорудження (об'єкти культури). Примітки Джерела Володимир Бойко побудував екстрим-парк для маріупольців // УКРРУДПРОМ 17:17 22 жовтня 2007 року [Архівовано 30 липня 2013 у Wayback Machine.]
Электромеханический техникум Харьковского национального университета городского хозяйства имени А. Н. Бекетова

Электромеханический техникум Харьковского национального университета городского хозяйства имени А. Н. Бекетова — государственное высшее учебное заведение І уровня аккредитации в городе Харьков (Украина). История За время своего существования учебное заведение испытало несколько изменений и реорганизаций от ремесленного училища в начале своего существования и до техникума в настоящее время. Торжественное открытие учебного заведения состоялось 12 января 1886 года. В 1921 году на базе ремесленного училища была открыта профтехшкола. В 1930 г. профтехшкола была реорганизована в Харьковский электромеханический техникум. В 1997 году приказом Министерства образования техникум был включён в состав Харьковской государственной академии городского хозяйства на правах структурного подразделения (в настоящее время — Харьковского национального университета городского хозяйства имени А. Н. Бекетова). Специальности Техникум осуществляет подготовку младших специалистов по специальностям: Обслуживание станков с программным управлением и робототехнических комплексов. Производство электрических машин и аппаратов. Монтаж и эксплуатация электрооборудования промышленных предприятий и гражданских сооружений. Обслуживание и ремонт электробытовой техники. Обслуживание электротехнического оборудования и автоматических устройств зданий и сооружений. Примечания
Електромеханічний фаховий коледж Харківського національного університету міського господарства імені О. М. Бекетова

Відокремлений структурний підрозділ «Електромеханічний фаховий коледж Харківського національного університету міського господарства імені О. М. Бекетова» — державний вищий навчальний заклад І рівня акредитації. Історія навчального закладу За час свого існування наш навчальний заклад було кілька разів реорганізовано. Історія починається від ремісничого училища на початку свого існування і до технікуму в цей час. Урочисте відкриття навчального закладу відбулося 12 січня 1886 р. В 1921 р. на базі ремісничого училища була відкрита профтехшкола. В 1930 р. профтехшкола була реорганізована в Харківський електромеханічний технікум. В 1997 р. наказом Міністерства утворення технікум був включений до складу Харківської державної академії міського господарства на правах структурного підрозділу. Спеціальності Технікум здійснює підготовку молодших фахівців зі спеціальностей: Обслуговування верстатів з програмним керуванням і робототехнічних комплексів. Виробництво електричних машин і апаратів. Монтаж і експлуатація електроустаткування промислових підприємств і цивільних споруд. Обслуговування і ремонт електропобутової техніки. Обслуговування електротехнічного устаткування і автоматичних пристроїв будівель і споруд. Посилання
EpiCentre K

EpiCentre K (Епіцентр К en ukrainien) est une chaîne de grands magasins en Ukraine de grande distribution spécialisée dans le bricolage fondée en 2003. Histoire C'est le plus grand détaillant ukrainien. Il est installé à Kiyv, Kharkiv et dans une centaine de points de vente. En images Activité La guerre russo-ukrainnienne Les magasins font partie des lieux frappés par les bombardements, en particulier celui de Kharkiv faisant onze morts, quarante blessés et seize disparus. Notes et références Lien externe (uk) Site officiel Portail des entreprises Portail de l’Ukraine Portail de la guerre russo-ukrainienne
Switanok (rejon pryłucki)

Switanok (ukr. Світанок), przed 2024 r. Jużne (ukr. Южне) – wieś na Ukrainie, w obwodzie czernihowskim, w rejonie pryłuckim, w hromadzie Parafijiwka. W 2024 liczyła 870 mieszkańców. Przypisy
Iujne, Icinea

Iujne (în ucraineană Южне) este localitatea de reședință a comunei Iujne din raionul Icinea, regiunea Cernihiv, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Iujne era vorbitoare de ucraineană (98,37%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,63%). Note
Свитанок (Прилукский район)

Свитанок (укр. Світанок; до 2024 — Южное) — село, Парафиевская поселковая община, Прилукский район, Черниговская область, Украина. Код КОАТУУ — 7421789201. Население по переписи 2024 года составляло 870 человек. Географическое положение Село Южное находится на расстоянии в 1,5 км от села Боярщина, в 3-х км от села Лысогоры и пгт Парафиевка. По селу протекает пересыхающий ручей с запрудой. Через село проходит автомобильная дорога Т-2515. История Основано в первой половине XVIII века как слобода Туркеновка. В XIX веке числится деревней Туркеновкой, а после освящения церкви Покрова Богородицы не позднее 1897 года — село Туркеновка. Согласно метрических книг в 1897—1908 годах в селе проживали крестьяне-собственники с фамилиями Загорулько, Данько, Иванюк, Клочок, Сайко, Пальчикивский, Божко, Кослицкий, Слюсаренко, Кот, Кузьменко, Бортник, Богун, Тарасенко, Орёл, Музыченко, Шурда, Губарь и д.р. Деревня была приписана к церкви Святителя и Чудотворца Николая в Парафиевке. Есть на карте 1800 года. В 1859 году в деревне владельческой Туркеновка было 198 дворов где проживало 571 человек (271 мужского и 300 женского пола) Указом ПВС УССР от 10.06.1946 г. село Туркеновка переименовано в Южное. Экономика «Фортуна», сельскохозяйственное ЧП. Объекты социальной сферы Школа. Детский сад. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания