NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lossjatyn (Kremenez)

Lossjatyn (ukrainisch Лосятин; russisch Лосятин Lossjatin, polnisch Łosiatyn) ist ein Dorf im Norden der ukrainischen Oblast Ternopil mit etwa 1500 Einwohnern (2001). Das erstmals 1545 schriftlich erwähnte Dorf liegt am linken Ufer der Ikwa, einem 155 km langen, rechten Nebenfluss des Styr, 26 km südwestlich vom Rajonzentrum Kremenez und 57 km nördlich vom Oblastzentrum Ternopil. Durch das Dorf verläuft Territorialstraße T–20–13. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der Stadtgemeinde Potschajiw im Rajon Kremenez; bis dahin bildete es zusammen mit dem östlich liegenden Dorf Borschtschiwka (Борщівка) die Landratsgemeinde Lossjatyn (Лосятинська сільська рада/Lossjatynska silska rada) im Westen des Rajons Kremenez. Söhne und Töchter der Ortschaft Jakiw (Pantschuk) (ukrainisch Яків (Панчук); 1931–2004), Bischof der Ukrainisch-Orthodoxen Kirche des Kiewer Patriarchats Serafym (Salysnyzkyj) (ukrainisch Серафим (Зализницкий); * 1953), Bischof der Ukrainisch-Orthodoxen Kirche des Moskauer Patriarchats Weblinks Lossjatyn (Kremenez). In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 1–15, (1880–1902). Walewskiego, Warschau, S. Łosiatyn (2) (polnisch, (2) edu.pl). Einzelnachweise
Losiatyn, Ternopil Oblast

Losiatyn (Ukrainian: Лосятин) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Pochaiv urban hromada. After the liquidation of the Kremenets Raion (1940–2020) on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) В. Уніят, Б. Хаварівський., Лосятин // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 393. — ISBN 966-528-199-2. "Łosiatyn(2)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 273.
Łosiatyn

Łosiatyn (ukr. Лосятин) – wieś na Ukrainie w rejonie krzemienieckim należącym do obwodu tarnopolskiego. Urodził się tu prawosławny metropolita iwanofrankiwski i kołomyjski Serafin (Zaliznicki). Przypisy Linki zewnętrzne Łosiatyn(2), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 273 . Łosiatyn na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Loseatîn, Kremeneț

Loseatîn (în ucraineană Лосятин) este localitatea de reședință a comunei Loseatîn din raionul Kremeneț, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Loseatîn era vorbitoare de ucraineană (98,42%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,45%). Note
Лосятин (Тернопольская область)

Лосятин (укр. Лосятин) — село в Почаевской городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. Основано в 1545 году. Географическое положение Село Лосятин находится на левом берегу реки Иква, выше по течению на расстоянии в 1,5 км расположены сёла Крутнев и Раславка, ниже по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Борщовка. По селу протекает пересыхающий ручей. Через село проходит автомобильная дорога Т-2013. Население Население по переписи 2001 года составляло 1519 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Известные уроженцы В селе 5 октября 1931 года родился епископ Украинской православной церкви Киевского патриархата Иаков (Панчук). 16 января 1953 года родился епископ Украинской православной церкви Московского патриархата Сергий (Зализницкий). Примечания
Losiach

Losiach (Ukrainian: Лосяч) is a village in Skala-Podilska settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History Near the village, archaeological monuments of ancient Rus' culture were discovered, in particular, in 1877, archaeologist Adam Kirkor, who found a human skeleton with a bronze ring on his finger under a large stone slab. The village has been known from 1540. After the liquidation of the Borshchiv Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion two stone churches of the Exaltation of the Holy Cross (1903, OCU; 2007, UGCC) Saint Anthony Church (1872, RCC) References Sources (in Ukrainian) Бігус М., Шишкевич, Г., Лосяч // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 393. — ISBN 966-528-199-2. "Łosiacz, wś w pow. borszczowskim". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 5. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1884. p. 731.
Łosiacz

Łosiacz (ukr. Лосяч) – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim obwodu tarnopolskiego. Pierwsze wzmianki o miejscowości pochodzą z XIII w. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie borszczowskim województwa tarnopolskiego. W latach 1943–1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj lub w pobliżu 16 Polaków. Do 2020 w rejonie borszczowskim. Kościół św. Antoniego Padewskiego Kościół parafialny zbudowany został w latach 1896-1906 z fundacji rodziny Agenora Gołuchowskiego, do którego wieś należała. W 1909 r. Powstała tu samodzielna parafia. W 1932 r. kościół został konsekrowany. Po II wojnie światowej pozostał w parafii ks. proboszcz Kazimierz Halicki, który duszpasterzował do swojej śmierci w 1953 r. W latach 70. XX w. władze radzieckie zamknęły kościół, w latach 90. XX w. oddały wiernym. Przypisy Linki zewnętrzne Łosiacz, pow. borszczowski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. V: Kutowa Wola – Malczyce, Warszawa 1884, s. 731 .
Loseaci, Borșciv

Loseaci (în ucraineană Лосяч) este o comună în raionul Borșciv, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Loseaci era vorbitoare de ucraineană (99,52%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Лосяч

Лосяч (укр. Лосяч) — село в Скала-Подольской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село известно с XIII века. До 2020 года входило в Борщёвский район. Код КОАТУУ — 6120884701. Географическое положение Село Лосяч находится на правом берегу реки Цыганка, недалеко от её истоков, ниже по течению на расстоянии в 3 км расположено село Цыганы. Через село проходит автомобильная дорога Т-2001. История Население по переписи 2001 года составляло 1252 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Экономика Кирпичный завод. ЧП «Дзвин». Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Детский сад. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания
Луг (Ивано-Франковская область)

Луг (укр. Луг) — село в Олешанской сельской общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 184 человека. Занимает площадь 1,81 км². Почтовый индекс — 78023. Телефонный код — 03479. История Входит в сельский совет Делева. Ссылки Луг на сайте Верховной рады Украины
Луг (Івано-Франківський район)

Луг — село в Україні, у Олешанській сільській громаді Івано-Франківського району Івано-Франківської області. До 2016 у складі Делівської сільської ради. Населення становить 184 особи (станом на 2001 рік). Село розташоване на сході Івано-Франківського району, за 14,3 кілометра від Тлумача. Географія Село Луг лежить за 14,3 км на північний схід від Тлумача, фізична відстань до Києва — 400,5 км. Населення Станом на 1989 рік у селі проживали 164 особи, серед них — 80 чоловіків і 84 жінки. За даними перепису населення 2001 року у селі проживали 184 особи. Рідною мовою назвали: Політика На виборах у селі Луг працювала окрема виборча дільниця, розташована в приміщенні школи. Результати виборів: Парламентські вибори 2006: зареєстровано 119 виборців, явка 70,59%, найбільше голосів віддано за блок Наша Україна — 47,62%, за Блок Юлії Тимошенко — 33,33%, за Український народний блок Костенка і Плюща — 8,33%. Парламентські вибори 2007: зареєстровано 119 виборців, явка 78,99%, найбільше голосів віддано за Блок Юлії Тимошенко — 59,28% за блок Наша Україна — Народна самооборона — 40,12%, за Партію регіонів — 2,13%. Вибори Президента України 2010 (перший тур): зареєстровано 132 виборці, явка 94,70%, найбільше голосів віддано за Юлію Тимошенко — 35,20%, за Віктора Ющенка — 19,20%, за Віктора Януковича — 16,00%. Вибори Президента України 2010 (другий тур): зареєстровано 133 виборці, явка 73,68%, з них за Юлію Тимошенко — 89,80%, за Віктора Януковича — 10,20%. Примітки Посилання Облікова картка на сайті ВРУ Погода в селі Луг [Архівовано 21 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Luhansk City Council

Luhansk City Council (Ukrainian: Луганська міська рада) is the municipal council governing the Ukrainian city of Luhansk. The council has been de facto suspended since 2014 due to the War in Donbas and the resulting Russian occupation. History 2010 election results On October 31, Luhansk City Council took part in the 2010 Ukrainian local elections, and the results as follows: Party of Regions: 80.3%, 61 seats Communist Party of Ukraine: 13.2%, 10 seats Strong Ukraine: 2.6%, 2 seats Front for Change: 2.6%, 2 seats Ukraine – Forward! 1.3%, 1 seat Suspension In April 2014, pro-Russian separatists declared the creation of the Luhansk People's Republic. By September, Separatist forces gained control over the city and nearby areas as Ukrainian forces withdrew. Since then, the city council has been de facto suspended as Ukrainian forces do not control the city. References
Луганский городской совет

Луганский городской совет (укр. Луганська міська рада) — одна из административно-территориальных единиц в составе Луганской области c центром в городе Луганск. Луганскому городскому совету подчинены 2 города и 1 посёлок городского типа. Население — 429,8 тыс. чел. (на 1 января 2019 года в границах с 7 октября 2014 года). Состав Луганский городской совет — 429 869 чел. город Луганск — 403 938 чел. город Александровск — 6 481 чел. пгт Юбилейный/Катериновка — 16 482 чел. Сельское население – 2 968 чел. Всего 2 города и 1 пгт, а также сельское население. 7 октября 2014 года в связи с разрывом административных связей в районе на фоне проведения АТО Постановлением Верховной Рады № 1693-VII «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Луганской области, изменении и установлении границ Новоайдарского и Славяносербского районов Луганской области (укр. Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Новоайдарського і Слов’яносербського районів Луганської області)» из состава Луганского городского совета в состав Новоайдарского района Луганской области выведен Счастьинский городской совет общей площадью 1639 га. Экономика Крупный центр машиностроения, трубной промышленности, лёгкой и угольной промышленностей. Примечания
Луганська міська рада

Луга́нська міська́ ра́да — орган місцевого самоврядування у Луганській області з центром у місті обласного значення Луганську, адміністративному центрі області. Загальні відомості Територія міста Луганськ: 286,2 км² Населення міста Луганськ: 397 677 осіб (станом на 1 січня 2022 року) Територією міста Луганськ протікають річки: Лугань, Ольхівка. Адміністративний устрій Міській раді підпорядковані: м. Луганськ Вільхівський район Олександрівська міська рада м. Олександрівськ с-ще Зразкове с-ще Тепличне Ювілейна селищна рада смт Катеринівка Вергунський район Кам'янобрідський район Шевченківський район Історія 7 жовтня 2014 року Верховна Рада України змінила межі Новоайдарського району у тому числі за рахунок передачі до його складу 1639,00 гектара земель, що знаходяться у віданні Щастинської міської ради Луганської міської ради (в тому числі територію міста Щастя). 26 лютого 2026 року Артемівський район перейменовано на Вільхівський, Жовтневий на Вергунський, а Ленінський на Шевченківський. Склад ради Рада складається з 76 депутатів та голови. Голова ради: Кравченко Сергій Іванович Секретар ради: Філіпський Олександр Михайлович Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними джерела Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Джерела Луганська міська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України. Примітки
Nationale Taras-Schewtschenko-Universität Luhansk

Die Nationale Taras-Schewtschenko-Universität Luhansk, „LNU“ (ukrainisch Луганський національний університет імені Тараса Шевченка) in der ukrainischen Stadt Luhansk ist die älteste Universität des Donbas. Der Betrieb wird derzeit von Starobilsk aus aufrechterhalten, da Luhansk im Zuge des Krieges in der Ukraine von prorussischen Rebellen besetzt ist. 2022 erfolgte die Verlegung an den aktuellen Standort Poltawa. Geschichte Die Universität wurde als Lehrerausbildungsstätte der Ukraine 1921 gegründet. 1939 wurde die Hochschule nach dem ukrainischen Nationaldichter Taras Schewtschenko benannt und erhielt 1998 die Akkreditierung zur Volluniversität. 2003 wurde sie National-Universität und setzte als erste ukrainische Universität den Bologna-Prozess um. Fakultäten Fakultät für Ausländische Sprachen Fakultät für Geschichte Fakultät für Pädagogik und Psychologie Naturwissenschaftliche Fakultät Fakultät für Ukrainische Philologie Fakultät für Präparationswissenschaften Rovenki Faculty Starobelsk Fakultät Nutzung als Gefängnis Betroffene berichteten 2016, dass sie von separatistischen Kämpfern in ein illegales Gefängnis auf dem Universitätsgelände gesperrt wurden. Ein Opfer berichtete, in das Maschinenbau-Institut der Universität von Luhansk gesperrt und dort gefoltert worden zu sein. Vermeintliche Gegner der Separatisten wurden hier festgehalten und über mehrere Monate gefoltert. Weblinks http://www.luguniv.edu.ua Einzelnachweise
Université de Louhansk

L'université de Louhansk (en ukrainien : Луганський національний університет імені Тараса Шевченка, LNU, université nationale de Louhansk en mémoire de Taras Chevtchenko) est la plus ancienne et prestigieuse université du Donbass en Ukraine. Elle porte le nom du poète Taras Chevtchenko. Historique Fondée en 1921 à Louhansk par un groupe d'enseignants, elle porte aujourd'hui le nom de Taras Chevtchenko. Anciens étudiants de l'université Serhiy Aksenenko (en) ; Valentina Zakoretskaya, parachutiste ; Olga Kazakova ; Oleksiy Danilov ; Vasyl Holoborodko ; Jelena Saslawskaja ; Inna Forostiouk ; Vasyl Holoborodko. Enseignants Oleg Fissounenko. Voir aussi Articles connexes Notes et références Liens externes Site officiel Portail des universités Portail de l’Ukraine
Ługański Uniwersytet Narodowy im. Tarasa Szewczenki

Ługański Uniwersytet Narodowy im. Tarasa Szewczenki (ukr. Луганський національний університет імені Тараса Шевченка, ЛНУ) – ukraińska szkoła wyższa w Ługańsku. Kształcenie prowadzone jest na różnych kierunkach 3 wydziałów oraz 8 instytutów na wszystkich poziomach edukacyjnych i stopniach naukowych - licencjat, magister, doktor filozofii (PhD), doktor nauk (habilitacja), doskonalenie zawodowe (podyplomowe). Kształcenie zawodowych młodszych licencjatów odbywa się w 6 kolegiach specjalistycznych, a Regionalne Centrum Kształcenia Zawodowego (oddziały: Starobielsk, Rubiżne, Kreminna) szkoli wykwalifikowanych pracowników. Oferta edukacyjna uniwersytetu obejmuje około 250 specjalności, programów edukacyjnych i zawodów. 1 marca 1921 roku w miejscowości Małomykołaiwka w obwodzie ługańskim zostały organizowany pierwsze w regionie kursy nauczycielskie. Wkrótce przeniosły się do Ługańska i do nich przyłączono kursy nauczycielskie z Jenakijewe. W latach 1922–1923 jako wyższe kursy gubernatorskie działały w Bachmucie, a wiosną 1923 powróciły do Ługańska. 1 stycznia 1924 oficjalnie został otwarty Doniecki Instytut Edukacji Narodowej (ukr. Донецький інститут народної освіти, ДІНО), który w połowie 1934 został reorganizowany w Woroszyłowgradzki Instytut Pedagogiczny (ukr. Ворошиловградський педагогічний інститут). W 1993 został przemianowany w Ługański Państwowy Instytut Pedagogiczny przy Wschodnioukraińskim Uniwersytecie (ukr. Луганський педагогічний інститут при Східноукраїнському університеті). W 1998 uczelnia została reorganizowana w Ługański Państwowy Uniwersytet Pedagogiczny im. Tarasa Szewczenki (ukr. Луганський державний педагогічний університет імені Тараса Шевченка), w 2003 - w Ługański Narodowy Uniwersytet Pedagogiczny im. Tarasa Szewczenki (ukr. Луганський національний педагогічний університет імені Тараса Шевченка). Dopiero w 2008 otrzymał obecną nazwę. W 2014 roku, z powodu wojny w Donbasie, uczelnia została oficjalnie ewakuowana do Starobielska w obwodzie ługańskim. Część uczniów i nauczycieli przeszła na kształcenie na odległość. W marcu 2022 roku, w związku z nową aktywną fazą rosyjskiej inwazji na Ukrainę i okupacją znacznej części obwodu ługańskiego, administracja Uniwersytetu została tymczasowo przeniesiona do Połtawy, gdzie od 2014 roku mieścił się wydział i instytut. Przypisy Bibliografia Oficjalna strona uczelni
Łuhy (obwód winnicki)

Łuhy (ukr. Луги) – wieś na Ukrainie, w obwodzie winnickim, w rejonie hajsyńskim, w hromadzie Czeczelnik, nad Sawranią. W 2001 roku liczyła 1012 mieszkańców. Pod koniec XIX w. przy drodze z Łuhy do wsi Pyriżna był folwark o nazwie Wydra. Przypisy
Luhî, Cecelnîk

Luhî (în ucraineană Луги) este o comună în raionul Cecelnîk, regiunea Vinnița, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației satului Luhî era vorbitoare de ucraineană (99,01%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note Legături externe pl Łuka 1). powiat olhopolski, nad Sawranką în Dicționarul geografic al Regatului Poloniei și al altor țări slave, volum V (Kutowa Wola — Malczyce) anul 1884
Луги (Винницкая область)

Луги́ (укр. Луги) — село в Чечельницкой поселковой общине Гайсинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входило в Чечельницкий район. Население по переписи 2001 года составляло 1012 человек. Почтовый индекс — 24820. Телефонный код — 4351. Занимает площадь 42 км². Галерея Ссылки Луги на сайте Верховной рады Украины (укр.) Łuka 1). powiat olhopolski, nad Sawranką // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich (пол.) / pod redakcyą Filipa Sulimierskiego, Bronisława Chlebowskiego, Władysława Walewskiego. — Warszawa: Druk «Wieku», 1884. — Т. V. — 960 s. — S. 806.
Луги (Гайсинський район)

Луги́ — село в Україні, у Чечельницькій селищній громаді Гайсинського району Вінницької області. Населення становить 500 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Лузька сільська рада. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Історія Село Луги утворилося в результаті об'єднання у 1957 р. двох сіл: Село Слободо-Луг — нині північна частина села Луги. Спочатку звалось Лужанка. Село Старо-Луг — нині південна частина села Луги. Засноване запорожцем Пугачем на Шпаковому шляху. За 3 версти від села було урочище Селище, обнесене земляним валом. В лісі зберігались залишки землянок (паланок), у яких жителі переховувались від татар. 12 червня 2020 року, відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», село увійшло до складу Чечельницької селищної громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Чечельницького району, село увійшло до складу Гайсинського району. Пам'ятки Церква святого Миколи. Збудована у 1783 р. Дерев'яна триверха, з окремою дерев'яною дзвіницею. Іконостас 3-ярусний. Шанована ікона Божої матері Скоропослушниці виписана з Афона. За 4 км на північ від села знайдене ранньослов'янське селище V—VIII ст., відкрите і обстежене П. І. Хавлюком. Список господарств Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма «Луги»; ПСП «Капітан-Агро». Відомі уродженці Леонтяк Григорій Прокопович (1938) — український лісівник, доктор сільськогосподарських наук, професор, академік Лісівничої академії наук України. Гончарук Петро Никифорович — Герой Соціалістичної Праці. Галерея Примітки Література Луги́ // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.698 Посилання Łuka 1). powiat olhopolski, nad Sawranką // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1884. — Т. V. — S. 806. (пол.)
Luhova, Berșad

Luhova (în ucraineană Лугова) este un sat în comuna Ustea din raionul Berșad, regiunea Vinnița, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Luhova era vorbitoare de ucraineană (98,41%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,28%). Note
Луговая (Гайсинский район)

Луговая (укр. Лугова) — село в Бершадской городской общине Гайсинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входило в Бершадский район. Код КОАТУУ — 0520485406. Население по переписи 2001 года составляет 627 человек. Почтовый индекс — 24454. Телефонный код — 4352. Занимает площадь 11 км². Ссылки Луговая на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Лугова (Гайсинський район)

Лугова́ — село в Україні, у Бершадській міській громаді Гайсинського району Вінницької області. Найближча станція — Осіївка. Історія 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 12 червня 2020 року, відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», село увійшло до складу Бершадської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Бершадського району, село увійшло до складу Гайсинського району. Відомі особистості Корній Віктор Миколайович (14.01.1985 –11.05.2023) — український військовик, учасник російсько-української війни. Примітки Література У́стя // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.167 Посилання Ługowa, u Marczyńskiego Łuhowata // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1884. — Т. V. — S. 804. (пол.)
Łuhowe (obwód wołyński)

Łuhowe (ukr. Лугове) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie włodzimierskim, w hromadzie Iwanicze. W 2001 roku liczyła 240 mieszkańców. Do 1964 roku miejscowość nosiła nazwę Szczeniatyn Mały (ukr. Малий Щенятин, Małyj Szczeniatyn). Historia Pod koniec XIX wieku i na początku XX wieku wieś należała do gminy Poryck w powiecie włodzimierskim. 11 lipca 1943 roku (krwawa niedziela na Wołyniu) lub w dniach następnych doszło tutaj do mordu UPA na Polakach. Liczba ofiar jest nieznana[wymaga weryfikacji?]. W latach 1940-2020 w rejonie iwanickim. Przypisy Linki zewnętrzne Szczeniutyn Mały 2.), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 640 .
Luhove, Ivanîci

Luhove (în ucraineană Лугове) este un sat în comuna Mîșiv din raionul Ivanîci, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Luhove era vorbitoare de ucraineană (99,58%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Луговое (Волынская область)

Луговое (укр. Лугове) — село в Иваничевской поселковой общине Владимирского района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Иваничевский район. Код КОАТУУ — 0721183407. Население по переписи 2001 года составляет 240 человек. Почтовый индекс — 45300. Телефонный код — 3372. Занимает площадь 5,7 км². Ссылки Луговое на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 21 апреля 2021.