NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього (Монастирок)

Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього в Монастирку — парафія і храм Борщівського благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Монастирок Чортківського району Тернопільської области. Оголошена пам'яткою архітектури місцевого значення (охоронний номер 1570). Історія церкви Легенди про Язичницьку печеру розповідають, що у IX столітті християнські ченці освятили її, влаштувавши там келії та вівтар. Вони намагалися намалювати ікону на кам’яній стіні, але фарба постійно зникала. Сьогодні ікона на цій стіні відновлена. Поруч із монастирськими лабіринтами знаходиться величезний камінь-дольмен, що стоїть на невеликих каменях-«ніжках». Перед великими святами в заглиблення у формі хреста наливають воду. Через три дні вода і дно стають кольору крові. Неподалік розташовані споруди монастиря XVI століття. Дерев’яний храм, збудований ченцями, згорів у 1530 році, але вціліли мармуровий куб для таїнств і ікона Богоматері. На її честь відбудовану у 1560 році церкву назвали Успенською. Легенда розповідає, що близько трьохсот років тому у печерному храмі з’явився дерев'яний хрест. Коли монахи перенесли його в сусіднє село, він знову повернувся. На честь цього знамення храм назвали на честь Воздвиження Хреста Господнього. Залишки цього хреста й досі зберігаються в храмі як реліквія. Навколо печер розташовано 12 дерев'яних хрестів, що символізують не Хресну Дорогу, а дванадцять сільських родин. Раз на рік вихідці з Монастирка збираються, щоб прикрасити свій хрест зеленню. Ця традиція була внесена до Національного реєстру нематеріальної культурної спадщини України 26 березня 2026 року. У 2010 році для храму придбали нові дзвони. Парохи Примітки Джерела с. Монастирок. Храм Воздвиження Чесного Хреста Господнього // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 63. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква Святої Великомучениці Параскеви П'ятниці (Касперівці)

Церква Святої Великомучениці Параскеви П'ятниці в Касперівцях — парафія і храм Заліщицького благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Касперівці Чортківського району Тернопільської области. Історія церкви У селі є два храми. Один із них, старий, — Святого Великомученика Юрія Переможця, що є зразком оборонної архітектури. Другий — храм Святої Великомучениці Параскеви П'ятниці — збудували у 1772 році як капличку, а у 1933 році добудували до розмірів церкви. У радянський період у його приміщенні діяв музей. Біля храму знаходиться унікальна історична пам'ятка — горельєфне зображення святого Онуфрія, висічене в камені. Точна дата його створення невідома, але вважається, що йому понад 300 років. Згідно з легендою, чоловік, який утік із турецького табору, переплив річку Серет і сховався в лісі. Татари його не знайшли, і на знак вдячності за порятунок, що стався у день пам'яті святого Онуфрія, він кілька років видовбував у камені його зображення. Після завершення роботи чоловік зник, і ніхто так і не дізнався, хто він. На честь 2000-ліття Різдва Христового парафіяни села збудували капличку. Парохи о. Михайло Микула, о. Володимир П'єцух (з 1994), о. Василій Зубик.[джерело?] Джерела с. Касперівці. Храм святої великомучениці Параскеви П'ятниці // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 135. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква святого апостола Івана Богослова (Блищанка)

Шаблон:Визначна пам'ятка: невідомі параметри: завершення будівництва Церква святого апостола Івана Богослова в Блищанці — однойменна парафія греко-католицької та православної громад у селі Блищанка Чортківського району Тернопільської области. Дерев'яна церква та дзвіниця оголошені пам'ятками архітектури місцевого значення (охоронні номери 487/1, 487/2). Історія церкви Перша згадка про греко-католицьку церкву в селі датується 1869 роком. Вона була побудована за допомогою теслярів-гуцулів та матеріалів, наданих дідичем Людвіком Островським. Спочатку церква була покрита ґонтом, а наприкінці 1950-х років її перекрили бляхою. З 1961 по 1989 рік церква не діяла, і жителі села були змушені ходити на богослужіння до сусіднього села Гриньківці, що знаходилося за 5 км. На початку 1990-х років у селі виникли дві релігійні громади — православна та греко-католицька. Вони спільно ремонтували та розписували церкву Святого Апостола Івана Богослова, і протягом року там відбувалися спільні богослужіння. Однак у 1990 році храм залишився за православною громадою (спочатку Московського патріархату, тепер ПЦУ). Греко-католики, не маючи власного храму, деякий час проводили богослужіння біля хреста «В пам'ять даної свободи». Через міжконфесійну напругу греко-католиків не допускали до церкви. Щоб вирішити цю ситуацію, їм виділили приміщення в сільраді. З 1999 року богослужіння греко-католицької громади відбуваються в облаштованому під церкву римо-католицькому костелі. При парафії діють братство «Апостольство молитви» та спільнота «Матері в молитві». Парохи о. Ярослав Шмиглик (1994—2012), о. Володимир Рачковський (з лютого 2012). Примітки Джерела Парафія с. Блищанка. Церква святого апостола Івана Богослова // Бучацька єпархія УГКЦ. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 118. : іл. — ISBN 978-966-2061-30-7.
Церква святого великомученика Димитрія Солунського (Івашківці)

Церква святого великомученика Димитрія Солунського в Івашківцях — парафія і храм Збаразького благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Івашківці Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви Дату заснування храму в селі Івашківці по-різному датують — 1878 або 1817 роком. Спочатку це був римо-католицький костел. Після Другої світової війни він почав діяти як православна церква РПЦ, але у 1949 році його закрили. Приміщення використовували як колгоспну комору, склад, а пізніше — як продуктовий магазин. З настанням «перебудови» в центрі села встановили та освятили хрест. Поновилися богослужіння біля каплички Божої Матері, що існувала з 1921 року. Згодом храм відновили і зареєстрували як церкву святого великомученика Димитрія Солунського. З 2005 року парафія стала самостійною. З 2006 року в храмі проводять вечірні курси з вивчення Закону Божого і Святого Письма для молоді та дорослих. Парохи о. Ярослав Телеп (1947—1949); о. Роман Власенко; о. Богдан Михальчук; о. Ярослав Смалюк; о. Василь Бумба; о. Богдан Статкевич (з жовтня 2005). Джерела с. Івашківці. Храм святого великомученика Димитрія Солунського // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 169. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква Святого Рівноапостольного Князя Володимира Великого (Ліски)

Церква Святого Рівноапостольного Князя Володимира Великого — парафія і храм Збаразького благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Ліски Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви 12 січня 1992 року архієпископ Тернопільський і Бучацький Василій з собором священників освятив наріжний камінь під майбутній храм. Навесні того ж року розпочалося будівництво, яке фінансувалося за добровільні пожертви колгоспу ім. Б. Хмельницького та спиртозаводу. Храм мурований з білої цегли, всередині тинькований і має три куполи. Цегляна дзвіниця є двоярусною, з трьома наскрізними отворами для дзвонів. Храм складається з трьох частин: центральної, притвору та вівтаря (де розташовані хори). Парохи о. Олег Басок. Джерела с. Ліски. Храм Святого Рівноапостольного Князя Володимира Великого // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 166. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква Преображення Господнього (Решнівка)

Церква Преображення Господнього в Решнівці — парафія і храм Збаразького благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Решнівка Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви Храм Преображення Господнього був збудований на горі у 1759 році за кошти польського королевича Якова-Людника. Це була дерев'яна споруда, яку капітально перебудували у 1887–1888 роках. Зі східної сторони гори є вхід до печери-церкви, де в давнину відбувалися богослужіння. До дерев'яної церкви приєднали дві кам'яні добудови. Північну назвали на честь Покрови Пресвятої Богородиці, де був престол і тимчасово проводили богослужіння. Будівництво мурованого храму пов'язане з чудотворним образом Божої Матері «Всіх сумуючих радість». Храм є витвором волинської архітектурної школи. Він має три іконостаси з різьбленням та позолотою, а також багато давніх ікон. Чудотворний образ Божої Матері прикрашений срібно-визолоченою ризою з написом «Радуйся, всіх засмучених Радосте, 1651 рік». Біля образу були 122 металеві привіски із зображеннями різних органів, що символізували зцілення. Збереглися лише зображення рук і ніг із датами 1684 та 1687 років. У храмі зберігається також книга, куди записували всі чудесні зцілення. Парохи о. Ігор Тимків, о. Микола Кучер[джерело?]. Джерела с. Решнівка. Храм Преображення Господнього // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 174. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква святого Архістратига Михаїла (Старий Збараж)

Церква святого Архістратига Михаїла в Старому Збаражі — парафія і храм Збаразького благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Старий Збараж Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви Перші згадки про дерев'яну церкву святого Архистратига Михаїла в Старому Збаражі датуються 1808 роком. Новий мурований з каменю храм був споруджений у 1818 році. Священник Наконечний відіграв важливу роль у релігійному та національно-патріотичному житті українців села. Він став першим головою місцевого товариства «Просвіта». Парохи о. Сведзінський (середина XIX століття), о. Северин Наконечний (кінецьХІХ ст. — початок XX ст.), о. Іван Пачовський (до 1927), о. Василь Зварич (1927-1932), о. Василь Онуферко (1932-1935), о. Ярослав Богатюк (1935-1941), о. Володимир Адамович (1941-1946), о. Ярослав Телеп (1946-1961), о. Анатолій Чорнобай (1962-1972), о. Федор Басок (1972-1977), о. Василь Процишин (1977-1985), о. Василь Павлишин (1985-1986), о. Ярослав Смалюх (з 1986). Джерела с. Старий Збараж. Храм святого Архістратига Михаїла // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 178. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього (Чеснівський Раковець)

Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього в Чеснівському Раковцю — парафія і храм Збаразького благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Чеснівський Раковець Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви Дерев'яна церква Різдва Христового була збудована у 1860 році майстром Іваном Ботюком на кошти парафіян та священника Іоана Бречкевича. Сьогодні вона відома як храм Чесного Хреста Господнього. За переказами, причиною перейменування стало знамення: під час сильного вітру купол старої церкви, що стояла на іншому пагорбі, зірвало і перенесло на місце нинішнього храму. Люди розцінили це як Божий знак, розібрали стару церкву і перенесли її на нове місце, де, ймовірно, після освячення і змінили її назву. У 1944 році настоятеля храму о. Олександра Стецюка застрелили на церковному подвір'ї, де він і похований. У 1960 році церкву закрили, а більшість її майна, включно з іконостасом, знищили. Всередині стіни замалювали червоним кольором. Церковне начиння спалили на полі за селом. За легендою, з того місця щоночі долинав дитячий плач, який припинився лише після того, як попіл поховали на цвинтарі. Церква була знову відкрита у 1991 році. Парохи о. Іоан Бречкевич, о. Олександр Стецюк, о. Ярослав Бойчун (1991-1992), о. Олександр Кантицький (1992), о. Роман Кодлюк (1992-2005), о. Андрій Лецан. Джерела с. Чеснівський Раковець. Храм Воздвиження Чесного Хреста Господнього // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 182. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква Святого Великомученика Юрія Переможця (Тернопіль)

Церква Святого Великомученика Юрія Переможця в Тернополі — парафія і храм Благочиння міста Тернополя Тернопільської єпархії Православної церкви України в місті Тернополі. Історія церкви З благословення митрополита Тернопільського і Бучацького Василія, 13 квітня 1996 року на вулиці Новий Світ була зареєстрована громада УПЦ КП. Богослужіння розпочалися у вересні того ж року в тимчасовій капличці. У серпні 1998 року митрополит Василій освятив наріжний камінь майбутнього храму. Проєкт розробив архітектор В. Стареньков. Будівництво завершилося у 2009 році, і 11 січня того ж року єпископ Тернопільський і Бучацький Нестор освятив новозбудований храм. Парохи о. Олег Нестайко, о. Роман Наконечний, о. Микола Кучер, о. Олег Нестайко. Джерела м. Тернопіль. Храм Святого великомученика Юрія Переможця // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 15. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6. Посилання Церква в ЄДР.
Церква Різдва Пресвятої Богородиці (Тернопіль)

Церква Різдва Пресвятої Богородиці в Тернополі — парафія і храм Благочиння міста Тернополя Тернопільської єпархії Православної церкви України в місті Тернополі. Історія церкви Одним із новозбудованих храмів у Тернополі є церква Різдва Пресвятої Богородиці на вулиці Клима Савура. 16 вересня 1997 року на місці майбутньої святині встановили та освятили хрест. У грудні того ж року спорудили капличку, де освятили престол та проводили богослужіння. У червні 2000 року розпочалося будівництво. Крім того, у капличці функціонувала недільна школа. У червні 2006 року парафіяни прийняли мощі священномучениці Варвари. У 2007 році будівництво храмової споруди було завершено. 16 вересня Патріарх Філарет у співслужінні з духовенством Тернопільсько-Бучацької єпархії освятив храм. У 2009 році за пожертви придбали дзвін «Іван Хреститель» та звели ще одну капличку на честь Різдва Пресвятої Богородиці. У 2010 році розпочали внутрішній розпис храму. У святині зберігаються ікони священномучениці Варвари, священномученика Макарія та святителя Іоана, митрополита Тобольського, з частинками їхніх мощей. Парохи о. Олексій Головацький (з 1997). Джерела м. Тернопіль. Храм Різдва Пресвятої Богородиці // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 16-17. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6. Посилання Церква в ЄДР.
Церква Преображення Господнього (Тернопіль, ПЦУ)

Церква Преображення Господнього в Тернополі — парафія і храм Благочиння міста Тернополя Тернопільської єпархії Православної церкви України в місті Тернополі. Історія церкви Історія храму Преображення Господнього на вулиці П. Куліша, 12 розпочинається у 1993 році, коли 10 лютого архієпископ Тернопільський і Бучацький Василій затвердив статут православної громади. Для будівництва виділили земельну ділянку, встановили хрест і почали проводити богослужіння. Згодом збудували тимчасову капличку, в облаштування якої вклали значні кошти та зусилля парафіян. У капличці виготовили іконостас, вівтарну частину та придбали три дзвони, один з яких, найбільший, був пожертвою парафіянина Богдана. Проєкт майбутнього храму розробив Ярослав Головко. Церква, що матиме розмір 17x17 м і зможе вмістити 500 парафіян, буде хрестоподібної форми з п'ятьма куполами. 16 липня 2000 року митрополит Василій освятив місце під будівництво. У жовтні 2007 року церкву вимурували. У квітні 2009 року розпочалося виготовлення барабана центрального купола. 10 червня 2009 року центральний купол накрили бляхою, освятили хрест і встановили його. 5 серпня 2010 року інші чотири куполи також були перекриті та встановлені. У лютому 2011 року розпочали внутрішні штукатурні роботи. Активну участь у будівництві брали священник Мирон Драбик та настоятель храму Богдан Комарницький. З 1 листопада 2004 року в храмі почали відправляти три Служби Божі. При церкві функціонує недільна катехізична школа для дітей і молоді, а також проводяться заняття для дорослих. З 2008 року щосереди при церкві проходить день материнської молитви. Парохи о. Мирон Драбик, о. Богдан Камарницький, о. Віталій Ігнатів (з 1 листопада 2004). Джерела м. Тернопіль. Храм Преображення Господнього // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 24. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6. Посилання Церква в ЄДР.
Церква святого апостола і євангеліста Іоана Богослова (Тернопіль)

Церква святого апостола і євангеліста Іоана Богослова в Тернополі — парафія і храм Благочиння міста Тернополя Тернопільської єпархії Православної церкви України в місті Тернополі. Історія церкви У липні 1997 року зареєстрована парафія УПЦ КП. Указом архієпископа Тернопільського і Кременецького Іова настоятелем призначили протоієрея Івана Посоленика, а священником-помічником — Віталія Стефуру. Спочатку богослужіння проводили в приміщенні спеціалізованої школи № 29. 22 лютого 1998 року на вулиці Леся Курбаса встановили та освятили хрест. У 1999 році збудували сучасний храм. Перше богослужіння відбулося на Паску 1999 року. Храм звели за кошти священника Івана Посоленика та пожертви парафіян. У 2010 році Юрій Петрик, батько одного з учнів недільної школи, виготовив та позолотив іконостас. 9 жовтня, у день пам'яті святого апостола і євангеліста Іоана Богослова, його освятив архієпископ Тернопільський і Кременецький Іов. Парохи о. Іван Поселеник (з 1997), о. Віталій Стефура (з ?). Джерела м. Тернопіль. Храм святого апостола і євангеліста Іоана Богослова // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 25. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6. Посилання Церква в ЄДР.
Церква святого преподобного Іова Почаївського (Тернопіль)

Церква святого преподобного Іова Почаївського — парафія і храм Благочиння міста Тернополя Тернопільської єпархії Православної церкви України в місті Тернополі. Історія церкви У 1991 році дружина священника Олександра Качмаря, важко захворівши, зцілилася після кількох візитів до мощей святого преподобного Іова Почаївського. На знак вдячності подружжя вирішило збудувати храм на вулиці Патріарха Любомира Гузара. Камінь для будівництва освятили священники Олександр Качмар та Дмитро Лисак. У грудні 2002 року митрополит Тернопільський і Бучацький Василій освятив новозбудовану церкву на честь святого преподобного Іова Почаївського. У 2009 році на Різдво Христове розп'яття Ісуса Христа замироточило. На Хрещення Господнє замироточила ікона Іова Почаївського. З того часу багато вірян, що молилися в храмі, отримали зцілення. У 2010 році інша ікона Іова Почаївського самовідновилася. За кошти депутата міськради М. Ратушняка було проведено ремонт церкви. При храмі діє Духовно-просвітницький центр імені Івана Мазепи. Парохи о. Олександр Качмар (з 2002). Джерела м. Тернопіль. Храм святого преподобного Іова Почаївського // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 26. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6. Посилання Церква в ЄДР.
Церква Різдва Пресвятої Богородиці (Воробіївка)

Церква Різдва Пресвятої Богородиці у Воробіївці — парафія і храм Підволочиського благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Воробіївка Тернопільського району Тернопільської области. Пам'ятка архітектури місцевого значення. Історія церкви Під керівництвом благочинного священника Краснопери будівництво храму розпочалося у 1895 році та завершилося у 1899 році. Першими жертводавцями були: Петро Баран, Яким Баран, Семен Черній, Василь Вітушинський, Дана Шевчук, Андрій Качала, Степан Рак. З 1946 року парафія була приєднана до села Токи. У 1961 році богослужіння проводили лише на великі свята: Різдво, Богоявлення, Великдень і престольний празник. З 1989 року богослужіння стали регулярними. У 2009 році за кошти парафіян було відреставровано фасад храму. Парохи о. Захарків, о. Володимир Копитчак (1899—1908), о. Іван Малюца (1908—1911), о. Дмитро Могицький (1911—1914), о. Петро Петриця (1914—1941), о. Іван Яцишин (1941—1948), о. Степан Гоба (1948—1959), о. Михайло Клим (1959—1960), о. Василь Грош (1960—1961), о. Павло Осос (1961—1963), о. Любомир Мельник (1963—1974), о. Микола Сус (1974—1979), о. Дмитро Чиж (з 1980). Примітки Джерела с. Воробіївка. Храм Різдва Пресвятої Богородиці // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 278. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.
Церква святого апостола і євангеліста Іоана Богослова (Гнилички)

Церква святого апостола і євангеліста Іоана Богослова в Гниличках — парафія і храм Підволочиського благочиння Тернопільської єпархії Православної церкви України в селі Гнилички Тернопільського району Тернопільської области. Пам'ятка архітектури місцевого значення. Історія церкви З ініціативи громади храм був збудований у 1886 році. У 1990-х роках у храмі проводилися відновлювальні роботи як ззовні, так і всередині. Місцевий художник Володимир Шерстій подарував церкві дві ікони: Спасителя та Божої Матері. За часів незалежності була насипана та освячена могила Січових Стрільців, а також відновлений хрест, встановлений на честь тверезості ще за часів Австро-Угорської імперії. Всередині храму встановлено таблицю, яка згадує Степана Яворського за його допомогу у будівництві та відновленні церкви. Парохи о. Іван Пелехатий, о. Чекалюк, о. Хома, о. Домаскин Попович, о. Нестор Кісілевський, о. Ярослав Кісілевський, о. Іван Яцишин, о. Володимир Хома, о. Богдан Гузій (з 11 грудня 1988). Примітки Джерела с. Гнилички. Храм святого апостола і євангеліста Іоана Богослова // Храми Української Православної Церкви Київського патріархату. Тернопільщина / Автор концепції Куневич Б.; головний редактор Буяк Я.; фото: Снітовський О., Крочак І., Кислинський Е., Бурдяк В. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2012. — С. 281. : іл. — ISBN 978-966-2061-24-6.