NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Визирка

Визи́рка — село Визирської сільської громади в Одеському районі Одеської області. Адміністративний центр громади. Населення становить 1175 осіб. Біля села знаходяться два водойми розділені так званою "Дамбою". Розташування Село розташоване у верхів'ї Малого Аджалицького лиману за 18 км від районного центру Доброслав та за 20 км від залізничної станції Кремидівка у напрямку Одеса — Помічна. За 2 км від Визирки проходить автодорога М14. Символіка На синьому полі золоте колесо з шістьма спицями у вигляді колосків по середині якого якір з двома лапами, над якими вгорі срібна чайка з червоним дзьобом і лапами, що летить та внизу срібною шиповидною хвилею. Щит розміщений у золотому картуші та увінчаний золотою сільською короною. Колесо у вигляді сонця символізує південний край та сільське господарство. Чайка та якір — символ морської промисловості, розташованого в межах території с. Визирка підприємства ТОВ «Трансінвестсервіс», срібна хвилька нагадує води Малого Аджаликського лиману, біля якого розташоване село. Золотий, жовтий колір є символом багатства, благородства, достатку, срібний (білий) колір — чистоту, синій колір — гідність та добро. Історія Назва села Визирка походить від слова «визир». Корінні мешканці села походять з козацького роду і є нащадками чорноморських козаків, котрі були учасниками останньої російсько-турецької війни 1823—1829 років. До Другої світової війни визирчани носили козацький одяг, замість слів «село» і «вулиця» вживалися слова «слобода» і «ділянка». За свідченнями старожилів, вулиця Новозаградіївська називалась Новозаградіївська слобода, нинішня вулиця Перемоги — Полтавська слобода, центр села мав назву Новостроївська слобода, вулиці 51-ї Перекопської дивізії та Чапаєва — Білогорка. Після дозволу Катерини II поселятись іноземцям на цих теренах, першими з поселенців стали німці. Крім того, до нового поселення прибули 112 сімей із сіл Заградівка, Мар'їне, Білогірка, Наталівка Херсонської губернії, які отримали по 5,5 десятин землі. З часом поселенці назвали свій населений пункт Новозаградіївка. І лише у 1820 році село знову почало називатися Визирка. У 1920—1930 роках у селі було створено три колгоспи: «Червоний партизан», «Червона Визирка», «51-ї Перекопської дивізії». 1952 року вони об'єдналися в один колгосп ім. Чапаєва. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1131 особа, з яких 513 чоловіків та 618 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 1172 особи. Персоналії Анатолій Володимирович Березовський — учасник Радянсько-японської війни 1945 р., Почесний громадянин Визирської об'єднаної територіальної громади. Народився у Визирці. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки https://youtu.be/KfdwezXsKcc￼
Wijtiwka

Wijtiwka (ukrainisch Війтівка; russisch Войтовка Woitowka) ist ein Dorf im Südosten der ukrainischen Oblast Winnyzja mit etwa 4400 Einwohnern (2001). Das erstmals 1625 schriftlich erwähnte Dorf hieß zwischen 1946 und 1996 Tschapajewka (Чапаєвка) und liegt in der historischen Land Podolien. Die Ortschaft liegt am Ufer der 10 km langen Wijtowotschka (Війтовочка), auch Murawka (Муравка) genannt, die über die Dochna (Дохна) dem Südlichen Bug zufließt. Das ehemalige Rajonzentrum Berschad befindet sich 8 km südlich und das Oblastzentrum Winnyzja etwa 150 km nordwestlich von Wijtiwka. Durch das Dorf verläuft die Regionalstraße P–54. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Stadtgemeinde Berschad, bis dahin bildete es die gleichnamige Landratsgemeinde Wijtiwka (Війтівська сільська рада/Wijtiwska silska rada) im Westen des Rajons Berschad. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Hajssyn. Weblinks Ortsgeschichte Tschapajewka (Wijtiwka) in der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Wójtówka (3). In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 13: Warmbrun–Worowo. Walewskiego, Warschau 1893, S. 770 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Viitivka

Viitivka (în ucraineană Війтівка) este o comună în raionul Berșad, regiunea Vinnița, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației satului Viitivka era vorbitoare de ucraineană (99,3%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note Format:Viitivka
Войтовка (Винницкая область)

Войтовка (укр. Війтівка) — село в Бершадской городской общине Гайсинского района Винницкой области Украины. История С 1946 по 1995 годы село называлось Чапа́евка. В октябре 1995 года Кабинет министров Украины утвердил решение о приватизации находившегося здесь птицеводческого совхоза «Бершадский». Население по переписи 2001 года составляло 4434 человека. До 2020 года входило в Бершадский район. Примечания Ссылки Учётная карточка на сайте Верховной рады (укр.) Погода в с. Войтовка
Wiktoriwka (obwód kijowski)

Wiktoriwka (ukr. Вікторівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie kijowskim, w rejonie obuchowskim, w hromadzie Myroniwka. W 2001 liczyła 320 mieszkańców, spośród których 306 wskazało jako ojczysty język ukraiński, a 14 rosyjski. Przypisy
Viktorivka, Mîronivka

Viktorivka (în ucraineană Вікторівка) este localitatea de reședință a comunei Viktorivka din raionul Mîronivka, regiunea Kiev, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Viktorivka era vorbitoare de ucraineană (95,63%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4,38%). Note
Викторовка (Киевская область)

Ви́кторовка (укр. Ві́кторівка) — село, входит в Мироновский район Киевской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 320 человек. Почтовый индекс — 08830. Телефонный код — 4574. Занимает площадь 9,31 км². Код КОАТУУ — 3222980901. Название получила в честь атамана Виктора Сытнюка, в 19 веке. Местный совет 08830, Київська обл., Миронівський р-н, с.Вікторівка, вул.Леніна,31 Ссылки Викторовка на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Киевской области (укр.)
Viktorivka, Henicesk

Viktorivka (în ucraineană Вікторівка) este un sat în comuna Rivne din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Viktorivka era vorbitoare de ucraineană (89,87%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (8,44%). Note
Викторовка (Херсонская область)

Викторовка (укр. Вікторівка) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 237 человек. Почтовый индекс — 75531. Телефонный код — 55-34. Код КОАТУУ — 6522184002. Ссылки Викторовка на сайте Верховной рады Украины
Вікторівка (Генічеський район)

Ві́кторівка — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 237 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Примітки Посилання Погода в селі Вікторівка [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
Wilia (obwód tarnopolski)

Wilia (ukr. Вілія, Wilija) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim. W okresie II Rzeczypospolitej osadnikiem wojskowym w osadzie Wilja został kapitan Wojska Polskiego Rudolf Leroch-Orlot. W latach 1943-1944 (rzeź wołyńska) członkowie UPA zamordowali tutaj pięcioro Polaków. Przypisy
Vilia, Șumsk

Vilia (în ucraineană Вілія) este localitatea de reședință a comunei Vilia din raionul Șumsk, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vilia era vorbitoare de ucraineană (99,51%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Вилия (Тернопольская область)

Вилия (укр. Вілія) — село в Шумской городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Шумский район. Почтовый индекс — 47150. Телефонный код — 3558. Население Население по переписи 2001 года составляло 615 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Вилия на сайте Верховной рады Украины
Wynimek

Wynimek (ukr. Винімок) – wieś na Ukrainie w rejonie koszyrskim obwodu wołyńskiego. Historia Na początku XX w. wieś w gminie Pniewno, w powiecie koszyrskim. Przypisy Linki zewnętrzne Винімок (Wynimek) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Vînișok, Kamin-Kașîrskîi

Vînișok (în ucraineană Винішок) este un sat în comuna Pnivne din raionul Kamin-Kașîrskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Vînișok era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Винимок

Винимок (укр. Винімок) — село в Камень-Каширской городской общине Камень-Каширского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 128 человек. Почтовый индекс — 44531. Телефонный код — 3357. Занимает площадь 0,713 км². Примечания Ссылки Винимок на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Винімок

Винімок (Винішок - до 2002 року) — село в Україні, у Камінь-Каширській громаді Камінь-Каширського району Волинської області. Географія Село розташоване на лівому березі річки Коростянки. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 156 осіб, з яких 71 чоловік та 85 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 123 особи. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Примітки Посилання Погода в селі Винімок [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Винниковский лесопарк

Ви́нниковский лес (Винниковский лесопарк, укр. Винниківський ліс) — лесной массив на территории, подчинённой Львовскому городскому совету (Украина), вдоль улицы Лычаковской от границы городской застройки собственно Львова до границ города Винники. В ландшафтном плане Винниковский лес расположен на холмах Давидовской гряды (другое название — Расточье), а также расположенном к северу от неё Малом Полесье, и к югу — Львовском ополье. Общая площадь 2799 га, площадь Винниковского лесного заказника, созданного в 1984 году — 848 га. Основу леса составляют насаждения сосна, дуб, дугласия, лиственница, ель и ясень и т. д. В лесу находятся Чёртовы (Чатовы) скалы, памятник истории и природы. Винниковский лес популярен среди любителей велосипедного спорта. В Винниковском лесопарке находится также Медовая пещера (Медуница) — памятник львовской природы, состоящий из двух пещер, выдолбленных в 1850 году в каменоломне. Название происходит от желтоватого, как мёд, цвета известняка, в толще которого образовались пещеры. Двах больших зала пещеры соединены проходом. Примечания Ссылки Туристический путеводитель по Львову, 2003, .pdf file (недоступная ссылка) (укр.)
Винниківський лісопарк

Ви́нниківський лісопа́рк (інші назви — Винниківський ліс, Майорівський лісопарк) — лісовий масив на території, підпорядкованій Львівській міській раді. Площа лісопарку 2799 га. Простягається від Майорівки і Пасік (місцевості у східній частині Львові) до меж міста Винників. Через ліс проходить автомобільна дорога Н02 Львів — Винники — Золочів — Тернопіль, яка розділяє ліс на північну та південну частини. У ландшафтному плані Винниківський лісопарк розташований на пагорбах Львівського плато і межує на півночі з Малим Поліссям, а на півдні — з Львівським Опіллям. Основу лісу становлять насадження сосни (звичайна, гірська, чорна, веймутова), модрини японської, смереки, псевдотсуги, ясена манного та дуба червоного. У лісі є багато ярів, деякі з них простягаються на понад 1 км. З північного заходу на південний схід ліс перетинає річка Марунька. Винниківський лісопарк популярний серед любителів велосипедного спорту. Лісові дороги значно понищені колісною технікою (лісовозами, квадроциклами, мотоциклами), які несуть загрозу місцевій флорі і фауні, особливо у період активного розмноження тварин (сезон тиші). У лісі розташована пам'ятка історії та природи Чотові скелі, а також заказник «Чортова Скеля», Медова печера і Винниківське озеро. Крім того, на основі лісопарку 1984 року було створено лісовий заказник «Винниківський», загальною площею 848 га. Охороняються цінні дубові насадження з мальовничими ландшафтами. Галерея Джерела Кучерявий В. П. Винниківський лісопарк // Сади і парки Львова. — Львів : Світ, 2008. — С. 336—342. — ISBN 978-966-603-591-5. Посилання Лісові заказники: Лісовий заказник «Винниківський» [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
Виницки национален медицински университет

Виницки национален медицински университет „Николай Пирогов“ (на украински: Вінницький національний медичний університет імені Миколи Пирогова) е висше медицинско училище, основано през 1921 г. в град Виница, Украинска ССР. Преди това се е наричал Виницки фармацевтичен институт (1921), Виницки филиал на Общоукраинския институт за дистанционно обучение (1930), Виницки индивидуален медицински институт (1932), Виницки медицински институт (1934). Неговият адрес е на булевард „Пирогов“ № 56. От 1960 г. университета носи името на Николай Пирогов, през 1984 г. получава наградата „Орден на честта“. През 1994 г. Медицински институт „Виница“ е сертифициран и акредитиран на IV ниво на акредитация и получава статута на университет. Националният статут на университета е придобит през 2002 г. Ректор на университета е Василий Максимович Мороз. Факултети и структурни подразделения Факултет по следдипломно образование Подготвителен факултет за чуждестранни граждани Фармацевтичен факултет (фармация, клинична фармация) Стоматологичен факултет (стоматология) Медицински факултет № 1 (медицински въпроси) Медицински факултет № 2 (педиатрия, медицинска психология) Център за нови информационни технологии Изследователски център, състоящ се от 7 изследователски лаборатории и експериментална клиника (вивариум) Отделения, осигуряващи функционирането на университетските улеснения, условията на труд на университетския персонал и живота на студентите в общежитията Библиотека с 6 лицензирани лаборатории Катедри Източници Външни препратки В Общомедия има медийни файлове относно Виницки национален медицински университет ((uk)) Официален сайт
Vinnycká národní lékařská univerzita

Vinnycká národní lékařská univerzita je vyšší lékařská vzdělávací instituce ve městě Vinnycja na střední Ukrajině. Historie Předchůdci této univerzity jsou: Vinnycký farmaceutický institut (1921), Vinnycká pobočka Všeukrajinského institutu korespondenčního lékařského vzdělávání (1930), Vinnycký večerní lékařský institut (1932) a Vinnycký lékařský institut (1934). V roce 1960 byla tato škola pojmenována po N. I. Pirogovovi. Od roku 1994 je Vinnycký lékařský institut certifikován a akreditován na IV. úrovni akreditace a získal status univerzity. Národní status univerzity získal v roce 2002. Fakulty Lékařská fakulta č. 1 Lékařská fakulta č. 2 Stomatologická fakulta Farmaceutická fakulta Fakulta vzdělávání cizinců Fakulta postgraduálního vzdělávání Instituty Vzdělávací a vědecký ústav veřejného zdraví Vzdělávací a vědecký ústav psychologie a duševního zdraví Vzdělávací a vědecký ústav ošetřovatelství Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Вінницький національний медичний університет імені Миколи Пирогова na ukrajinské Wikipedii.
Université médicale nationale de Vinnytsia

L’université de médecine de Vinnystia, (en ukrainien : Вінницький національний медичний університет ім. М. І. Пирогова, que l'on peut translittérer Kyïvs'ky natsional'ny ouniversitet imeni Tarasa Chevtchenka), est un établissement médical à Vinnytsia en Ukraine. Historique Fondée en 1921 sur la base de l'Institut pharmaceutique (1921), l'Institut Médical d'Education (1930), elle porte aujourd'hui le nom de Nikolaï Pirogov. Personnalités liées à l'université Notes et références Voir aussi Liens externes Sites officiels : vnmu.vn.ua et vnmu.edu.ua Portail des universités Portail de l’Ukraine
Narodowy Uniwersytet Medyczny im. Nikołaja Pirogowa w Winnicy

Narodowy Uniwersytet Medyczny im. Nikołaja Pirogowa w Winnicy (ukr. Вінницький національний медичний університет ім. М. І. Пирогова) – ukraińska uczelnia medyczna z siedzibą w Winnicy. Na uniwersytecie kształci się 6250 studentów, w tym 2080 obcokrajowców. Historia Uniwersytet został założony w 1921 roku jako Winnicki Instytut Farmaceutyczny na prośbę Daniła Zabolotnego, w roku 1932 został przekształcony w Wieczorowy Instytut Techniczno-Medyczny i posiadał dwa wydziały: medyczno-prewencyjny oraz pediatryczny. Następnie został przekształcony w Winnicki Instytut Medyczny w 1934 roku. W 1960 roku Instytutowi nadano imię Nikołaja Pirogowa. 2235 studentów uczyło się na wydziale medycznym i pediatrycznym w 1969 roku, kadra akademicka liczyła w tym czasie 26 doktorów nauk oraz 106 kandydatów nauk. W 1994 roku został otwarty wydział lekarsko-stomatologiczny, a sam Instytut otrzymał IV (najwyższy) poziom akredytacji i został przekształcony w Krajowy Uniwersytet Medyczny imienia im. Nikołaja Pirogowa w Winnicy, wydział farmaceutyczny został otwarty w 2000 roku. Ranga uniwersytetu została podniesiona do narodowego dekretem prezydenta Łeonida Kuczmy w 2002 roku. Struktura Uniwersytet składa się z 4 wydziałów: Wydział farmaceutyczny Wydział lekarski Wydział lekarsko-stomatologiczny Wydział przygotowawczy Galeria Przypisy
Винницкий национальный медицинский университет имени Н. И. Пирогова

Винницкий национальный медицинский университет имени Н. И. Пирогова (укр. Вінницький національний медичний університет імені Миколи Пирогова) — высшее учебное заведение IV уровня аккредитации, расположенное в Виннице. История Был основан в 1921 году. В разные годы назывался: Винницкий фармацевтический институт (с 1921), Винницкий филиал Всеукраинского института заочного медицинского образования (с 1930), Винницкий вечерний производственный медицинский институт (с 1932), Винницкий медицинский институт (с 1934). В 1960 году институту было присвоено имя Николая Пирогова. В 1984 году ВУЗ был награждён орденом «Знак Почёта». В 1994 году институту был присвоен статус университета. В 1995 году учёный совет университета принял решение о возобновлении Пироговских чтений на базе университета. Эта инициатива была поддержана научной медицинской общественностью разных стран и руководством Украины. Статус национального университет приобрел в 2002 году. В этом же году он был награждён Почетными грамотами Кабинета Министров Украины и Верховной Рады Украины. В 2023 году и. о. ректора университета и Глава Учёного Совета В. В. Петрушенко подписала соглашение о намерении постоянного сотрудничества с Пенсильванским университетом (США). Ректоры В настоящее время ректором университета и главой Учёного совета (коллективного органа управления) является Петрушенко Виктория Викторовна — доктор медицинских наук, профессор, заведующая кафедрой эндоскопической и сердечно-сосудистой хирургии, лауреат премии им. Н. И. Пирогова. Выпускники Примечания Ссылки Официальный сайт университета
Wynnytschky

Wynnytschky (ukrainisch Виннички; russisch Виннички Winnitschki, polnisch Winniczki) ist ein Dorf in der westukrainischen Oblast Lwiw mit etwa 670 Einwohnern. Geschichte Das deutschrechtliche Dorf wurde im Jahr 1352 erstmals urkundlich erwähnt, als der polnische König Kasimir der Große ein Privileg des ruthenischen Fürsten Leo I. von Galizien für die Lemberger Familie Stecher für das Dorf bestätigte. Der Ortsname, ursprünglich Maly Wynyk bzw. Małe Winniki, ist eine diminutive Form des Dienstsiedlungsnamens (vom Beruf Winzer) der Stadt Wynnyky, die hinter Tschyschky liegt, jedoch mit der die Gründung und Entwicklung des Ortes stark verbunden ist. Das Dorf gehörte zur Adelsrepublik Polen-Litauen, Woiwodschaft Ruthenien, Lemberger Land. Bei der Ersten Teilung Polens kam das Dorf 1772 zum neuen Königreich Galizien und Lodomerien des habsburgischen Kaiserreichs (ab 1804). Das Dorf gehörte zur geschlossenen, polnischen Sprachinsel von Lemberg. Im Jahr 1900 hatte die Gemeinde Winniczki 85 Häuser mit 531 Einwohnern, davon waren 514 polnischsprachig, 17 ruthenischsprachig, 486 waren römisch-katholisch, 17 griechisch-katholisch, 28 waren Juden. Nach dem Ende des Polnisch-Ukrainischen Kriegs 1919 kam Wynnytschky zu Polen. Im Jahr 1921 hatte die Gemeinde Winniczki 105 Häuser mit 583 Einwohnern, davon waren alle Polen, 548 waren römisch-katholisch, 2 griechisch-katholisch, es gab 33 Juden (Religion). Im Zweiten Weltkrieg gehörte es zuerst zur Sowjetunion und ab 1941 zum Generalgouvernement, ab 1945 wieder zur Sowjetunion, heute zur Ukraine. Am 22. August 2016 wurde das Dorf ein Teil neu gegründeten Landgemeinde Dawydiw, bis dahin bildete es zusammen mit den Dörfern Dmytrowytschi (Дмитровичі) und Hontschary die Landratsgemeinde Wynnytschky (Винничківська сільська рада/Wynnytschkiwska silska rada) im Rajon Pustomyty. Am 17. Juli 2020 wurde der Ort Teil des Rajons Lwiw. Weblinks Winniczki. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 13: Warmbrun–Worowo. Walewskiego, Warschau 1893, S. 560 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Winniczki

Winniczki (ukr. Виннички, Wynnyczky) – wieś na Ukrainie, w obwodzie lwowskim, w rejonie lwowskim, w hromadzie Dawidów. Linki zewnętrzne Winniczki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIII: Warmbrun – Worowo, Warszawa 1893, s. 560 . Winniczki na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Vînnîcikî, Pustomîtî

Vînnîcikî (în ucraineană Виннички) este localitatea de reședință a comunei Vînnîcikî din raionul Pustomîtî, regiunea Liov, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vînnîcikî era vorbitoare de ucraineană (98,21%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,34%). Note
Виннички

Виннички (укр. Виннички) — село в Давыдовской сельской общине Львовского района Львовской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 671 человек, а в 2024 году составляло 663 человека. Занимает площадь 1,65 км². Почтовый индекс — 81150. Телефонный код — 3230. Примечания Ссылки Виннички на сайте Верховной рады Украины
Vynohradne, Ternopil Oblast

Vynohradne (Ukrainian: Виноградне; until 1964 Kostilnyky) is a village in Zalishchyky urban hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History It was first mentioned in writings in 1556. After the liquidation of the Zalishchyky Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Two churches of the Intercession (1892, OCU; UGCC). References Sources (in Ukrainian) Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2004, V. 1: А—Й, 696 s. — ISBN 966-528-197-6. "Kościelniki 2.) K., pow. zaleszczycki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 4. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1883. p. 455.
Wynohradne (obwód tarnopolski)

Wynohradne (ukr. Виноградне) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie czortkowskim. Do 1964 roku miejscowość nosiła nazwę Kościelniki (ukr. Костільники, Kostilnyky). W okresie międzywojennym stacjonowała w miejscowości placówka Straży Celnej „Kościelniki”. W latach 1940-2020 należała do rejonu zaleszczyckiego. Zobacz też Kościelniki Przypisy Bibliografia Kościelniki 2.) wś, pow. zaleszczycki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IV: Kęs – Kutno, Warszawa 1883, s. 455 .
Vînohradne, Zalișciîkî

Vînohradne (în ucraineană Виноградне) este un sat în comuna Zozulînți din raionul Zalișciîkî, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vînohradne era vorbitoare de ucraineană (99,54%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note