Волиця (Нараївська сільська громада)

Во́лиця — село в Україні, у Нараївській сільській громаді Тернопільського району Тернопільської області. До села приєднані хутори Джиглева і Корчунок. Поштове відділення — Рогачинське. До 7 березня 1946 — Вулька. До 5 квітня 2019 року було підпорядковане Рогачинській сільській раді. Географія Розташоване над притокою річки Нараївка. У селі є дві вулиці: Садова та Шевченка. Клімат Для села характерний помірно континентальний клімат. Волиця розташована у «холодному Поділлі» — найхолоднішому регіоні Тернопільської області. Історія Поблизу села виявлено курганний могильник, поселення доби ранньої бронзи. Уперше в архівних матеріалах Вулька згадана 1618 р. Згідно з Актом фундації належала пану Янові Висоцькому, який жив у селі Підвисоке. Назва села походить від слова воля — «вільне поселення, слобода». В давнину так називали поселення, які заснували польські магнати на вільних землях, звільняючи мешканців на 10-20 років від податків. У західній частині села (на Куті) було налагоджено виробництво скляного посуду, ще нині там виорюють уламки скла; у східній частині (За ямою), біля мосту через р. Нараївку, побудували ґуральню. У 1880–1890-х рр. побудовано п’ятирічну школу. Наприкінці 19 ст. через Вульку прокладено кам’яну дорогу з Курян до с. Стратин (нині Івано-Франківської області). 1900 р. в селі проживало 427 осіб, у т. ч. українців – 372, поляків – 55. У 1906 р. засновано філію товариства “Просвіта”, до якої належали Михайло Звіришин, Іван Легкий, Василь і Михайло Лосики, Володимир та Іван Небесні, Михайло Стрілець, Василь Цюпира й інші. У 1906–1908 рр. громада за власні кошти спорудила церкву Непорочного зачаття Анною Пресвятої Діви Марії (1926 р. реконструйована; у 1961–1988 рр. закрита). Керували будівництвом храму війт Степан Білик і писар Михайло Легкий. В УГА воювали Степан Білик, Роман Джумак, Петро Шевчук. У 1923–1924 рр. громада села побудувала Народний дім; діяли кооперативи, гуртки “Союзу Українок”, “Сільський господар“, та інші. З 1 серпня 1934 року відповідно до закону про самоврядування (23 березня 1933 року) увійшло до складу сільської гміни Куряни. Після встановлення у 1939 р. радянської влади біднякам віддали землі українських родин Михайла Білика, Федора Заяця, Катерини Легкої та семи родин поляків, яких вивезли у Сибір. У 1941 р. енкаведисти заарештували й закатували в Бережанській тюрмі Івана Бурштинського, Петра Зайця, Василя Звіришина, Михайла Мручка; Василя Легкого замучили у тюрмі м. Станіслав (нині Івано-Франківськ). У 1941 Василь Білик, Степан Легкий та Іван Якимів створили у селі осередок ОУН; у 1943 р. організовано групу УПА; у 1944 р. – загін самооборони. В лавах УПА воювали Василь Заяць, Ірина Заяць, Федір Звіришин, Володимир Мручок, Володимир Небесний, Степан Цюпира, Євген Юськів. Від 3 липня 1941 р. до 22 липня 1944 р. Волиця – під німецькою окупацією. Під час німецько-радянської війни загинули або пропали безвісти у Червоній армії 16 жителів села; радянська влада репресувала 60 осіб, 53 згодом реабілітувала. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Нараївської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Бережанського району, село увійшло до складу Тернопільського району. Населення Населення у 2001 році — 533 особи. Дворів — 158. За даними перепису населення 2001 року мовний склад населення села був таким: Політика Від 28 квітня 2012 року село належить до виборчого округу 165. Парламентські вибори, 2019 На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 610045, розташована у приміщенні народного дому. Результати зареєстровано 394 виборці, явка 52,54%, найбільше голосів віддано за «Слугу народу» — 41,95%, за Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» — 20,49%, за «Європейську Солідарність» — 9,27%. В одномандатному окрузі найбільше голосів отримав Іван Чайківський (самовисування) — 30,69%, за Володимира Кісілевича (Слуга народу) — 25,25%, за Петра Репелу (Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина») — 16,34%. Релігія Є церква Непорочного Зачаття Пресвятої Богородиці УГКЦ (1908, парох о. Роман Климкович). Пам'ятники символічна могила на місці, де 3–6 вересня 1944 в бою з більшовиками загинули вояки УПА (1992, урочище За порубом) пам’ятний хрест на честь 1000-ліття хрещення Русі України пам’ятний односельцям, які загинули за волю та незалежність України (2001) місце водосвяття, в центрі якого – статуя Ісуса Христа (облаштоване за кошти мешканців, 2010). хрест у пам’ять про медсестру УПА І. Заяць, яка загинула від рук енкаведистів (2015, урочище Зелений потік) Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа І ступеня, бібліотека. Відомі люди Народилися Корнило Бородайко — стрілець 5-ї сотні 1-го полку Легіону УСС. Юліан Поплавський (1909–1981) – адвокат, видавець, редактор. Примітки Джерела Ханас В. Волиця // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 297. — ISBN 966-528-197-6. Курис О., Савчук В., Федечко М. Волиця // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 1 : А — Й. — С. 373—374. — ISBN 978-966-457-228-3. Курис О. Наш рідний край, наша земля - село Волuця / О. Курис. - Т.: Астон, 2007. - 86 с. Курис. О. Пам'ятає народ тих, хто впав у борні, хто боровся за волю /О. Курис. - Т.: Астон, 2009. - 48 с. Фаріон, І. “Шукайте мене у дібрі, де барвінок росте…” [Текст] : містична історія з трагічною передісторією майже 70-річної давності : [відбулася у лісовому урочищі “Зелений потік”, що за кілька кілометрів від с. Волиці Бережан. р-ну. Тут освятили хрест у пам’ять про медсестру УПА І. Заяць, яка загинула від рук енкаведистів] / І. Фаріон // Високий замок. – 2015. – № 53 (21-27 трав.). – С. 16 : фот. – (Погляд на життя). Фаріон, І. “Якби Україна твердо встановилася – то була би велика почота для полеглих хлопців-братів…” [Текст] : так розмірковує 94-річна М. Швець, яка пережила сибірське заслання: [за матерілами розмови із зв’язковою] / І. Фаріон // Високий замок. – 2017. – № 102 (8-10 верес.). – С. 5 : фот. кол. – (Погляд на життя).