NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Учебно-тренировочная база ФК «Динамо» Киев в Конча-Заспе

Учебно-тренировочная база ФК «Динамо» Киев в Конча-Заспе — комплекс спортивных сооружений в Киеве, расположенный в южной окраине города — Чапаевке (Конча-Заспа). Инфраструктура комплекса Шесть стандартных открытых полей с травяным покрытием Одно футбольное поле с синтетическим покрытием Крытый манеж размером 100×72 м с синтетическим покрытием Административное здание, в котором размещены тренажерные залы, медицинские помещения, конференц-зал и т. д. История Учебно-тренировочная база «Динамо» была открыта в 1961 году после получения киевским клубом титула чемпионов СССР. В 1996 году началась реконструкция базы, и 28 марта 1998 года была открыта новая клубная база, построенная по проекту Заслуженного архитектора Украины Виталия Оксюковского. Клубная база считается одной из самых современных в Европе и соответствует самым высоким стандартам УЕФА. После получения Украиной независимости стадион перешёл из собственности общества «Динамо» к футбольному клубу «Динамо» (Киев). Рекорд посещаемости — 1100 зрителей на матче между дублирующими составами «Арсенала» и «Динамо», который состоялся 14 июня 2007 года. Матчи На стадионе проводят большинство своих матчей «Динамо-2» и молодёжный состав киевского «Динамо», до расформирования в 2008 году также выступала команда «Динамо-3». Один матч здесь провёл основной состав киевского «Динамо» (в розыгрыше кубка против СК «Херсон», 29 марта 2000 года). 1 марта 2009 года здесь состоялся первый в истории матч между командами украинской Премьер-лиги («Арсенал» (Киев) — ФК «Харьков»). В разное время на полях тренировочной базы «Динамо» проводили свои домашние матчи киевские ЦСКА, ЦСКА-2, «Оболонь», «Борисфен» и «Борисфен-2» из Борисполя, а также броварской «Нафком». 24 марта 2010 года на УТБ «Динамо» состоялось сразу три матча Первой лиги за один день: в 11:30 встретились «Десна» и ФК «Львов» (0:0), в 15:00 — «Динамо-2» и «Сталь» А (1:2), а в 18:00 — «Арсенал» БЦ и «Крымтеплица» (1:1). См. также Список футбольных стадионов Украины Примечания Ссылки ФК «Динамо» Киев. Инфраструктура
Навчально-тренувальна база «Динамо» в Конча-Заспі

Навча́льно-тренува́льна ба́за «Дина́мо» (Ки́їв) в Ко́нча-За́спі — комплекс спортивних споруд у Києві, розташований на південній околиці міста — у Віті-Литовській. Назва бази пов'язується із загальною назвою місцевості, у якій вона розташована, — Конча-Заспа. До складу комплексу входять: шість стандартних відкритих полів з трав'яним покриттям, одне футбольне поле з синтетичним покриттям, критий манеж розміром 100×72 м із синтетичним покриттям, а також адміністративна споруда, в якій розміщені тренажерні зали, медичні приміщення, конференц-зал тощо. Історія Навчально-тренувальна база «Динамо» (Київ) була відкрита у 1961 році після здобуття київським клубом титулу чемпіонів СРСР. У 1996 року розпочалася реконструкція бази, і 28 березня 1998 року було відкрито нову клубну базу, споруджену за проектом Заслуженого архітектора України Віталія Оксюковського. Клубна база вважається однією з найсучасніших у Європі та відповідає найвищим стандартам УЄФА. Після здобуття Україною незалежності стадіон перейшов із власності товариства «Динамо» до футбольного клубу «Динамо» (Київ). Рекорд відвідуваності — 1 100 глядачів на матчі між дублюючими складами київських «Арсеналу» та «Динамо», що відбувся 14 червня 2007 року. Матчі На стадіоні проводить більшість своїх матчів «Динамо-2» та молодіжний склад київського «Динамо», до розформування у 2008 році також виступала команда «Динамо-3». Один матч тут провів основний склад київського «Динамо» (у розіграші кубку проти СК «Херсон», 29 березня 2000 року). 1 березня 2009 року тут відбувся перший в історії матч між командами української прем'єр-ліги на полі тренувальної бази («Арсенал» (Київ) — ФК «Харків»). У різний час на полях тренувальної бази «Динамо» проводили свої домашні матчі київські ЦСКА, ЦСКА-2, «Оболонь», «Борисфен» та «Борисфен-2» з Борисполя, а також броварський «Нафком». 24 березня 2010 року на НТБ «Динамо» відбулося відразу три матчі першої ліги за один день: об 11:30 зустрілися «Десна» і ФК «Львів» (0:0), о 15:00 — «Динамо-2» і «Сталь» А (1:2), а о 18:00 — «Арсенал» БЦ і «Кримтеплиця» (1:1). Примітки Джерела Офіційний сайт ФК "Динамо" [Архівовано 20 лютого 2015 у WebCite] Див. також Список футбольних стадіонів України Посилання ФК «Динамо» Київ. Інфраструктура [Архівовано 17 лютого 2009 у Wayback Machine.]
Kaidatsky Bridge

Kaidatsky Bridge (Ukrainian: Кайдацький міст) or Kaidaky Bridge is a bridge over Dnieper in the city of Dnipro, Ukraine. The bridge connects right (Novokodatskyi District) and left (Amur-Nyzhnodniprovskyi District) banks of Dnipro and is part of the European route E50. The bridge is named after an old Zaporizhian Cossack settlement, Novi Kodaky (Kaidaky). The crossing across Dnieper existed since at least the 17th century. The bridge stretches over an island Namystanka. The island is part of Sukhachivka arboretum (also known as Diyivka Park) and administered by the Dnipro State Forestry. See also Bridges in Dnipro References External links Kaidatsky Bridge (Кайдацький міст). Zruchno.Travel. Dnipropetrovsk bridges: are we waiting for trouble to happen? (ДНЕПРОПЕТРОВСКИЕ МОСТЫ - ДОЖДЕМСЯ ЛИ БЕДЫ?). UAavto.dp.ua
Pont Kaidatsky

Le pont Kaidatsky est un pont ouvert au trafic automobile situé à Dnipro en Ukraine qui franchit le fleuve Dniepr. Sa longueur est de 1732 mètres et il compte six voies de circulation. Histoire La construction du pont Kaidatsky a été décidée dans le cadre du plan de développement général du centre régional, dans le but d'améliorer l'accès entre la rive gauche et la droite en 1975 du Dniepr. La construction du pont a été achevée en 1982 dans le cadre du projet de l'institut LendIPROTrans-bridge. Inauguré le 10 novembre 1982, il est alors devenu le quatrième pont sur le Dniepr. Le pont doit son nom à une ancienne colonie de cosaques zaporogues, Novi Kodaky (ou Kaidaky). En 1996, une ligne de tramway reliant la ville de Novy Kodaki et des immeubles résidentiels de Dyivka (Red Stone, Pokrovsky et Parus) avec l'autoroute Donetsk sur la rive gauche fut construite sur le pont. Il fait partie de la route de contournement inachevée[pas clair]. Le pont se trouve en partie sur l'île Naberezhnaya et des escaliers permettent aux piétons de descendre au milieu du pont. Références Voir aussi Liens externes (uk) zruchno.travel Portail des ponts Portail de l’Ukraine
Кайдацький міст

Кайдацький міст (Кодацький міст) — автомобільний міст через Дніпро у Дніпрі. Відкрито 5 листопада 1982 року; став четвертим мостом через Дніпро у Дніпрі. Має 6 смуг для руху автотранспорту в обох напрямках, 1996 року по мосту був пущений трамвай, що з'єднав селище Нові Кодаки і багатоповерхові житлові масиви Діївки (Червоний Камінь, Покровський й Парус) Донецьким шосе з лівобережною Ломівкою й Кам'янкою. Є частиною незавершеної об'їзної дороги. Історія Відповідно до генерального плану розвитку обласного центру і поліпшення зв'язку лівого берега з правим у 1975 році почалося будівництво Кайдацького мосту. Будівництво мосту, який сполучив лівий та правий береги Дніпра, було завершене в 1982 році Мостозагоном № 12 за проектом інституту «ЛенДІПроТранс-міст». Довжина — 1732 метри, мостом здійснюється 3-рядний рух автотранспорту в обидва боки. Через 14 років, 17 грудня 1996 року, центром Кайдацького мосту був пущений трамвай. Частково міст стоїть на острівці під назвою Намистянка, туди можна спуститися з середини моста крутими залізними сходами. Наслідки будівництва Міст дозволив транзитному автотранспорту дотримуватися дороги E50 М30 Стрий — Дебальцеве без заїзду в місто і дав можливість розвинути житлове будівництво на лівому березі річки. Див. також Перелік мостів Дніпра Амурський міст Мерефо-Херсонський міст Південний міст (Дніпро) Центральний міст (Дніпро)
Central Bridge (Dnipro)

Centralny (Novy) Bridge (Ukrainian: Центральний (Новий) міст) is a bridge over river Dnipro in the city of Dnipro, Ukraine connecting right and left banks of Dnipro and is a continuation of Slobozhanskyi prospekt that stretches over to the Dnipro city centre. Built in 1966, the bridge was originally named as the 50th Anniversary of the Great October (Ukrainian: Міст імені 50-річчя Великого Жовтня). The bridge is also known as Novyi (New) bridge, a name which it received as becoming an alternative crossing to the older Amursky Bridge located not far up the stream. At the left bank of Dnipro, the bridge travels between neighborhood Sonyachny and city park Sahaidak. Entering the city center on the right bank, the bridge transitions into a city street, vulystia Kotsiubynskoho. See also Bridges in Dnipro References External links General contractor will be held responsible for failure to meet project deadlines of the New Bridge (Генпідрядник відповість за зрив строків здачі Нового мосту). Nashe Misto (Dnipro city newspaper). 28 November 2017 The estimate of the Tsentralny Bridge capital repair in Dnipro already reached quarter of billion hryvnia (Кошторис капремонту Центрального мосту у Дніпрі сягнув вже чверть мільярда гривень). Glavcom. 11 August 2017 In Dnipro authorities review a substitution of general contractor for the New Bridge repairs (У Дніпрі влада розглядає зміну підрядника для ремонту Нового мосту). Ukrinform. 9 February 2018
Pont central (Dnipro)

Le Pont central (ukrainien : Центральний міст) est un pont routier sur le Dniepr reliant le centre de la ville de Dnipro (Ukraine) à la partie rive gauche de la ville (la rue Kotsiubynsky et l'avenue Slobozhansky). Ouvert le 5 novembre 1966 sous le nom de « 50e anniversaire du Grand Octobre », sa longueur est de 1 478 m, et sa largeur de 21 m. Ce pont a longtemps été le plus long en Ukraine. Références https://www.ukrinform.ua/rubric-regions/2741061-centralnij-mist-dnipra-perekrivaut-na-dva-misaci.html https://ua.igotoworld.com/ua/poi_object/74448_centralnyy-most-dnepropetrovsk.htm Portail des ponts Portail de l’Ukraine
Embassy of Azerbaijan, Kyiv

The Embassy of Azerbaijan in Kyiv is the diplomatic mission of Azerbaijan in Ukraine. History Diplomatic relations between Azerbaijan and Ukraine were established on January 31, 1992. Embassy of Ukraine in Baku was established in 1996, the Embassy of Azerbaijan in Kyiv was opened in 1997. List of ambassadors See also Azerbaijan–Ukraine relations Foreign relations of Azerbaijan Foreign relations of Ukraine Diplomatic missions in Ukraine Recommended reading Ukrainian diplomatic encyclopedia /Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.1 — 760с. ISBN 966-316-039-X Ukrainian diplomatic encyclopedia /Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.2 — 812с. ISBN 966-316-045-4 References External links Ministry of Foreign Affairs of Ukraine Embassy of Azerbaijan in Kyiv
Посольство Азербайджану в Україні

Посольство Азербайджану в Києві (азерб. Azərbaycan Respublikasının Ukrayna Respublikasındakı səfirliyi) — офіційне дипломатичне представництво Азербайджану в Україні, відповідає за розвиток та підтримання відносин між Азербайджаном та Україною. Історія посольства Історія з 1918 року Після проголошення незалежності 28 травня 1918 року Азербайджанською Демократичною Республікою почалися налагодження азербайджансько-українських відносин. З 1918 року інтереси Азербайджану в Києві представляв консул Джаліл Садихов, який очолював Комісаріат Азербайджанської Демократичної Республіки в Українській державі, що був створений 10 жовтня 1918 року в Києві. Комісаріат функціонував за адресою: м. Київ, вулиця Прозорівська, 15. Помічник Джаліла Садихова Юсиф Салех, секретар Мір Джалал Міртагієв і дипломатичний кур'єр Мамед Таги Султанов здобули освіту на медичному факультеті Імператорського Університету імені Святого Володимира. Другий секретар дипломатичного представництва Джахангир Гамзаев здобув освіту на юридичному факультеті Університету імені Святого Володимира в 1910—1914 роках і після завершення навчання залишився в Києві. 1 листопада 1918 року Азербайджан призначив своїм дипломатичним представником в Києві Мир Юсуф Везирова. В січні 1919 року з метою встановлення зв'язку Азербайджану з кримською директорією міністр закордонних справ Азербайджану доручив дипломатичному представнику Азербайджану в Україні Мир Юсуф Везирову бути представником при кримському уряді. Історія з 1991 року Після проголошення незалежності Україною 24 серпня 1991 року Азербайджан визнав Україну 6 лютого 1992 року. 06 лютого 1992 року між Україною та Азербайджаном було встановлено дипломатичні відносини. Посольство України в Азербайджані діє з 5 травня 1996 року, Посольство Азербайджану в Україні відкрито 12 березня 1997 року. У березні 2022 року Азербайджан тимчасово зупиняв роботу посольства в Києві під час повномасштабного вторгнення російських військ до України, 30 квітня роботу посольства було відновлено. Посли Азербайджану в Україні Джаліл Садихов (Cəlil Sadıxov) (1918), консул Юсиф Везир Чеменземінлі (Yusif Vəzir Çəmənzəminli) (01.11.1918-07.1919), представник Абдул-Алі Таїр-огли (Əbdül-Əli Tair oğlu) (1921—1923), посол АСРР в УСРР. Назім Гусейн огли Ібрагімов (Nazim İbrahimov) (1997—2001), посол Талят Мусеіб огли Алієв (Tələt Əliyev) (2001—2010), посол Ейнула Ядулла оглу Мадатлі (Eynulla Mədətli) (2010—2015), посол Назім Спартак оглу Алієв (Nazim Spartak oğlu Əliyev) (2015—2016), т.п. Азер Худаяр оглу Худієв (Azər Xudiyev) (2016—2020) Ельміра Ахундова (Elmira Hüseyn qızı Axundova) (2020—2023) Сеймур Мардалієв (Seymur Qurban oğlu Mərdəliyev) (з 2023). Див. також Українсько-азербайджанські відносини Український дипломатичний корпус Список дипломатичних місій в Україні Список дипломатичних місій Азербайджану Посольство України в Азербайджані Азербайджанці в Україні Примітки
Britische Botschaft Kiew

Die Britische Botschaft Kiew ist der Sitz der diplomatischen Vertretung des Vereinigten Königreichs von Großbritannien und Nordirland in der Ukraine. Das Vereinigte Königreich erkannte die Unabhängigkeit der Ukraine am 31. Dezember 1991 an. Ein Generalkonsulat bestand seit November 1991, die Britische Botschaft in Kiew wurde am 10. Januar 1992 eröffnet. Lage Das Botschaftsgebäude, ein zweigeschossiges Herrenhaus aus dem Jahre 1899, liegt im Rajon Schewtschenko zwischen dem Gebäude des ukrainischen Außenministeriums und dem Andreassteig auf der Desjatynna Wulyzja (Десяти́нна вулиця) Nummer 9. Britische Botschafter in der Ukraine Himans Simon von 1992 bis 1995 Steven Roy Reeve von 1995 bis 1999 Roland Smith Hadley von 1999 bis 2002 Robert Brinkley von 2002 bis 2006 Timothy Barrow von 2006 bis 2008 Leigh Turner von 2008 bis 2012 Simon Smith von 2012 bis 2015 Judith Gough seit 2015 Weblinks Britische Botschaft Kiew Einzelnachweise
Embassy of the United Kingdom, Kyiv

The British Embassy Kyiv (Ukrainian: Посольство Великої Британії в Києві) is the British sovereign's diplomatic mission to Ukraine, representing the United Kingdom and the United Kingdom's interests. The embassy is located on Desyatynna street in the Pecherskyi District of the city, directly opposite the building of the Ministry of Foreign Affairs of Ukraine. The British Ambassador to Ukraine is Neil Crompton who was appointed in October 2025. The UK also operates a British Embassy Office in Lviv, representing the UK in western Ukraine. History The United Kingdom recognised the independence of Ukraine on 31 December 1991. Diplomatic relations were established on 10 January 1992. The United Kingdom opened a consulate-general in Kyiv in November 1991, then upgraded it to an embassy in January 1992. The United Kingdom withdrew around half of all staff in the days following 24 January 2022 amid fears of a Russian invasion, according to a statement from the Foreign Office. This followed a similar slow withdrawal of Russian embassy staff and relatives of U.S. embassy staff leaving Ukraine. On 20 April 2022, it was announced that the British Embassy in Kyiv would be reopening the following week. During 2022, 350 Royal Marines from 45 Commando supported embassy diplomats in Ukraine. On 12 February 2026, British Ambassador Neil Crompton formally opened the British Embassy Office in Lviv, which had been operating on a temporary basis since February 2022. The ceremony was attended by the mayor of Lviv, Andriy Sadovyy, and the Governor of Lviv Oblast, Maksym Kozytskyy. It represents the UK in the Lviv, Ivano-Frankivsk, Ternopil, Volyn, Rivne, Zakarpattia, Khmelnytskyi and Chernivtsi oblasts. See also Ukraine–United Kingdom relations List of Ambassadors from the United Kingdom to Ukraine List of diplomatic missions in Ukraine Embassy of Ukraine, London References External links Embassy of the United Kingdom, Kyiv official website Archived 18 January 2013 at the Wayback Machine
Kudryntsi Castle

The ruined Kudryntsi Castle (Ukrainian: Кудринецький замок, romanized: Kudrynets'kyi zamok, Polish: Zamek w Kudryńcach) is perched on a hilltop overlooking the Zbruch River in Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine, 25 km west of a larger fortress in Kamianets-Podilskyi. It was built in the early 17th century by Jan Szczęsny Herburt and throughout the ensuing century was subjected to repeated sieges by the Cossacks and the Turks. By the 19th century, some portions of the walls had crumbled away, and the structure was left to its fate. References Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР. В 4-х томах. Гл. Редкол.: Н. Л. Жариков. -К.: Будівельник, 1983–1986. Том 4, с.49. External links A Russian page about the Kudryntsi Castle
Château de Koudryntsi

Les ruines du château de Koudryntsi (en ukrainien : Кудринецький замок, Koudrynetskyï zamok) sont perchées sur une colline s'élevant au-dessus de la rivière Zbroutch, dans l'oblast de Ternopil, en Ukraine, 25 km au sud-ouest d'une plus grande forteresse, à Kamianets-Podilskyï. La construction du château, due à Jan Szczęsny Herburt, remonte au début du XVIIe siècle. Tout au long du siècle suivant, il subit des sièges répétés par les Cosaques et les Turcs. Au XIXe siècle, certaines parties des murs étaient écroulées et la structure fut abandonnée. Voir aussi La Liste de châteaux ukrainiens. Notes Portail des châteaux Portail de l’Ukraine
Zamek w Kudryńcach

Zamek w Kudryńcach – zamek we wsi Kudryńce; jedna z największych twierdz polskich, położona na wysokiej skarpie nad rzeką Zbrucz. Historia Zamek wybudowany został w XVI w. przez Mikołaja Herburta (zm. 1602), podkomorzego halickiego i wojewodę ruskiego, stronnika kanclerza Jana Zamojskiego. W 1672 r. dostał się w ręce tureckie. Po blisko 11 latach został odbity przez hetmana Andrzeja Potockiego. W XVIII w., gdy należał do rodziny Humieckich, był piękną i zadbaną rezydencją. W późniejszym czasie, kiedy zmienił właścicieli na Bartfeldów, zaczął popadać w ruinę. W latach dwudziestych XX w. zachowane były fragmenty murów obronnych i pozostałości jednej z baszt. W takim stanie dotrwał do dziś. Obecnie jest to jedna z najbardziej malowniczych ruin podolskich zamków. Architektura Zamek był budowlą założoną na planie czworoboku. Broniły go dwie narożne baszty i mur obronny. Przypisy Bibliografia Ukraina zachodnia: tam szum Prutu, Czeremoszu..., zespół red. A. Strojny, K. Bzowski, A. Grossman, Kraków, Wyd. Bezdroża, 2005, ISBN 83-921981-6-6, s. 304. Linki zewnętrzne Kudryńce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IV: Kęs – Kutno, Warszawa 1883, s. 846 . zamek w Kudryńcach zdjęcie ruin zamku Archiwalne widoki zamku w bibliotece Polona
Кудринецкий замок

Кудрине́цкий за́мок (укр. Кудрине́цький за́мок) — руины укрепления, расположенные на вершине высокого и крутого холма на правом берегу реки Збруч в селе Кудринцы Чортковского района Тернопольской области Украины в 25 км западнее Каменец-Подольского. История Замок построен магнатами Гербуртами в начале XVII века из песчаника, в плане представляет собой неправильный четырёхгранник с тремя угловыми башнями. Благодаря рельефу имел хорошую природную защиту с трёх сторон. Наиболее неприступной была восточная сторона замка, находящаяся над крутым обрывом над рекой. Основным узлом обороны являлась северная сторона, выходящая к плоскогорью и защищавшаяся рвом, валом и двумя башнями, одна из которых, четырёхгранная в плане, была надвратной. Второй въезд в виде арочного проема находился в южной стене. Жилое здание располагалось вдоль восточной стены замка. В 1648 году замком без боя овладели отряды казаков под предводительством Максима Кривоноса. В конце XVII века, в ходе Польско-турецкой войны (1672—1676), замок дважды захватывали турки. Начиная с XIX века замок постепенно приходит в упадок. До нашего времени сохранились: южная, западная и северная стены; часть объёма южной пятигранной башни на высоту трёх ярусов; северо-западная шестигранная в плане башня; часть надвратной башни. Галерея Литература Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР. В 4-х томах. Гл. Редкол.: Н. Л. Жариков. -К.: Будівельник, 1983—1986. Том 4, с.49. Онлайн версия. Ссылки Кудринецкий замок на zamki-kreposti.com.ua (рус.) Замки и храмы Украины. Кудринцы (укр.) Сайт Кифоренка Сергія. Кудринці (укр.) Персональная страничка замка (в стадии разработки) (рус.)
Kosmonautik-Museum

Das Kosmonautik-Museum (ukrainisch Музей космонавтики імені Сергія Павловича Корольова) in der heute ukrainischen Stadt Schytomyr ist ein Museum, das dem Leben des sowjetischen Wissenschaftlers und Konstrukteurs des Sputnik Sergei Koroljow und der Weltraumforschung gewidmet ist. 1970 wurde das Museum im früheren Geburts- und Wohnhaus von Koroljow eröffnet. In diesem Gebäude sind persönliche Gegenstände und Möbel ausgestellt, wie sie im Elternhaus Koroljows während seiner Kindheit vorhanden gewesen sein sollen. In einem der Räume sind Unterlagen und Auszeichnungen zu sehen, die das Arbeitsleben und berufliche Erfolge des Ingenieurs dokumentieren. Es sind u. a. Fotos von Koroljow mit Juri Gagarin und während der Entwicklung des Sputniks ausgestellt. Viele Gegenstände, Unterlagen und persönliche Gegenstände erhielt das Museum als Geschenk von Koroljows Familie, Freunden und Kollegen. 1987 wurde das Museum organisatorisch selbständig und erhielt seinen heutigen Namen „Sergej Koroljow-Kosmonautikmuseum“. Im selben Jahr wurde ein Gebäude für die Ausstellung „Kosmos“ gegenüber von Koroljows Geburtshaus fertiggestellt und in das Museumskonzept integriert. Am 1. Juni 1991 erfolgte die Eröffnung dieses Museumsteils. In der Ausstellung werden Exponate zur Raumfahrttechnik wie Nachbauten von Sputnik, Lunochod und Mir, Ausrüstungsgegenstände und deren Entwicklung, aber auch Unterlagen, Fotos und Souvenirs zum Thema Weltall und Raumfahrt gezeigt. Ein eigener Bereich enthält Museumsgegenstände, die die Entwicklung der Raumfahrt in der Ukraine zeigen. In der Mitte des Ausstellungsraumes befindet sich ein mit Wasser gefülltes Becken als Symbol des Lebens. In der Mitte des Beckens befindet sich eine Bibel, als Symbol für Weisheit. Weblinks Website des Museums
Museo de la Cosmonáutica Sergéi Koroliov

El Museo de la Cosmonáutica, nombrado en el honor de Sergéi Koroliov, fue fundado en el año 1987, en la ciudad de Zhytomyr (Ucrania). En el mismo año 1987 se comenzó a construir un local de exposiciones llamado "Cosmos", que fue inaugurado el 1 de junio de 1991. En el centro de esta exposición, en una piscina llena de agua, se encuentra una Biblia - como símbolo de sabiduría. En los fondos del museo hay muchas unidades de tecnología, equipos de los astronautas, documentos, fotografías, etc. En una de las salas están recopilados los artículos relacionados con el formento de la astronáutica en Ucrania. Muchos artículos, papeles y fotografías para el museo han sido donados al museo por la familia de Sergéi Koroliov, sus amigos, colegas, etc. Galería Referencias Web oficial (en ruso, ucraniano e inglés)