Крушинка

Круши́нка — село у Фастівському районі Київської області. Населення — 347 жителів. Назва Назва походить від такої легенди: Колись тут проходили християнські проповідники. Вони зайшли в село відпочити. Їм подали чай із крушиною. З тих пір село називається Крушинкою. Розташування Село розташоване на за 1.5 кілометри на північ від передмістя Василькова. Фізична відстань до Києва — 11 км. Сусідні населені пункти: Історія Відома, як мінімум, з XVI століття. Через село проходила Білоцерківська дорога, яку часто використовували купці. У другій половині XIX ст. село — у складі Великобугаївської волості Київського повіту Київської губернії Російської імперії. Станом на 1864 рік проживав 551 житель. У селі на 1885 рік було 75 дворів із 724 мешканцями, православна церква, постоялий будинок. На початку XX століття село перебувало у складі Глеваської волості. Вже було 189 обійсть, мешкало 933 селян (у тому числі — 468 чол., 465 жінок). Основним заняттям населення було землеробство (за трипільною системою), частина їздила на заробітки до Києва, працювала на найближчій залізничній станції Боярка та поштово-телеграфній станції у Бугаївці. Землі у власності перебувало 1061 десятин, у тому числі — 33 десятини належало церкві. Діяли дерев'яна православна Миколаївська церква, збудована 1779 року, церковно-парафіяльна школа, кузня, крамниця, фельдшерський пункт, 12 вітряків. У 1910 році проживало 16 єврейських сімей, їм належала більша частина торгово-промислових закладів (вітряки, крамниці, шинок). 6 березня 1918 року згідно з Законом «Про адміністративно-територіальний поділ України», що був ухвалений Українською Центральною Радою, Крушинка увійшла до складу землі Київ — адміністративно-територіальної одиниці Української Народної Республіки найвищого рівня. 29 квітня 1918 року гетьман України Павло Скоропадський повернув старий губернський поділ часів Російської імперії, який відновила вже Директорія УНР. У 1929 році в селі був організований колгосп імені Чубаря. У 1938 році колгосп був перейменований на колгосп імені Тельмана. У роки Другої світової війни село потрапило під нацистську окупацію. Селян примусово вивозили на роботи до Німеччини. Хоча, за словами односельчан, там умови праці інколи були навіть кращими, ніж в Радянському Союзі. У 1975 році колгосп отримав назву «Жовтневий». Біля села були козацькі кургани XVI століття. Хоча їх і було до 200 одиниць, через активне розорювання полів залишилося тільки кілька. У сусідньому селі Залізне (колишній хутір Залізний), який належить до крушинської сільської ради, крушинці допомагали будувати храм. На освяченні храму 18 липня 2015 року було чимало людей з Крушинки та навколишніх сіл, включно із сільським головою Василем Боброніцьким та представниками Васильківської райдержадміністрації. Митрополит Переяслав-Хмельницький і Білоцерківський Епіфаній (майбутній митрополит Київський і всієї України) звершив освячення новозбудованого Петро-Павлівського храму у селі. У 2019 році біля села знімали сцени бойових дій телесеріалу І будуть люди, в березовому гаю між селами Зелений Бір та Крушинка. Війна 2022 року 27 лютого 2022 року, після невдалих спроб у Василькові, десант почали висаджувати у Крушинці та Плесецькому. Географія Селом протікає річка Крушинка. Біля села Мала Бугаївка вона впадає у річку Бугаївка, а далі в Стугну і в Дніпро. Клімат Природа Село оточене дуже мальовничою природою, навіть асфальтований шлях до села із кремезними тополями, які було посаджено школярами у 60-ті роки минулого сторіччя. Біля села знаходиться ландшафтні заказники місцевого значення Ковалівський яр та Васильківські Карпати. Також біля села є сади, ставки та ліси — хвойні та різноманітні широколистяні. З кінця 90-х років минулого століття в лісах знову з'явилися лисиці та білки. Сади Біля села розташовані колишні колгоспні сади. Сади займають значну площу. Яблук було стільки багато у врожайні роки, що доводилося у середині 90-х навіть шляхом телевізійної реклами запрошувати на збирання яблук. Хоча останніми роками (з кінця 90-х років) сад занедбано і тільки кілька фермерів, кожен по кілька кварталів взялися продовжувати вирощувати яблука. У цьому, 2008 році з однієї яблуні було до 11 мішків (по 30-40 кг) яблук. Також є сливові та абрикосові посадки та груші. По периметру яблучних кварталів місцями ростуть горіхи. У 2013 році був феноменальний урожай яблук, практично у всіх кварталах. Феноменальний, бо до цього у всіх закинутих кварталах вже кілька років не було яблук — яблуні виродилися. Ставки Село має кілька ставків — Оленівка, Рябенкове та Дачне. На Дачному ставку водяться навіть черепахи та раки. На Оленівці також колись траплялися раки. З Рябенкового витікає струмок, який зливається із таким же дамбовим струмком з Оленівки й тече аж за село, за дачі. Водяться жаби та мілка риба — піскарі, карасі. На Бусловці (район села) трапляються також і ондатри. Іноді у воді плавають невеликі вужі. Вулиці та планування села Київська — одна з найбільших (центральна) вулиць (від початку села при в'їзді зі сторони станції Глеваха до центру села); 40 років Перемоги — теж одна з найбільших (від рівчака до Колгоспної). Історична назва — Усова Гора; Річна (біля кладовища); Колгоспна (район колишнього колгоспу); Лісова (йде на «Дачі»); Яблунева (біля ставка Рябенкове); Слов'янська (від Яблуневої до Шкільної); Шкільна (в центрі, починається від школи); Вишнева (від Шкільної до Вишневого провулку); Весняна (на початку села; там знаходяться нові котеджі); Будівельників (нова вулиця від Лісової); Спортивна (нова вулиця від Лісової); Соснова (нова вулиця від Лісового провулка); Провулок Лісовий (від вулиці Лісової до Соснової); Провулок Фабричний (від Київської в сторону с. Зелений Бір, колишня «Фабрика»); Провулок Польовий (від 40 років Перемоги до саду); Провулок Вишневий (від Київської в сторону ставка Рябенкове). Історичні райони Здавна село поділялося на кілька історичних районів: Село (центр села); Усова Гора; Удодівщина; Колгосп; Бусловка; Дачі. Двірня Економіка За часів СРСР існував колгосп, що вирощував зернові, а також яблука в колгоспних садах. Також були ферми, на яких утримували значне поголів'я корів. З приходом Незалежності України, колгосп досить швидко розвалився. На жаль, фермерство практично не прижилося у селі, за поодинокими винятками. Сад прийшов в занепад. Землю почали розкрадати. Колишні колгоспні склади, що були у досить гарному стані, почали здавати під склади фірмам і кооперативам. З часом (десь із середини 2000-х) тут стали постійними орендарями приміщення меблева фірма і ще кілька фірм. На цих підприємствах працюють місцеві жителі та наймані працівники з інших населених пунктів. На меблеву фірму робітників привозить і відвозить фірмова маршрутка. Частина крушинців працює в сусідньому селі Зелений Бір на ТОВ «Ясенсвіт» — птахофабрика. Також працюють у Глевасі (Глеваська психлікарня), у Василькові, Києві та інших навколишніх населених пунктах. Завод «Кулиничі» На колишньому полі був збудований і зданий у 2012 році в експлуатацію хлібозавод «Кулиничі». На відкритті цього українсько-словенського спільного підприємства «Київський обласний хлібопекарний комплекс» був присутній президент України Віктор Янукович, Олександр Попов та інші високопосадовці. Напроти заводу було відкрито фірмовий магазин «Кулиничі», у якому продають різноманітну здобу та інші хлібопродукти із заводу. Також заводом було встановлено нову автобусну зупинку. А біля перетину доріг Крушинка-станція Глеваха та Київ-Васильків встановлено світлофор. У 2013 році на заводі побував і прем'єр-міністр Микола Азаров. Транспорт До села від міста Василькова — 6 км, від залізничного зупинного пункту Глеваха — 5 км, від траси Київ-Васильків — 4 км, від села Зелений Бір — 2 км. За цим маршрутом курсує маршрутка. Вартість проїзду від 2 гривень (від села до траси) до 5 гривень до Василькова. Рух починається у 5.40, закінчується о 20-00. За день близько 10 рейсів (дані на 2012 рік). Архітектура Раніше, як і повсюди в Україні, хати були під стріхою. На кінець 80-х у селі ще було кілька таких хат. Остання така ще пережила 2000-чні. З приходом Незалежності України активізувалося будівництво. В основному дач. Із середини 2000-х активно будувалися котеджі. Деяка частина встигла продатися, а частина (близько третини) залишилася недобудованою. Сільрада Знаходиться у центрі села, на вулиці Київській. Збудована наприкінці 90-х. Магазини Ще із радянських часів у селі був Продмаг. Він і тепер працює, щоправда, з оновленим, практично київським асортиментом. Розташований у центрі села, по вулиці Київській біля Сільради. Ще один магазин, у народі просто генделик, біля так званого рівчака. І третій магазин (відкрито в 2008 році) знаходиться за селом. Релігія Переважна більшість села — православні, прихожани Української православної церкви (Московського патріархату). Церква У 1779 році була збудована дерев'яна Миколаївська церква. У період Радянської окупації, у 1970-ті рр. її було розвалено. На частині фундаменту зруйнованої церкви було збудовано школу. Потім у 90-ті роки XX ст. на фундаменті школи було знову збудовано церкву в ім'я Воздвиження Чесного Хреста Господнього. 12 грудня 2010 року, Блаженніший Митрополит Володимир, Настоятель Української Православної Церкви МП, освятив храм. Поруч з храмом побудована дзвіниця. Настоятель храму — ієрей Олександр Гайдай. Освіта Школа Першу церковнопарафіяльну школу було відкрито ще в 1893 році. Школу було збудовано ще за радянських часів. У 1990-ті роки вона практично зруйнувалася. У зв'язку з чим крушинських дітей перевели до нової школи в сусіднє село Зелений Бір. Медпункт За радянських часів був медпункт з черговим лікарем. Але вже кілька років як приміщення в аварійному стані. Культура Клуб У радянські часи в селі був клуб. Прямо у центрі села. Біля клубу була афіша, де анонсувалися події у клубі — кіно тощо. Після перебудови клуб занепав, а згодом розвалився. Бібліотека Недалеко від школи у 80-ті роки було збудовано бібліотеку. Працювала бібліотека до середини 1990-х років. Далі її окультурили «по-західному» — почали показувати бойовики на відеомагнітофоні. Один фільм — 1 карбованець, що для того часу були великі гроші. З часом бібліотеку взяли в оренду місцеві жителі та зробили там шинок. Кілька разів мінялися хазяїни. А крім того біля нього були п'яні бійки. Зрештою, із середини 2000-х, приміщення пустує. Пам'ятник Невідомому Солдату Біля сільради (якраз перед тим місцем, де раніше була школа) меморіал односельчанам, що загинули у Другій Світовій війні. Два пам'ятні знаки — Срібний Солдат та великий ромбічний постамент із прізвищами крушинців, що віддали своє життя у Другій Світовій війні. Сучасний стан З обранням нового голови — Боброніцького Василя Петровича, ситуація почала покращуватися. Так, у центрі села знову вночі з'явилося освітлення вулиць. Було відремонтовано на початку 2012 року частину дороги (біля так званого ровчака). У 2011 році вперше за останні роки крушинківці мали змогу зібратися на Свято села. З гуляннями, забавами, частуваннями та змаганнями серед молоді. Наступного року свято відбулося 15 вересня. У 2013 році продовжився плановий ремонт дороги — від ровчака до центру села. Також у центрі села було відкрито дитячий майданчик з гойдалкою та іншими дитячими спорудами. Галерея Відомі люди Народились Янголь Олексій Григорович (1943—2009) — заслужений художник України (2009), член НСХУ.. Курйозний випадок У серпні 2017 року на телебаченні у новинах було показано, як у Крушинці зловили «динозавра, що їв кабачки» — «динозавром» виявилася метрова Ігуана. Див. також Овостар Ясенсвіт Ковалівський яр Васильківські Карпати Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Київська область) Примітки Література Списокъ населенныхъ мѣстъ Кіевской губерніи. — К. : Изданіе Кіевскаго Губернскаго Статистическаго Комитета, 1900. — 1985 с. Посилання Крушинська сільська рада [Архівовано 12 серпня 2021 у Wayback Machine.], Офіційний сайт Крушинка // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України. Крушинка [Архівовано 13 серпня 2021 у Wayback Machine.] на сайті Нова Васильківщина село Крушинка (сайт Української конфедерації журналістів). БІЛОЦЕРКІВСЬКА ДОРОГА Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутреннихъ Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ III. Губерніи Малороссійскія и Юго-Западныя / Составилъ старшій редактор В. В. Зверинскій — СанктПетербургъ, 1885. (рос. дореф.) Kruszynka // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1883. — Т. IV. — S. 742. (пол.) Kruszynka, gmina Hlewacha // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1902. — Т. XV, cz. 2. — S. 174. (пол.) Крушинська сільська рада [Архівовано 30 квітня 2021 у Wayback Machine.], rada.info