NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stebnyk

Stebnyk (Ukrainian: Стебник, IPA: [ˈstɛbnɪk] ) is a city in Drohobych Raion in Lviv Oblast (province) of western Ukraine, close to the border with Poland. It is located in the Drohobych municipality. It belongs to Drohobych urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. Population: 20,200 (2022 estimate). Until 18 July 2020, Stebnyk belonged to Drohobych Municipality. As part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Lviv Oblast to seven, Drohobych Municipality was merged into Drohobych Raion. See also TESP (company) References
Stébnyk

Stébnyk (ucraniano: Сте́бник) es una ciudad de Ucrania, constituida administrativamente como una pedanía de la vecina ciudad de Drohóbych en el raión de Drohóbych de la óblast de Leópolis. En 2017, la ciudad tenía 20 858 habitantes.​ Se conoce la existencia de la localidad desde 1433, cuando se menciona como un asentamiento rural repartido entre nobles por el rey Vladislao II de Polonia. En 1440 recibió el Derecho de Magdeburgo. La ciudad se desarrolló con el tiempo como un centro de minería de sal. En la partición de 1772 pasó a formar parte del reino de Galitzia y Lodomeria, que desarrolló industrialmente la producción de sal en la zona y en 1910 estableció aquí una línea de ferrocarril en la línea de Drohóbych-Truskavets. En la Segunda República Polaca se privatizaron las minas, quedando en manos de una empresa de Leópolis. Durante el período soviético, aunque continuó aquí la producción de sal, la localidad pasó a desarrollarse como un área periférica de la aglomeración urbana de Drohóbych, pasando Stébnyk de tener unos dos mil habitantes en 1939 a unos veinte mil en 1975.​​​ Hasta la reforma territorial de 2020, Stébnyk tenía ayuntamiento propio como ciudad de importancia distrital, pero no pertenecía a ningún raión, sino que Drohóbych ejercía las funciones de raión como ciudad de importancia regional.​ Se ubica en la periferia nororiental de Truskavets y suroriental de Drohóbych. Referencias
Stebnyk

Stebnyk (en ukrainien : Стебник) ou Stebnik (en russe : Стебник ; en polonais : Stebnik) est une ville de l'oblast de Lviv, en Ukraine. Sa population s'élevait à 19 015 habitants en 2025. Géographie Stebnyk est située à 67 km — 99 km par la route — au sud-ouest de Lviv et à 4 km au sud-est de Drohobytch. Histoire Stebnyk est mentionné pour la première fois en 1440 sous le nom d'Izdebnyk à l'occasion de l'attribution de privilèges urbains (droit de Magdebourg). Mais, selon le Dictionnaire encyclopédique soviétique d'Ukraine (en ukrainien : Український радянський енциклопедичний словник), Stebnyk serait connue depuis 1521. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Environnement À Stebnyk se trouve un très important gisement de sels de potassium, d'une superficie d'environ 30 km2 et dont les réserves sont estimées à environ 1,1 milliard de tonnes. Un million de tonnes de kaïnite ont été extraites chaque année, laissant des dizaines de kilomètres de galeries souterraines représentant un volume de 30 millions de m3. Les tunnels se sont peu à peu remplis de remplis de gaz combustibles, résultat d'une ancienne extraction pétrolière dans la région. Le combinat « Polymineral », lorsqu'il en avait les moyens, pompait l'eau des galeries, mais dans les années 1990, il a cessé, si bien que des effondrements se produisent dans la région, qui est devenue une zone de catastrophe écologique. La ville de Stebnyk et plusieurs localités voisines sont menacées. Notes et références Liens externes (uk) Site officiel Portail de l’Ukraine
Stebnyk

Stebnyk (in ucraino Стебник?) è un centro abitato dell'Ucraina, situato nell'oblast' di Leopoli. TFino al 18 luglio 2020, Stebnyk apparteneva al Comune di Drohobyč. Come parte della riforma amministrativa dell'Ucraina, che ha ridotto il numero di rajon dell'Oblast di Leopoli a sette, il Comune di Drohobyč è stato fuso nel Rajon di Drohobyč. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stebnyk Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su stebnyk-rada.gov.ua.
Stebnik (Ukraina)

Stebnik (ukr. Стебник, Stebnyk) – miasto na Ukrainie, w obwodzie lwowskim, w rejonie drohobyckim. Stacja kolejowa. Historia Wieś położona na przełomie XVI i XVII wieku w powiecie drohobyckim ziemi przemyskiej województwa ruskiego, w drugiej połowie XVII wieku należała do starostwa drohobyckiego. W 1565 roku istniała tu bania solna i wieże należące do żupy solnej drohobyckiej. W 1861 r. w Stebniku urodził się Juliusz Leo, prezydent miasta Krakowa. W II Rzeczypospolitej miejscowość była siedzibą gminy wiejskiej Stebnik w województwie lwowskim. W 1922 roku w Stebniku otwarto kopalnię soli potasowej (należała ona do tej samej spółki co kopalnia w Kałuszu). W 1943 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 25 Polaków. Osiedle typu miejskiego od 1969. W 1975 roku liczyło 18 tys. mieszkańców. Miasto od 1978. W 1989 roku liczyło 22 200 mieszkańców. W 2013 roku liczyło 20 993 mieszkańców. Pobliskie miejscowości Drohobycz Przypisy
Stebnîk

Stebnîk (în ucraineană Стебник) este un oraș raional din orașul regional Drohobîci, regiunea Liov, Ucraina. În afara localității principale, nu cuprinde și alte sate. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Stebnîk era vorbitoare de ucraineană (97,94%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,87%). Vezi și Lista orașelor din Ucraina Note
Стебник

Сте́бник (укр. Сте́бник) — город в Дрогобычской городской общине Дрогобычского района Львовской области Украины. Географическое положение Расположен во Львовской области в Дрогобычско-Бориславском промышленном районе в 8 км к юго-западу от районного центра Дрогобыча, в 4 км от Трускавца. Окружающие села — Болеховцы, Доброгостов и Станыля. История После первого раздела Речи Посполитой в 1772 году местность оказалась в составе Австрийской империи (с 1867 года — Австро-Венгрии). После распада Австро-Венгрии селение заняли польские войска, в дальнейшем оно вошло в состав Львовского воеводства Польши. В сентябре 1939 года село Стебник вошло в состав СССР. В дальнейшем, в ходе Великой Отечественной войны в 1941—1944 гг. оно было оккупировано немецкими войсками. 17 октября 1969 года село Стебник стало посёлком городского типа, в 1975 году численность населения посёлка составляла 18 тыс. человек. 21 января 1978 года Стебник получил статус города районного подчинения. В XX веке здесь проходила добыча калийных солей, но после разрушения дамбы хвостохранилища калийного комбината 14 сентября 1983 года было принято решение о прекращении производства (в 1988 году была закрыта обогатительная фабрика, а затем — рудник № 1 и рудник № 2). В мае 1995 года Кабинет министров Украины утвердил решение о приватизации находившегося в городе горнохимического предприятия, в июле 1995 года было утверждено решение о приватизации совхоза. Население В январе 1989 года численность населения составляла 22 200 человек. По данным переписи 2001 года, украинцы составляли 97,31 % населения Стебника, русские — 2,11 %. На 2025 год численность населения составляет 19 015 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Украинский язык является основным и единственным официальным языком города. Транспорт Железнодорожная станция Стебник на линии Самбор-Трускавец Львовской железной дороги. Известные уроженцы Лео, Юлиуш (1861—1918) — австро-венгерский политик, экономист, юрист. Тарнавский, Илья Евстафьевич (1918—1995) — украинский советский партийный и государственный деятель, председатель Дрогобычского облисполкома (1957—1959). Депутат Верховного Совета УССР 4-5-го созывов. Примечания Литература Stebnik, wś, pow. drohobycki// Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Warszawa : Filip Sulimierski i Władysław Walewski, 1890. — T. XI : Sochaczew — Szlubowska Wola. — S. 313. Козак В. И., Ратич А. А. Разведка в районе Дрогобыча // Археологические открытия 1974 года. — М.: Наука, 1975. — С. 294. Шишак В., Ляска В. Городище Стебник у Передгір’ї Карпат (укр.) // Дрогобицький краєзнавчий збірник. — Дрогобич, 2011. — Вип. 14/15. — С. 29—36.
Садовий бульвар (пам'ятка природи)

Садо́вий бульва́р — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах міста Шостка Сумської області, на вулиці Садовий бульвар. Опис Площа 1,97 га. Статус присвоєно згідно з рішенням облради від 22.02.2019 року. Перебуває у віданні: Шосткинська міська рада. Статус присвоєно для збереження старої липової алеї, що є місцем відпочинку мешканців міста. Галерея Джерела Ботанічна пам'ятка природи «Садовий бульвар»
Дуб (пам'ятка природи, Глухівський район)

Дуб — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення, об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташована у лісовому урочищі «Велике Стукалове», на схід від с. Шакутівщина. Площа — 0,01 га. Статус надано рішенням облвиконкому від 27.09.1973 р. № 504. Перебуває у користуванні ДП «Глухівське лісове господарство», Слоутське лісництво, кв. 12 (вид. 12). Охороняється екземпляр дуба звичайного віком близько 400 років, висотою 31 м, обхватом 5,43 м. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с. Слоутське лісництво
Сосна в урочищі Реутинці

Сосна́ в уро́чищі Реу́тинці — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована у лісовому масиві за 30 м від автодороги між селами Обтове — Хрещатик Кролевецького району Сумської області. Опис Площа 0,1 га. Статус надано 04.03.1999 року. Перебуває у віданні Державного підприємства «Кролевецьке лісомисливське господарство», Хрещатикське лісництво, квартал 22, ділянка 25. Охороняється місце зростання унікального вікового дерева сосни звичайної віком близько 230 років, заввишки 36 м, діаметром стовбура 4,35 м. у лісовому масиві на вододілі річки Реть та її притоки річки Есмань. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Хрещатицьке лісництво Сосна в урочищі Реутинці
Дуб-орел (пам'ятка природи)

Дуб-орел — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована у лісовому масиві на захід від села Боцманів Кролевецького району Сумської області. Площа 1 га. Створена 01.12.2006 року. Перебуває у віданні Державного підприємства «Кролевецьке лісомисливське господарство», Хрещатицьке лісництво, квартал 88, ділянка 33. Унікальне дерево дуба звичайного зі значними розмірами стовбура і крони серед насаджень сосни звичайної стиглого віку. Збереглося з часів зростання в цих місцях дубових лісів, які пізніше були замінені людиною на лісові культури переважно сосни звичайної. Діаметр стовбура становить діаметр 177 см, висота дерева — близько 30 м, орієнтовний вік — 450—500 років. Має особливе наукове, рекреаційне, історико-культурне та виховне значення. 2010 року пам'ятка посіла друге місце у номінації «Естетично цінне дерево України» обласного відбору для присвоєння звання «Національне дерево України». Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Рішення 8 сесії Сумської обласної Ради 5 скликання від 01.12.2006 р. «Про зміни в мережі об’єктів природно–заповідного фонду області» Хрещатицьке лісництво [Архівовано 21 січня 2021 у Wayback Machine.] На сайті «Туристична Кролевеччина» [Архівовано 13 жовтня 2012 у Wayback Machine.]
Джерело-криниця (пам'ятка природи)

Джерело-криниця — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована біля автошляху Е101, неподалік від с. Бистрик. Площа — 0,06 га. Статус надано 22.12.1982 року. Перебуває у віданні ДП «Кролевецьке лісомисливське господарство» (Гружчанське лісництво, кв. 34, вид. 8). Охороняється місце виходу на поверхню унікального гідрогеологічного утворення — самовитічного джерела води доброї питної якості, пов'язаного з історією краю. Використовується місцевими жителями для святкувань та релігійних обрядів. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с.
Кедр сибірський (пам'ятка природи)

Кедр сибірський — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення, об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташована у центрі села Полошки Глухівського району. Площа — 0,01 га. Статус надано рішенням Сумської обласної ради від 23.12.1981 р. Охороняється дерево кедра сибірського віком близько 120 років, висотою 22 м та обхватом 2 м. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с.
Чернечі джерела

Чернечі джерела - гідрологічна пам'ятка природи, об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Опис Статус надано 16.09.2004 року. Площа – 5,22 га. Розташована на виїзді з Глухова в напрямку Шостки. Охороняється два самовиливних джерела води у вигляді округлих чаш діаметром 8 та 10 м, що живлять р. Берізка та прилеглий болотний масив. Вода має гарні смакові якості і використовується населенням для побутових потреб і релігійних обрядів. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с. Вода, яка лікує душу й тіло. Цілющі джерела на Сумщині [Архівовано 18 квітня 2021 у Wayback Machine.] Туристична карта Березівської ОТГ [Архівовано 23 січня 2021 у Wayback Machine.]
Гетьманський дуб

Гетьма́нський дуб — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Опис Розташована в центральній частині міста Глухів, на вул. Терещенків. Площа 0,0145 га. Статус надано рішенням Сумської обласної ради від 19.10.2000 року, площу уточнено рішенням Сумської обласної ради від 27.06.2008 року. Статус присвоєно для збереження одного екземпляра дуба звичайного віком до 200 років, заввишки 32 м, з обхватом на висоті 1,3 м — 1,05 м). Пов'язаний з історією столиці Гетьманської України. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с.
Екзотичні дерева Глухівського педуніверситету

Екзотичні дерева Глухівського педуніверситету — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення, об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Опис Розташована у центрі міста Глухів на території Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка. Площа — 0,07 га. Статус надано рішенням Сумської обласної ради від 04.03.1999 р. Охороняється місце зростання групи дерев екзотичних порід віком близько 90 років. Тут зростають бархат амурський, горіх ведмежий, катальпа, тис ягідний, ялівець козацький, гінкго дволопатеве, глід «Півняча шпора», оцтове дерево. Галерея Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с.
Амбасада Србије у Кијеву

Амбасада Србије у Кијеву (укр. Посольство Республіки Сербія в Києві) је дипломатско представништво Републике Србије у Украјини. Налази се у Улици Богдана Хмељницког 48, у Кијеву. Тренутни српски амбасадор је Андон Сапунџи. Историја дипломатских односа Дипломатски односи између Украјине и СР Југославије су успостављени 15. априла 1994. године, а амбасада у Кијеву је отворена 1995. године. Са почетком рата у Украјини 2022. године, амбасада је престала са радом, али је поново отворена у октобру 2025. године. Види још Амбасада Украјине у Београду Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Овај чланак о дипломатији је клица. Можете допринети Википедији тако што ћете га проширити.
Посольство Сербії в Україні

Посольство Сербії в Києві — офіційне дипломатичне представництво Сербії в Україні, відповідає за підтримання та розвиток відносин між двома країнами. Історія дипломатичних відносин Дипломатичні відносини на рівні посольств між Україною і Союзною республікою Югославія (СРЮ) були встановлені 15 квітня 1994 року. Посли Сербії в Україні Гойко Дапчевич (1994—2000) Філіпович Раде (2000—2004) Горан Алексич (2004—2009) Душан Лазич (2009—2013) Раде Булатович (2013—2019) Аца Йованович (2020—2024) Андон Сапунджи (2024—) Генеральне консульство Югославії в Києві Томислав Перуничич (1972—1975) Славолюб Алексич (1975—1978) Павле Величкович Див. також Українсько-сербські відносини Український дипломатичний корпус Список дипломатичних місій України Список послів Сербії Посольство України в Сербії Серби в Україні Примітки Посилання Посольство Сербії в Україні [Архівовано 28 липня 2016 у Wayback Machine.]
Сім джерел

Сім джерел — гідрологічна пам'ятка природи, об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Оголошений рішенням Сумського Облвиконкому № 504 від 27.09.1973 року. Розташована на південно-східній околиці смт Шалигине Глухівського району. Площа — 0,5 га. Перебуває у користуванні ДП ОКАП «Глухівський агролісгосп» (кв. 149, вид. 39). Охороняється місце витоку на поверхню унікального гідрогеологічного утворення — 7 фонтануючих джерел води доброї питної якості, що збираються у вигляді природної чаші в покладах крейди та живлять р. Лапуга, притоку р. Обеста. Об'єкт активно використовується місцевим населенням з рекреаційною метою. Галерея Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с.
Ракіта (пам'ятка природи)

Ракіта — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована у лісовому масиві на південний захід від с. Ярославець Кролевецького району. За місцевою вимовою - Рокита. Площа - 21 га. Статус надано 18.11.2011 року. Перебуває у віданні Кролевецької районної державної ажміністрації. Охороняється унікальне осоково-сфагнове болото за межами природного поширення на Поліссі з низкою рідкісних видів рослин: осока багнова, сфагнум викривлений, росичка круглолиста, щитник гребенястий, верба розмаринолиста тощо. На території пам'ятки мешкають рідкісні види тварин – ласиця мала, деркач, ремез, черепаха болотяна, тритон гребінчастий, квакша, чапля сіра, погонич звичайний, крячок чорний, снігур, кобилочка солов'їна, чиж, стрічкарка блакитна, ванесса чорно-руда, махаон, червінець непарний, горностай, лунь лучний, сорокопуд сірий та ін. Має особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну, пізнавальну і освітньо-виховну цінність. Для місцевого населення (жителів с.Ярославець) Рокита - це перш за все природнє озеро що знаходиться відразу за селом (на відміну від багатьох штучних сільських ставків) в якому завжди дуже м яка і чиста вода, не така як в інших водоймах. Ця вода дуже добре справлялась з брудним одягом та була справжньою знахідкою у догляді за волоссям. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Рішення 11 сесії Сумської обласної Ради 6 скликання від 18.11.2011 р. «Про зміни в мережі об’єктів природно–заповідного фонду області»
Ведмедівська криниця (пам'ятка природи)

Ведмедівська криниця — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована на схід від с. Покровське Кролевецького району Сумської області у заплаві річки Ведмедівка - притоки річки Ворголка. Площа - 7,6 га. Статус надано 01.12.2006 року. Перебуває у віданні Ярославецької сільської ради та ДП «Кролевецький агролісгосп». Охороняється унікальне гідрогеологічне утворення – самовиливне джерело води добрих смакових якостей зі значним дебітом та прилегла природна територія з популяцією рослини, занесеної до Червоної книги України - зозульки травневі. Має особливе природоохоронне, наукове, рекреаційне, еколого-освітнє та виховне значення. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Рішення 8 сесії Сумської обласної Ради 5 скликання від 01.12.2006 р. «Про зміни в мережі об’єктів природно–заповідного фонду області»
Княгині Львової (парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва)

Княги́ні Льво́вої — парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення в Україні. Розташований у межах Конотопського району Сумської області, на північно-східній околиці села Бочечки (частково на території Конотопського агролісгоспу). Площа - 14,9 га. Статус надано згідно з рішенням Сумської обласної ради від 28.01.2003 року. Перебуває у віданні Бочечківської сільської ради та ДП «Конотопський агролісгосп». Статус надано для збереження регулярного парку з осьовою композицією, закладеного родиною місцевих князів Львових у 1783 році, що часом перетворився на ландшафтний. Опис У парку зростають дубово-кленово-липові насадження, окремі дерева сосни звичайної та липи збереглися з часів закладання парку. У парку розташований двоповерховий палац, побудований 1866 року в стилі класицизму. Див. також Палац княгині Львової (Бочечки) Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с.
Horlivka urban hromada

Horlivka urban hromada (Ukrainian: Горлівська міська громада) is a hromada of Ukraine, located in Horlivka Raion, Donetsk Oblast. Its administrative center is the city Horlivka. The hromada contains 10 settlements: 1 city (Horlivka), 7 rural settlements: And 2 villages (Mykhailivka and Riasne). See also List of hromadas of Ukraine References
Горлівська міська громада

Горлівська міська громада — номінально утворена територіальна громада в Україні, у Горлівському районі Донецької області. Адміністративний центр — місто Горлівка. Територія утвореної територіальної громади є тимчасово окупованою. Утворена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 710-р шляхом об'єднання Горлівської міської ради із Гольмівською і Пантелеймонівської селищними радами і Озерянівською сільською радою. Населені пункти територіальної громади До складу громади входять 11 населених пунктів: місто Горлівка, 7 селищ: Гольмівський, Озерянівка, Пантелеймонівка, П'ятихатки, Ставки, Федорівка, Широка Балка а також 2 села: Михайлівка, Рясне. Примітки
Максимівський заказник

Максимівський — гідрологічний заказник місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташований біля північної та північно-західної околиці с. Максимівщина Білопільського району. Площа — 26,6 га. Статус надано згідно з рішенням 26-ї сесії Сумської обласної ради 7-го скликання від 22.02.2019 «Про зміни в мережі територій та об'єктів природно-заповідного фонду області». Перебуває у віданні Білопільської РДА. Охороняється балка зі ставом, з якої бере початок безіменний струмок, що є лівою притокою малої річки Крига. У заказнику мешкає низка видів комах, риб, земноводних та птахів, що занесені до міжнародних та регіональних охоронних списків: коромисло синє, бабка плоска, лин, ропуха звичайна, райка деревна, очеретянки чагарникова та ставкова, крячок білокрилий. Джерела Рішення 26 сесії Сумської обласної ради 7 скликання від 22.02.2019 «Про зміни в мережі територій та об'єктів природно-заповідного фонду області» [Архівовано 28 грудня 2021 у Wayback Machine.] Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник. / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с.