NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Козин (Хмельницкая область)

Козин (укр. Козин) — село в Белогорской поселковой общине Шепетовского района Хмельницкой области Украины. До 2020 года входило в Белогорский район. Население по переписи 2001 года составляло 256 человек. Почтовый индекс — 30214. Телефонный код — 3841. Занимает площадь 0,108 км². Код КОАТУУ — 6820387003. Ссылки Козин на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Хмельницкой области (укр.)
Козин (Шепетівський район)

Кози́н — село в Україні, у Білогірській селищній громаді Шепетівського району Хмельницької області. Населення становить 256 осіб. Історія Колись власниками села були, зокрема, багаті волинські шляхтичі Сенюти-Радогоські, прихильники аріанства. У 1906 році село Перерославської волості Острозького повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 27 верст, від волості 3. Дворів 25, мешканців 309. 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 727-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Хмельницької області», увійшло до складу Білогірської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Білогірського району, село увійшло до складу новоутвореного Шепетівського району. Примітки Джерела Kozin, wś // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1883. — Т. IV. — S. 553. (пол.).— S. 553. (пол.) Посилання Погода в селі Козин [Архівовано 5 Березня 2016 у Wayback Machine.] Паспорт територіальної громади Перерослівської сільської ради (doc)
Kozyna, Ternopil Oblast

Kozyna (Ukrainian: Козина) is a village in Hrymailiv settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History During the National Liberation Revolution of the Ukrainian people in the mid-17th century and the military operations in 1649, 49 farms were destroyed in Kozyna. Religion Saint Paraskeva church (17th century, wooden; according to legend, the church is much older and has been restored more than once) with a bell tower (16th century, wooden and rebuilt into a stone one) – examples of the Podil school of wooden architecture and architectural monuments of national importance. Sculpture of the Mother of God (1884, it is one of only four unique figures in the world that depict the Virgin Mary as pregnant) Gallery References
Kozina (rejon czortkowski)

Kozina (ukr. Козина) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie czortkowskim, w hromadzie Grzymałów. Pod koniec XIX w. przysiółek wsi nosił nazwę Biłka. Przynależność administracyjna przed 1939 r.: gmina Krasne, powiat skałecki, województwo tarnopolskie. W II Rzeczypospolitej stacjonowały tu jednostki graniczne Wojska Polskiego: we wrześniu 1921 w Kozinie wystawiła placówkę 1 kompania 23 batalionu celnego, a po 1924 w miejscowości stacjonowała strażnica KOP „Kozina”. Do 2020 w rejonie husiatyńskim. W Kozinie znajduje się drewniana cerkiew św. Paraskiewy. Urodzeni Maksymilian Frydecki Przypisy
Kozîna, Huseatîn

Kozîna (în ucraineană Козина) este un sat în comuna Krasne din raionul Huseatîn, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kozîna era vorbitoare de ucraineană (99,51%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Козина (Тернопольская область)

Козина (укр. Козина) — село в Гримайловской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село известно с XVI века. До 2020 года входило в Гусятинский район. Код КОАТУУ — 6121683302. Географическое положение Село Козина находится на правом берегу реки Збруч, выше по течению на расстоянии в 3 км расположено село Кокошинцы, ниже по течению на расстоянии в 3 км расположено село Калагаровка. Население Население по переписи 2001 года составляло 206 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания
Kozînți, Trosteaneț

Kozînți (în ucraineană Козинці) este un sat în comuna Verhivka din raionul Trosteaneț, regiunea Vinnița, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kozînți era vorbitoare de ucraineană (99,73%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Козинцы (Гайсинский район)

Козинцы (укр. Козинці) — село в Ободовской сельской общине Гайсинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входило в Тростянецкий район. Код КОАТУУ — 0524180803. Население по переписи 2001 года составляет 747 человек. Почтовый индекс — 24351. Телефонный код — 4343. Занимает площадь 3,5 км². Ссылки Козинцы на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Козинці (Гайсинський район)

Кози́нці — село в Україні, у Ободівській сільській громаді Гайсинського району Вінницької області. Населення становить 747 осіб. Історія Засноване 1600 . Під час проведеного радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло щонайменше 202 жителі села. 12 червня 2020 року, відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», село увійшло до складу Ободівської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Тростянецького району, село увійшло до складу Гайсинського району. Відомі особистості Килівник Василь (1969 — 2023) — український військовик, учасник російсько-української війни. Сліденко Віктор Михайлович ( нар.15 липня 1947 року) - кандидат технічних наук, професор, доцент кафедри електромеханічного обладнання КПІ імені І.Сікорського. Примітки Джерела Kozińсе (1), wś, pow. bracławski // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1883. — Т. IV. — S. 554. (пол.).— S. 554. (пол.) Література Верхі́вка // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.625 Посилання Погода в селі Козинці [Архівовано 20 Грудня 2011 у Wayback Machine.]
Подлес (ботаника)

Подлес е термин от ботаниката и лесовъдството, с който се означава съвкупността от храстовата растителност в гората. Подлесът е присъщ, но незадължитилен елемент на биологичния комплекс на горската екосистема. Под подлеса се намира т.нар. жива почвена покривка, която представлява тревната растителност, мъховете, лишеите и полухрастите. Стопанското значение на подлеса може да е едновременно положително и отрицателно. Подлесът обикновено служи за хранителна база и убежище на диви животни. Отрицателното му значение е свързано с това, че подлесът конкурира дървостоя в насаждението за почвена влага и хранителни ресурси. Плътното покритие на подлеса може да стане причина за по-бавното протичане на естествените процеси по възобновяване на някои типове гори. Терминът „подлес“ не бива да се бърка със сходните по звучене термини подгон и подраст, въпреки че и трите обитават втория етаж на насаждението. Подгонът е частта от дървостоя, формирана от онези дървесни екземпляри, които по някакви видови и индивидуални особености или други причини са изостанали от развитието на останалите дървета. Подрастът е новото поколение гора, в което влизат фиданки на възраст от една година до дръвчета, които достигат до половината на височината на дървостоя. Източници
Sotabosc

El sotabosc és la part del bosc ocupada per herbes i arbusts que en formen l'estrat inferior. Les comunitats vegetals del sotabosc consten d'una barreja de plantes nascudes de llavors i de rebrots dels arbres junt amb arbusts i plantes herbàcies. Els arbres joves sovint romanen anys sense créixer gairebé gens dominats pels arbres adults. D'altra banda els arbusts són capaços de completar el seu cicle en les condicions més o menys ombrívoles de cada tipus de bosc. Els esbarzers que es troben dins del bosc pot ser que mai floreixin i es van multiplicant de forma només vegetativa. Al sotabosc i ha intensitats de llum més baixes que a les capçades superiors. La longitud d'ona de la llum que està disponible és només una part de la total rebuda per la capçada, per això les plantes del sotabosc han de ser sovint tolerants a les condicions d'ombra i ser capaces de fer la fotosíntesi amb èxit amb una quantitat limitada de llum i ser capaces de fer servir longituds d'ona no disponibles en la zona de les capçades. En arbres caducifolis de zona temperada, com passa en les fagedes, les plantes han de tenir una biologia més ràpida i per exemple florir abans que les fulles dels arbres limitin la llum de manera important. El sotabosc reté més humitat que les zones del bosc més exposades. Les capçades del bosc redueix la radiació solar i així la terra no s'escalfa tan ràpidament i no hi ha tanta evaporació. Com a conseqüència el sotabosc s'asseca més lentament. La major humitat permet que els fongs i altres descomponedors, animals i plantes, prosperin en millors condicions gaudint d'un millor microclima. Moltes de les plantes ornamentals d'origen tropical són originàries del sotabosc per això poden viure amb la relativa poca lluminositat de l'interior dels pisos. Enllaços externs Plantes de sotabosc a Nova Anglaterra Arxivat 2010-07-08 a Wayback Machine.
Unterholz

Mit Unterholz bezeichnet man den Bewuchs von Wäldern unterhalb der Baumkronen. Es besteht meist aus Sträuchern oder kleinen Bäumen. Diese können angepflanzt sein, sich aber auch aus Wurzelausläufern, Stockausschlägen oder Samenanflug der älteren Bäume entwickelt haben. In manchen Nutzwäldern ist Unterholz unerwünscht, da es in Nahrungskonkurrenz zu den großen Bäumen steht und die Arbeit auf der Fläche (z. B. die Durchforstung, Holzernte oder Pflege der großen Bäume) behindert. Heute wird jedoch immer öfter bewusst Verjüngung als Unterholz angepflanzt, da so die Sprösslinge im Schutz der alten Bäume heranwachsen können und kein Kahlschlag entsteht, wenn die alten Bäume geerntet werden. Auch aus ökologischen Gründen wird solch ein vielschichtiger Wald aus Unterholz und Oberholz gerne gesehen. Im Zuge eines naturnahen Waldbaus wird in Deutschland zunehmend eine natürliche Verjüngung des Altbestandes angestrebt. Dies spart den Aufwand für die Pflanzung oder Saat. Um dies zu erreichen, wird das Oberholz spätestens gegen Ende der Umtriebszeit aufgelichtet, d. h. ein Teil der Altbäume wird geerntet. So gelangt mehr Licht auf den Waldboden und die Samen der Altbäume können keimen und zum Unterholz heranwachsen. Die natürliche Verjüngung funktioniert jedoch nur, wenn auch der Wildverbiss durch eine verstärkte Jagd speziell auf Rehwild niedrig gehalten werden kann und der Altbestand mit fortschreitendem Wachstum des Unterholzes abgeräumt wird. Auch ergibt eine natürliche Verjüngung nur einen Sinn, wenn der Altbestand die gewünschten Bäume des zukünftigen Bestandes enthält. Soll dagegen ein Waldbestand umgewandelt werden, z. B. ein reiner Nadelwald in einen Laubwald oder Mischwald, so muss die Verjüngung, also das Unterholz künstlich eingebracht werden. Eine andere Form des Unterholzes ist die „dienende Baumart“. Zur Hauptbaumart im Oberstand wird zu diesem Zweck eine Nebenbaumart im Unterstand hinzugefügt. Diese soll dann nicht die Nachfolge des Oberstandes antreten, sondern mit ihren Baumkronen den Stammraum der Hauptbaumart möglichst dunkel halten, damit sich keine Seitenäste bilden. Klassische Fälle sind Bestände aus Furniereichen. Weblinks
Sotobosque

Sotobosque es la vegetación de un bosque que crece más cerca del suelo, por debajo del dosel vegetal. El sotobosque consiste en una mezcla de plántulas y árboles jóvenes, así como arbustos de sotobosque y hierbas. Los árboles jóvenes del dosel a menudo permanecen en ese estado durante décadas mientras esperan una apertura en la parte superior que permita su crecimiento. Los arbustos del sotobosque, sin embargo, pueden completar su ciclo de vida a la sombra del dosel. Algunas especies de árboles más pequeñas, como el cornejo y el acebo raramente alcanzan grandes alturas ya que generalmente son árboles de sotobosque. El sotobosque recibe luz menos intensa que las plantas en el dosel. Las longitudes de onda de luz disponibles son sólo una pequeña parte de aquellas disponibles a plena luz del sol. Por lo tanto, las plantas del sotobosque deben ser capaces de realizar la fotosíntesis con la limitada cantidad de luz disponible. A menudo son capaces de utilizar longitudes de onda que las plantas del dosel no pueden aprovechar. En los bosques templados caducifolios las plantas del sotobosque sacan las hojas antes que los árboles del dosel permitiéndoles realizar la fotosíntesis sin que el dosel les dé sombra. Este breve período (1-2 semanas) es a menudo fundamental para que la planta mantenga un equilibrio neto positivo del carbono a lo largo del año. El dosel vegetal reduce la radiación solar, evitando así un rápido calentamiento del suelo y desacelerando la evaporación. Como consecuencia, la humedad en el sotobosque es mayor, lo que propicia el florecimiento de hongos y otros descomponedores. Esto propicia el reciclado de nutrientes y proporciona microclimas favorables para muchos animales y plantas.​ Sotobosque y salud Un proyecto piloto de la Universidad de Helsinki en Finlandia reprodujo el ambiente de sotobosque en los patios de escuelas de nivel inicial. Se analizó la sangre de los niños comparándola con la de población infantil que tenía patios convencionales en las escuelas, de grava o cemento. Se mostró que el sistema inmune de los niños que jugaban en estos sotobosques artificiales había mejorado en un mes.​​​​ Referencias
Sottobosco

Nelle scienze forestali il sottobosco è quella parte dell'ambiente boschivo che si sviluppa all'ombra degli alberi ad alto fusto fino ad includere il suolo, in condizioni ambientali di scarsa illuminazione solare ed elevata umidità dell'aria e del suolo stesso. Queste condizioni ambientali lo rendono particolarmente adatto allo sviluppo di un particolare ecosistema profondamente diverso ad es. da quello della radura o del prato erboso adibito a pascolo per animali selvatici o bestiame. Ambiente Flora Costituiscono generalmente il sottobosco tutte quelle specie vegetali che vanno dai muschi fino agli arbusti, ma non mancano anche appartenenti a generi arborei che, per l'assenza di spazio e luce, rimangono ad uno stato di alberello finché una grande pianta non cade abbattuta per un fenomeno naturale (fulmine o vento), per mano dell'uomo (disboscamento) o per morte naturale aprendo un varco nella copertura sovrastante permettendone lo sviluppo. I muschi si sviluppano su ogni supporto, sia esso un tronco d'albero morto, una roccia, un muro, e possono creare sul terreno veri e propri tappeti verdi, soffici e spessi diversi centimetri, come fa la borracina. Costituenti del sottobosco molto noti sono i funghi, che richiedono in genere un ambiente umido per potersi sviluppare. Tra i funghi più famosi abbiamo il porcino, il chiodino, l'ovulo, la mazza di tamburo, le russule, i prataioli, le vescie, il pinarol. Tipiche piante del sottobosco sono tutta quella serie di piante i cui frutti vanno solitamente sotto il nome di frutti di bosco: i ribes, i lamponi, i mirtilli, i rovi, le fragole di bosco. Crescendo di dimensioni, troviamo nel sottobosco l'asparago selvatico, la rosa canina, il pungitopo ed arbusti quali il biancospino, il ginepro, l'agrifoglio, l'alloro, il corbezzolo, il prugnolo. Fauna Il sottobosco è un habitat ideale per molte specie animali, che in esso trovano riparo e da esso traggono nutrimento: uccelli di piccole dimensioni quali il merlo, il tordo, lo scricciolo, le cince, il fringuello, il pettirosso, il frosone, ma anche rapaci come il falco, la civetta, il gufo; mammiferi carnivori di piccole dimensioni quali la volpe e la martora; spazzini del sottobosco come gli onnivori cinghiali; i caprioli, che amano vivere nel sottobosco più fitto; piccoli roditori come il quercino, il ghiro e gli scoiattoli; serpenti come la biscia e la vipera. Bibliografia Giovanni Bernetti, Il sottobosco, in Botanica e Selvicoltura, Accademia Italiana di Scienze Forestali, 2007. URL consultato il 04/04/2015 (archiviato dall'url originale il 25 gennaio 2022). Voci correlate Radura Prato (agricoltura) Pascolo Altri progetti Wikizionario contiene il lemma di dizionario «sottobosco» Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su sottobosco Collegamenti esterni sottobosco, su Treccani.it – Enciclopedie on line, Istituto dell'Enciclopedia Italiana. (EN) understory, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Sub-bosque

Em botânica, um sub-bosque, designa o conjunto de vegetação de baixa estatura que cresce em nível abaixo do dossel florestal. A vegetação do subosque consiste numa mistura de mudas e plantas jovens de árvores do dossel, juntamente com arbustos do subosque e ervas. As árvores mais jovens do dossel florestal costumam ficar reprimidas como juvenis por décadas, enquanto espera uma abertura no dossel que vai permitir o seu crescimento até as copas. Por outro lado, os arbustos do subosque são capazes de completar seu Ciclo de vida na sombra do dossel da floresta. Além disso, algumas árvores pequenas, como o araticunzeiro (Fusaea longifolia) e azevinho, raramente ganham muita altura e são geralmente árvores de subosque. Subosques florestais têm menor intensidade de luz do que no topo do dossel. As ondas de luz que estão aí disponíveis são apenas uma fração das ondas que estão disponíveis sob plena luz do sol. As plantas de subosque devem, portanto, muitas vezes, ser tolerantes à sombra - elas devem ser capazes de fazer fotossíntese com sucesso com a quantidade limitada de luz disponível. Referências
Subarboret

Subarboretul, numit și stratul arbuștilor, stratul arbustiv, reprezintă totalitatea arbuștilor care cresc sub coronamentul arborilor și constituie cel de al doilea etaj de vegetație al pădurii. Subarboretul umbrește, protejează și ameliorează solul ferindu-l de uscăciune, bătătoriri, erodare. Repartiția în spațiu a subarboretului este dependentă de exigențele speciilor componente față de caracteristicile solului și de gradul de luminare al arboretului. Subarboretul este mai bine reprezentat în regiunea de câmpie, în arboretele formate din specii de lumină și pe soluri slab acide (salcâmete, stejărete, ulmete, șleau de câmpie). În ulmet (pădure formată din specii de ulm) subarboretul este bine reprezentat și este format din măceș, spinul cerbului, sânger, lemn câinesc, salbă moale, salbă râioasă, corn, soc comun, dârmox ș.a. În șleaul (pădurea de amestec formată din 3-4 specii de cvercinee - stejar pedunculat, gorun, stejar brumăriu etc.) de câmpie subarboretul este des și diversificat: păducel, corn, sânger, soc, alun, salbă moale, lemn câinesc, călin, dârmox, sâmbovină etc. În molidiș, de regulă, subarboretul este slab reprezentat prin: caprifoi, cununiță, soc roșu, zmeur, coacăz, tulichină, alun etc. În brădet subarboretul lipsește frecvent. Modul de răspândire a subarboretului variază de la exemplare rare de arbuști, buchete și pâlcuri, până la desișuri continue, greu de străbătut.Vegetația pădurii se diferențiază după compoziția specifică în 4 straturi: stratul muscinal (poate lipsi), alcătuit din mușchi, stratul ierbaceu (stratul subarbustiv sau stratul ierbos, numit și pătura vie), alcătuit din plante anuale sau perene ierboase sau lemnoase scunde, stratul arbustiv (subarboretul), alcătuit din plante lemnoase, predominant de 1-3 m înălțime (în condiții foarte favorabile depășind chiar 5 m înălțime), stratul arborescent, alcătuit din arbori care constituie arboretul și în cuprinsul căruia se diferențiază etaje. Pe solul pădurii crește semințișul reprezentat prin totalitatea puieților arborilor forestieri. Referințe
Подлесок

Подле́сок — скопление растений в лесу, произрастающих в тени деревьев и образующих древесный полог. Подлесок состоит из кустарников и низких деревьев, которые никогда не вырастают до высоты основного древостоя, чем отличаются от подроста. В широколиственных и смешанных лесах он чаще всего состоит из малины, лещины, бересклета, крушины, можжевельника и рябины, а в мелколиственных, темнохвойных и светлохвойных лесах в его состав входят ольха, карликовая берёза и карликовая ива. Кизил и падуб также, как правило, входят в подлесок. До подлеска доходит гораздо меньше света, поэтому образующие его растения тенелюбивы и выполняют фотосинтез при ограниченном освещении. В смешанных лесах листья верхнего яруса появляются позже, чем у подлеска, что даёт возможность растениям нижнего яруса фотосинтезировать без затенения пологом. Этот короткий период (1—2 недели) позволяет растениям подлеска поддерживать углеродный баланс на протяжении всего года. Влажность в подлеске также выше, чем на открытых участках. Полог задерживает солнечное излучение, уменьшая температуру поверхности земли и, соответственно, интенсивность испарения. Высокая влажность позволяет расти грибам и другим редуцентам. Благодаря этому подлесок имеет большое значение в жизни леса — он влияет на формирование стволов деревьев, способствует очищению их от сучьев, а также влияет на микроклимат и почву леса. В водоохранных лесах подлесок скрепляет почву и защищает берега озёр и рек от размыва. Примечания Ссылки Подлесок: Географический словарь (Дата обращения: 8 июня 2009) Подлесок — статья из Большой советской энциклопедии.
Підлісок

Підлісок — один з ярусів лісу, сукупність рослин, що ростуть в тіні дерев, які формують лісовий намет, водночас підіймаючись над лісовою підстилкою. Складається з кущів та невисоких дерев, які ніколи не досягають висоти основного деревостану, чим відрізняються від підросту. В широколистяних та мішаних лісах підлісок часто складають кущі малини, ліщини, бруслини, крушини, ялівцю та горобини, а у дрібнолистяних, темнохвойних та світлохвойних лісах — вільха, карликова береза та верба. Також в підліску часто ростуть кущі дерену та падубу. Через лісовий намет проникає мало сонячних променів, тому підлісок, як правило, складається з тіньолюбних рослин, які можуть здійснювати фотосинтез при обмеженому освітленні. У мішаних лісах листя на деревах верхнього ярусу часто з'являється пізніше, ніж на деревах та кущах підліска, що дає рослинам нижнього ярусу час, протягом якого вони можуть здійснювати фотосинтез без обмеження в кількості світла. Цей короткий період (1—2 тижні) дозволяє рослинам підліска підтримувати вуглецевий баланс протягом всього року. Вологість в підліску є вищою, ніж на відкритих ділянках. Лісовий намет затримує сонячні промені, зменшуючи температуру поверхні землі та, відповідно, інтенсивність випаровування. Висока вологість сприяє росту папоротей і мохів, а також грибів та інших редуцентів. Завдяки цьому підлісок відіграє важливу роль у житті лісу — впливає на формування стовбурів дерев, сприяє очищенню їх від гілля, а також впливає на мікроклімат та лісовий ґрунт. У водоохоронних лісах підлісок скріплює ґрунт і захищає береги озер та річок від ерозії. Примітки
Koziari

Koziari (Ukrainian: Козярі) is a village in Skoryky rural hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1504. After the liquidation of the Pidvolochysk Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Saint Demetrius Church (1645, wooden, rebuilt in 1775; 2004, brick). References Sources (in Ukrainian) Уніят В., Козярі // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 134. — ISBN 966-528-199-2. "Koziary". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 4. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1883. p. 543.
Koziary (rejon tarnopolski)

Koziary – wieś na Ukrainie w rejonie tarnopolskim należącym do obwodu tarnopolskiego. W czasie okupacji niemieckiej mieszkający tutaj Polacy, Tomasz i Maria Jaroszowie, ukrywali Żyda Markusa Mordchaia Broidego. W 2017 roku Instytut Jad Waszem uhonorował ich za to tytułami Sprawiedliwych wśród Narodów Świata. Do 2020 w rejonie podwołoczyskim. Przypisy Linki zewnętrzne Koziary, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IV: Kęs – Kutno, Warszawa 1883, s. 543 . Koziary na stronie Rady Najwyższej Ukrainy