NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Голопристанський район

Голопри́станський райо́н — колишня адміністративно-територіальна одиниця у складі Херсонської області України. Площа становила— 3,400 тис. км². Населення — 45027 осіб. Районний центр — місто Гола Пристань. 19 липня 2020 року було ліквідовано внаслідок адміністративно-територіальної реформи. Географія Голопристанський район розташовувався в степовій зоні. Територією району протікали 11 річок. Найбільші з них — Дніпро, Конка, Чайка, Солониха. Територія району з півдня омивалася Чорним морем. З півночі Голопристанський район межував з Білозерським, зі сходу — з Олешківським та на південному сході з Скадовським районами Херсонської області; на заході — з Миколаївською областю. Земельні ресурси Заповідники В районі функціонує Чорноморський державний біосферний заповідник. Він був заснований у 1927 році з метою охорони птахів під час перельоту, зимівлі та гніздування, а також для збереження та вивчення ділянок причорноморських цілинних степів, які залишились лише на незначній площі півдня України. За ним закріплена площа 87 348 га. З грудня 1975 року заповідник внесено до Списку водно-болотних угідь, що мають міжнародне значення. З 1984 року його включено ЮНЕСКО до міжнародної мережі біосферних заповідників. Сьогодні він найбільший в Україні. На землях району розташоване Буркутське відділення Національному природному парку «Олешківські піски» Населення Розподіл населення за віком та статтю (2001) Національний склад населення за даними перепису 2001 року: Мовний склад населення за даними перепису 2001 року: Культура У районі функціонувало 37 бібліотек, 39 закладів клубного типу, 6 музеїв, 18 будинків культури, 21 сільський клуб, 35 клубів за інтересами, 3 дитячі музичні школи та одна дитяча мистецька школа. На території району розташовувалися 74 пам'ятки історії та 497 пам'яток архітектури. Пам'ятки Аджигольський маяк — маяк поблизу села Рибальче, побудований в 1910 році за проектом інженера і вченого Володимира Шухова. ЗМІ Виходить друком районна газета «Голопристанський вісник». Наклад — 2000 примірників. Політика 25 травня 2014 року відбулися Президентські вибори України. У межах Голопристанського району були створені 44 виборчі дільниці. Явка на виборах складала — 50,82 % (проголосували 17 315 із 34 070 виборців). Найбільшу кількість голосів отримав Петро Порошенко — 52,41 % (9 075 виборців); Юлія Тимошенко — 15,51 % (2 685 виборців), Сергій Тігіпко — 8,58 % (1 486 виборців), Олег Ляшко — 6,76 % (1 171 виборців), Анатолій Гриценко — 4,35 % (754 виборців). Решта кандидатів набрали меншу кількість голосів. Кількість недійсних або зіпсованих бюлетенів — 1,79 %. Див. також Хрестова сага Березові колки Ягорлицький заказник Примітки Посилання Чимало інформації на «Інвестиційному порталі»[недоступне посилання з липня 2019] Круглоозерський БК (Будинок культури) Круглоозерська ЗОШ Голодомор 1932—1933 років у Голопристанському районі [Архівовано 11 червня 2020 у Wayback Machine.]
Hercký rajón

Hercký rajón (ukrajinsky Герцаївський район) je bývalý rajón v Černovické oblasti na Ukrajině. Hlavním městem byla Herca a rajón měl přibližně 33 tisíc obyvatel. Sídla v rajónu Herca Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Герцаївський район na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hercký rajón na Wikimedia Commons
Rajon Herza

Rajon Herza (ukrainisch Герцаївський район/Herzajiwskyj raion; russisch Герцаевский район/Gerzajewski rajon, rumänisch Raionul Herţa) war ein Rajon in der Oblast Tscherniwzi in der West-Ukraine. Geographie Das Zentrum des Rajons war die Stadt Herza. Der Rajon lag bis auf die vier Orte Bukiwka, Mamornyzja, Ostryzja und Zuren im Herza-Gebiet. Er grenzte im Norden an den Rajon Nowoselyzja, im Südosten an Rumänien, im Süden und Westen an den Rajon Hlyboka sowie auf einem kurzen Stück im Nordwesten an die Oblasthauptstadt Czernowitz. Die Bevölkerung besteht aus 93,7 % Rumänen, 5 % Ukrainer, sowie aus anderen Gruppen (Russen, Juden, Roma etc.). Geschichte Der Rajon wurde 1940 nach der Besetzung durch die Sowjetunion errichtet und bestand mit Unterbrechung zwischen 1941 und 1944 bis zum Jahre 1962. Danach kam das Gebiet zum Rajon Hlyboka und wurde am 6. Dezember 1991 wieder eingerichtet. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zur Auflösung des Rajons und Anschluss des Rajonsgebietes an den neugebildeten Rajon Tscherniwzi. Administrative Gliederung Auf kommunaler Ebene war der Rajon in 1 Stadtratsgemeinde und 13 Landratsgemeinden unterteilt, denen jeweils einzelne Ortschaften untergeordnet waren. Zum Verwaltungsgebiet gehörten: 1 Stadt 23 Dörfer Stadt Dörfer Weblinks Einzelnachweise
Raión de Hertsa

Raión de Hertsa (en ucraniano: Герцаївський район; en rumano: Raionul Herța) fue un raión o distrito de Ucrania en el óblast de Chernivtsí. Comprende una superficie de 316 km². La capital era la ciudad de Hertsa. Demografía Según estimación de 2013 contaba con una población total de 32.699 habitantes,​ más del 90% de los cuales eran rumanos; según el censo de 2001 el 91,5% de los habitantes se identificaban como rumanos; el 2,3% como moldavos, el 5% como ucranianos, el 0,9% como rusos y el 0,3% como polacos.​ Otros datos El código KOATUU era 7320700000. El código postal 59200 y el prefijo telefónico +380 3740. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Raión de Hertsa.
Distretto di Herca

Il distretto di Herca (in ucraino Герцаївський район?; romeno: Raionul Herța) era un distretto (rajon) dell'Ucraina, situato nell'oblast' di Černivci. Il suo capoluogo era Herca. È stato soppresso con la riforma amministrativa del 2020. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Herca Collegamenti esterni Sito ufficiale, su hertza.bukoda.gov.ua.
Rejon hercański

Rejon hercański – była jednostka administracyjna w składzie obwodu czerniowieckiego Ukrainy. Rejon został utworzony w 1991; miał powierzchnię 309 km² i liczył około 32 tysięcy mieszkańców. Siedzibą władz rejonu była Herca. Na terenie rejonu znajdowały się: jedna miejska rada i 13 silskich rad, obejmujących w sumie 23 miejscowości. Spis miejscowości
Герцаевский район

Герца́евский райо́н (укр. Герцаївський район) — упразднённая административная единица Черновицкой области Украины. Административный центр — город Герца. История Образован в 1940 году. В ходе хрущёвской административной реформы, в 1962 году был упразднён, территория вошла в состав Глыбокского района. Восстановлен в декабре 1991 года. В ходе административно-территориальной реформы в Украине, в 2020 году район снова был упразднён, его территория вошла в состав Черновицкого района. На территории района были сформированы Герцаевская и Острицкая территориальные общины. Территория Буковского сельского совета вошла в состав Тереблеченской сельской общины, а село Крупянское Великобудского сельского совета — в состав Волоковской сельской общины. Население Большинство населения района — румыны. По данным Всеукраинской переписи населения 2001 года в населении района присутствовали следующие этнические группы: румыны — 29554 (91,45 %), украинцы — 1616 (5,00 %), молдаване — 756 (2,34 %), русские — 299 (0,93 %). Языки В декабре 2012 года, после принятия закона «Об основах государственной языковой политики», Герцаевским райсоветом румынский язык объявлен региональным на территории района. В 2018 году закон «Об основах государственной языковой политики» был признан неконстутиционным и утратил силу. Примечания Ссылки Сведения о районе на сайте областной администрации. (укр.)
Centrala nucleară de la Cernobîl

Centrala nucleară de la Cernobîl (în ucraineană Чорнобильська атомна електростанція, în rusă Чернобыльская АЭС) este o centrală nucleară dezafectată din Ucraina, amplasată în apropierea orașului părăsit Prîpeat, la 14,5 km de Cernobîl, la 16 km de granița cu Belarus și la 110 km de capitala Ucrainei, Kiev. Aceasta ocupă o mare parte din zona de excludere Cernobîl. Istoric Centrala nucleară „Vladimir Ilici Lenin” a exploatat patru reactori nucleari de tip RBMK–1000 (reactori cu uraniu îmbogățit răciți cu apă ușoară și moderați cu grafit), iar construcția centralei a fost începută pe 15 septembrie 1972. Reactorul 1 a fost inaugurat pe 20 septembrie 1977, urmând astfel reactorii 2 (1978), 3 (1981) și 4 (1983). Alți 2 reactori erau în construcție la momentul exploziei din 1986. Construcția acestora a fost sistată și ulterior abandonată la scurt timp după dezastru. Dezastrul din 1986 și închiderea centralei Explozia din 26 aprilie 1986 a distrus reactorul 4 și a cauzat evacuarea orașelor Prîpeat și Cernobîl, și a câtorva sate din apropiere, aflate într-o regiune puternic contaminată radioactiv. Activitatea centralei a fost oprită temporar, însă cei 3 reactori rămași și-au reluat activitatea mai târziu. Reactorul 2 a fost închis în 1991, în urma unui incendiu, urmând închiderea reactorului 1 în 1996, și în cele din urmă, reactorul 3 fiind închis în 2000. Demolarea Reactorului 1 Demolarea Reactorului 1 a fost amânată din cauza Invaziei Rusiei în Ucraina (2022), zona de excludere fiind o perioadă sub ocupație rusă. Vezi și Sarcofagul de la Centrala Nucleară de la Cernobîl Legături externe uc Chernobyl Nuclear Power Plant – website oficial Chernobyl Nuclear Power Plant at Google Maps en Steel Sarcophagus Announcement. ru «Zone – virtual walk with comments» by Nataliya Monastirnaya
Чернобиљска нуклеарна електрана

Чернобиљска нуклеарна електрана „В. И. Лењин” (укр. Чорно́бильська атомна електростанція імені В. І. Леніна, ЧАЕС, рус. Черно́быльская а́томная электроста́нция и́мени В. И. Ле́нина, ЧАЭС) бивша је нуклеарна електрана у близини града Припјата у Кијевској области, која је радила од 1977. до 2000. године. Изградња електране започета је 1970. године, а прва јединица је покренута 1977. Нуклеарна електрана се налази на удаљености од 2 км од града Припјата, изграђеног паралелно са електраном првенствено за њене раднике. Назив је повезан са градом Чернобиљем, тадашњим окружним центром тог подручја. Почетком 1986. године електрана је била најмоћнија нуклеарна електрана у европском делу Совјетског Савеза. Дана 26. априла 1986. године дошло је до несреће током пројектних испитивања, која је потпуно уништила четврти реактор електране и проузроковала значајно загађење околне територије радиоактивним супстанцама. Услед ове катастрофе је у потпуности евакуисано становништво Припјата, Чернобиља и свих осталих насељених места у кругу од 30 км око електране познатом као Чернобиљска зона искључења. Сама несрећа је једна од највећих људски изазваних катастрофа у историји човечанства. Географски положај Чернобиљска нуклеарна електрана налази се у источном делу белоруско-украјинског Полесја на северу Украјине, на 16 км од границе са Републиком Белорусијом, на обали реке Припјат, која се улива у Дњепар. Западно од три километра широке санитарно-заштитне зоне нуклеарне електране налазе се: напуштени град Припјат; град Чернобиљ, бивши окружни центар (на 18 км југоисточно од електране); град Кијев (на 110 км јужно).
Berdychiv Carmelite Monastery

The Berdychiv Carmelite Monastery, formally known as the Monastery of Discalced Carmelites (Ukrainian: Монастир кармелітів босих, romanized: Monastyr karmelitiv bosykh; Polish: Klasztor warowny Karmelitów Bosych) is a Discalced Carmelite monastery in the city of Berdychiv, Ukraine. The adjacent sanctuary is dedicated to the Immaculate Conception, which was elevated to the status of a basilica in 2024. History The Berdychiv Carmelite Monastery began construction in 1634, four years after voivode of Kiev Janusz Tyszkiewicz Łohojski gave a Berdychiv fortress to the Carmelites. It eventually finished construction in 1642. The building was destroyed during the Khmelnytsky Uprising, but later rebuilt. The monastery became known for its icon, Our Lady of Berdyczow, which was given golden crowns by Pope Benedict XIV on 16 July 1756. The icon became an object of pilgrimage for Polish Catholics, and the monastery also began printing and education programmes during the 18th century. Following the partitions of Poland, Berdychiv became part of the Russian Empire, and the monastery's printing and educational programmes were forced to close. The crowns of the icon were stolen, though it was crowned again by Pope Pius IX in 1854. The monastery was later taken over by the Russian government, and would only be restored shortly after the Russian Revolution. The monastery briefly resumed activities, but was soon taken over by the Soviet government after the only monk at the monastery died in 1926. World War II In 1941, shortly before Operation Barbarossa, Our Lady of Berdyczow was destroyed in a fire, along with much of the rest of the monastery. An infamous photograph from the Holocaust in Ukraine is believed by researchers to have been made at the monastery. The photo is known as The Last Jew in Vinnitsa, showing an unknown Jewish man—probably on 28 July 1941—about to be shot dead by a member of the Einsatzgruppen, a mobile death squad of the German SS. The victim is kneeling beside a mass grave already containing bodies; behind, a group of SS and Reich Labor Service men watch. Recent research has suggested that the photograph was probably taken at the abandoned Berdychiv Carmelite Monastery, which can be seen in an alternative print of the photograph, and not in Vinnytsia (Vinnitsa). After World War II The monastery was returned to the Roman Catholic Church in 1991, following the Declaration of Independence of Ukraine. Our Lady of Berdyczow was restored, and once again crowned by Pope John Paul II in 1998. The monastery continues to attract thousands of pilgrims yearly, both among Catholics and followers of Eastern Orthodoxy. During the Russian invasion of Ukraine, head of the Discalced Carmelites Miguel Márquez Calle celebrated Mass at the monastery. On 25 June 2024, Pope Francis, through the Dicastery for Divine Worship and the Discipline of the Sacraments, decreed that the sanctuary will be elevated to the status of minor basilica. This was announced on 21 July in a mass presided by Cardinal Pietro Parolin. References
Monastère des Carmes déchaux de Berdytchiv

Le monastère des Carmes déchaux est un monastère catholique des Carmes déchaux situé à Berdytchiv en Ukraine, sur le territoire du diocèse de Kiev-Jytomyr. Son église de l’Immaculée-Conception est reconnue sanctuaire national par la Conférence des évêques catholiques romains d’Ukraine depuis le 27 octobre 2011. Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes Église de l’Immaculée-Conception de Berdytchiv. Ordre des Carmes déchaux Liens externes (uk) Ordre des Carmélites déchaussés en Ukraine Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail de l’Ukraine
Безбородьківська сільська рада

Безборо́дьківська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Драбівському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Безбородьки. Загальні відомості Станом на 1989 рік до складу сільради входило також село Рецюківщина, яке пізніше утворило окрему Рецюківщинську сільську раду. Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складалася з 16 депутатів та голови. Голова ради: Сало Віталій Анатолійович Секретар ради: Дубенець Ніна Василівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Безбородьківська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Броварківська сільська рада (Золотоніський район)

Броваркі́вська сільська́ ра́да — колишня адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Золотоніському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Броварки. Загальні відомості Станом на 1989 рік село Броварки та селище Малинівщина перебували у складі Калениківської сільської ради. Пізніше вони утворили окрему сільраду. Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складалася з 12 депутатів та голови. Голова ради: Півень Валентина Миколаївна Секретар ради: Коржик Віра Василівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Броварківська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Comuna Brovahî, Korsun-Șevcenkivskîi

Brovahî (în ucraineană Бровахи) este o comună în raionul Korsun-Șevcenkivskîi, regiunea Cerkasî, Ucraina, formată din satele Brovahî (reședința) și Buda-Brovahivska. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Brovahî era vorbitoare de ucraineană (98,65%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,2%). Note
Бровахівська сільська рада

Бро́вахівська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Бровахи. Загальні відомості Станом на 1989 рік до складу сільради входили також села Кірове та Паськів, які пізніше утворили окрему Кіровську сільську раду. Населені пункти Сільській раді підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складається з 14 депутатів та голови. Голова ради: Назаренко Олександр Іванович Секретар ради: Сичкова Галина Анатоліївна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Бровахівська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Гладківщинська сільська рада

Гла́дківщинська сільська́ ра́да — колишня адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Золотоніському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Гладківщина. Загальні відомості Станом на 1989 до складу сільради входило також село Софіївка, яке пізніше утворило окрему Софіївську сільську раду. Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складалася з 16 депутатів та голови. Голова ради: Тертишний Олександр Павлович Секретар ради: Проценко Ольга Василівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Гладківщинська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Comuna Holoveatîne, Smila

Holoveatîne (în ucraineană Голов'ятине) este o comună în raionul Smila, regiunea Cerkasî, Ucraina, formată din satele Holoveatîne (reședința), Huleaihorodok și Malîi Buzukiv. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Holoveatîne era vorbitoare de ucraineană (97,91%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,99%). Note
Голов'ятинська сільська рада

Голов'я́тинська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у Смілянському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Голов'ятине. Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складалася з 15 депутатів та голови. Голова ради: Секретар ради: Діденко Людмила Миколаївна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Природно-заповідний фонд На землях сільради розташовано державне заповідне урочище «Шаєва гора». Примітки та джерела Голов'ятинська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Драбівська сільська рада

Дра́бівська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Драбівка. Загальні відомості Територія ради: 18,019 км² Територією ради протікає річка Рось. Населені пункти Сільській раді підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складається з 16 депутатів та голови. Голова ради: Ремех Ольга Петрівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Драбівська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Калинівська сільська рада (Городищенський район)

Кали́нівська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Городищенському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Калинівка. Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складалася з 12 депутатів та голови. Голова ради: Грибінник Мирослава Вячеславівна Секретар ради: Ворона Раїса Андріївна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Калинівська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Comuna Kirove, Korsun-Șevcenkivskîi

Kirove (în ucraineană Кірове) este o comună în raionul Korsun-Șevcenkivskîi, regiunea Cerkasî, Ucraina, formată din satele Kirove (reședința) și Paskiv. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Kirove era vorbitoare de ucraineană (98,74%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,26%). Note
Корнилівська сільська рада

Корнилівська сільська́ ра́да (до 2016 року — Кіровська) — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Корнилівка. Загальні відомості Станом на 1989 рік села Кірове та Паськів перебували у складі Бровахівської сільської ради. Пізніше вони утворили окрему сільраду. 2016 року Кіровська сільська рада перейменована в Корнилівську, адже село Кірове було перейменоване в село Корнилівку. Населені пункти Сільській раді підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складається з 16 депутатів та голови. Голова ради: Баб'як Наталія Іванівна Секретар ради: Малюга Галина Леонтіївна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Корнилівська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Comuna Krutkî, Ciornobai

Krutkî (în ucraineană Крутьки) este o comună în raionul Ciornobai, regiunea Cerkasî, Ucraina, formată din satele Cehivka și Krutkî (reședința). Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Krutkî era vorbitoare de ucraineană (97,64%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,12%). Note
Крутьківська сільська рада

Крутькі́вська сільська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Чорнобаївському районі Черкаської області. Адміністративний центр — село Крутьки. Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти: Склад ради Рада складалася з 16 депутатів та голови. Голова ради: Положай Ольга Миколаївна Секретар ради: Матвєєва Ольга Василівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки та джерела Крутьківська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.