NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Церква святого Апостола Андрія Первозванного (Тернопіль)

Церква святого Апостола Андрія Первозванного в Тернополі — парафія і храм Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в Тернополі (деканат м. Тернополя — Центральний). Історія церкви Парафія утворена у 2011 році. Храм постав завдяки сприянню архиєпископа і митрополита Василія Семенюка та пожертвам парафіян з вулиці Чернівецької. Проєкт розробив тернопільський архітектор Михайло Нетриб'як. 14 липня 2011 року адміністратором парафії був призначений о. Петро Порохонько, який відповідав за будівництво, займався документацією та керував роботами. 17 жовтня 2011 року владика Василій Семенюк освятив наріжний камінь. Протягом 2012 року громада збиралася на молебні до Пресвятої Богородиці біля хреста на місці новобудови. 9 грудня 2012 року владика Василій Семенюк освятив новозбудовану церкву. У храмі зберігаються мощі святого апостола Андрія Первозванного та святого Миколая. При парафії діють Марійська і Вівтарна дружини, спільнота «Матері в молитві» та молитовна група. Парохи о. Петро Порохонько (з 14 липня 2011). Джерела Парафія м. Тернопіль. Церква святого Апостола Андрія Первозванного // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 443. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква святого Миколая (Тернопіль)

Церква святого Миколая в Тернополі — парафія і храм Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в Тернополі (деканат м. Тернополя — Центральний). Історія церкви Капличка в стінах психоневрологічної лікарні, де служив о. Іван Якимів, стала затісною для парафіян. З благословення владики Михаїла Сабриги та під керівництвом головного лікаря Петра Мартинюка розпочалося будівництво церкви. У 2001 році цю справу продовжив головний лікар Володимир Шкробот. Проєкт храму розробив архітектор Руслан Білик. 19 грудня 2002 року владика Михаїл Сабрига освятив новозбудовану церкву. У 2004 році розпочали будівництво дзвіниці, а 19 грудня 2006 року освятили іменний дзвін «Володимир». У 2008 році встановили іконостас, а у 2010 році художники Львівської академії мистецтв, ректор Андрій Бокотей та професор Роман Василик, розпочали розпис підкупольної частини храму. У храмі зберігаються мощі святого Миколая, привезені Володимиром Шкроботом з сином Леонідом та о. Романом Дутчаком з міста Барі (Італія). 19 грудня 2011 року владика Василій Семенюк освятив мощівник із миром чудотворця та ікону святого Миколая. При парафії діє Параманне братство. Парохи о. Іван Якимів (1991—2004), о. Володимир Сампара (2004—2013), о. Володимир Барна (з 2013). Джерела Парафія м. Тернопіль. Церква святого Миколая // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 442. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква святого Димитрія (Тернопіль)

Церква святого Димитрія в Тернополі — парафія і храм Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в Тернополі (деканат м. Тернополя — Центральний). Історія церкви Парафія утворена у 1998 році. Спочатку громада з вулиць Тернополя та села Великі Гаї планувала будувати храм на ділянці в селі, але згодом вирішила звести його в межах міста. Землю під будівництво виділила голова агрофірми «Поділля» Леся Дідоренко, а дозвіл від міської ради отримали у 1998 році. У 1999 році на свято Різдва Христового освятили хрест на місці майбутньої церкви. Того ж року, на празник святого Димитрія, єпископ Михаїл Сабрига освятив тимчасову капличку, де богослужіння проводили до 2004 року, та наріжний камінь під будівництво храму. Першу Літургію в новозбудованому храмі в день святого Володимира відслужив о. Йосиф Янішевський зі своїми синами, священниками Володимиром та Андрієм. Архітектором був Михайло Нетриб'як. Серед жертводавців були парафіяни та багато інших людей, включаючи Андрія Дмитраша, Богдана Пришляка, а також Антоніо Гвардієрі з родиною з Італії. Син пароха о. Йосифа, о. Володимир Янішевський, організував збір коштів у Канаді. У 2006 році владика Василій Семенюк освятив храм, а у 2011 році здійснив візитацію парафії та освятив іконостас. На території парафії встановлено фігуру Непорочного Зачаття Пресвятої Богородиці. При парафії діють такі спільноти та організації: Братство Матері Божої Неустанної Помочі. Українська молодь — Христові. Марійська і Вівтарна дружини. Спільнота «Матері в молитві». Парохи о. Йосиф Янішевський (з 2009). Джерела Парафія м. Тернопіль. Церква святого Димитрія // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 439. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква святої Софії Премудрості Божої (Тернопіль)

Церква святої Софії Премудрості Божої в Тернополі — парафія і храм Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в Тернополі (деканат м. Тернополя — Центральний). Історія церкви Парафію було утворено у 2009 році. Архітектурний проєкт храму розробило ПМ ТВП «Архітерно-проєктна майстерня АПМ — Н», а головним архітектором був Михайло Нетриб'як. Церкву зводили протягом 2008—2009 років. 10 листопада 2009 року Тернопільсько-Зборівський єпарх владика Василій Семенюк освятив храм. Іконостас та ікони до нього створив Ігор Зілінко. У храмі зберігається частина мощей Святого Миколая. При парафії діють такі організації: Братство Матері Божої Неустанної Помочі. Спільнота «Матері в молитві». Три групи Псалтирного братства, які щоденно моляться. Вівтарна дружина. Група молитовної підтримки руху «За тверезість життя». Спільнота інтелігенції «Свята Софія». Щонеділі виходить парафіяльний бюлетень «Обіжник», який поширюється серед парафіян. Парохи о. доктор Віталій Козак (2009 - 2024 адміністратор), о. доктор Андрій Логін ( 2010, сотрудник). о. Богдан Мельничин (з 2024, адміністратор) Джерела Парафія м. Тернопіль. Церква святої Софії Премудрості Божої // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 436. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква всіх святих українського народу (Тернопіль)

Церква всіх святих українського народу в Тернополі — парафія і храм Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в Тернополі (деканат м. Тернополя — Східний). Історія церкви Місійний хрест було встановлено у 2001 році. У травні того ж року його освятили 12 священників на чолі з протосинкелом Тернопільсько-Зборівської єпархії о. митратом Василієм Семенюком. Тоді ж була збудована тимчасова каплиця, яка використовувалася для богослужінь. Наріжний камінь під будівництво основного храму освятив владика Михаїл Сабрига у 2004 році. Будівництво тривало до 2013 року. Проєкт розробив архітектор С. Дзюбінський, а конструктором був Ю. Зімельс. 13 жовтня 2013 року архиєпископ і митрополит Тернопільсько-Зборівський Василій Семенюк освятив завершений храм. Парафію тричі відвідували єпископи: 2004 рік — владика Михаїл Сабрига. 2010 рік — архиєпископ і митрополит Василій Семенюк на храмовий празник. 2013 рік — архиєпископ і митрополит Василій Семенюк на освячення храму. При парафії діють такі спільноти та організації: Братство Матері Божої Неустанної Помочі. Спільноти «Матері в молитві» та «Школа віри». Українська Молодь Христові. Марійська та Вівтарна дружини. Тимчасова каплиця використовується як приміщення для катехизації. Парохи о. д-р Володимир Гринда (2001—2009, адміністратор), о. Павло Репела (2009—2010), о. д-р Віталій Козак (2008—2010, сотрудник), о. ліц. Іван Гуня (з 2010, адміністратор), о. Роман Чубара (з 2009, сотрудник), о. д-р Володимир Гринда (з 2010, сотрудник). Джерела Парафія м. Тернопіль. Церква всіх святих українського народу // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 429. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква Різдва Івана Хрестителя (Тернопіль)

Церква Різдва Івана Хрестителя в Тернополі — парафія і храм Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в Тернополі (деканат м. Тернополя — Східний). Історія церкви Парафія утворена 3 квітня 2001 року, а її адміністратором, а згодом і парохом, було призначено о. Андрія Івасечка. Перша Божественна Літургія просто неба відбулася 7 квітня 2001 року на свято Благовіщення. 7 липня 2001 року о. митрат Василій Семенюк освятив наріжний камінь під будівництво храму, якому під час будівництва допомагав Володимир Ленда. Церкву зводили за пожертви парафіян. Архітектором проєкту був Михайло Нетриб'як. 10 липня 2005 року владика Василій Семенюк освятив новозбудовану церкву і престіл. Іконостас та іконопис виконав Василь Козловський, а різьбу і столярні конструкції — Юрій Мелих. При парафії діють: Братство «Під Покровом Матері Божої Зарваницької». Спільнота «Матері в молитві». Вівтарна та Марійська дружини. У липні 2004 року було започатковано аматорський парафіяльний театр, який ставив вистави «Наталка Полтавка», «Сватання на Гончарівці» та «Маланка». 1 жовтня 2005 року вийшов перший номер парафіяльної газети «Світанок» під редакцією Віталія Матійчука. Остання єпископська візитація відбулася в березні 2010 року, а 3 липня 2011 року архиєпископ і митрополит Василій Семенюк відвідав парафію з нагоди її 10-річчя. Парохи о. Андрій Івасечко (з квітня 2001), о. Олег Хортик (з грудня 2005, сотрудник). Джерела Парафія м. Тернопіль. Церква Різдва Івана Хрестителя // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 427. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква святого архістратига Михаїла (Тернопіль)

Церква святого архістратига Михаїла в Тернополі — парафія і храм Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в Тернополі (деканат м. Тернополя — Східний). Історія церкви Парафію офіційно зареєстровано 22 травня 1992 року. Проте ще в березні того ж року ініціативна група тернополян, зокрема Роман Крупа, Тереза Зарівна та Євген Догляд, розпочала процес спорудження храму на масиві «Сонячний». Організаційними питаннями займався інженер-будівельник Володимир Пострільоний, який запропонував назвати майбутню церкву на честь святого Архистратига Михаїла. Спершу була збудована капличка, освячена 12 липня 1992 року, де проводили богослужіння до 2000 року. Проєкт храму розробив архітектор Степан Дзюбинський. Каркас іконостасу виготовили майстри з Самбора на чолі з Ярославом Шийкою, а розпис виконав Ігор Зілінко. Серед численних жертводавців були єпископ Михаїл Сабрига, який передав кошти від громад УГКЦ Австралії та організації «Kirche in Not», а також громадяни США та місцеві родини. Розпис ікон завершився у 2010 році. 21 листопада 2000 року єпископ Михаїл Сабрига освятив храм. 19 січня 2013 року парафію відвідав архиєпископ і митрополит Василій Семенюк. При парафії діють численні спільноти: Архибратства Матері Божої Неустанної Помочі та «Апостольство молитви». Спільноти «Матері в молитві» та «Віра і світло». Братство «Біблійне коло» та «Ангельське братство» для дошкільнят. Марійська і Вівтарна дружини. Також при храмі функціонує недільна школа, яка має чотири класні кімнати, бібліотеку та актовий зал у цокольному поверсі. На церковному подвір'ї збудовано капличку Пресвятої Богородиці. Парафія також володіє парафіяльним житловим будинком з 10 помешканнями та сільською хатою в Зарваниця. Парохи о. Павло Репела (1992—1993), о. Василь Брегін (1993—1995), о. Омелян Колодчак (жовтень 1994—1996), о. Василь Дишкант (1995, сотрудник), о. Ярослав Онищук (з 1996), оо. сотрудники Василь Дишкант, Роман-Любомир Кузьменко, Павло Старицький, Петро Бурак. Джерела Парафія м. Тернопіль. Церква святого архістратига Михаїла // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 424. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква святого священномученика Йосафата (Погрібці)

Церква святого священномученика Йосафата в Погрібцях — парафія і храм греко-католицької громади Озернянського деканату Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в селі Погрібці Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви Парафія була заснована у 1991 році в приналежності до УГКЦ, а храм збудували у 1993 році. Того ж року єпископ Михаїл Сабрига здійснив візитацію парафії та освятив храм. При церкві діють: Марійська та Вівтарна дружини, а також спільнота «Матері в молитві». У селі встановлено фігури та хрести парафіяльного значення, біля яких проводяться молебні. У 2012 році на парафії відбулося одне хрещення, один шлюб та двадцять похоронів. Парохи о. Євген Кориндій (1991—1995), о. Микола Джеджора (1999—2003), о. Ігор Демчук (2003—2011), о. Назар Вербовський (2011—2020), о. Володимир Шибіцький (з 2020). Джерела Парафія с. Погрібці. Церква святого священномученика Йосафата // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 349. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього (Зарубинці)

Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього в Зарубинцях — парафія і храм греко-католицької громади Підволочиського деканату Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в селі Зарубинці Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви До 1946 року парафія та храм належали УГКЦ. Після тривалої перерви громада повернулася в лоно греко-католицької церкви у 1990 році. Сам храм був збудований у 1932 році. Історія парафії відзначена кількома важливими єпископськими візитаціями: 25 травня 1901 року — митрополит Андрей Шептицький. 27 травня 1933 року — єпископ Іван Бучко. 1995 року — владика Михаїл Сабрига. На парафії діють такі спільноти: Вівтарна та Марійська дружини. Спільнота «Матері в молитві». Катехитичний гурток та інші. На території парафії розташована капличка Матері Божої, збудована на місці колишнього зруйнованого костелу. Парафія також володіє парафіяльним будинком. Парохи о. Григорій Банах (1928), о. Осип Гайдукевич (сотрудник), о. Степан Дідур (1990—1993), о. Михайло Буртник (з 18 травня 1994-2014). о.Олег Винник ( з 5 жовтня 2014р.) Джерела Парафія с. Зарубинці. Церква Воздвиження Чесного Хреста Господнього // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 365. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква святого апостола Івана Богослова (Гнилички)

Церква святого апостола Івана Богослова в Гниличках — парафія і храм греко-католицької громади Підволочиського деканату Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в селі Гнилички Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви Колись у селі Гнилиці церква стояла на місці, яке називалося Селисько. У 1886 році поблизу неї звели нову муровану церкву, присвячену святому апостолу Івану Богослову. Спочатку місцева громада підпорядковувалася священнику з сусіднього села Гнилиці. Однак у 1880-х роках Львівська консисторія призначила для Гниличок окремого священника, і з того часу аж до кінця Другої світової війни парафія існувала самостійно. За радянських часів церква функціонувала безперервно. Після відновлення незалежності, у 1990 році, в громаді стався розкол: невелика частина вірян повернулася до греко-католицької віри своїх предків, тоді як більшість приєдналася до УАПЦ. Згодом ця громада перейшла до ПЦУ та увійшла до складу Тернопільсько-Бучацької єпархії. Храм, збудований греко-католиками у XIX столітті, зараз належить ПЦУ, а греко-католицька громада на понад десять років залишилася без власної культової споруди. Греко-католицьку громаду офіційно зареєстрували у 1990 році. Того ж року на храмове свято священник о. Зиновій Гончарик відслужив першу Службу Божу на символічній могилі Українських Січових Стрільців на місцевому цвинтарі. З 1992 року богослужіння тимчасово проводилися в домі родини Бриняків. Будівництво нового греко-католицького храму розпочалося 2 серпня 2002 року. 26 вересня 2004 року владика Михаїл Сабрига освятив новозбудовану церкву. Її зводили переважно за кошти парафіян, а також пожертви людей із навколишніх сіл. При парафії діє Вівтарна дружина. Парохи УГКЦ о. Іван Пелехатий (1880-ті), о. Кміцікевич, о. Семків, о. Володимир Ванчицький, о. Чикалюк, о. Хома, о. Данило Попович, о. Нестор Кисілевський, о. Ярослав Кисілевський, о. Іван Яцишин, о. Володимир Хома, о. Степан Мочук (з 1990), о. Михайло Придатко, о. Євстахій Ладика (1995—1996), о. Володимир Івашків (1996—1998), о. Володимир Козак, о. Микола Квич (2001—2004), о. Олег Ішук (з 2004). ПЦУ о. Богдан Гузій — нині. Примітки Джерела Парафія с. Гнилички. Церква святого апостола Івана Богослова // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 361. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Церква святого Димитрія (Вільшанка)

Церква святого Димитрія у Вільшанці — парафія і храм греко-католицької громади Озернянського деканату Тернопільсько-Зборівської архієпархії Української греко-католицької церкви в селі Вільшанка Тернопільського району Тернопільської области. Історія церкви Парафія заснована в 1992 році, а храм збудували за два роки. Іконостас виготовили майстри з Тернополя, а львівські художники під керівництвом Богдана Баліцького розписали храм на пожертви парафіян. До цього часу в селі не було власної церкви. У 1998 році храм освятив єпископ Михаїл Колтун. При парафії діють: братство Матері Божої Неустанної Помочі та Вівтарна дружина. Парохи о. Василь Лущ (з 1993). Джерела Парафія с. Вільшанка. Церква святого Димитрія // Тернопільсько-Зборівська архієпархія. Парафії, монастирі, храми. Шематизм / Автор концепції Куневич Б.; керівник проєкту, науковий редактор Стоцький Я. — Тернопіль : ТОВ «Новий колір», 2014. — С. 334. : іл. — ISBN 978-966-2061-29-1.
Пятницкая церковь (Домница)

Пятницкая церковь, Трапезная церковь Параскевы Пятницы — православный храм и памятник архитектуры местного значения в Домнице. История Решением исполкома Черниговского областного совета народных депутатов от 26.06.1989 № 130 присвоен статус памятник архитектуры местного значения с охранным № 63-Чг/2 под названием Трапезная церковь Параскевы Пятницы. Установлена информационная доска. Описание Входит в комплекс сооружений Домницкого монастыря. Пятницкая церковь была построена в 1714 году на средства Иосифа Сычевского. Каменная, прямоугольная в плане церковь, удлинённая по оси запад-восток. С востока примыкает полукруглая апсида. Храм венчает купол с глухим фонариком (без главки) на восьмигранном (восьмерик) световом барабане. С запада примыкает двухъярусная колокольня — четверик на четверике, увенчанный шатром. Вход, ориентированный на юг, со стороны колокольни, украшенный колонным портиком с треугольным фронтоном, в тимпане фронтона — роспись. После закрытия монастыря храм ещё действовал в период 1932—1936 гг. В период 1941—1952 гг. при Пятницком храме действовал Свято-Параскевский женский монастырь. В 1992 году храм был передан религиозной общине Домницкого монастыря. Примечания Литература Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР, т.4, с.312 Свято-Рождества Богородицы мужской монастырь
П'ятницька церква (Домниця)

П'ятницька церква, Трапезна церква Параскеви П'ятниці — православний храм та пам'ятка архітектури місцевого значення у Домниці. Історія Рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 26.06.1989 № 130 надано статус «пам'ятник архітектури місцевого значення» з охоронним № 63-Чг/2 під назвою «Трапезна церква Параскеви П'ятниці». Встановлено інформаційну дошку. Опис Входить до комплексу споруд Домницького монастиря. П'ятницька церква була збудована 1714 року коштом Йосипа Сичівського. Кам'яна, прямокутна у плані церква, подовжена осі захід-схід. Зі сходу примикає напівкругла апсида. Храм вінчає купол з глухим ліхтариком (без головки) на восьмигранному (вісімок) світловому барабані. Із заходу примикає двоярусна дзвіниця — четвер на четверику, увінчаний наметом. Вхід, орієнтований на південь, з боку дзвіниці, оздоблений колонним портиком із трикутним фронтоном, у тимпані фронтону — розпис. Після закриття монастиря храм ще діяв у період 1932—1936 років. У період 1941—1952 років при П'ятницькому храмі діяв Свято-Параскевський жіночий монастир. 1992 року храм було передано релігійній громаді Домницького монастиря. У пожежі 2020 р. храм сильно постраждав. Нині ведуться відновлювально — реставраційні роботи. Примітки Література Чернігівщина: Енциклопедичний довідник, К.: УРЕ і м. М. П. Бажана, 1990. Пам'ятники містобудування та архітектури Української РСР, т.4, с.312 Свято-Різдво Богородиці чоловічий монастир
Sint-Onufriuskerk (Lviv)

De Grieks-katholieke Sint-Onufriuskerk (Oekraïens: Церква святого Онуфрія) in Lviv is samen met het Basiliaanse klooster gelegen aan de voet van de Burchtheuvel, ten noorden van de oude stad. Geschiedenis Al in de 13e eeuw tijdens de regering van Leo I van Galicië werd er melding gemaakt van een houten kerk op de plaats. Gedurende de tweede helft van de 15e eeuw werd naast de kerk een klooster bijgebouwd. In 1550 werd een stenen kerk gebouwd en in 1585 een klooster omringd met versterkingen. De kerk werd meerdere keren verwoest en vervolgens herbouwd. Tijdens de invasie van de Turken in 1672 raakte het gebouw beschadigd. De reconstructie vond plaats in 1680. In 1776 werd het kerkgebouw verbonden met de tot dan toe vrijstaande Kapel van de Heilige Drievuldigheid. Een nieuwe classicistische klokkentoren werd in 1820 gebouwd en in de jaren 1821-1824 volgde de vergroting van het presbyterium en de toevoeging van een sacristie. Het aanzien van het huidige kerkgebouw dateert van 1902, toen een zuidelijk schip werd aangebouwd en zowel het noordelijke zijschip en het nieuwe zuidelijke zijschip een zeshoekige koepel als bekroning kregen. Binnen de kerk zijn nog 18e-eeuwse muurschilderingen en een iconostase uit 1908. De kerk was tijdens het Sovjet-regime gesloten. In het voormalige kerkgebouw werd een aan Ivan Fedorov, de eerste boekdrukker van Oekraïne, gewijd museum gevestigd, die tegen het einde van de 16e eeuw in het klooster werkte en er werd begraven. Na de ineenstorting van de Sovjet-Unie werden de gebouwen teruggegeven aan de Basilianen, gerestaureerd en gedeeltelijk gereconstrueerd. Afbeeldingen