NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Latkivtsi

Latkivtsi (Ukrainian: Латківці) is a village in Melnytsia-Podilska settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History It is known from 1780. After the liquidation of the Borshchiv Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Church of the Annunciation of the Blessed Virgin Mary (1785, brick, UGCC). References Sources (in Ukrainian) Мельничук І., Уніят В., Латківці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 325. — ISBN 966-528-199-2. "Łatkowce". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 5. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1884. p. 608. "Łatkowce". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 258.
Łatkowce

Łatkowce – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego. Wieś królewska Latkowce, położona była w pierwszej połowie XVII wieku w województwie podolskim. Linki zewnętrzne Łatkowce (po rusku ''Łatkiwci''), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. V: Kutowa Wola – Malczyce, Warszawa 1884, s. 608 . Łatkowce, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 258 . Łatkowce na stronie Rady Najwyższej Ukrainy Przypisy
Latkivți, Borșciv

Latkivți (în ucraineană Латківці) este un sat în comuna Urojaine din raionul Borșciv, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Latkivți era vorbitoare de ucraineană (99,69%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Латковцы

Латковцы (укр. Латківці) — село в Мельнице-Подольской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Первое упоминание о селе датируется 1570 годом. До 2020 года входило в Борщёвский район. Код КОАТУУ — 6120888304. Географическое положение Село Латковцы находится на правом берегу реки Дзвина, выше по течению примыкает село Урожайное, ниже по течению примыкает село Дзвенигород. Рядом проходит автомобильная дорога Т-2002. Население Население по переписи 2001 года составляло 322 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Левада (Полтава)

Лева́да — мікрорайон в Подільському районі Полтави. Загальні відомості Свою назву мікрорайон отримав від місцевості, де він будувався. Левадами на сході України називають луки й вербові та тополеві ліси в заплавах річок. Житловий масив «Левада» — один з наймолодших у Полтаві. Експериментальний мікрорайон почав будуватися на намивних пісках Приворскля у 1980-х роках як продовження Правого Подолу. Північна межа Левади з Правим Подолом проходить по пров. Рибальському, правій частині вул. Богдана Хмельницького, та закінченню вулиці Небесної Сотні. Ділянка мікрорайону на північ від вулиці Олександра Бідного здавна належала до міста Полтави. Тут, на Кінно-Ярмарковій площі, із 1852 по 1916 роки щоліта проходив Іллінський ярмарок. А південніше цієї вулиці були землі села Шпортівки (з 1929 р.- в складі Полтави). Залишки цього села знесли в 1974 році. І за проектом, новий мікрорайон спочатку мав назву "Шпортівка". При будівництві жилмасиву застосовувалася технологія пальового фундаменту. Мікрорайон розташований близько до автотраси Київ — Харків (автошлях E40М03). Сьогодні на Леваді мешкає майже 14 тисяч жителів. Транспорт У 1994 році на Леваду було прокладено тролейбусну лінію, яка з'єднала її з центром міста. Сьогодні сюди можна дістатися тролейбусом № 12 (Інститут зв'язку — Левада), автобусами № 39 (Огнівка — Левада), №№ 43, 44 (Левада — Половки — Алмазний — Левада), № 57 (ГРЛ — Левада), № 64 (Сади-2 — Левада). Освіта, умови життя У мікрорайоні є дві загальноосвітні середні школи — 37-а (б-р Б. Хмельницького, 20) і гімназія (авторська школа) № 17 (б-р Б. Хмельницького, 15). Мікрорайон урбанізований і одночасно затишний. На сході по нього примикає зона відпочинку на Ворсклі (Прирічковий парк), на заході — «Інститутська гірка» (або «Інститутський гай»). У 2009 році тут планувалося розпочати будівництво багатофункціонального комплексу «Левада», родзинкою якого мав стати перший в Україні і другий у Східній Європі критий гірськолижний спуск зі штучним снігом загальною довжиною 400 метрів і висотою 45 метрів. До складу БФК «Левада» могли увійти аквапарк з сімома гірками різної висоти та басейном зі штучною хвилею, висота якої може змінюватися. Але будівництво так і не розпочалося, залишившись лише на папері. Джерела Якість міського повітря [Архівовано 23 грудня 2019 у Wayback Machine.] Інформація ленінської районної у місті Полтаві ради Історія Полтави. Поділ. [Архівовано 28 вересня 2013 у Wayback Machine.] Полтава. Інститут розвитку міст «Міста України»[недоступне посилання з липня 2019]
Lidykhiv

Lidykhiv (Ukrainian: Лідихів) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Pochaiv urban hromada. After the liquidation of the Kremenets Raion (1940–2020) on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) Клименко О., Хаварівський Б., Лідихів // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 371. — ISBN 966-528-199-2. "Ledóchów". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 5. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1884. p. 121.
Leduchów

Leduchów (ukr. Лідихів) – wieś na Ukrainie w rejonie krzemienieckim należącym do obwodu tarnopolskiego. Linki zewnętrzne Ledóchow, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. V: Kutowa Wola – Malczyce, Warszawa 1884, s. 121 . Leduchów(1), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 215 . Leduchów na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Lidîhiv, Kremeneț

Lidîhiv (în ucraineană Лідихів) este o comună în raionul Kremeneț, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Lidîhiv era vorbitoare de ucraineană (99,96%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ледыхов

Ледыхов (укр. Лідихів) — село в Почаевской городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. Основано в 1545 году. Код КОАТУУ — 6123484101. Географическое положение Село Ледыхов находится на берегу реки Слоновка, ниже по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Подзамче. Рядом проходит автомобильная дорога Р-26. Население Население по переписи 2001 года составляло 2372 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Lemieszów (Ukraina)

Lemieszów (ukr. Лемешів) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie łuckim. W 2001 liczyła 513 mieszkańców, spośród których 511 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 1 rosyjski, a 1 białoruski. W okresie międzywojennym wieś znajdowała się w granicach II RP, wchodząc w skład gminy Podberezie w powiecie horochowskim, w województwie wołyńskim. Przypisy
Lemeșiv, Horohiv

Lemeșiv (în ucraineană Лемешів) este localitatea de reședință a comunei Lemeșiv din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Lemeșiv era vorbitoare de ucraineană (99,61%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Лемешов (село)

Лемешов (укр. Лемешів) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Население по переписи 2001 года составляет 513 человек. Занимает площадь 8,838 км². Ссылки Лемешов на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Лемешів

Леме́шів — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Горохівської міської територіальної громади. Населення становить 513 осіб у 2001 році. Поштовий індекс — 45731. Телефонний код — 3379. Займає площу 8,838 км². Географія Село розташоване на лівому березі річки Луги. Історія У 1906 році село Підберезської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 47 верст, від волості 4. Дворів 78, мешканців 504. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 488 осіб, з яких 221 чоловік та 267 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 508 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди Опейда Йосип Олексійович Примітки Посилання Лемешів на сайті Верховної Ради України[недоступне посилання з квітня 2019] Погода в селі Лемешів [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Volodîmîrivka, Verhnii Rohaciîk

Volodîmîrivka (în ucraineană Володимирівка) este un sat în așezarea urbană Verhnii Rohaciîk din regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Volodîmîrivka era vorbitoare de ucraineană (92,78%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,22%). Note
Владимировка (Каховский район)

Влади́мировка (укр. Володимирівка; до 2016 г. Ле́нино) — село в Верхнерогачикской поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 97 человек. Почтовый индекс — 74404. Телефонный код — 5545. Код КОАТУУ — 6521555103. Местный совет 74400, Херсонская обл., Верхнерогачикский р-н, пгт Верхний Рогачик, ул. Юбилейная, 52 Ссылки Село на сайте Верховной рады Украины Примечания
Володимирівка (Каховський район)

Володимирівка — село в Україні, у Каховському районі Херсонської області. Входить до складу Верхньорогачицької селищної громади. Населення становить 97 осіб. Історія До 2016 року село носило назву Леніне. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 129 осіб, з яких 55 чоловіків та 74 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 97 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Володимирівка [Архівовано 21 квітня 2016 у Wayback Machine.] Джерела Верхньорогачицька селищна ОТГ [Архівовано 9 жовтня 2021 у Wayback Machine.]
Ленинское (Бериславский район)

Ленинское (укр. Ленінське) — посёлок в Нововоронцовской поселковой общине Бериславского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 10 человек, все указали украинский язык родным. Почтовый индекс — 74213. Телефонный код — 5533. Код КОАТУУ — 6524182502. Примечания Ссылки Ленинское на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Ленінське (Україна)

Ленінське — селище в Україні, у Нововоронцовській селищній громаді Бериславського району Херсонської області. Населення становить 10 осіб. Історія 22 червня 2023 року рішенням №230 Національної комісії зі стандартів державної мови віднесено до списку населених пунктів, які «можуть не відповідати лексичним нормам української мови», зокрема стосуватися «російської імперської чи колоніальної політики». Громаді рекомендовано запропонувати нову назву в установленому законодавством порядку. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення селища становила 13 осіб, з яких 7 чоловіків та 6 жінок. За переписом населення України 2001 року в селищі мешкало 10 осіб. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Примітки Посилання Погода в селі Ленінське [Архівовано 26 серпня 2011 у Wayback Machine.]
Leonidivka, Donetsk Oblast

Leonidivka (Ukrainian: Леонідівка) is a village located in Bakhmut Raion, Donetsk Oblast, eastern Ukraine. Administratively, it is part of Toretsk urban hromada. It is approximately 41 km (135,000 ft) north of Donetsk. History On 11 October 2018, during the War in Donbas, an OSCE Special Monitoring Mission patrol drone recorded an armored reconnaissance vehicle close to the village. On 21 September 2024, as part of the Russian invasion of Ukraine and the battle of Toretsk, Russian forces entered the village. On 3 November 2024, the Russian forces captured the village. See also List of villages in Donetsk Oblast References
Леонидовка (Донецкая область)

Леонидовка (укр. Леонідівка) — село в Торецкой городской общине Бахмутского района Донецкой области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 115 человек. Почтовый индекс — 85295. Телефонный код — 6247. Ссылки Леонидовка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Леонідівка (Бахмутський район)

Леоні́дівка — село Торецької міської громади Бахмутського району Донецької області, Україна. Населення становить 115 осіб. Відстань до Торецька становить близько 7 км і проходить автошляхом місцевого значення. Через село проходить залізниця, станція Оглядова. Історія Леонідівка (також № 3), до 1917 — менонітське село на власній землі в Катеринославській губернії, Бахмутський повіт, Залізнянська/Сантуринівська волость; у радянський період — Сталінська/Донецька область, Дзержинський/Горлівський)/Залізнянський район. Засноване 1889 року на лівому березі річки Кривий Торець. Засновники з хортицьких колоній. Менонітська громада Нью-Йорк. Землі 1800 десятин. Початкова школа (1926). Мешканці: 209 (1911), 208 (1918), 466/426 німці (1926). 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. У жовтні-листопаді 2024 село менш ніж за місяць було знищено обстрілами росіян в рамках битви за Торецьк. Двори й вулиці переорані ворожою артилерією. В селі ще залишаються мирні жителі, окупаційні війська це абсолютно не обходить . Населення За даними перепису 2001 року населення села становило 115 осіб, із них 94,78 % зазначили рідною мову українську, 5,22 % — російську. Примітки Посилання Німці Росії. Населені пункти і місця поселення: енциклопедичний словник [Архівовано 30 листопада 2016 у Wayback Machine.](рос.)
Victoria Gardens

Victoria Gardens (Вікторія Ґарденс, дослівно — «Сади Вікторії») — торгово-розважальний центр у Львові, відкритий 29 жовтня 2016 року. Розташований у межах місцевості Скнилівок, за адресою: вул. Кульпарківська, 226 А. За розміром комерційної площі (57,1 тис. кв.м.) є найбільшим торгово-розважальним центром Західної України. У Victoria Gardens працює більше 200 магазинів і крамниць, а також багатозальний кінотеатр Multiplex, дитячий розважальний центр та боулінг-клуб Papashon, продуктовий гіпермаркет «Сільпо», магазини техніки Foxtrot та COMFY. Історія Будівництво торгово-розважального центру Victoria Gardens розпочали ще у 2007 році, тоді він називався «Леополіс» і належав торговій компанії «Інтермаркет» львівського бізнесмена Романа Шлапака, засновника бренду «Арсен». Прогнозована вартість будівництва ТРЦ на той момент складала 526,4 млн грн. У 2008 році через кризу будівництво зупинили, а Роман Шлапак врешті збанкрутував і втратив торгові мережі «Арсен» та «Інтермаркет». Відновили будівництво лише через п'ять років — у 2013 році. Цікаво що новим власником став громадянин Туреччини Сулейман Хазінедароглу Юміт, компанія якого починала будувати «Леополіс» у 2007 році як підрядник. Турок перейменував «Леополіс» на Victoria Gardens і за три роки довів розпочате будівництво до завершення. Урочисте відкриття ТРЦ Victoria Gardens відбулося 29 жовтня 2016 року. У 2017 році керівництво ТРЦ заявило про спробу рейдерського захоплення. За цим фактом відкрито кримінальне розслідування. У січні 2018 повідомлялося про намір української інвесткомпанії Dragon Capital придбати контрольний пакет власності ТРЦ Victoria Gardens. Угода про придбання була завершена в березні 2018. Характеристика Загальна площа будівлі — 99 144,9 кв.м; Комерційна (орендна) площа — 49 825,5 кв.м; Кількість магазинів — більше 200; Багатоярусний та наземний безкоштовний паркінг. На першому поверсі ТРЦ розташовані два фонтани. Інфраструктура ТРЦ У ТРЦ представлені 7 ресторанів, 11 операторів фудкорту, 4 кав'ярні, кінотеатр Multiplex, Нова Пошта, Спортивний простір Apollo Next. Серед якірних орендарів: H&M – перший магазин на заході України, супермаркет Сільпо, Foxtrot, COMFY, JYSK, LC Waikiki, дитячий розважальний центр та боулінг-клуб Papashon та інші. У ТРЦ Victoria Gardens представлений сильний tenant-mix: Tommy Hilfiger, Calvin Klein, STEM, Walker, Colin’s, ROZETKA (інтернет-магазин), Цитрус, АЛЛО, Intertop, BROCARD, Roy Robson, Tom Tailor, Betty Barclay, MA. Українські бренди: MUST HAVE, CHER`17, Marsego, GOLDI, Svarga, Brand Room, книжковий магазин БУКВА та інші. Також працюють магазини New Yorker, Cropp, Reserved, House, Sinsay, Jasmine і низка ювелірних крамниць. Серед закладів харчування представленні такі бренди як: Blackwood Coffee & Burger, KFC, Вареники тут, Львівська майстерня шоколаду, Львівські круасани, ресторани NOA, Emily Brooklyn Pizza, Tomatina, Celentano, та ресторан кавказької кухні МАНГАЛ. Див. також Торгові центри Львова Список найбільших торгово-розважальних центрів України Примітки Посилання Офіційний вебсайт [Архівовано 2 січня 2016 у Wayback Machine.] Victoria Gardens у соцмережі «Facebook»
Лес по реке Крынка

Лес по реке Крынка (укр. Ліс по річці Кринка) — ландшафтный заказник местного значения. Находится в Донецком районе Донецкой области возле села Родники, вдоль берега реки Крынка. Статус заказника присвоен решением облисполкома № 276 от 27 июня 1984 года. Площадь — 25 га. Заказник является примером степного лесоразведения в пойме реки. Имеются дубово-ясеневые насаждения рукотворного происхождения в прирусловой и центральной пойме реки Крынка. Возраст насаждений — 70 лет. Среди дубовых насаждений есть примеси клёна остролистного и береста. Среди трав в заказнике встречаются чистотел, фиалка, подмаренник крепкий, ластовень русский. Литература Заказники місцевого значення : Казанок; Кальчицький; Ковила біля села Григорівки; Колодязне; Конвалія; Конвалієва діброва; Кохане; Красногорівський; Крейдяна рослинність біля села Кірове; Кривокіський лиман; Круглик; Ларинський; Ліс по річці Кринка; Нескучненський ліс[ та ін.] // Донбасс заповідний : Наук.-інформац. довідник-атлас . 2003 . 159 с. : іл. — С.65-105.
Ліс по річці Кринка

Ліс по рі́чці Кри́нка — один з об'єктів природно-заповідного фонду Донецької області, ландшафтний заказник місцевого значення. Розташування Розташований в Амвросіївському районі Донецької області біля селища Калинове, вздовж берега річки Кринка. Історія Статус заказника присвоєно рішенням Донецького облвиконкому № 276 від 27 червня 1984 року для збереження насаджень дуба звичайного у віці близько 70 років у долині річки. Загальна характеристика Заказник є прикладом степового лісорозведення в заплаві річки. Є дубово-ясеневі насадження рукотворного походження в прирусловій та центральній заплаві річки Кринка. Вік насаджень — 70 років. Площа заказника — 25 га. Флора Серед дубових насаджень є домішки клена гостролистого і береста. Серед трав у заказнику зустрічаються чистотіл, фіалка, підмаренник міцний. Загальна кількість видів рослин, що зростають в заказнику — 219. З них 2 види занесені до Червоної книги України, 3 види — до регіонального Червоного списку. Також тут розташоване одне з трьох відомих на території південного сходу України місцезнаходжень ластовня руського (Vincetoxicum ucrainicum Ostapko). Примітки Джерела Заказники місцевого значення : Казанок; Кальчицький; Ковила біля села Григорівки; Колодязне; Конвалія; Конвалієва діброва; Кохане; Красногорівський; Крейдяна рослинність біля села Кірове; Кривокіський лиман; Круглик; Ларинський; Ліс по річці Кринка; Нескучненський ліс [та ін.] // Донбасс заповідний : Наук.-інформац. довідник-атлас . 2003 . 159 с. : іл. — С. 65-105. Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С.С. Куруленка, С.В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. – Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. – 168 с. Химченко В.А.Заповедными тропами Донетчины. Фотоальбом-путеводитель. - Донецк: "Донбасс", 2012. - 168 с. Заповедная природа Донбасса: Путеводитель / Сост. А.З. Дидова. - 2 изд., доп. - Донецк: Донбасс, 1987 - 168 с. Памятники природы Донетчины: Путеводитель / Р.Г. Синельщиков, С.П. Попов, Д.С. Иванишин, Н.Т. Янко. - Донецк: Донбас, 1979. - 95 с. Заповедники и памятники природы Украины. А.Л.Лыпа, А.П.Федоренко. К.:Урожай, 1969. 187 с. Посилання Н. Ю. Гнатюк. Созологічна оцінка флори басейну ріки Кринки. ISSN [https://portal.issn.org/resource/ISSN/1728-6204 1728-6204 Промышленная ботаника. 2010, вып. 10]
Lisky, Ternopil Oblast

Lisky (Ukrainian: Ліски) is a village in the Zbarazh urban hromada of the Ternopil Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History The village has been known from the 17th century. After the liquidation of the Zbarazh Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Saint Volodymyr the Great church (1992, brick). References Sources (in Ukrainian) Басюк О., Хаварівський Б., Ліски // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 376. — ISBN 966-528-199-2.
Laski (Ukraina)

Laski (ukr. Ліски, Lisky) – wieś na Ukrainie, w rejonie tarnopolskim obwodu tarnopolskiego, w hromadzie Zbaraż. W 2001 roku liczyła 351 mieszkańców. Do 1995 roku Laski należały do wsi Załuże.Do 2020 w rejonie zbaraskim. Przypisy
Лески (Тернопольская область)

Лески (укр. Ліски) — село в Збаражской городской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Известно с XVII века. До 2020 года входило в Збаражский район. Код КОАТУУ — 6122483005. Географическое положение Село Лески находится на расстоянии в 1 км от города Збараж. Рядом проходят автомобильная дорога М-19 (E 85) и железная дорога, станция Збараж в 2-х км. Население Население по переписи 2001 года составляло 351 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Религия Есть церковь Святого Владимира Великого (1992 г.), часовня Святых Апостолов Петра и Павла. Объекты социальной сферы Фельдшерско-акушерский пункт. Примечания