Костел святих Петра і Павла (Олика)

Костел святих Петра і Павла — парафіяльний римо-католицький храм у місті Олика, належить до Луцького деканату Луцької дієцезії Римо-Католицької Церкви в Україні. Костел є постійно діючим храмом олицької римо-католицької парафії, а в колегіальному костелі Святої Трійці меси та богослужіння відбуваються лише з нагоди великих релігійних свят. Католицька громада міста нараховує близько 200 осіб. Храм є пам'яткою архітектури національного значення, охоронний номер № 118. Збудований на давньому цвинтарі костел є найдавнішою архітектурною пам'яткою Олики. Правдоподібно, що храм був збудований на місці давнішої церковиці. Історія храму Костел Святих Петра і Павла побудований, за офіційними даними, у 1450 році за сприяння литовського гетьмана Петра Івановича «Білого» Монтигеродовича — воєводи троцького, старости луцького. У багатьох джерелах фігурують і інші дати спорудження храму: 1415, 1445 та 1460 рік. Також існує версія, що храм, який зберігся до наших днів, був споруджений у ренесансовому стилі у 1550 році, а 1450 рік, яким датують цей костел, ймовірно, стосується попереднього храму, можливо дерев'яного. У 1565 році Микола Христофор Радзивілл «Чорний» перейшов у кальвінізм — костел став кальвінським збором (протестантським храмом). У 1612 році костел перебудували. Пізніше він використовувався як каплиця. Храм в деяких джерелах вважається найбільш ранньою із збережених до нашого часу памяткою латинського культового зодчества Волині, але костел Святої Трійці в Любомлі є давнішим, бо споруджений ще у 1412 році. Архітектура Екстер'єр Костел споруджений у 1450 році. Був перебудований в 1612 році. Згодом використовувався як капличка. Кам'яний, однонавовий, хрестовий в плані (виражений трансепт), з подовженим прямокутним презбітерієм. Перекритий зімкнутими і хрестовими склепіннями. Нерозчленовані площині стін прорізані арочними вікнами. Головний фасад наслідує форми архітектури раннього бароко. Інтер'єр Інтер'єр костелу прикрашений вкрай стримано. У вівтарній частині п'яти розпалубок спираються на різні білокам'яні кронштейни, а п'яти арки між вівтарем і західним простором позначені профільованими імпостами. На східній стіні вівтарної частини зберігся темперний розпис, що зображує кіот, витриманий в архітектурних формах бароко. Крім того, у західну стіну південного трансепту вмурована білокам'яна надгробкова плита з гербом в центрі, що має дату, — 1607 рік. Малюнок Невідомий художник. Олика. Костел св. Петра і Павла XVI ст. 1936 р. Папір, туш, «сухий пензлик»; 17,3х24,6 см. Фонди Волинського краєзнавчого музею. Інв. № Г-285. За кам'яною огорожею, яка має два входи — центральний і боковий, серед дерев зображена церква з дзвіницею. Внизу зліва напис «Ołyka», справа монограма художника і дата «KN-36». Усипальниця Була похована дружина Станіслава Радзивілла Марина — донька волинського каштеляна Михайла Мишки. Галерея Примітки Джерела Справочник «Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР» [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] (рос.) Офіційний сайт Управління культури і туризму Волинської облдержадміністрації Петро Боярчук. Про що мовчить стара Олика // Волинь.—29.05.2008—№ 795 [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Замки та храми України. Олика-2 [Архівовано 17 жовтня 2011 у Wayback Machine.] Ковальчук Є. Пам'ятки православ'я Олики [Архівовано 3 вересня 2014 у Wayback Machine.] Дмитро і Оксана Клочко. ВІДЛУННЯ. З фотопроекту «НЕЗНАНА УКРАЇНА» [Архівовано 13 листопада 2012 у Wayback Machine.] Розділ «смт Олика» на порталі мерій України «MERIA online». Історія Олики Ірина Магдиш. Олика // Ірина Магдиш. Шлях до князів Острозьких [Архівовано 14 вересня 2016 у Wayback Machine.] Л. М. Крощенко «Петропавлівський костьол в Олиці на Волині (1450–1612 рр.): історико-архітектурний нарис» // Ucrainica Polonica. Т.1 — Київ-Житомир, 2007. — 444 с. ISBN966-638-162-1[недоступне посилання з липня 2019] Минуле і сучасне Волині та Полісся. Олика і Радзивілли в історії Волині та України. Матеріали XVIII Волинської науково-практичної історико-краєзнавчої конференції: Наук. зб.—Луцьк, 2006.—305 с., іл. Посилання Mieczysław Orłowicz. Ilustrowany przewodnik po Wołyniu: Ł uck, 1929. (пол., електронна версія) Стаття Ołyka [Архівовано 4 жовтня 2011 у Wayback Machine.] у Географічному словнику Королівства Польського та інших земель слов'янських, ст.1; Стаття Ołyka [Архівовано 23 травня 2011 у Wayback Machine.] у Географічному словнику Королівства Польського та інших земель слов'янських, ст.2. Стаття Ołyka [Архівовано 24 травня 2011 у Wayback Machine.] у Географічному словнику Королівства Польського та інших земель слов'янських, ст.3.