Миколаївський район (Львівська область)

Миколаївський райо́н — колишній район України у центрі Львівської області південніше від Львова. Районний та адміністративний центр — місто районного значення Миколаїв. Населення становить 63 147 осіб (на 1 серпня 2013). Площа району — 675 км², що становить 3,09 % території Львівської області. Географія Розташування Миколаївський район розташований у південно-східній частині Львівської області і межує на півночі з Пустомитівським, північному сході — з Перемишлянським, сході і південному сході — з Жидачівським, півдні — Стрийським, заході — Дрогобицьким та Городоцьким районами. Крайня північна точка Миколаївського району — с. Тернопілля (49°33'31 пн.ш.), південна — перетин р. Колодниця (р. Нежурівка) і х. Сухого (49°14'57 пн.ш.), східна — майже посередині між селами Горішнє і Тужанівці (24°15'37 сх.д.) і західна — недалеко від місця впадіння р. Верещиця у р. Дністер (23°44'48сх.д.). Протяжність району із заходу на схід 0°30'49 (36,5 км), з півночі на південь — 0°18'34 (34,5 км). Корисні копалини Район багатий різноманітними корисними копалинами. Серед них слід відзначити наявність на східних околицях м. Миколаєва великих товщ літотамнієвих вапняків, які є сировиною для виробництва цементу і випалювання вапна. Важливе промислове значення мають також мергелі, кварцові та глауконітові піски, що поширені на північному сході району. У долині річки Дністер залягають глини, які використовуються для виготовлення цегли і цементу. За останні роки глини розвідані по всій західній території району. Найбільш перспективними є ділянки Задорожний і Заклад, які знаходяться на північний захід від міста Миколаєва. Гравійні відклади і піски поширені в долинах річок і використовуються для доріг та в будівельній промисловості. У заплавах річок є великі поклади торфу, які ще не розвідані в повній мірі і розробляються тільки окремими господарствами. Поклади самородної сірки відкриті в селищі Розділ у 1951 році. Дане родовище приурочене до заплави і високих надзаплавних терас Дністра. Річка Дністер протікає на відстані 0,8-0,9 км від південної частини родовища. Сірки в руді в середньому 18—28 %. Велике значення має те, що сірчана руда залягає неглибоко, і це створює вигідні умови для експлуатації родовища кар'єрним способом, економічна ефективність якого в 4—6 разів більша, ніж шахтного. Родовище вапняків та будівельних пісків розташоване на північно-східній окраїні міста Миколаєва. Літотамнієві вапняки нижньотортонського віку залягають під пісками і пісковиками. Запаси вапняків близько 6 тис. м³, пісків — 27665 тис. м³, пісковиків — 951 тис. м³. Добрянське родовище тортонських вапняків має потужність від 13,5 до 22,8 м, знаходиться південніше села Добряни. Веринське родовище вапняків нижньотортонського віку знаходиться на лівому березі Дністра в 1 км на північний захід від села Верин. Вони є світло-сірі і білі, їх потужність — 8—11 м, запаси — 764 тис. м³. Демнянське родовище вапняків знаходиться за 5 км північніше Миколаєва і складається з двох ділянок. Перспективнішою є північна ділянка з запасами 27,3 млн м³, а південної — запаси близько 6 млн м³. На північній окраїні с. Крупське теж є родовище вапняків. Розвадівське родовище вапняків знаходиться в таких місцях: за 2-х км на північний схід від залізничної станції Миколаїв-Дністровський (с. Розвадів) — запаси 2326 тис. т південніше с. Радів на 0,5-0,6 км — запаси 23 145 тис. т 0,8 км на схід від с. Радів — запаси 25 140 тис. т за 1 км на південний схід від Миколаєва, безпосередньо біля с. Радів — запаси 13 217 тис. т Літотамнієві вапняки нижньотортонського віку, жовтувато-сірі, тонкоплиточні запасами понад 300 тис. м³ є за 0,5 км на захід від села Красів. Розвадівське родовище пісків розташоване за 1,5 км на північний захід від с. Розвадів і за 2 км у цьому ж напрямку від залізничної станції Миколаїв-Дністровський. Запаси природного газу знайдені біля с. Велика Горожанна. Природно-заповідний фонд Ботанічні заказники Надітичі. Ландшафтні заказники Стариці Дністра (загальнодержавного значення), Кошів. Заповідні урочища Роздільське. Ботанічні пам'ятки природи Віковий дуб, Дендрарій «Радів». Геологічні пам'ятки природи Відслонення тортонських пісковиків із скупченням викопної тортонської фауни, Скеля з трьома печерами. Урочище Прийма Комплексні пам'ятки природи Стільська. Парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва Парк санаторію «Розділ», Парк XVIII ст. (с. Заклад). Регіональні ландшафтні парки Стільське Горбогір'я. Історія Утворений 17 січня 1940 р. з сільських гмін Миколаїв над Дністром і Розділ та міських гмін Миколаїв і Розділ скасованого Жидачівського повіту Дрогобицької області. Адміністративний устрій Адміністративно-територіально район поділяється на 1 міську раду, 1 селищну раду та 26 сільських рад, які об'єднують 108 населених пунктів і підпорядковані Миколаївській районній раді. Адміністративний центр — місто Миколаїв. Транспорт Через район з півночі на південь пролягає автострада міжнародного значення: E471 Львів-Стрий-Ужгород-Чоп та Львів-Стрий-Чернівці. Проходить також електрифікована залізнична магістраль Львів-Стрий-Чоп. Населення Розподіл населення за віком та статтю (2001): Національний склад району станом на 2001 р.: Населення 63,3 тис.чол, міського — 17,5 тис. осіб, сільського — 45,8 тис. осіб. Щільність населення 93,7 осіб/км². Політика 25 травня 2014 року відбулися Президентські вибори України. У межах Миколаївського району було створено 63 виборчі дільниці. Явка на виборах складала — 78,50 % (проголосували 39 422 із 50 222 виборців). Найбільшу кількість голосів отримав Петро Порошенко — 70,87 % (27 939 виборців); Юлія Тимошенко — 12,77 % (5 034 виборців), Олег Ляшко — 6,47 % (2 550 виборців), Анатолій Гриценко — 4,72 % (1 859 виборців). Решта кандидатів набрали меншу кількість голосів. Кількість недійсних або зіпсованих бюлетенів — 0,78 %. Примітки Джерела Івашків Я.М та ін. Миколаївське Придністров'я, Основа, Львів, 1993, 165 с https://drive.google.com/open?id=0BzVjO27A69xLcWhUcEdyMTQzd3c Екологічний паспорт Львівської області 2012