NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hannopil (obwód chmielnicki)

Hannopil (ukr. Ганнопіль; pol. hist. Annopol) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chmielnickim, w rejonie sławuckim. W 2015 roku liczyła 804 mieszkańców. Historia Miejsce ostatnich lat życia księdza Marka, kapelana konfederacji barskiej. Po rozbiorach miejscowość znalazła się w guberni wołyńskej, w powiecie zwiahelskim. Po 1831 roku należący do księcia Stanisława Jabłonowskiego, obejmujący 726 osób majątek został sekwestrowany przez władze zaborcze. Podczas okupacji hitlerowskiej, w listopadzie 1941 roku Niemcy utworzyli getto dla żydowskich mieszkańców. Przebywało w nim około 200 osób. 2 marca 1942 roku Niemcy zlikwidowali getto, a Żydów wywieziono do getta w Sławucie. Zabytki W Hannopilu znajdują się ruiny pałacu wzniesionego przed 1757 rokiem przez księcia Antoniego Barnabę Jabłonowskiego (1732–1799), męża księżnej Anny Sanguszkówny (1739–1765), herbu Pogoń Litewska. Pałac otoczony był rozległym parkiem z okazami dębów, jesionów, lip. Obiekt pozbawiony opieki kolejnych właścicieli zamienił się w ruinę. Część pałacu zniszczonego przez pożar rozebrano. Druga część, która przetrwała I i II wo­jnę światową nie przypominała pierwotnego założenia. Na początku XIX wieku pałac został przebudowany na styl romantyczny. Przypisy Bibliografia Kajetan Koźmian, Pamiętniki, T. 1; wstęp oraz komentarz Juliusz Willaume; wstęp edytorski, ustalenie tekstu w oparciu o autograf oraz komentarz filologiczny Marian Kaczmarek i Kazimierz Pecold; przedmowa Artur Kopacz, Wrocław, Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1972. Linki zewnętrzne Annopol 3.) A., dawnej ''Hlinniki'' (pow. ostrogski), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 33 . Annopol Hannopil na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Hannopil, Slavuta

Hannopil (în ucraineană Ганнопіль) este localitatea de reședință a comunei Hannopil din raionul Slavuta, regiunea Hmelnîțkîi, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hannopil era vorbitoare de ucraineană (98,72%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,28%). Note
Antonivka, Hornostaiivka

Antonivka (în ucraineană Антонівка) este localitatea de reședință a comunei Antonivka din raionul Hornostaiivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Antonivka era vorbitoare de ucraineană (94,2%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (5,38%). Note
Антоновка (Каховский район)

Антоновка (укр. Антонівка) — село в Константиновской сельской общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 483 человека. Почтовый индекс — 74641. Телефонный код — 5544. Код КОАТУУ — 6522680301. Местный совет 74641, Херсонская обл., Каховский р-н, с. Антоновка, ул. Восточная, 18 Ссылки Антоновка на сайте Верховной рады Украины
Антонівка (Каховський район)

Анто́нівка — село в Україні, у Костянтинівській сільській громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 483 осіб. ВАТ «Прогрес». Комунальне підприємство «Фенікс». Навчально-виховний комплекс. Сільський клуб. Бібліотека. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 410 осіб, з яких 173 чоловіки та 237 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 465 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Антонівка [Архівовано 5 серпня 2020 у Wayback Machine.] Джерела Костянтинівська ОТГ [Архівовано 5 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Antonówka (hromada Beresteczko)

Antonówka (ukr. Антонівка) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Do 2020 w rejonie horochowskim. Historia Pod koniec XIX w. wieś w powiecie dubieńskim. Antonówka występuje pod drugą nazwą Suczków. Podczas rzezi wołyńskiej w 1943 roku członkowie UPA dokonali tutaj mordu na Polakach. Liczba ofiar nie jest znana. Przypisy Linki zewnętrzne Antonówka 18.) A., wś, pow. dubieński, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 41 . Антонівка (Antonówka) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Антоновка (Берестечковская городская община)

Анто́новка (укр. Антонівка) — село в Берестечковской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720885803. Население по переписи 2001 года составляет 225 человек. Почтовый индекс — 45765. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 6,808 км². Ссылки Антоновка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Антонівка (Берестечківська міська громада)

Анто́нівка — село в Україні, у Берестечківській громаді Луцького району Волинської області. Населення становить 225 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло у склад Берестечківської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 204 особи, з яких 86 чоловіків та 118 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 225 осіб. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Примітки Посилання Погода в селі Антонівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Антоновка (Ивано-Франковская область)

Антоновка (укр. Антонівка) — село в Тлумачской городской общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 307 человек. Занимает площадь 5,52 км². Почтовый индекс — 78011. Телефонный код — 03479. Памятки Церковь Святого Дмитрия 1903 г. Известные люди Терлецкий Стефан — Британский политик, родился в селе Марийка Подгорянка — советская украинская поэтесса, работала в селе учителем Ссылки Антоновка на сайте Верховной рады Украины
Антонівка (Івано-Франківська область)

Анто́нівка — село в Україні, у Тлумацькій міській громаді Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Розташоване на правому березі Дністра за 2 км від річки та 25 км від Івано-Франківська. Історія Село виникло в середині XVIII ст. на місці, де за переказами мешканців у 1594 році татари винищили багато бранців та жителів довколишніх сіл. При проведенні археологічних розкопок в околицях села знайдено місця видобутку і первинної обробки поселенням трипільців кременю. Перша письмова згадка про село відноситься до 1750 року, з 1805 року фіксується як окрема адміністративна одиниця. У 1934—1939 роках село входило до об’єднаної сільської ґміни Ніжнюв Тлумацького повіту. У 1939 році в Антонівці мешкало 660 осіб, з них 645 українців-греко-католиків, 5 поляків і 10 євреїв. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», увійшло до складу Тлумацької міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Тлумацького району, село увійшло до складу новоутвореного Івано-Франківського району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки В селі збережена пам'ятка культурної спадщини 1903 року дерев'яна церква святого Дмитрія. Відомі люди В селі народився і ріс видатний британський політик, український діаспорний діяч, перший українець який був членом британського парламенту, член Ради Європи, радник прем'єр-міністра Маргарет Тетчер — Терлецький Стефан (англ. Stefan Terlezki). Тут вчителювала і тривалий час проживала відома українська поетеса Підгірянка Марійка. Примітки Посилання Погода в селі Антонівка [Архівовано 21 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Antoniwka (rejon mikołajowski)

Antoniwka (ukr. Антонівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie mikołajowskim, w rejonie mikołajowskim, w hromadzie Suchyj Jełaneć. W 2001 liczyła 594 mieszkańców, spośród których 582 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 11 rosyjski, a 1 mołdawski. Przypisy
Antonivka, Nova Odesa

Antonivka (în ucraineană Антонівка) este localitatea de reședință a comunei Antonivka din raionul Nova Odesa, regiunea Mîkolaiiv, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Antonivka era vorbitoare de ucraineană (97,98%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,85%). Note
Антоновка (Новоодесский район)

Анто́новка (укр. Антонівка) — село в Новоодесском районе Николаевской области Украины. Основано в 1791 году. Население по переписи 2001 года составляло 594 человек. Почтовый индекс — 329154. Телефонный код — 5167. Занимает площадь 0,423 км². География Село расположено на правом берегу реки Громоклея. Местный совет 56630, Николаевская обл., Новоодесский р-н, с. Антоновка, ул. Центральная, 17а Ссылки Учётная карточка населённого пункта — Антоновка на сайте Верховной рады (укр.)
Антонівка (Миколаївський район)

Анто́нівка (колишня назва — Бредихине) — село в Україні, у Сухоєланецькій сільській громаді Миколаївського району Миколаївській області. Населення становить 594 особи. Розташоване на правому березі річки Громоклії, за 48 км на північний схід від Нової Одеси. Через село проходить автодорога Миколаїв — Кропивницький. Географія У селі Балка Прусакова впадає у річку Громоклію. Історія Село засноване в 1791 році. Радянська влада встановлена в січні 1918 року. У роки громадянської війни тут діяв партизанський загін під командуванням Л. Л. Ткаченка. У 1922 році в селі була створена партійна, а у 1924 році — комсомольська ячейки. На фронтах німецько-радянської війни билися 350 місцевих жителів, 258 з них удостоєні нагород, 172 людини загинули. Повоєнний період В селі знаходилася центральна садиба колгоспу імені Фрунзе, за яким було закріплено 6 159 га сільськогосподарських угідь, у тому числі 4 694 га орних земель. У господарстві вирощували зернові культури, було розвинене м'ясо-молочне тваринництво. За успіхи в праці багато колгоспників були нагороджені орденами і медалями, у тому числі орденом Леніна — доярка Е. Н. Анпілогова і голова колгоспу Г. Н. Ковальчук, орденами Жовтневої Революції і Трудового Червоного Прапора — бригадир овочівницької бригади У. Г. Нікітенко, орденом Трудового Червоного Прапора — доярки М. П. Нікіщенко і М. Д. Ястребова. Працювали середня школа-інтернат, фельдшерсько-акушерський пункт, дитячий садок на 25 місць, будинок культури із залом на 300 місць, бібліотека з книжковим фондом 9,6 тисяч примірників, два магазини, комплексний приймальний пункт районного побутового об'єднання, відділення зв'язку, АТС на 50 номерів, ощадна каса. Діяв водопровід. Персоналії Кучеренко Віктор Геннадійович (1993—2022) — старший солдат ЗСУ. Загинув в зоні АТО 10 січня 2022 року. Нагороджений орденом «За мужність» III ступеня (посмертно). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 498 осіб, з яких 248 чоловіків та 250 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 594 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Археологічні знахідки Біля села розкопана група курганів з похованнями епохи бронзи та скіфського часу (V—II століття до н. е. ст. до н. е.). В одному з курганів виявлено поховання знатної кочівниці X століття із залишками шкіряних чобітків. У 1962 на березі річки Громоклія був виявлений скарб пізньої бронзової епохи (XIV—XIII ст. до н. е.), що складався з понад 130 бронзових предметів. Знахідка отримала назву за іменем села — Антонівський скарб. Пам'ятники У 1977 році в селі відкрито меморіальний комплекс на честь воїнів-визволителів і воїнів-односельчан, полеглих в боях з гітлерівцями. Примітки Джерела Історія міст і сіл Української РСР. — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР. — 15 000 прим. Інгульський скарб // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2005. — Т. 3 : Е — Й. — С. 462. — ISBN 966-00-0610-1.
Antonivka, Starobilsk

Antonivka (în ucraineană Антонівка) este un sat în comuna Sadkî din raionul Starobilsk, regiunea Luhansk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Antonivka era vorbitoare de ucraineană (92,5%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (6,88%). Note
Антоновка (Старобельский район)

Анто́новка (укр. Антонівка) — село в Старобельском районе Луганской области Украины. Население составляет 160 человек. Орган местного самоуправления — Садковский сельсовет. Через село проходит первый многониточный газопровод Ставрополь—Москва.
Антонівка (Старобільський район)

Анто́нівка — село в Україні, у Чмирівській сільській територіальній громаді Старобільського району Луганської області. Населення становить 160 осіб. Географія Через село проходить автошлях Т1308. Сусідні населені пункти: Історія У 2018 — 2020 рр. у складі Веселівської сільської територіальної громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 717-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області», увійшло до складу Чмирівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Старобільського району (1923—2020), село увійшло до складу новоутвореного Старобільського району. Населення За даними перепису населення 2001 року, у селі мешкало 160 осіб. Мовний склад населення села був таким: Економіка В селі діє фермерське господарство «Тон» — займається вирощуванням зернових та технічних культур. Примітки Посилання Погода в селі Антонівка [Архівовано 20 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Antonivský most

Antonivský most (ukrajinsky Антонівський міст – Antonivskyj mist, rusky Антоновский мост – Antonovskij most) je most přes Dněpr v Chersonu v Chersonské oblasti na Ukrajině. Stavba mostu byla plánována již od roku 1977. Most byl postaven a otevřen 24. prosince 1985. Nachází se v městysi Antonivka, které je součástí Chersonského rajónu nacházejícího se v Chersonské oblasti a spojuje Cherson s Olešky a městem Hola Prystaň. Most je dlouhý 1366 m a stojí na 31 pilířích. Ruská invaze na Ukrajinu (2022) Most byl několikrát během bitvy o Cherson (v rámci ruské invaze na Ukrajinu) postupně ovládán oběma stranami konfliktu. Ozbrojené síly Ukrajiny 26. února 2022 po krutých bojích ztratily nad oblastí kontrolu a na mostě zůstalo ležet několik mrtvých vojáků a zničených vojenských vozidel. Koncem července ukrajinská armáda most poškodila ostřelováním vysoce přesnými raketovými systémy HIMARS, aby ztížila posilování ruských okupačních vojsk a jejich zásobování v Chersonu a v okolí. Snímky zveřejněné na sociálních sítích ráno 11. listopadu 2022 potvrdily zničení severní části mostu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Antonovskiy Bridge na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Antonivský most na Wikimedia Commons
Pont autoroutier d'Antonivka

Le pont d'Antonivka (ukrainien : Анто́нівський міст, Antonivsky mist) ou d'Antonovka (russe : Анто́новский мост, Antónovskiy most), aussi appelé pont autoroutier de Kherson (ukrainien : Херсонський автомобільний міст, Khersonsʹkyy avtomobilʹnyy mist), est un pont routier qui enjambe le Dniepr entre Antonivka et Olechky, en amont et à l'est de Kherson, permettant de relier les deux rives du fleuve, et à près de 60 km en aval de la Centrale hydroélectrique de Kakhovka. Histoire Invasion russe de l'Ukraine Le pont est le théâtre d'affrontements entre Russes et Ukrainiens pendant la bataille de Kherson en février 2022, lors de l'invasion de l'Ukraine par la Russie. Les forces russes ont pour objectif d'établir un corridor entre la Crimée sous contrôle russe depuis 2014 et le centre de l'Ukraine. Les Forces ukrainiennes perdent finalement le contrôle de la zone le 26 février 2022 après de violents combats ayant laissé plusieurs cadavres de soldats et véhicules militaires détruits sur le pont. Les 19 et 20 juillet, les Forces ukrainiennes bombardent le pont autoroutier avec le système américain de lance-roquettes multiples HIMARS. À la suite d'un nouveau bombardement ukrainien dans la nuit du 26 au 27 juillet, le pont est déclaré inutilisable et fermé à la circulation. Les troupes russes mettent alors en place un système de transbordeur pour le remplacer. À chaque navette, elles prennent le soin de mélanger leurs véhicules militaires avec des véhicules civils afin d'éviter qu'ils soient pris pour cible, ce qui constitue une violation des conventions de Genève. Le 6 septembre, Kirill Stremooussov, vice-président de l'administration civilo-militaire de Kherson, déclare que la restauration du pont n'est pas à l'ordre du jour. Le 9 novembre, Sergueï Choïgou, ministre russe de la Défense, ordonne le retrait des forces russes déployées sur la rive droite du Dnipro. Dans leur retraite, ces dernières font exploser plusieurs travées du pont dans la nuit du 10 au 11 novembre afin de ralentir la progression de l'armée ukrainienne. Références Voir aussi Article connexe Pont ferroviaire d'Antonivka Portail des ponts Portail des routes Portail de l’Ukraine
Most Antonowski

Most Antonowski (ukr. Антонівський міст), również Most Chersoński (ukr. Херсонський міст) – most na Dnieprze łączący Chersoń i Antoniwkę z lewym brzegiem Dniepru, w tym z Oleszkami i Hołą Prystanią. Budowany w latach 1977-1985. Most stał na 31 filarach. Został wysadzony 11 listopada 2022 przez wycofujące się z Chersonia wojska rosyjskie podczas inwazji na Ukrainę. Przypisy
Антоновский мост

Антоновский мост (укр. Антонівський міст) — автодорожный железобетонный балочный мост через реку Днепр на Украине, соединявший посёлок Антоновка (пригород Херсона) с городом Алёшки (ранее Цюрупинск) на левом берегу. Разрушен 11 ноября 2022 года в ходе российского вторжения на Украину. Общая протяжённость моста составляет 1366 м, ширина — 25 м, ширина проезжей части — 20,5 м, пешеходные тротуары с двух сторон по 1,5 м. Мост 30-пролётный. За сутки по нему проезжали десять с половиной тысяч автомобилей. До строительства моста автотранспорт на левобережье в Херсонской области мог попасть либо через плотину Каховской ГЭС, либо паромом Херсон — Голая Пристань. Открытие моста сократило передвижение по дорогам между Херсоном и южными районами левобережья на 80—100 км, стоимость перевозки тонны груза уменьшилась в пять раз. Первоначально планировалось через мост пустить троллейбусную линию из Херсона в Цюрупинск, но она так и не была достроена. История Строительство В начале 1977 года на правом берегу Днепра были закончены разведывательные работы. В мае 1977 года коллектив мостостроителей николаевского отряда № 73 ордена Ленина мостостроительного треста № 1 приступил к сооружению моста. В проекте были задействованы херсонские предприятия, а также студенты, которые провели на стройке свой трудовой семестр. 21 декабря 1985 года состоялись испытания моста. 55 гружённых песком КамАЗов-самосвалов группой в 5 рядов проехали по мостовому переходу со стороны Цюрупинска в сторону Херсона. Испытания прошли успешно. 24 декабря мост сдан в эксплуатацию. Авторы проекта — главный инженер по подходам А. Дерменжи, главный инженер проекта моста Б. Мариков, инженеры И. Воронцов и Н. Виноградова, главный архитектор проекта Г. Копанс, архитектор А. Тасалов. Вторжение России на Украину (с 2022) Антоновский мост первый раз был обстрелян наступающими российскими войсками 25 февраля 2022 года — на второй день после начала вторжения России на Украину. 26 февраля произошёл бой за контроль над мостом с применением артиллерии и авиации. 19 июля 2022 года вооружённые силы Украины нанесли удар по мосту из американской системы залпового огня HIMARS. Обстрелы моста стали регулярными. После атаки ночью с 26 на 27 июля мост признали непригодным для использования и закрыли по нему проезд. В сентябре замглавы оккупационной администрации Херсонской области Кирилл Стремоусов заявлял, что восстанавливать мост в настоящее время нет смысла. 11 ноября 2022 года при отступлении российской армии с правобережной части Херсонской области было разрушено несколько пролётов моста. Примечания
Antonivkas landsvägsbro

Antonivkas landsvägsbro (ukrainska: Антонівський міст, Antonivskyj mist) är en bro i nord–sydlig riktning över floden Dnepr i Cherson oblast i Ukraina. Den invigdes 1985 och förbinder staden Chersons förort Antonivka på Dneprs högra (här norra) sida med Olesjky och landsvägen mot sydost och Krim. Omkring 10 000 fordon passerade bron varje dag, innan krigsutbrottet den 24 februari 2022. Den fyrfiliga brobanan förstördes delvis i slutet av juli 2022, efter att Ukrainas armé påbörjat en motoffensiv mot Cherson. Staden intogs av ryssarna under inledningen av Rysslands invasion av Ukraina 2022. Sex kilometer uppströms ligger Antonivkas järnvägsbro. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Antonivkas landsvägsbro.
Антрацитовский городской совет

Антрацитовский городской совет — одна из административно-территориальных единиц в составе Луганской области c центром в городе Антрацит. Входит в состав Южно-Луганской агломерации. Население — 75,4 тыс. чел. (2019). Состав Антрацитовский городской совет — 75 455 чел. город Антрацит — 52 749 чел. пос. Боково-Платово — 2 622 чел. пос. Верхний Нагольчик — 1 717 чел. пос. Дубовский — 3 901 чел. пос. Крепенский — 6 774 чел. пос. Щетово — 3 570 чел. пос. Каменное — 2 673 чел. Сельское поселение — 1 449 чел. Всего 1 город, 6 посёлков городского типа, а также сельское население. Экономика Экономический потенциал города представляют 22 промышленных производства. В структуре выпуска валовой продукции на долю промышленности приходится 94,5 %, в объеме товарной продукции 60 % составляет угольная промышленность, 20 % предприятия машиностроения. Добыча каменного угля (антрацита) — ГХК «Антрацит». Ремонт горно-шахтного оборудования; предприятия пищевой и легкой промышленности и другие. Филиал Луганского автосборочного завода. Примечания
Антрацитівська міська рада

Антраци́тівська міська́ ра́да — орган місцевого самоврядування Антрацитівської міської громади в Ровеньківському районі Луганської області. До 2020 року існувала як адміністративно-територіальна одиниця із центром у місті Антрацит. Загальні відомості Антрацитівська міська рада утворена в 1938 році. Територія ради: 61,32 км² Населення ради: 77 033 особи (станом на 1 квітня 2014 року) Територією ради протікають Нагольчик, Кам'янка, Кріпенька. Адміністративний устрій Міській раді підпорядковані: м. Антрацит Боково-Платівська селищна рада смт Боково-Платове с-ще Лісне с-ще Мельникове с-ще Садовий с-ще Христофорівка Верхньонагольчицька селищна рада смт Верхній Нагольчик Дубівська селищна рада смт Дубівський с. Оріхове Кам'янська селищна рада смт Кам'яне Кріпенська селищна рада смт Кріпенський Щотівська селищна рада смт Щотове с. Зелений Курган с-ще Степове Склад ради Рада складається з 50 депутатів та голови. Голова ради: Секретар ради: Хрипун Микола Павлович Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Примітки Джерела Антрацитівська міська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.