Колиндяни

Колиндя́ни — село в Україні, у Колиндянській сільській громаді Чортківського району Тернопільської області. До 2015 центр Колиндянської сільської ради, від 2015 - центр громади. До села приєднано хутори Дубина, За Рікою, Кругляки. Географія Розташування Розташоване на берегах річки Нічлавки, басейн Дністра), за 18 км від районного центру і 3 км від найближчої залізничної станції Озеряни. Через село пролягли автошляхи Чортків–Борщів, Гусятин–Борщів. Місцевості Дубина — хутір, приєднаний до с. Колиндяни. У 1952 р. на хуторі — 1 двір, 8 жителів. За рікою — хутір, розташований за 0,7 км від села. У 1952 р. на хуторі — 4 двори, 16 жителів. Кругляки — хутір, приєднаний до с. Колиндяни. У 1952 р. на хуторі — 1 двір, 6 жителів. Історія Відомий лінгвіст професор Костянтин Тищенко дійшов висновку, що подібні назви принесені місіонерами кельтської церкви, в пам'ять про святого Колумбана. Поблизу збереглися 2 давньоруські городища — «Вали Великі» і «Вали Малі». Одне з них, за книгою «Земля Тернопільська», добре збереглося і може слугувати за приклад типового феодального замку на рівнинній місцевості. Легенди, записані від старожилів, свідчать, що приблизно від XII століття через село пролягав «вольний шлях Київський» із Галича до Києва. У центрі було городище, оточене частоколом і земляним валом. Із тих далеких часів збереглась і назва вулиці — Завал. Перша письмова згадка про Колиндяни датується 1481 роком. У XV столітті шляхтичі Стаменські спорудили замок, який у 1840 році перебудували на пізньокласичний палац, що складався з трьох з'єднаних між собою частин: головного житлового корпусу та двох значно змодернізованих давніх веж у кутах. 1661 року село згадано у складі Подільського воєводства, згодом отримало статус містечка. У 1786 році частина Колиндян зафіксована як містечко Райгород. Наприкінці XVIII століття Райгород втратив міський статус. У 1889—1892 pp. проводив археологічні розкопки Готфрид Оссовський. Відомо, що 1902 році велика земельна власність належала Людвикові Городиському[джерело?]. У селі в 1900 році — 1716 жителів, 1910—1872, 1921—1681, 1931—1776 жителів; у 1921 році — 312, 1931—329 дворів. За Австро-Угорщини функціонувала 2-класна школа з українською мовою навчання, за Польщі — 2-класна утраквістична (двомовна). Під час німецько-радянської війни загинули або пропали безвісти у Червоній армії 64 мешканці села: В УПА воювали Григорій Грабець, Григорій Низкогуз, Антін Різник, Володимир Слободян («Гайдамака»), Дмитро Ткачук, Ольга Явна та інші жителі села. 1960-ті—1999 — діяв мішаний народний хор «Нічлава». З 29 липня 2015 року центр Колиндянської сільської громади. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Колиндянської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Чортківського району (1940—2020), увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. Символіка Затверджена 4 серпня 2017 р. рішенням № 355 шістнадцятої сесії сільської ради сьомого скликання. Герб Автор — Ольга Огоренко. Основою герба є геральдичний щит французької форми закруглений нижньою частиною зеленого кольору — символу життя. Корона з зубцями з листя, староданій хрест посередині корони — символ християнської віри, золотий колір символізує такі чесноти: вірність, чистоту, справедливість та милосердя. Дубове листя символізує могутність та довговічність, червона калина — символ України. Колоски символізують багатство, а кількість відповідає числу населених пунктів у громаді. Фортечна вежа підкреслює приналежність громади до Тернопільської області, а також відображає місцеві історичні укріплення на шляху ворожих набігів (Колиндянський замок — палац), синя смужка символізує головну річку — Нічлаву. Прапор Автор — Ольга Огоренко. Прапор є прямокутним полотнищем в пропорції 90:60, що складається з двох горизонтальних смуг — синьої в рівному співвідношенні та всередині жовта смуга. Синій колір — символізує щирість, вірність, відданість, честь, благородство, духовність, чисте небо та воду, бездоганність, молодість, і життєвий ріст та ще вказує на те, що громада розкинулась на берегах річки Нічлава. Жовтий символізує знатність, могутність, багатство, а також християнські чесноти — віру, справедливість, милосердність та смиренність і те що землі нашої громади щедрі на врожаї. В центрі прапора розміщений герб громади. Логотип Автор — Світлана Савків Логотип громади вказує на назву нашої громади, та зображений ескіз Колиндянського замку-палацу. Релігія церква святого Миколая, архієпископа Мир Лікійських, чудотворця (ПЦУ; мурована; 1889), церква святого Миколая (УГКЦ; мурована; 2009), Католицький костел (поч. XX ст.). Каплички одна на місці будинку, де жив і працював Йосиф-Йосафат Білан. дві на честь Незалежності України (1994 р., муровані). Пам'ятки У лісовому урочищі «Коло дуба» ростуть дуби Трентовського, один з них — черещатий «Межовий» (понад 360 років), діаметром 185 см, висотою 24 м. Пам'ятники Насипано символічну Могилу українським січовим стрільцям, яка знаходиться на території цвинтаря. Споруджено: пам'ятник полеглим у німецько-радянській війні воїнам-односельцям (1971); пам'ятник мученикові за віру о. Йосифу-Йосафатові Білану (1999; скульптор В. Садовник); встановлено: 10 релігійних «фіґур»-хрестів; пам'ятний хрест Героям Небесної Сотні та всім борцям за вільну Україну (2016). Пам'ятний знак (хрест) на честь скасування панщини Щойновиявлена пам'ятка історії. Розташований в центрі села. Виготовлений із каменю (2007 р.). Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Соціальна сфера Наприкінці XIX–на початку XX ст. в селі були створені патріотичні організації і філії товариств «Просвіта», «Сільський господар», «Рідна школа» та інших. 1934 р. в Колиндянах відбувся страйк сільськогосподарських робітників. До 2005 працював міжшкільний навчально-виробничий комбінат. Зараз працює дитячий садочок «Дзвіночок» (завідувачка — О. А. Дуньчак), будинок культури, сільська бібліотека, амбулаторія загальної практики та сімейної медицини, аптека, ветамбулаторія, ПАП «Нічлава», ТзОВ «Техпродпостач», яке володіє торговою маркою "Колиндянські продукти", ПТ «Юліта» та 7 торговельних закладів. У підпорядкуванні громади перебуває Колиндянська сільська бібліотека. До 2016 року бібліотека була філіалом Чортківської районної централізованої бібліотечної системи Чортківської районної ради. При бібліотеці працюють клуби за інтересами: клуб творчої молоді «Перші проби пера», інтернет клуб «П@вутинка», гурток «Книжкова лікарня». Облаштування дороги У 2020 р. по центральних вулицях с. Колиндяни - через Церковну і Підлісну, встановили асфальт. Дорога веде до храму, кладовища і дитячого садка "Дзвіночок". Востаннє ремонтні роботи проводили 100 років тому. 1 листопада 2020 р. асфальтні роботи повністю завершили. Відомі люди Народилися Дідичі Корнель Городиський — посол Галицького сейму Примітки Джерела Елькснін С., Уніят В. Колиндяни // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 137–138. — ISBN 966-528-199-2. Погорецький В. Чортківщина. Історико-туристичний путівник. — Тернопіль : Астон, 2007. — С. 181. — ISBN 978-966-308-206-0. Уніят В., Федечко М. Колиндяни // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 3 : М — Ш. — С. 478—479. — ISBN 978-966-457-246-7. Чортківська округа. Історично-мемуарний збірник / ред. колегія О. Соневицької та інші. — Париж — Сидней — Торонто : НТШ, Український архів, 1974. — Т. XXVII. — С. 923. Kolendziany, wś, pow. czotrkowski // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1883. — Т. IV. — S. 262. (пол.) Посилання http://www.castles.com.ua/kol.html [Архівовано 16 січня 2021 у Wayback Machine.] http://ukraine.kingdom.kiev.ua/region/19-1/kolyndyany.php [Архівовано 27 лютого 2020 у Wayback Machine.] Україна Інкогніта. Колиндяни [Архівовано 18 лютого 2020 у Wayback Machine.] КОЛИНДЯНИ. ЗАМОК-ПАЛАЦ. (XVII-1840 р.) (2011 р.) [Архівовано 1 листопада 2016 у Wayback Machine.]