NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hajowe (obwód wołyński)

Hajowe (ukr. Гайове) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie łuckim, w hromadzie Kiwerce. W 2001 roku liczyła 486 mieszkańców. Do 1946 roku miejscowość nosiła nazwę Przebraże (ukr. Пшебраже, Pszebraże), a w latach 1946-1964 – Preobrażenśke (ukr. Преображенське). W latach 1943-44 wieś została ufortyfikowana przez polską miejscową i napływową ludność w obronie przed Ukraińską Powstańczą Armią. W latach 1940-2020 miejscowość należała do rejonu kiwereckiego. Przypisy
Haiove, Kiverți

Haiove (în ucraineană Гайове) este un sat în comuna Ozero din raionul Kiverți, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Haiove era vorbitoare de ucraineană (99,38%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Гаевое (Волынская область)

Гаевое (укр. Гайове, пол. Przebraże) — село в Киверцовской городской общине Луцкого района Волынской области Украине. Код КОАТУУ — 0721884802. Население по переписи 2001 года составляет 486 человек. Почтовый индекс — 45222. Телефонный код — 3365. Занимает площадь 2,372 км². История В 1946 году указом ПВС УССР село Пшебраже переименовано в Преображенское. До 2020 года входило в Киверцовский район. Ссылки Гаевое на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 10 мая 2020. Примечания
Лазурное (электростанция)

Скадовская (Херсонская)[уточнить] солнечная электростанция — солнечная электростанция общей мощностью 9,806 МВт в Скадовском районе Херсонской области Украины, на берегу озера Устричное возле посёлка городского типа Лазурное. Эксплуатируется украинским ООО «Соларенерго». Планируемая годовая выработка электроэнергии 10,934 млн кВт·ч; мощность станции компания планирует в будущем увеличить до 27 МВт. Строительство началось в июле 2013 года. ООО «Соларенерго» получило лицензию от НКРЭ на генерацию 14 февраля 2013 года, 7 марта для него был утверждён «зелёный» тариф. Электростанция занимает примерно 20 гектар солончаков, непригодных для земледелия, и состоит примерно из 40 тысяч фотоэлектрических поликристаллических модулей. Ссылки Электростанция в Херсонской области Солнечная фотоэлектрическая станция «Лазурное» Примечания
СЕС Фотон Про-Плюс

СЕС Фотон Про-Плюс (до 2020 року — СЕС Лазурне) — станом на початок 2013 року найпотужніша сонячна електростанція на Херсонщині. Збудована поблизу смт Лазурне, Скадовського району. Встановлена потужність станції становить 9,806 МВт. Щорічно СЕС буде генерувати і видавати в об'єднану енергосистему країни 10,934 млн кВт·год електроенергії, її буде достатньо для забезпечення електричною енергією понад 3 тис. домогосподарств з середнім споживанням 300 кВт·год/місяць на одне домогосподарство. Будівництво сонячної електростанції, яке почалось у липні 2012 року, дозволило забезпечити роботою 226 висококваліфікованих фахівців. Електростанція займає площу 20 га, складається з майже 40 тис. фотоелектричних полікристалічних модулів. При її спорудженні було забито 14,95 тис. паль й укладено 168 км кабелів. Електростанція спроєктована із застосуванням центральних інверторів фірми «AEG». Розміри станції: 700×300 м, станція витягнута зі сходу на захід (700 м). Розташована за 1 км на схід від Лазурного. Станція збудована на березі озера Устричне на солончаках — ґрунтах, непридатних для сільськогосподарського використання. Примітки Джерела Сайт: ТОВ "Рентехно" (2012). Сонячна електростанція "Лазурне" (Херсонська обл.). Урядовий портал (14.02.2013). Найбільша в Херсонській області сонячна електростанція отримала ліцензію.
Národní přírodní park Olešské písky

Národní přírodní park Olešské písky je ukrajinský národní park, který se nachází jižně od dolního toku Dněpru, asi 25 km východně od krajského města Cherson a 70 km severozápadně od Krymského poloostrova. V parku se nacházejí půdní plochy s nízkou úrodností, písky a řada neobvyklých mikrohabitatů. Oblast není opravdová poušť, ale značně ji připomíná. Od roku 2019 byly přísně zakázány návštěvy veřejnosti bez doprovodu s upozorněním, že se oblast nachází vedle vojenského cvičiště. Park se nachází v okrese Kachovka v Chersonské oblasti. Topografie Park se nachází na severním svahu Černého moře. Je rozdělen do dvou hlavních zón: Radensk: Největší plocha, pozoruhodná absencí borových lesních porostů a velkými písečnými dunami v centru. (6 780 ha) Burkut: Oblast borového lesa, luk a jezer obklopená písečnou stepí. (1 240 ha) Klima a ekoregion Podnebí národního parku Olešské písky je vlhké kontinentální podnebí – podtyp horkého léta (klasifikace klimatu Köppen Dfa), s velkými sezónními teplotními rozdíly a horkým létem (nejméně jeden měsíc v průměru nad 22 °C (72 °F) a mírné zimy. Park Olešské písky se nachází v ekoregionu Pontsko-kaspická step, regionu, který pokrývá rozlohu pastvin táhnoucích se od severního pobřeží Černého moře až po západní Kazachstán. Flóra a fauna Krajina je poměrně pestrá, s písčitými stepmi, polosuchými stepmi, loukami, rákosinami a lesními porosty. Duny v sektoru Radensk jsou protkány oblastmi keřů, jezer a březových hájů (12 % plochy). Veřejné použití Webové stránky parku varují veřejnost před nebezpečím z nedalekého vojenského zařízení a veřejnosti přísně zakazují návštěvy bez doprovodu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Oleshky Sands National Nature Park na anglické Wikipedii. Externí odkazy Hranice národního parku Oleshky Sands na OpenStreetMap.org Obrázky, zvuky či videa k tématu Národní přírodní park Olešské písky na Wikimedia Commons
Olesjkivski Sands Nationalpark

Olesjkivski Sands Nationalpark (ukrainsk: Олешківські піски національний природний парк) er en nationalpark i Ukraine, beliggende syd for den nedre del af floden Dnepr omkring 25 km øst for den regionale by Kherson og 70 km nordvest for Krim-halvøen. Parken har vidder med tør, ufrugtbar jord og sand og en række usædvanlige mikrohabitater. Fra 2019 har uorganiserede besøg været strengt forbudt, da området ligger op til en militær træningsplads. Parken ligger i Kakhovka Raion i Kherson Oblast. Topografi Parken ligger på nordskråningen af Sortehavsbassinet, og er er opdelt i to hovedzoner: Radensk. Det største område, kendt for manglen på fyrreskovbevoksninger og for store klitter i midten. (6.780 ha) Burkut . Et område med fyrreskov, enge og søer omgivet af sandet steppe. (1.240 ha) Klima og økoregion Klimaet i Olesjkivski Sands er efter Köppens klimaklassificering fugtigt kontinentalt klima med undertypen varm sommer, med store sæsonbestemte temperaturforskelle og en varm sommer (mindst en måned i gennemsnit over 22 °C) og milde vintre. Olesjkivski Sands er beliggende i økoregionen den pontisk-kaspiske steppe, en region der dækker et område af græsarealer, der strækker sig fra Sortehavets nordlige kyster til det vestlige Kasakhstan. Flora og fauna Landskabet er ret varieret med sand-steppe, halvtørre stepper, enge, rørskov og skovbevoksninger. I klitterne i Radensk udgør 12 % af arealet pletter af buske, søer og birkelunde. Offentlig brug Parkens hjemmeside advarer offentligheden om fare fra en nærliggende militærinstallation og forbyder uarrangerede besøg af private. Kilder og henvisninger Borders of Oleshky Sands National Park på OpenStreetMap.org
Oleshky Sands National Nature Park

The Oleshky Sands National Nature Park (Ukrainian: Національний природний парк «Олешківські піски», romanized: Oleškivs'ki pisky) is a national park of Ukraine, located south of the lower Dnieper River about 25 km east of the regional city of Kherson, and 70 km northwest of the Crimean Peninsula. The park features expanses of low-fertility soil and sand, and a variety of unusual microhabitats. The area is not a true desert, but rather semi-arid. As of 2019, visits by unaccompanied members of the public were strictly prohibited, with warnings that the area was next to a military training ground. The park is located in Kherson Oblast, in territory currently occupied by Russia. Topography The park is located on the north slope of the Black Sea Basin. It is divided into two main zones: Radensk. The largest area, notable for the absence of pine forest stands, and for large sand dunes in the center. (6,780 ha) Burkut. An area of pine forest, meadows and lakes surrounded by sandy steppe. (1,240 ha) Climate and ecoregion The climate of Oleshky Sands is Humid continental climate - Hot summer sub-type (Köppen climate classification Dfa), with large seasonal temperature differentials and a hot summer (at least one month averaging over 22 °C (72 °F), and mild winters. Oleshky Sands is located in the Pontic–Caspian steppe ecoregion, a region that covers an expanse of grasslands stretching from the northern shores of the Black Sea to western Kazakhstan. Flora and fauna The landscape is quite varied, with sandy-steppe, semi-arid steppe, meadows, reed beds, and forest stands. The dunes of the Radensk sector are interspersed with patches of shrubs, lakes and birch groves (12% of the area). Public use The parks' website warns the public of danger from a nearby military installation, and strictly prohibits unaccompanied visits by members of the public. References External links Borders of Oleshky Sands National Park on OpenStreetMap.org
Parque natural nacional de Oleshky

El parque natural nacional del Arenal de Oleshky (en ucraniano: Олешківські піски національний природний парк) es un parque nacional de Ucrania, ubicado al sur de la parte baja del río Dniéper, a unos 25 kilómetros al este de la capital regional de Jersón, y a 70 kilómetros al noroeste de la península de Crimea. El parque presenta extensiones de suelo y arena de baja fertilidad, y una variedad de microhábitats inusuales. La zona no es un verdadero desierto, sino semiárido. A partir de 2019, se prohibieron estrictamente las visitas de miembros del público no acompañados, con advertencias de que el área estaba al lado de un campo de entrenamiento militar. El parque está situado en el distrito administrativo (raión) de Kajovka en el óblast de Jersón.​ Topografía El parque está ubicado en la ladera norte de la cuenca del Mar Negro. Se divide en dos zonas principales: Radensk, la zona más extensa, destaca por la ausencia de pinares y por grandes dunas de arena en el centro (6780 hectáreas).​ Burkut, zona de pinares, prados y lagos rodeada de estepa arenosa (1240 hectáreas).​ Clima y ecorregión El clima del parque es Clima continental húmedo, con veranos cálidos (clasificación climática de Köppen (Dfb)). Este clima se caracteriza por grandes diferencias estacionales de temperatura y un verano cálido (al menos un mes con un promedio de más de 22 °C (71,6 °F), inviernos templados.​​ El parque natural nacional de Oleshky se encuentra en la ecorregión de la estepa póntica, una región que cubre una extensión de pastizales que se extiende desde la costa norte del Mar Negro hasta el oeste de Kazajistán.​ Flora y fauna El paisaje es muy variado, con estepa arenosa, estepa semiárida, prados, cañaverales y masas forestales. Las dunas del sector de Radensk están intercaladas con parches de arbustos, lagos y abedules (12 % del área).​ Uso público El sitio web de los parques advierte al público del peligro de una instalación militar cercana y prohíbe estrictamente las visitas no acompañadas por parte del público.​ Véase también Parques naturales nacionales de Ucrania Reservas naturales de Ucrania Referencias Enlaces externos Ministerio de Ecología y Recursos Naturales de Ucrania Archivado el 18 de octubre de 2019 en Wayback Machine. Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Parque natural nacional de Oleshky.
Parc national des sables d'Oleshky

Le parc national des sables d'Oleshky (en ukrainien : Національний природний парк «Олешківські піски») est une aire protégée en Ukraine du sud du Dniepr de l'oblast de Kherson, à environ 25 km à l’est de la ville de Kherson, et à 70 km au nord-ouest de la péninsule de Crimée. Le parc, créé le 23 février 2010, présente des étendues de sol et de sable peu fertiles, ainsi qu’une variété de microhabitats inhabituels. La région n’est pas un véritable désert, mais plutôt semi-aride. Description Il est réparti en deux parties : Radensk : la plus grande zone (6 780 ha), remarquable par l’absence de peuplements de pinèdes et par de grandes dunes de sable au centre. Burkout : zone de forêt de pins, de prairies et de lacs entourée de steppe sablonneuse (1 240 ha) Le paysage est très varié, avec des steppes sablonneuses, des steppes semi-arides, des prairies, des roselières et des peuplements forestiers. Les dunes du secteur de Radensk sont entrecoupées de parcelles d’arbustes, de lacs et de bosquets de bouleaux (12 % de la superficie). Quelques images Références Voir aussi Articles connexes Liste des parcs nationaux de l'Ukraine. Liens externes Site officiel Portail de l’Ukraine Portail de la conservation de la nature
Парк 30-летия Победы (Донецк)

Парк 30-летия Победы основан ветеранами Великой Отечественной войны 5 апреля 1975 года в Калининском районе города Донецка, Украинская ССР. В 1996 году переименован городским советом в «Сквер у Дворца пионеров». После реконструкции открыт 23 августа 2013 года. Площадь реконструированной территории составляет 7180 м². На территории парка расположена аллея, оборудованы спортивные и детские игровые площадки, а также первая в городе велосипедная дорожка. Также на территории находятся авторские работы русских и украинских скульпторов на темы древнеславянских обычаев — «Берегиня», «Леда и Лебедь», «Степнянка» и мотивов Древней Греции — «Геракл», «Ход конём», «Одиссей». Перед двумя входами в парк с бульвара Шевченко находятся две скульптурные композиции донецкого скульптора Георгия Беро — «Семья» и «Древо желаний». Ссылки Непростая история Парка Победы в Донецке
Парк 30-річчя Перемоги (Донецьк)

Парк 30-рі́ччя Перемо́ги в місті Донецьк заснований ветеранами Великої Вітчизняної війни 5 квітня 1975 року. В 1996 переіменован міськрадою у «Сквер біля Палацу Піонерів». В 2008 році, перед проведенням ЄВРО-2012, трапився конфлікт чиїхось матеріальних інтересів і факту існування парку. І ось, Донецька міська рада і виконком своїм рішенням (№ 385 від 20 серпня 2008 року) виключили парк з переліку об'єктів, на «території яких господарська або інша діяльність, яка впливає на зміну ландшафту і суперечить використанню цих земель за їх цільовим призначенням заборонена». І незабаром (17 вересня 2008 року) з'явився висновок про те, що стан зелених насаджень на ділянці для будівництва готельного комплексу по вулиці Овнатаняна в Калінінському районі міста, визнано незадовільним. Після реконструкції парк відкритий 23 серпня 2013. Площа реконструйованої території складає 7180 м². На території парку розташована алея, обладнані спортивні та дитячі ігрові майданчики, а також перша в місті велосипедна доріжка. Також на території знаходяться авторські роботи російських і українських скульпторів на теми давньослов'янських звичаїв — «Берегиня», «Леда і Лебідь», «Степнянка» і мотивів Стародавньої Греції — «Геракл», «Хід конем», «Одисей». Перед двома входами в парк з бульвару Шевченка знаходяться дві скульптурні композиції донецького скульптора Георгія Беро — «Сім'я» і «Дерево бажань». Посилання http://infodon.org.ua http://dnews.donetsk.ua http://mungaz.net http://donetsk.comments.ua http://visitdonetsk.info
Печенежская лесная дача

Печенежская лесная дача (укр. Печенізька лісова дача) — ландшафтный заказник местного значения площадью 5 292,0 га, образованный в 1984 году на территории Печенежского района Харьковской области Украины. В рамках заказника охраняется типичный ландшафт лесостепной зоны: возвышенные равнины с мощным антропогеновым покровом. Ответственным за природоохрану заказника является Чугуево-Бабчанский гослесхоз (укр. Чугуєво-Бабчанський ДЛГ).. География Ландшафтный заказник «Печенежская лесная дача» расположен на участка 1-88 Печенежского лесничества в Печенежском районе Харьковской области Украины. Географические координаты заказника: 49° 55' 52" с. ш. 36° 52' 34" в. д. Биосфера На территории заказника сохраняется фрагмент ландшафта — нагорная дубрава, которая содержит участки дубовых лесов. Некоторые виды, обитающие в «Печенежской лесной дачи», включены в совместную программу Европейского Союза и Совета Европы «Изумрудная сеть природоохранных участков» (англ. EU/CoE Joint Programme «Emerald Network of Nature Protection sites»). К охраняемых в рамках «Изумрудной сети» видам, обитающим на территории «Печенежской лесной дачи» относятся: Экология В апреле 2013 года Харьковский областной совет одобрил санитарную вырубку в пяти лесхозах, в число которых попала «Печенежская лесная дача». Этот шаг привлёк к заказнику пристальное внимание экологов, в результате которого они указали на ряд фактов, способные, по их мнению, свидетельствовать о нарушении природоохранного режима территории. Примечания
Печенізька лісова дача

Печені́зька Лісова́ Да́ча — ландшафтний заказник місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Харківської області. Розташований на території Печенізького району Харківської області, на північ від смт Печеніги. Площа 5292,0 га. Статус надано 1984 року. Перебуває у віданні ДП «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» (Печенізьке л-во, кв. 1—88). Природа Охороняється типовий ландшафт лісостепової зони: височинні рівнини з потужним антропогенним покривом. Зберігається фрагмент ландшафту — нагірна діброва, яка містить ділянки дубових пралісів. Живописні природні комплекси в Печенізькому лісництві сформувалися на правому, порізаному ярами та балками, березі Печенізького водосховища на річці Сіверський Донець. Тут ростуть незаймані дубові ліси. Природний комплекс є стабілізатором мікроклімату, регулятором гідрологічної рівноваги Печенізького водосховища і водозбору річки Сіверський Донець. Лісові насадження грають велику ґрунтозахисну і екологічну роль, представляють історичну, наукову і естетичну цінність. Антропогенний вплив У квітні 2013 року Харківська обласна рада схвалила санітарну вирубку в п'яти лісових господарствах, до числа котрих потрапила і «Печенізька Лісова Дача». Після цього екологи та члени природоохоронних організацій почали уважно досліджувати порядок у природному заказнику. Внаслідок цього було виявлено безліч екологічних правопорушень. Галерея Джерела Додаток до рішення обласної ради [Архівовано 3 квітня 2017 у Wayback Machine.] Печенізька лісова дача [Архівовано 12 травня 2016 у Wayback Machine.]
16e brigade d'aviation de l'armée (Ukraine)

La 16e brigade d'aviation de l'armée « Brody » (en ukrainien : 16-та окрема бригада армійської авіації «Броди», abrégé en 16 ОБрАА ; numéro d'unité militaire А2595) est une grande unité d'aviation légère de l'Armée de terre ukrainienne. Formée en 2012, elle est stationnée en temps de paix sur la base aérienne de Brody et relève directement du commandement de l'Armée de terre. Historique La filiation de l'unité remonte à mai 1981, avec la création à Brody (entre Lviv et Rivne) du 119e régiment d'hélicoptères de combat de l'Armée de terre soviétique, équipé notamment d'hélicoptères d'attaque Mil Mi-24. De 1983 à 1989, des détachements sont engagés dans la guerre d'Afghanistan. En 1992, le personnel du régiment prête serment d'allégeance à l'Ukraine. Le 26 août 1994, l'unité sert à la formation de la 3e brigade d'aviation de l'armée, composée de deux escadrons d'hélicoptères. À partir de 1996, l'unité profite du programme Partenariat pour la paix et ainsi participe à des exercices de l'OTAN : « Bouclier de la paix-96 », « Voisin commun-97 », « Redoute-97 » et « Automne-98 ». Les équipages participent aussi à des missions de maintien de la paix pour l'ONU : au Liberia (MINUL), en Sierra Leone (MINUSIL), en Côte d'Ivoire (ONUCI) et en république démocratique du Congo (la Monusco). En décembre 2003, la 3e brigade devient le 3e régiment d'aviation de l'armée ; il est rattaché le 27 avril 2005 au 8e corps d'armée. En décembre 2012, le régiment sert à la formation de la 16e brigade d'aviation de l'armée, équipée de Mil Mi-2, Mil Mi-8 et Mil Mi-24. Ses hélicoptères participent à la guerre du Donbass : le 2 mai 2014, deux Mi-24 de la brigade sont abattus près de Sloviansk ; le 24 juin, un Mi-8 est détruit près de Sloviansk ; le 7 août, c'est le cas d'un autre Mi-8 près du village de Berezovo, dans l'oblast de Donetsk. Le 24 août 2015, à l'occasion du Jour de l'indépendance, la brigade reçoit un nouveau drapeau portant la fourragère « Pour le Courage et la Bravoure ». Le 23 août 2017, elle rajoute à son nom le titre honorifique de « Brody ». L'unité participe à la défense contre l'invasion de l'Ukraine par la Russie. Le 28 février 2022, un de ses Mi-8 est détruit par un missile russe à Makariv, dans l'oblast de Kiev, tuant notamment le colonel Oleksandr Grigoriev, commandant de la brigade ; les cadavres de l'équipage ne seront retrouvés qu'en avril. Le 8 mars 2022, un Mi-24 est abattu près de Kulazhyntsi (uk), dans l'est du raïon de Brovary, tuant les deux pilotes, notamment le lieutenant-colonel Oleksandr Maryniak. Notes et références Voir aussi Articles connexes Portail de l’histoire militaire Portail de l’Ukraine Portail de la guerre russo-ukrainienne
16ª Brigata aerea dell'esercito "Brody"

La 16ª Brigata aerea autonoma dell'esercito "Brody" (in ucraino 16-та окрема бригада армійської авіації «Броди»?, 16-ta okrema bryhada armijs'koï aviaciï «Brody», unità militare A2595) è un'unità dell'aviazione dell'esercito dell'Ucraina, direttamente subordinata al Comando delle Forze terrestri e con base a Brody. Storia Le origini della brigata risalgono al 119º Reggimento elicotteri, formazione sovietica costituita il 30 maggio 1981 proprio a Brody, che combatté in Afghanistan dal 1983 al 1988. Dopo il crollo dell'URSS, nel 1992 passò sotto la giurisdizione dell'Ucraina, venendo riorganizzato come 3ª Brigata aerea dell'esercito. A partire dal 1996 gli elicotteri e gli equipaggi della brigata presero parte alle esercitazioni congiunte del Partenariato per la pace. Contemporaneamente l'unità venne impiegata in diverse missioni di pace delle Nazioni Unite, come nella Repubblica Democratica del Congo e nell'ex-Jugoslavia. Nel 2003 la brigata venne trasformata nel 3º Reggimento aereo dell'esercito, e in tale forma prese parte alle missioni ONU in Liberia, Costa d'Avorio e Sierra Leone. Fino al 2012 partecipò in totale a 21 missioni di peacekeeping. Nel dicembre 2012 il reggimento venne nuovamente riorganizzato, diventando la 16ª Brigata aerea dell'esercito. A partire dal 2014 ha preso parte alla guerra del Donbass, svolgendo missioni di combattimento presso Slov"jans'k, Lyman, Kramators'k, Družkivka, Bachmut, Torec'k, Debal'ceve e Amvrosiïvka. Il 23 agosto 2017 la brigata venne insignita del titolo onorifico "Brody", nell'ambito del ripristino delle tradizioni storiche delle Forze armate ucraine. Il 29 maggio 2019 il comandante della brigata, colonnello Ihor Mazepa, è morto nella regione di Rivne in seguito allo schianto di un elicottero Mi-8 durante un volo di addestramento. Nel 2022 l'unità venne schierata nel distretto di Brovary in seguito all'invasione russa dell'Ucraina. Nel corso del conflitto ha operato nelle regioni di Kiev, Donec'k, Luhans'k e Charkiv. Il 2 luglio 2025 il presidente ucraino Volodymyr Zelens'kyj ha conferito alla brigata l'onorificenza "Per il Valore e il Coraggio". Simboli Lo stemma della brigata raffigura cinque punte di lancia dorate, che rappresentano la versione stilizzata del rotore di un elicottero. Al centro si trova un giglio d'argento, elemento dello stemma della città di Brody, sede dell'unità. Lo sfondo è di colore cielo tempestoso, che sottolinea il ruolo cruciale della brigata nella formazione degli specialisti, nella partecipazione alle ostilità e nelle operazioni di mantenimento della pace. Comandanti Colonnello Ihor Jaremenko (2014 - dicembre 2017) Colonnello Ihor Mazepa (dicembre 2017 - ottobre 2019) † Colonnello Pavlo Bardakov (ottobre 2019 - giugno 2023) Colonnello Oleh Starčenko (giugno 2023 - in carica) Note Voci correlate 16ª Brigata artiglieria della Guardia Nazionale Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su 16ª Brigata aerea dell'esercito "Brody"