NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Обмачівське (заказник)

Обмачівський — гідрологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Бахмацького району Чернігівської області, біля села Обмачів. Площа — 210 га. Статус присвоєно згідно з рішеннями Чернігівського облвиконкому від 27.12.1984 р. № 454. Перебуває у віданні Обмачівської сільської ради. Охороняється осокове низинне болото, де зростають осока гостра, осока омська, лепешняк великий, та низка видів лучно-болотного і болотного різнотрав'я. Заказник розташований у заплаві річки Сейм та має важливе значення як регулятор водного режиму території. Галерея Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; Природно-заповідний фонд Чернігівської області. Департамент агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації — Чернігів, 2018. — 130 стор.
Голубівський заказник (Сумська область)

Голубівський — гідрологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Лебединського району Сумської області, між селами Голубівка та Грамине. Опис Площа - 15,2 га. Статус надано 28.04.2017 р. Перебуває у віданні Лебединської районної державної адміністрації. Охороняється ставок з прилеглою територією, де зростає водна, прибережно-водна, деревно-чагарникова, лісова та лучна рослинність. Природні комплекси заказника добре збережені та є осередками існування значної кількості видів тварин, серед яких занесені до Червоної книги України: карась золотий, махаон, бражник мертва голова, бражник дубовий, жук-олень. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с. Рішення 13 сесії Сумської обласної ради 7 скликання від 28.04.2017 р.
Джерела Г.М. Юнака

Джерела Г. М. Юнака — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташована в межах Сумського району Сумської області, на північно-західній околиці смт Степанівка в долині р. Гуска, притоки р. Сумка. Площа 0,72 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Сумської обласної ради від 09.07.2009 року. Перебуває у віданні Степанівської селищної ради. Статус присвоєно для збереження численних самовитічних джерел води доброї питної якості, пов'язаних з ім'ям повного кавалера ордена Слави Григорія Михайловича Юнака. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р. В. Бойченко, В. В. Вертель, О. Ю. Карлюкова та ін.]. — 2-е вид., випр. та допов. — К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. — 96 с.
Дуб Суханових

Дуб Суханових — ботанічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Розташована в межах Сумського району Сумської області, у центрі с. Новосуханове. Площа - 0,04 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Сумської обласної ради від 09.07.2009 року. Перебуває у віданні: Новосуханівська сільська рада. Статус присвоєно для збереження унікального за віком та параметрами дерева дуба звичайного (вік – близько 250 років, висота – 24 м, обхват – 4 м). За переказами, дуб пов'язаний з родиною місцевих благодійників і меценатів Суханових. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с.
Білинне (заказник)

Біли́нне — гідрологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Ніжинського району Чернігівської області, біля міста Батурин. Площа 70 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Чернігівської обласної ради від 14.05.1999 року. Перебуває у віданні Батуринської міської ради. Статус присвоєно для збереження типового для лісостепу болотного масиву з болотним різнотрав'ям, у якому домінує очерет звичайний. Заказник виконує функцію акумулятора поверхневих і ґрунтових вод, регулює гідрологічний режим прилеглих територій та слугує місцем масового гніздування водно-болотних птахів. Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; Природно-заповідний фонд Чернігівської області. Департамент агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Чернігівської обласної державної адміністрації - Чернігів, 2018. - 130 стор.
Джерело Барвінкове-2

Джерело́ Барві́нкове-2 — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташована в межах Сумського району Сумської області, на північний захід від села Барвінкове, при південній околиці міста Суми (урочище «Мамаєвщина»). Площа 0,02 га. Статус присвоєно згідно з рішенням облвиконкому від 21.12.1983 року № 407, рішення облради від 19.10.2000 року. Перебуває у віданні ДП «Сумське лісове господарство» (Низівське л-во, кв. 79, діл. 8). Статус присвоєно для збереження самовитічного джерела питної води хорошої якості. Див. також Джерело Барвінкове-1 Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; (19. Джерело Барвінкове-2) Низівське лісництво (карта) [Архівовано 30 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Джерело Барвінкове-1

Джерело́ Барві́нкове-1 — гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташована в межах Сумського району Сумської області, на північний захід від села Барвінкове, при південній околиці міста Суми (урочище «Мамаєвщина»). Площа 0,02 га. Статус присвоєно згідно з рішенням облвиконкому від 21.12.1983 року № 407, рішення облради від 19.10.2000 року. Перебуває у віданні ДП «Сумське лісове господарство» (Низівське л-во, кв. 79, діл. 12). Статус присвоєно для збереження самовитічного джерела питної води. Див. також Джерело Барвінкове-2 Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; (18. Джерело Барвінкове-1) Низівське лісництво (карта) [Архівовано 30 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Сквер мыслителей

Сквер мыслителей (азерб. Filosoflar abidəsi, укр. Сквер мислителів, каз. Ойшылдар алаңы) — сквер, посвящённый дружеским отношениям между Украиной, Казахстаном и Азербайджаном. Находится в Холодногорском районе города Харьков (Украина). Открытие В мае 2021 года было принято решение об установлении памятника на одной из центральных площадей города. Сквер был открыт 23 октября 2021 года на улице Полтавский Шлях. Скульптура Скульптором памятника является Сейфаддин Гурбанов, который назвал памятник «Древо жизни». В центре скульптуры стоит памятник Абаю Кунанбаеву, а по обе стороны памятники украинскому поэту Григорию Сковороде и азербайджанскому философу Мирза Фатали Ахундову. См. также Памятник Тарасу Шевченко в Казахстане Сквер Муслима Магомаева Примечания
Сквер мислителів

Сквер мислителів — сквер, присвячений дружнім відносинам між Україною, Казахстаном та Азербайджаном. Розташований у Харкові, Україна. Відкриття У травні 2021 року ухвалено рішення про встановлення пам'ятника на одній із центральних площ міста. Сквер відкрито 23 жовтня 2021 року на вулиці Полтавський Шлях, 22. Скульптура У центрі скульптури стоїть пам'ятник Абаю Кунанбаєву, а з обох боків пам'ятники українському поетові Григорію Сковороді та азербайджанському філософу Мірзі Фаталі Ахундову. Сквер внесено до Книги рекордів України в номінації в категорії «Мистецтво, вперше» завдяки унікальній скульптурі. Скульптурна композиція встановлена на фонтані та здійснює повний оберт за три хвилини. Використовується технологія доповненої реальності. Автор скульптурної композиції — Сейфаддін Гурбанов. Примітки
Довженківський заказник

Довже́нківський зака́зник — гідрологічний заказник місцевого значення в Україні. Розташований у межах Сосницької селищної громади Корюківського району Чернігівської області, між селами Загребелля, Масалаївка і смт Сосниця. Площа 282 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Чернігівського облвиконкому від 24.12.1979 року № 561; від 27.12.1984 року № 454; від 28.08.1989 року № 164. Перебуває у віданні ДАСЛГСП «Сосницярайагролісництво». Статус присвоєно для збереження частини акваторії та прибережної зони річки Убідь. Галерея Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; Гідрологічний заказник місцевого значення «Довженківський» [Архівовано 22 грудня 2021 у Wayback Machine.]
Кальмиус Арена

«Кальмиус Арена» (укр. «Кальміус Арена») — недостроенный спортивный стадион в Донецке. Строительство спорткомплекса началось в 2013 году и планировалось закончиться к Евробаскету-2015, но после начала боевых действий в апреле 2014 года строительство стадиона прекратилось. Арена должна была быть домашним стадионом клубов ХК «Донбасс» и БК «Донецк». Строительство Строительство стадиона началось в 2013 году и планировалось закончиться 28 августа 2015 года к Евробаскету-2015. Само строительство велось активными темпами, но в апреле 2014 года после начала боевых действий на Донбассе, строительство стадиона было остановлено. Вместимость Согласно проекту максимальная вместимость стадиона должна была составить 16 000 зрителей, что сделало его бы самым крупным стадионом в Донецке и самым крупным баскетбольным стадионом на Украине. Дизайн По проекту стадион предпочтён для проведения хоккея, но также предназначался для проведения баскетбола, бокса, соревнований по лёгкой атлетике, концертов и других мероприятий. По размерам этот стадион должен был быть крупнее Донбасс Арены. Цвет стадиона белый, форма напоминает букву Д. Война в Донбассе В апреле 2014 года в Донецке начались боевые действия и строительство стадиона было заморожено. Примечания
Парк імені Т. Г. Шевченка (Новгород-Сіверський)

Парк ім. Т. Г. Шевче́нка — парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення в Україні. Розташований у межах міста Новгород-Сіверський Чернігівської області, вул. Майстренка, 6а. Площа 10 га. Статус присвоєно згідно з рішенням Чернігівського облвиконкому від 27.04.1964 року № 236; рішення від 10.06.1972 року № 303; рішення від 27.12.1984 року № 454; рішення від 28.08.1989 року № 164. Перебуває у віданні: Новгород-Сіверська міська рада. Галерея Джерела Державний кадастр територій та об'єктів природно-заповідного фонду України станом на 01.01.2013; (647. Парк ім. Т. Г. Шевченка)
Hauptobservatorium der Nationalen Akademie der Wissenschaften der Ukraine

Das Hauptobservatorium der Nationalen Akademie der Wissenschaften der Ukraine (ukrainisch Головна астрономічна обсерваторія НАН України, engl. Main Astronomical Observatory of the National Academy of Sciences of Ukraine, Mao) ist eine Sternwarte der Ukraine. Sie wurde 1944 auf Initiative des Astronomen und Geophysikers Alexander Jakowlewitsch Orlow (1880–1954) gegründet und gehört zur Nationalen Akademie der Wissenschaften der Ukraine. Seit 1976 ist Jaroslaw Jazkiw Direktor des Observatoriums. Das Observatorium befindet sich 12 km vom Zentrum Kiews entfernt im Waldgebiet Holossijiw und beherbergt dort eine Reihe kleinerer Instrumente. Das größte Instrument des Observatoriums ist ein Spiegelteleskop von Carl Zeiss Jena mit 2 Meter Spiegeldurchmesser, welches sich an der astrophysikalischen Außenstelle () am Berg Terskol in 3100 m Höhe in der Nähe des Elbrus-Gipfels im Kaukasus befindet. Weblinks Homepage des Observatoriums (englisch, ukrainisch) Homepage des International Center for Astronomical, Medical and Ecological Research (englisch) Fotos und einige Daten Einzelnachweise
Рахівська районна лікарня

Комунальне некомерційне підприємство «Рахівська районна лікарня» Рахівської міської ради — заклад охорони здоров'я у місті Рахів Закарпатської області. Директор — Володимир Симулик. У складі закладу працюють: Стаціонар на 233 ліжок Відділення екстреної невідкладної медичної допомоги Поліклінічне відділення Консультативний підрозділ Лікувально-діагностичний підрозділ Рентгенологічний кабінет Клініко-діагностична лабораторія Фізіотерапевтичне відділення Стоматологічне відділення Жіноча консультація Кабінет «Довіра» Відділення переливання крові Паталого-анатомічний відділ та інші підрозділи. КНП «Рахівська районна лікарня» неодноразово приймало благодійну допомогу від різних організацій: у 2020 році медичну апаратуру та костюми біологічного захисту передала філія ГПУ «Львівгазвидобування», у 2022 благодійний фонд «Наша паляниця» передав функціональні ліжка, ортопедичні матраци, меблі та візочки тощо. У травні 2021 року відкрили відділення екстреної медичної допомоги; серед закупленого обладнання — система рентгенівської комп'ютерної томографії всього тіла Supria, система рентгенографічна Perform-X, ультразвукова система СХ50. Запланований спільний проєкт «Розвиток послуг медичної та соціальної реабілітації населення в межах румунсько-української прикордонної території — MedSocioRehab» передбачає будівництвоо водного реабілітаційного центру, де реабілітація контролюватиметься лікарями Рахівської районної лікарні. У серпні 2022 року Держаудитслужба в Закарпатській області повідомила про виявлені порушень фінансової та бюджетної дисципліни закладу на загальну суму 947,84 тис. грн, які усунуто в повному обсязі. У червні 2022 року у Твіттері з'явився жартівливий акаунт Рахівської районної лікарні, з медичними жартами і порадами. Примітки
Захаревська Дача

Захаревська дача — заповідне урочище в Україні. Об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Розташований на відстані 8 км. на південний захід від с. Осоївка. Площа - 4 га, статус надано 28.07.1970 р. Перебуває у користуванні ДП «Краснопільське лісове господарство» (Верхньосироватське лісництво, кв. 60 (діл. 3, 9, 12). Охороняється ділянка дубово-липових лісових насаджень віком близько 130 років. На території мешкають види тварин, що охороняються Бернською конвенцією про охорону дикої флори та фауни і природних середовищ існування в Європі – жаба гостроморда, соловейко східний, сова сіра, вільшанка, вівчарик-ковалик, волове очко, зеленяк, яструб великий та малий, горихвістка звичайна, вухань звичайний та ін. Джерела Природно-заповідний фонд Сумської області: Атлас-довідник / [уклад.: Р.В. Бойченко, В.В. Вертель, О.Ю. Карлюкова та ін.]. – 2-е вид., випр. та допов. – К.: ТОВ «Українська Картографічна Група», 2019. – 96 с. Верхньосироватське лісництво
Anna Kaszyńska

Św. Anna Kaszyńska (ros. Святая благоверная великая княгиня - инокиня Анна Кашинская) (ur. ok. 1280, zm. 2 października 1368) – rosyjska księżniczka z dynastii Rurykowiczów, kanonizowana w 1650. Życiorys W 1294 r. poślubiła Michała Twerskiego, wielkiego księcia włodzimierskiego. Mieli pięcioro dzieci: książę Dymitr Twerski (1299-1326) książę Aleksander twerski (1301-1339) książę Konstantyn Twerski (1306-1346) książę Wasyl Kaszyński (zm. po 1368) Feodora Boris Uspienski w swojej pracy „Krzyż i koło: z historii symboliki chrześcijańskiej” podaje informację o postanowieniu dotyczącym dekanonizacji świętej Anny Kaszyńskiej, jakie zostało podjęte w czasie Soboru Moskiewskiego z 1678 roku. Przyczyną postanowienia był fakt, iż szczątki świętej zachowały się z dwupalcowym ułożeniem ręki, które było wówczas łączone (w związku z reformą Nikona) z udzielaniem błogosławieństwa, do czego księżna nie miała prawa. Mimo objęcia świętej anatemą jej kult nie słabł. Na przełomie XIX i XX wieku Świątobliwy Synod Rządzący podjął starania w celu przywrócenia kultu świętej. Przypisy
Ана Кашинска

Ана Кашинска (рус. А́нна Ка́шинская; око 1280. у Ростову — 2. октобар 1368. у Кашину), монашки Софија, била је тверска кнегиња и светитељка је Руске православне цркве у рангу благоверних. У православној цркви овој светитељки су посвећени 12. јун и 2. октобар. Види још Руска православна црква Кашин Референце Спољашње везе Анна Кашинская// Православная энциклопедия Бриллиантов М. Пашков А. А. О троеперстии на древнем покрове св. благоверной великой княгини иноки-схимницы Анны Кашинской стр. 6 Св. благоверная Великая княгиня Анна Кашинская 1909 год Дело о передаче мощей святой Анны Кашинской
Monestir de Sant Miquel de les Cúpules Daurades

El Monestir de Sant Miquel de les Cúpules Daurades (ucraïnès: Михайлівський золотоверхий монастир, monastir Mykhaylivs'kyi zolotoverkhyi) és un monestir ortodox de Kíiv, la capital d'Ucraïna. El monestir es troba a la riba dreta del riu Dnieper, a la vora d'un cingle al nord-est de la Catedral de Santa Sofia. Situat a la ciutat alta, al nucli històric i barri administratiu de Kíiv, amb vistes a la part comercial de la ciutat, el barri de Podol. El lloc es troba al centre històric d'Uppertown i té vistes al barri comercial i històric històric de la ciutat, al barri de Podol. Construït originàriament a l'edat mitjana per Sviatopolk II, el monestir comprèn la Catedral, el Refectori de Sant Joan el Diví, construït el 1713, les Portes Econòmiques, construïdes el 1760 i el campanar del monestir, afegir entre 1716 i 1719. L'exterior de l'estructura es va reconstruir en l'estil barroc ucraïnès al segle xviii, mentre que a l'interior es va mantenir en el seu estil original romà d'Orient. La catedral original va ser enderrocada per les autoritats soviètiques a la dècada de 1930, però es va reconstruir i es va obrir el 1999 després de la independència d'Ucraïna.
Chrám svatého Michala (Kyjev)

Chrám svatého Michala v Kyjevě (ukrajinsky Михайлівський Золотоверхий монастир) je pravoslavný chrám Pravoslavné církve Ukrajiny, který se nachází v hlavním městě Ukrajiny. Původní chrám byl postaven na počátku 12. století, zásadními renovacemi prošel v 17. a 18. století. V roce 1936 byl na příkaz sovětské komunistické moci zničen. Po vyhlášení nezávislosti Ukrajiny v roce 1991 se začaly výrazně ozývat hlasy volající po obnově chrámu. Ta byla dokončena v roce 1999. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chrám svatého Michala na Wikimedia Commons
Zlatnovršni manastir sv. Mihovila

Zlatnovršni manastir sv. Mihovila (ukr. Михайлівський золотоверхий монастир), djelatni manastir u Kijevu, glavnom gradu Ukrajine. Sagrađen je između 1108. i 1113. godine, za vrijeme kijevskog kneza Jaroslava Mudrog. Katedrala je obnovljena u 17. stoljeću i danas pripada Ukrajinskoj pravoslavnoj crkvi KP-a. Povezani članci katedrala sv. Sofije u Kijevu turizam Ukrajine Vanjske poveznice stranice manastira (ukr.) The Monastery Of St. Michael Of The Golden Domes (engl.) Arhivirana inačica izvorne stranice od 12. siječnja 2018. (Wayback Machine)
Sint-Michielsklooster (Kiev)

Het Sint-Michielsklooster in Kiev (Oekraïens: Михайлівський золотоверхий монастир, Mykhaylivs’kyi zolotoverkhyi monastyr; Russisch: Михайловский златоверхий монастырь, Mikhaylovsky zlatoverkhy monastyr) is een klooster in Kiev, gewijd aan de aartsengel Michaël. Het bevindt zich op een rots aan de westelijke oever van de Dnjepr. Geschiedenis De oudste kloostergebouwen dateerden van de 11e-12e eeuw, na de stichting door de Oekraïense vorst Svjatopolk II. Deze vorst had als doopnaam Michael, vandaar de naam voor het Sint-Michielsklooster, bijgenaamd met de Gouden Koepel. De Mongolen verwoestten het klooster in 1240. In de 16e eeuw werd het klooster grondig heropgebouwd. Het werd een bedevaartsoord. De verbouwingen in Oekraïense barok dateren van twee eeuwen later. De belangrijkste gebouwen in het klooster zijn de kathedraal en de klokkentoren. Zij werden rond 1936 door de Sovjets afgebroken en na de onafhankelijkheid van Oekraïne aan het eind van de 20ste eeuw heropgebouwd. Door deze verbouwingen kon men het oudste stuk uit de 11e eeuw blootleggen. Zetel van de Orthodoxe Kerk van Oekraïne Het Sint-Michielsklooster met de Gouden Koepel werd de zetel van de Orthodoxe Kerk van Oekraïne na de oprichting van de kerk op 15 december 2018. Het Sint-Michielsklooster met de Gouden Koepel wordt gebruikt als het hoofdkwartier van de metropoliet van Kiev en heel Oekraïne. De rector van het klooster heeft de rang van diocesane bisschop. Externe links Website van het Sint-Michielsklooster (Kiev) Foto's en beschrijving van het klooster
Манастир Светог Михаила у Кијеву

Манастир Светог Михаила (укр. Михайлівський Золотоверхий монастир) делатни је манастир у Кијеву, главном граду Украјине. Саграђен је између 1108. и 1113. године, за време кијевског кнеза Јарослава Мудрог. Катедрала је обновљена у 17. веку и данас припада Православној цркви Украјине (раније тзв. Кијевском патријархату). Види још Саборни храм Свете Софије у Кијеву Туризам Украјине Референце Спољашње везе Веб-сајт манастира (језик: украјински) The Monastery Of St. Michael Of The Golden Domes (језик: енглески)
Sankt Mikaelskatedralen, Kiev

Sankt Mikaelskatedralen eller Sankt Mikaels guldkupolsförsedda katedral (ukrainska: Михайлівський Золотоверхий монастир, ryska: Михайловский Златоверхий монастырь) är en ukrainsk-ortodox katedral belägen i Ukrainas huvudstad Kiev. Katedralen är helgad åt ärkeängeln Mikael. Historia På platsen har det legat kloster från 1100-talet men de byggnader som står där i dag byggdes färdigt först 2001. Komplexet består dels av själva katedralen men också av ett refektorium, uppkallat efter aposteln Johannes samt ett klocktorn. Dessa fick sitt nuvarande utseende vid en tillbyggnad på 1700-talet men revs 1935–1936 av de sovjetiska myndigheterna. Återuppbyggnaden av katedralen inleddes 1997 och har skett så att det i stort sett återuppbyggdes till sitt ursprungliga 1700-talsutseende. En del ruiner av den gamla katedralen som påträffades vid återuppbyggandet ingår nu i katedralens krypta. I klostret sägs relikerna av Sankta Barbara finnas trots att hennes historiska existens har ifrågasatts. Svjatopolk II av Kiev är begravd i komplexet. På platsen framför klostret finns två monument: ett monument över svältoffren i Ukraina 1932–1933 samt en statygrupp av prinsessan Olga av Kiev, aposteln Andreas samt helgonen Kyrillos och Methodios. Den restes år 1911, men raserades 1919 av bolsjevikerna, och restes på nytt år 1996. Övrigt I klostret sägs relikerna av Sankta Barbara finnas trots att hennes historiska existens har ifrågasatts. Svjatopolk II av Kiev är begravd i komplexet. Bilder Se även Östortodoxa kyrkor Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, St. Michael's Golden-Domed Monastery, 18 september 2020. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Michaelskatedralen.﻿
Свято-Миколаївська церква (Дубровиця)

Свято-Миколаївська церква — православна дерев'яна церква в місті Дубровиця Рівненської області, Україна. Зведена 1872 року. Пам'ятка архітектури місцевого значення. Належить до Дубровицького благочиння Сарненської єпархії Української православної церкви (Московського патріархату) (Російська православна церква). Історія Метричні книги зберігалися з 1790 року. Принаймні до 1834 року церква Святого Миколая належала до Домбровицького деканату греко-католицької церкви. Опісля діяла як православна. Станом на 1859 рік православна парафія Святителя Миколая налічувала 1827 вірян. Тоді до неї були приписані: містечко Домбровиця з парафіяльною Миколаївською церквою (851 вірянин), села Берестя з цвинтарною каплицею (484 віряни) та Орв'яниця (492 віряни). Сучасна церква збудована 1872 року на кошти парафіян. У 1876 році засноване церковно-парафіяльне братство. 1877 року при церкві відкрите однокласне народне училище. Станом на 1889 рік парафії належало: садиба — 3 десятини, орної землі — 39 десятин 1839 сажнів, сінокоси — 13 десятин 1825 сажнів, чагарники і пасовища — 14 десятин, дороги — 2040 сажнів землі. У парафії було 2606 парафіян. В училищі навчалося 40 учнів. Парафія станом на 1892 рік налічувала 2506 вірян (1250 чоловіків та 1256 жінок), володіла 71 десятиною та 864 сажнями землі, мала в підпорядкуванні однокласне народне училище, були приписані село Орв'яниця та цвинтарна церква в селі Берестя. Офіційно сучасну релігійну громаду Свято-Миколаївської парафії Сарненської єпархії зареєстровано 25 вересня 2008 року. Станом на 2011 рік орієнтовна кількість парафіян становила 400 осіб. Архітектура Дерев'яна церква на кам'яному фундаменті, крита жерстю. Біля церкви стоїть дерев'яна дзвіниця. Див. також Церква Різдва Пресвятої Богородиці (Дубровиця) Костел Іоанна Хрестителя (Дубровиця) Примітки Посилання Миколаївська церква. Енциклопедія пам'яток. Архів оригіналу за 20 листопада 2015.