Городниця (Тернопільський район)

Городни́ця — село в Україні, у Скалатській міській громаді Тернопільського району Тернопільської области. Населення — 1056 осіб (2003). Географія Розташоване на південному сході району. Поблизу Городниці розташований заповідник фонду ботанічного заказника місцевого значення Гостра могила № 2 (7 га). Клімат Городниця знаходяться в межах вологого континентального клімату із теплим літом. Але діяльність людини досить часто призводить до екоциду, поганих змін та глобального потепління. Рівень наповнення річок водою по області становить лише 20 % від необхідного стандарту, значна частина земної поверхні стає посушливою. Для покращення ситуації варто було б проводити ревайлдинг, відновлювати екосистеми та лісові насадження. Історія На території Городниці виявлено археологічні пам'ятки культури кулястих амфор та черняхівської культури. Перша писемна згадка — 1784 року. Діяли товариства «Просвіта», «Хліборобський вишкіл молоді». З 1947 року мешканці села зазнали каральної акції операції «Захід». З 24 серпня 1991 року село входить до складу незалежної України. Адміністративний центр колишньої Городницької сільської ради. Від вересня 2015 року ввійшло у склад Скалатської міської громади.[джерело?] 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області», село увійшло до складу Скалатської міської громади. 19 липня 2020 року в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Підволочиського району, село увійшло до складу новоствореного Тернопільського району. Символіка Затверджений 20 листопада 2006 р. рішенням № 15 III сесії сільської ради V скликання. Автор — С. Ткачов. Герб Щит перетятий. На верхньому лазуровому полі срібна гранована восьмипроменева зірка, яка супроводжується обабіч срібними горами. На нижньому червоному полі золотий меч вістрям донизу, який супроводжується з обох боків золотими півмісяцями, повернутими ріжками в протилежні боки. Щит обрамований декоративним картушем i увінчаний золотою сільською короною. Прапор На синьому квадратному полі біла гранована восьмипроменева зірка, під якою жовтий меч вістрям донизу, який супроводжується з обох боків жовтими півмісяцями, повернутими ріжками в протилежні боки. Від однієї шостої нижнього краю до верху древкової частини і від п'яти шостих нижнього краю до верху вільної частини йдуть білі трикутні смуги. Релігія церква Успіння Пресвятої Богородиці (1930, ПЦУ та УГКЦ), «фігура» Матері Божої (1991), хрест-«фігура» (1866; відновлено 1991), капличка (1999). Пам'ятники Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1985), насипано козацьку могили (1990). Ботанічна пам'ятка природи місцевого значення Скалатська степова ділянка. Комплексна пам'ятка природи місцевого значення Музикова скала. Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа І-ІІ ступенів, Будинок культури, бібліотека, ФАП, дошкільний заклад, 4 торговельні заклади. Відомі люди Народилися народний артист України Іван Бернацький Винник Володимир (2002—2024) — український військовик, учасник російсько-української війни. Михайло Дацків- український діяч культури доктор історичних наук С. Мовчан Галерея Примітки Література Дацків Я., Петраш Б., Сулима О., Тихоліз Н., Турчин-Оберишин Е., Уніят В. Городниця // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 3 : М — Ш. — С. 107—109. — ISBN 978-966-457-246-7. Тихоліз Н., Лашта В. Городниця // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 402. — ISBN 966-528-197-6. Городниця [Текст] // Шляхами Золотого Поділля / Наукове товариство імені Шевченка ; редкол.: Р. Миколаєвич, П. Гайда, М. Кінасевич та ін. — Філядельфія, 1983. — Т. 3 : Тернопільщина і Скалатщина : Регіональний Історично-Мемуарний Збірник. — С. 508-509. Horodnica (2) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1882. — Т. III. — S. 140. (пол.)