NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Солёное (Тернопольская область)

Солёное (укр. Солоне) — село в Толстенской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село основано в 1785 году. До 2020 года входило в Залещицкий район. Код КОАТУУ — 6122087801. Географическое положение Село Солёное находится у истоков реки Луча, на расстоянии в 2 км от села Рожановка. Рядом проходят автомобильная дорога М-19 (E 85) и железная дорога, станция Толстое в 3-х км. Население Население по переписи 2001 года составляло 659 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Soroki (obwód iwanofrankiwski)

Soroki (ukr. Сороки) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie kołomyjskim (do 2020 roku w rejonie horodeńskim). Przypisy Bibliografia Soroki (1), pocz., par. Gwoździec, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 84 .
Sorokî, Horodenka

Sorokî (în ucraineană Сороки) este o comună în raionul Horodenka, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Sorokî era vorbitoare de ucraineană (99,42%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Сороки (Ивано-Франковская область)

Сороки (укр. Сороки) — село в Городенковской городской общине Коломыйского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 1027 человек. Занимает площадь 13,248 км². Почтовый индекс — 78154. Телефонный код — 03430. Ссылки Сороки на сайте Верховной рады Украины
Sorochyntsi Fair

The Sorochyntsi Fair or Sorochynsky Fair (Ukrainian: Національний Сорочинський ярмарок, romanized: Nacional'nyj Soročyns'kyj jarmarok, Russian: Сорочинcкaя яpмaркa, romanized: Sorochinskaya yarmarka) is a large fair held in the village of Velyki Sorochyntsi near Poltava in the Myrhorod Raion (district) of Ukraine. It was held five times a year during the Russian Empire, then went into a 40-year moratorium during Soviet rule. It has been held annually since its revival after Ukraine became independent in 1991, except 2020. Following a Presidential Decree of August 18, 1999, the fair holds the status of Ukraine's national trade fair. The fair is a large showcase for traditional handicrafts made by skilled craftsmen, including Reshetylivka embroidery, rugs, Opishnia ceramics, as well theatrical performers who re-enact scenes of village life from famous Ukrainian stories. In August 2007, the fair was opened by Ukrainian President Viktor Yushchenko. The historic Sorochyntsi Fair features in a number of Ukrainian and Russian works of literature and music, including "The Fair at Sorochyntsi", a short story by Nikolai Gogol, and The Fair at Sorochyntsi, an opera by Modest Mussorgsky. References External links Sorochyntsi Fair Yakim Davydenko. In Sorochintsy at the fair. Photo essay. Kharkiv, Prapor, 1978. Photos of Sorochyntsi Fair 2007 Photos of Sorochyntsi Fair 2010 Photos of Sorochyntsi Fair 2013
Fiera di Soročincy

La Fiera di Soročincy (in ucraino Національний Сорочинський ярмарок? viene organizzata ogni anno alla fine di agosto nella cittadina do Velyki Soročynci vicino a Poltava, in Ucraina. Durante l'Impero russo la fiera si teneva cinque volte all'anno ed era molto simile ad altre fiere che si tenevano regolarmente nella zona, questa in particolare divenne più celebre a causa dell'omonimo racconto di Gogol', parte della raccolta Veglie alla fattoria presso Dikan'ka su cui poi Modest Petrovič Musorgskij scrisse il libretto dell'opera La fiera di Soročincy. Durante l'epoca sovietica la fiera, come tutte le altre in Ucraina, venne chiusa, alla riapertura la fiera si caratterizzò per il mantenimento della tradizione, gli organizzatori indossano costumi tradizionali e l'evento raduna artigiani da tutto il paese. La fiera è caratterizzata da diversi eventi, dalla semplice vendita di prodotti tipici ucraini alle esibizioni teatrali, lotte fra uomini, corsi di ricamo tradizionale, di ceramica, di forgiatura e altro. Si possono assaggiare piatti tipici come il borsch (zuppa di rapa rossa) e i varenyki (ravioli con patate o altro). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fiera di Soročincy Collegamenti esterni (UK, EN) Sito ufficiale, su yarmarok.in.ua.
Сорочинская ярмарка

Сорочинская ярмарка (укр. Сорочинський ярмарок) — ярмарка, проводимая в селе Великие Сорочинцы Миргородского района Полтавской области. История В XIX веке была одной из многих ярмарок на Украине, приобрела известность после выхода повести «Сорочинская ярмарка» Николая Васильевича Гоголя (он был уроженцем села Сорочинцы). Возрождена в 1960-х годах (помимо торговли, здесь проводились празднично-культурные мероприятия и была организована экспозиция старинных ремесел - изготовление полотна, деревянных, гончарных изделий на глазах у зрителей). В настоящее время присвоен статус «Национальной Сорочинской ярмарки». Гости праздника могут купить здесь изделия народного промысла, современные промышленные товары, продукты питания. В шинках можно отведать блюда традиционной украинской кухни. Особый колорит ярмарке придают одетые в национальную одежду продавцы, ремесленники, актеры. Здесь можно встретить любимых гоголевских персонажей и даже самого писателя. Время проведения Проводилась в последние выходные августа, в последние годы дата проведения перенесена на неделю раньше (в связи с неблагоприятными погодными условиями конца августа) и продолжительность увеличена до 5 дней. Национальная Сорочинская ярмарка, которая по традиции проходит возле села Великие Сорочинцы в Миргородском районе Полтавской области, в 2012 году проходила с 14 по 19 августа Примечания Ссылки Сайт ООО «Сорочинський Ярмарок» Яким Давиденко. У Сорочинці на ярмарок. Фотонарис. Харків, Прапор, 1978. Архивная копия от 2 марта 2018 на Wayback Machine Фотографии с Сорочинской ярмарки 2007 Фотографии с Сорочинской ярмарки 2008 Фотографии с Сорочинской ярмарки 2010 Сорочинская ярмарка впервые в Москве
Національний Сорочинський ярмарок

Національний Сорочинський ярмарок — один з найвідоміших ярмарків в Україні, що відбувається в селі Великі Сорочинці Миргородського району на Полтавщині. Історія Село Великі Сорочинці Миргородського району, напевне, й залишилося б, як і багато інших сіл Полтавщини, маловідомим, якби його не прославив на віки великий земляк — письменник Микола Васильович Гоголь. В повісті «Сорочинський ярмарок», що є складовою частиною «Вечорів на хуторі біля Диканьки», Микола Гоголь описує, як люди з усіх кінців їдуть на ярмарок десь на початку XIX ст. Ярмарки припинили своє існування після 20-х років XX ст., коли вся торгівля в селах перейшла до кооперації та під контроль держави. З 1966 року ярмарки починають відроджуватись, і започатковує, відроджує ту давню традицію Сорочинський ярмарок. На нього з'їжджалось багато представників торгових та промислових організацій та підприємств не лише з Полтавщини, але й з багатьох інших областей України, з-за кордону. Багато людей приїздило в Сорочинці, щоб придбати різноманітні, дефіцитні на той час товари. Їх не зупиняло навіть те, що ярмарковий майдан являв собою необладнане поле, без будь-яких умов ані для учасників, ані для гостей. Період перебудови та розпаду Радянського Союзу, перших років незалежності, коли Україна потерпала від суцільного товарного голоду та інфляції, міг стати початком кінця Сорочинського ярмарку. Але З серпня 1999 року, згідно з указом Президента України, Сорочинський ярмарок має статус національного. Хронологія ярмарків 2020: ? 2019: ?—? 2018: 21 — 26 серпня 2017: 22 — 27 серпня 2016: 16 — 21 серпня 2015: 18 — 23 серпня 2012: 14 — 19 серпня 2011: 16 — 21 серпня 2010: 17 — 22 серпня 2009: 19 — 23 серпня 2008: 13 — 17 серпня 2007: 14 — 19 серпня 2006: 17 — 21 серпня 2005: 17 — 21 серпня 2004: 18 — 22 серпня Символіка ярмарку Символом ярмарку є стилізоване зображення млина з літерами «С» та «Я» у його центрі за зразком згідно з додатком до Положення про Сорочинський ярмарок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 1999 р. № 1442. Див. також Великосорочинський літературно-меморіальний музей Миколи Гоголя Сорочинський ярмарок (фільм, 1939) Сорочинський ярмарок (фільм, 2004) Примітки Посилання Офіційна сторінка Сорочинського ярмарку Яким Давиденко. У Сорочинці на ярмарок. Фотонарис. Харків, Прапор, 1978. Фотографії з Сорочинського ярмарку 2013 року Фотографії з Сорочинського ярмарку 2010 року Фотографії з Сорочинського ярмарку 2009 року Фотографії з Сорочинського ярмарку 2008 року Фотографії з Сорочинського ярмарку 2007 року Фотографії з Сорочинського ярмарку 2006 року
Sosnyna

Sosnyna (ukr. Соснина) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie włodzimierskim, w hromadzie Iwanicze. Do 1946 roku miejscowość nosiła nazwę Biskupice Szlacheckie (ukr. Бискупичі Шляхетські, Byskupyczi Szlachetśki). Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Grzybowica (Hrybowica) w powiecie włodzimierskim. 11 lipca 1943 roku (krwawa niedziela na Wołyniu) doszło tutaj do mordu UPA na Polakach. Liczba ofiar jest nieznana. W latach 1940-2020 w rejonie iwanickim. Przypisy Linki zewnętrzne Biskupice Szlacheckie (3), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 159 . Sosnyna na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Sosnîna, Ivanîci

Sosnîna (în ucraineană Соснина) este localitatea de reședință a comunei Sosnîna din raionul Ivanîci, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Sosnîna era vorbitoare de ucraineană (98%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,5%). Note
Соснина (Волынская область)

Сосни́на (укр. Соснина) — село в Иваничевской поселковой общине Владимирского района Волынской области Украины. Код КОАТУУ — 0721186801. Население по переписи 2001 года составляет 601 человек. Почтовый индекс — 45323. Телефонный код — 3372. Занимает площадь 12,8 км². История В 1946 году указом ПВС УССР село Бискупичи-Шляхетские переименовано в Соснину. До 2020 года входило в Иваничевский район. Ссылки Соснина на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 14 мая 2020. Примечания
Sosnivka, Ternopil Oblast

Sosnivka (Ukrainian: Соснівка) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Shumsk urban hromada. After the liquidation of the Shumsk Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) Бесараб М., Хаварівський Б., Соснівка // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 319. — ISBN 978-966-528-279-2.
Sosnówka (rejon krzemieniecki)

Sosnówka (ukr. Соснівка) – wieś na Ukrainie w rejonie krzemienieckim należącym do obwodu tarnopolskiego. 4 czerwca 1943 roku (rzeź wołyńska) nacjonaliści ukraińscy zamordowali tutaj dwoje Polaków z Rybczy (matkę z 9-letnim synem) oraz jednego Ukraińca (ich woźnicę). Przypisy Linki zewnętrzne Sosnówka na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Sosnivka, Șumsk

Sosnivka (în ucraineană Соснівка) este localitatea de reședință a comunei Sosnivka din raionul Șumsk, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Sosnivka era vorbitoare de ucraineană (99,81%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Сосновка (Тернопольская область)

Сосновка (укр. Соснівка) — село в Шумской городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Шумский район. Почтовый индекс — 47133. Телефонный код — 3558. Население Население по переписи 2001 года составляло 540 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Сосновка на сайте Верховной рады Украины
Соснівка (Кременецький район)

Сосні́́вка — село в Україні, у Шумській міській громаді Кременецького району Тернопільської області. Розташоване на берегах р. Корчівка (ліва притока річки Вілія), на сході району. У зв'язку з переселенням жителів із облікових даних виведені хутори Борківський (Варшавка), Дубина, Забірник, Надстав та Шопинки. У селі 148 дворів. Населення — 449 особа (2016) Історія Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки пізнього палеоліту та трипільської культури. Підйомний матеріал (уламки кераміки, глиняна жіноча статуетка), зібраний у 1930-х роках О. Цинкаловським, не зберігся. Перша писемна згадка про Соснівку — 1545 рік. Назва села походить від місця розташування поселення — у сосновому лісі. Відомо, що в ХІХ ст. селом володіли Собещанські та Островські. Вони мали відповідно 141 та 235 десятин землі. Наприкінці ХІХ ст. у селі було 60 дворів, 468 жителів. Діяли філії «Просвіти» та інших товариств. 1 жовтня 1933 року утворено ґміну Угорськ Кременецького повіту і село включено до неї. У національно-визвольній боротьбі ОУН і УПА брали участь: Федір Бойчук, Іван Вишиванюк, Уляна Данилюк, Олександр та Олексій Дери, Петро та Раїса Коновалюки, Яків Іванюк, Марія Клим'юк, Іван Литвененко, Віра Мельник, Володимир Морозюк, Олекса Павленко, Євгенія Поліщук, Марія Савчук, Ніна Форсевич, Тетяна Фурдик,Віра Шліхта та інші місцеві жителі. За радянської влади репресовано 9 сільських родин. Із мобілізованих на фронт у ІІ Світовій війні загинуло 11 чоловік, 27 пропало безвісти. Після весни 1944 року Соснівка стала центром сільської ради Шумського району. 1949 року примусово створено перший колгосп, він 20 років функціонував самостійно, а згодом із колгоспом с. Бірки утворив одне колективне господарство, до якого згодом на кілька років увійшов колгосп с. Людвище. Потім діяло ПАП «Мрія». Нині земельні паї селян орендує ТзОВ «Аграрія». 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» село увійшло до складу Шумської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Шумського району, село увійшло до складу Кременецького району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1958), насипано братську могилу воїнів Червоної армії (1967). Транспорт Поблизу села проходить автошлях Р26. Соціальна сфера Працюють Соснівська ЗОШ І ст., клуб, бібліотека, ФАП, торговий заклад. Відомі люди Поліщук Катерина Олександрівна (Пташка, нар. 2001) — українська поетка, акторка, парамедик-доброволець Національної гвардії України, учасниця оборони Маріуполя, захисниця «Азовсталі». Галерея Примітки Джерела Бесараб М., Хаварівський Б. Соснівка // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 319. — ISBN 978-966-528-279-2.
Сосновые культуры

Сосновые культуры — комплексный памятник природы местного значения. Находится в Мангушском районе Донецкой области Украины. Статус памятника природы присвоен решением облисполкома № 310 от 21 июня 1972 года. Площадь — 5 га. Входит в Ялтинское лесничество. Представляет собой сосны на берегу Азовского моря, посаженные в 1954 году. Сосновые культуры входят в состав регионального ландшафтного парка «Меотида».
Соснові культури (пам'ятка природи)

Сосно́ві культу́ри — комплексна пам'ятка природи місцевого значення. Розташована в Маріупольському районі Донецької області України між селищем Ялта і селом Юріївка. Статус пам'ятки природи присвоєний рішенням облвиконкому № 310 від 21 червня 1972 року. Площа — 5 га. Входить до Ялтинського лісництва. Являє собою сосни на березі Азовського моря, посаджені в 1954 році на черепашникових пісках. Джерела Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С. С. Куруленка, С. В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. — Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. — 168 с. Заповедная природа Донбасса: Путеводитель / Сост. А. З. Дидова. — 2 изд., доп. — Донецк: Донбасс, 1987. — 168 с. (рос.) Памятники природы Донетчины: Путеводитель / Р. Г. Синельщиков, С. П. Попов, Д. С. Иванишин, Н. Т. Янко. — Донецк: Донбас, 1979. — 95 с. (рос.) Заповедники и памятники природы Украины. А. Л. Лыпа, А. П. Федоренко. К.:Урожай, 1969. — 187 с. (рос.)
Sofiïvka (oblast de Kherson)

Sofiïvka (en ukrainien : Софіївка, en russe : Софиевка, Sofievka) est une commune rurale de l'oblast de Kherson, du raïon de Kherson et de la communauté territoriale de la commune de Stanislav, en Ukraine méridionale. Sa population s'élevait à 249 habitants en 2025. Géographie La commune de Sofiïvka se trouve sur la rive nord de l'estuaire du fleuve Dniepr, peu avant la confluence avec le fleuve Boug méridional, qui en fin de parcours partagent le même estuaire (aussi nommé golfe Borysthénique). Assise à 3 mètres d'altitude, elle se situe à 8,4 km à l'est-nord-est de la commune de Stanislav et à 28 km à l'ouest-sud-ouest de la ville de Kherson. Voir aussi Articles connexes Oblast de Kherson Liens externes Notes et références Portail de l’Ukraine
Sofijiwka (rejon chersoński)

Sofijiwka (ukr. Софіївка) – wieś na południu Ukrainy, w obwodzie chersońskim, w rejonie biłozerskim, położona nad Limanem Dniepru. Miejscowość liczy 502 mieszkańców. Historia Wieś założono w 1789 roku. W 1795 roku Sofijiwka miała 129 mieszkańców. Zabytki Pozostałości dużej antycznej osady Kallipidów (Greko-Scytów) z okresu 2 poł. V – 1 poł. III wieku przed naszą erą (2 km na zachód od wsi). Pozostałości antycznej osady z okresu IV – 1 poł. III wieku przed naszą erą (1 km na zachód od wsi). Pozostałości umocnień wojskowych z 2 połowy XVIII wieku. Przypisy
Sofiivka, Bilozerka

Sofiivka (în ucraineană Софіївка) este un sat în comuna Șîroka Balka din raionul Bilozerka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Sofiivka era vorbitoare de ucraineană (88,81%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (10,07%). Note
Софиевка (Херсонский район)

Софиевка (укр. Софіївка) — село, расположенное на берегах Днепро-Бугского лимана и озера Солонец. Относится к Станиславской сельской общине Херсонского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 75053. Телефонный код — 5547. Код КОАТУУ — 6520388602. Население Население курорта по переписи 2001 года составляло 536 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 75052, Херсонская обл., Белозёрский р-н, с. Широкая Балка, ул. Центральная, 75 Примечания Ссылки Софиевка на сайте Верховной рады Украины
Софіївка (Херсонський район)

Софі́ївка (колишня назва — Верхні Солонці) — село в Україні, у Станіславській сільській громаді Херсонського району Херсонської області. Населення становить 220 осіб станом на 2026 рік. Село розміщено у балці Солонець. Історія Станом на 1886 рік в селі Білозерської волості Херсонського повіту Херсонської губернії мешкало 194 особи, налічувалось 37 дворів, лавка. На території сучасного села Софіївки у другій половині ХІХ ст. розміщувалося менонітське поселення Райнфельд, яке відносилось до колонії Заградівки. Його заснували 24 родини у 1883 р. Село було повністю зруйноване, а потім покинуте мешканцями у 1929 р., коли практично усіх менонітів висилили до сибірських таборів. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Білозерської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Білозерського району, село увійшло до складу Херсонського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 411 осіб, з яких 170 чоловіків та 241 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 536 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Храми Парафія Собору св. мучениці Софії ПЦУ Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Софіївський (заказник) Примітки Посилання Погода в селі Софіївка Джерела Сайт територіальної громади
Sofiivka, Kherson Oblast

Sofiivka (Ukrainian: Софіївка) is a village in Ukraine, in the Hornostaivka settlement hromada of Kakhovka Raion, Kherson Oblast. The population is 25 people. History The village came under Russian occupation in the Russian invasion of Ukraine in February 2022. Population The 1989 Ukrainian SSR census gave a population of 47 people, 26 men and 21 women. In the 2001 Ukrainian census, the population was 25 people. According to the 2001 census, 96% of Sofiivka spoke primarily Ukrainian, and 4% spoke primarily Russian. References
Sofiivka, Hornostaiivka

Sofiivka (în ucraineană Софіївка) este un sat în comuna Slavne din raionul Hornostaiivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Sofiivka era vorbitoare de ucraineană (96%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (4%). Note
Софиевка (Горностаевская поселковая община)

Софиевка (укр. Софіївка) — заброшенное село в Горностаевской поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Окупирован населённый пункт с 2022 года Население по переписи 2001 года составляло 1 человек. Почтовый индекс — 74630. Телефонный код — 5544. Код КОАТУУ — 6522684004. Местный совет 74630, Херсонская обл., Горностаевский р-н, с. Славное Ссылки Софиевка на сайте Верховной рады Украины
Софіївка (Горностаївська селищна громада)

Софі́ївка — село в Україні, у Горностаївській селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 25 осіб. Історія У лютому 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 47 осіб, з яких 26 чоловіків та 21 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 25 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Софіївка Джерела Горностаївська ОТГ
Zofiówka (rejon łucki)

Zofiówka (ukr. Софіївка) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w powiecie łuckim. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Zofiówka, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 658 . Софіївка (Zofiówka) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Софиевка (Волынская область)

Софиевка (укр. Софіївка) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720885007. Население по переписи 2001 года составляет 115 человек. Почтовый индекс — 45723. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 4,5 км². Ссылки Софиевка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Софіївка (Луцький район)

Софі́ївка — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Горохівської міської територіальної громади. Населення становить 115 осіб. Історія У 1906 році село Скобелецької волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 62 верст, від волості 11. Дворів 58, мешканців 427. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 116 осіб, з яких 55 чоловіків та 61 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 113 осіб. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Відомі особистості В поселенні народився: Кулішер Михайло Гнатович (1847—1919) — російський публіцист, етнограф, дослідник історії первісного права. Примітки Посилання Погода в селі Софіївка