NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ольховское водохранилище (Донецкая область)

Ольхо́вское водохранилище — искусственный водоём озерного типа, находящийся восточнее посёлка Зуевка Донецкой области. Источник питьевого централизованного водоснабжения. Вместе с Волынцевским водохранилищем обеспечивает питьевой водой 15 городов Донецкой области с общей численностью населения более 1 млн чел. Общие сведения Водохранилище образовано рекой Ольховая (левый приток реки Крынки, бассейн реки Миуса). Площадь водохранилища — 3,7 км², длина — 6 км, ширина — до 900 м, протяжённость береговой линии — около 18 км. Высота над уровнем моря — 119 м. Используется для хранения запасов питьевой воды, предназначенной для водоснабжения пгт. Зугрэс-2, пгт. Зуевка и др. Физико-географическая характеристика На берегу Ольховского водохранилища расположен региональный ландшафтный парк «Зуевский», а также выход скальных пород Донецкого кряжа, популярный среди любителей альпинизма как удобное для тренировок скальное формирование с трассами различных степеней сложности. Данное природное образование широко известно (в том числе и за пределами Украины) под неофициальным названием «Зуевский скалодром». Экологические проблемы В гидрографической сети Ольховского питьевого водохранилища осуществляют сбросы более 20 угольных предприятий ГХК «Шахтерскантрацит», «Торезантрацит», «Октябрьуголь» и 6 объектов ДК «Укруглереструктуризация». Сбрасываемые шахтные воды имеют высокую минерализацию до 3,8 г / л. Потенциальным источником загрязнения водохранилища является хозбытовые стоки городов Кировского и Ждановки. Вопрос о переводе Ольховского водохранилища к категории технических до сих пор не решен. Примечания
Вільхівське водосховище (Донецька область)

Вільхі́вське водосховище (рос. Ольховское водохранилище) — штучна водойма озерного типу, що знаходиться на схід від селища Зуївка Донецької області. Джерело питного централізованого водопостачання. Разом з Волинцівським водосховищем забезпечує питною водою 15 міст Донецької області із загальною чисельністю населення понад 1 млн осіб. Загальні відомості Водосховище утворено річкою Вільхова (ліва притока річки Кринки, басейн річки Міуса). Площа водосховища — 3,7 км², довжина — 6 км, ширина — до 900 м, протяжність берегової лінії — близько 18 км. Використовується для зберігання запасів питної води, призначеної для водопостачання смт Зугрес-2, смт Зуївка та ін. Фізико-географічна характеристика На березі Вільхівського водосховища розташований Регіональний ландшафтний парк «Зуївський», а також вихід скельних порід Донецького кряжа, популярний серед любителів альпінізму як зручне для тренувань скельне формування з трасами різних ступенів складності. Дане природне утворення широко відомо (в тому числі і за межами України) під неофіційною назвою «Зуївський скеледром». Екологічні проблеми У гідрографічній мережі Вільхівського питного водосховища здійснюють скиди більше 20 вугільних підприємств ДХК «Шахтарськантрацит», «Торезантрацит», «Жовтеньвугілля» та 6 об'єктів ДК «Укрвуглереструктуризація». Шахтні води мають високу мінералізацію до 3,8 г/л. Потенційним джерелом забруднення водосховища є госппобутові стоки міст Хрестівка і Жданівка. Питання про переведення Вільхівського водосховища до категорії технічних досі не вирішене. Флора і фауна Примітки Посилання
Wilchiwci (obwód iwanofrankiwski)

Wilchiwci (ukr. Вільхівці; do 1993 r. Olchowiec) – wieś na Ukrainie w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie kołomyjskim (do 2020 w rejonie horodeńskim). Przypisy Bibliografia Olchowiec w haśle Czernelica, pow. horodeński, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 817 .
Vilhivți, Horodenka

Vilhivți (în ucraineană Вільхівці) este o comună în raionul Horodenka, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Vilhivți era vorbitoare de ucraineană (99,68%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ольховцы (Ивано-Франковская область)

Ольховцы (укр. Вільхівці) — село в Чернелицкой поселковой общине Коломыйского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 628 человек. Занимает площадь 10,84 км². Почтовый индекс — 78113. Телефонный код — 03430. Ссылки Ольховцы на сайте Верховной рады Украины
Vilkhivchyk, Ternopil Oblast

Vilkhivchyk (Ukrainian: Вільхівчик) is a village in Husiatyn settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention is from 1410. After the liquidation of the Husiatyn Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Church of St. Paraskeva (1929; brick), Church of the Sacred Heart of the Lord Jesus (1926; brick). References Sources (in Ukrainian) Уніят, В., Вільхівчик // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2004, V. 1: А—Й, S. 281. — ISBN 966-528-197-6. "Olchowczyk, pow. husiatyński". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 7. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1886. p. 449.
Olchowczyk

Olchowczyk (ukr. Вільхівчик, Wilchiwczyk) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie czortkowskim, w hromadzie Husiatyn. Do 2020 w rejonie husiatyńskim. Pod koniec XIX w. właścicielem posiadłości większej był Adam Gołuchowski. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie kopyczynieckim województwa tarnopolskiego. Stacjonowały tu jednostki graniczne Wojska Polskiego: we wrześniu 1921 w Olchowczyku wystawiła placówkę 3 kompania 23 batalionu celnego, a po 1924 w miejscowości stacjonowała strażnica KOP „Olchowczyk”. W latach 1943–1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 18 Polaków. Jest to również nazwa miejscowego potoku. Do 2020 roku część rejonu husiatyńskiego, od 2020 – czortkowskiego. Przypisy
Vilhivciîk, Huseatîn

Vilhivciîk (în ucraineană Вільхівчик) este o comună în raionul Huseatîn, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Vilhivciîk era vorbitoare de ucraineană (99,7%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ольховчик (Тернопольская область)

Ольховчик (укр. Вільхівчик) — село в Гусятинской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село основано в 1540 году. До 2020 года входило в Гусятинский район. Код КОАТУУ — 6121685201. Географическое положение Село Ольховчик находится на правом берегу реки Збруч, выше по течению на расстоянии в 4,5 км расположено село Лычковцы, ниже по течению на расстоянии в 1,5 км расположен посёлок Гусятин, на противоположном берегу — село Кузьминчик. Рядом проходят автомобильная дорога Т-2002 и железная дорога, станция Гусятин в 2-х км. Население Население по переписи 2001 года составляло 661 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Вільхівчик (Чортківський район)

Вільхі́вчик — село в Україні, у Гусятинській селищній громаді Чортківського району Тернопільської області. Розташоване на річці Збруч, на сході району. Від вересня 2015 року ввійшло у склад Гусятинської селищної громади. Населення — 649 осіб (2003). Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Історія Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки трипільської культури. Перша писемна згадка — 1760, згідно з документами ЦДІА України у Львові. Від 1907 діяла читальня «Просвіти». Багаторічним сільським головою села був Фаберський Іван. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Гусятинської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Гусятинського району, село увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. Політика Парламентські вибори, 2019 На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 610210, розташована у приміщенні клубу. Результати зареєстрований 271 виборець, явка 95,94%, найбільше голосів віддано за «Слугу народу» — 39,53%, за Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» — 16,28%, за «Голос» — 10,47%. В одномандатному окрузі найбільше голосів отримав Микола Люшняк (самовисування) — 35,89%, за Ігоря Сопеля (Слуга народу) — 28,23%, за Володимира Бліхаря (Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина») — 11,69%. Релігія церква святої великомучениці Параскеви (1929; кам.), костьол Пресвятого Серця Господа Ісуса (1926; кам.), дві каплички (кін. 19 ст. і 1915). Пам'ятники Споруджено пам'ятники полеглим у німецько-радянській війні воїнам-односельцям (1966) та на честь скасування панщини (1985, реконструйовано); насипана символічна могила Борцям за волю України (1990). 17 вересня 2017 року освячена могила трьом воякам УПА - Бантроху Василю (1928 - 1947), Курчабі Павлу (1904-1947), Сатію Івану (1928-1947). Соціальна сфера Діють ЗОШ 1-2 ступенів, бібліотека. Відомі люди Народилися релігійний діяч Антін Луговий, Роман Михайлишин (1988—2022) — український військовик, учасник російсько-української війни. літератор І. Павчук. Природоохоронні території Село межує з національним природним парком «Подільські Товтри». Галерея Примітки Література Гуцал П., Уніят В., Щавінський, В. Вільхівчик // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 2 : Г — Л. — С. 47—48. — ISBN 978-966-457-228-3. Уніят, В. Вільхівчик // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — С. 281. — ISBN 966-528-197-6. Тридцять років для хронометра часу [Текст] : [про раціоналізатора з Гусятинщини Й. Здеб'яка] / Л. Дубас // Сільський господар плюс Тернопільщина. — 2020. — № 21 (27 трав.). — С. 7 : фот Olchowczyk, pow. husiatyński // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1886. — Т. VII. — S. 449. (пол.)
Wilszanycia

Wilszanycia (ukr. Вільшаниця) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chmielnickim, w rejonie biłohirskim, nad Horyniem. W 2011 roku liczyła 297 mieszkańców. Znajduje tu się przystanek kolejowy Wilszanycia, położony na linii Szepetówka – Tarnopol. Pierwsza wzmianka o miejscowości pochodzi z 1422 roku. Przypisy Linki zewnętrzne Olszanica na mapie WIG
Vilșanîțea, Bilohirea

Vilșanîțea (în ucraineană Вільшаниця) este localitatea de reședință a comunei Vilșanîțea din raionul Bilohirea, regiunea Hmelnîțkîi, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vilșanîțea era vorbitoare de ucraineană (98,84%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ольшаница (Хмельницкая область)

Ольшаница (укр. Вільшаниця) — село в Белогорской поселковой общине Шепетовского района Хмельницкой области Украины. До 2020 года входило в Белогорский район. Население по переписи 2001 года составляло 344 человека. Почтовый индекс — 30231. Телефонный код — 3841. Занимает площадь 0,161 км². Ссылки Ольшаница на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Хмельницкой области (укр.)
Olschany

Olschany (ukrainisch Ольшани; russisch Ольшаны) ist ein Dorf in der Westukraine mit etwa 160 Einwohnern. Es liegt in der Oblast Wolyn. Die Rajonshauptstadt Kamin-Kaschyrskyj liegt etwa 8 Kilometer südöstlich, die Oblasthauptstadt Luzk 108 Kilometer südöstlich. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil neu gegründeten Stadtgemeinde Kamin-Kaschyrskyj; bis dahin gehörte es zusammen mit dem Dorf Salasko (Залазько) die Landratsgemeinde Ossiwzi (Осівцівська сільська рада/Ossiwziska silska rada) im Nordwesten des Rajons. Das Ortsgebiet lag bis 1918 im Russischen Reich im Gouvernement Minsk und kam 1921 zur Zweiten Polnischen Republik. Dort gehörte es in der Gmina Kamień Koszyrski zum Powiat Kamień Koszyrski in der Woiwodschaft Polesien und war verwaltungstechnisch ein Teil von Olble Lackie (heute Ossiwzi). Infolge des Hitler-Stalin-Pakts besetzte die Sowjetunion das Gebiet. Nach dem deutschen Überfall auf die Sowjetunion im Juni 1941 war der Ort bis 1944 unter deutscher Herrschaft (im Reichskommissariat Ukraine), kam dann nach dem Zweiten Weltkrieg wieder zur Sowjetunion und wurde in die Ukrainische SSR eingegliedert. Erst nach 1947 wurde das Dorf eigenständig, seit 1991 gehört es zur heutigen Ukraine. Einzelnachweise
Olszany (Ukraina)

Olszany (ukr. Ольшани) – wieś na Ukrainie w rejonie kamieńskim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. folwark w gminie Raków, w powiecie mińskim. Przypisy Linki zewnętrzne Olszany (3), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 408 . Ольшани (Olszany) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Olșanî, Kamin-Kașîrskîi

Olșanî (în ucraineană Ольшани) este un sat în comuna Osivți din raionul Kamin-Kașîrskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Olșanî era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Ольшаны (Волынская область)

Ольшаны (укр. Ольшани) — село в Камень-Каширской городской общине Камень-Каширского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 162 человека. Почтовый индекс — 44522. Телефонный код — 3357. Занимает площадь 0,54 км². Ссылки Ольшаны на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Ольшани

Ольша́ни — село в Україні, у Камінь-Каширській громаді Камінь-Каширського району Волинської області. Населення становить 162 особи. Географія На південно-східній стороні від околиці на відстані приблизно 1,52 км розташоване Грудківське озеро. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 128 осіб, з яких 60 чоловіків та 68 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 162 особи. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Примітки Посилання Погода в селі Ольшани
Omelne

Omelne (ukr. Омельне) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie kowelskim. Powstała po II wojnie światowej na gruntach chutoru Wystrów, który w II Rzeczypospolitej wchodził w skład gminy wiejskiej Szack w powiecie lubomelskim województwa wołyńskiego. Ponadto, do II wojny światowej w pobliżu miejscowości znajdował się chutor Wysokie. Do 2020 w rejonie szackim. Przypisy Bibliografia Mapa WIG 1:100000 „Pas 43 Słup 38 ŚWITAŹ” Warszawa 1933 Linki zewnętrzne Omelne na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Omelne, Șațk

Omelne (în ucraineană Омельне) este un sat în comuna Sviteaz din raionul Șațk, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Omelne era vorbitoare de ucraineană (99,59%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Омельно (Ковельский район)

Омельно (укр. Омельне) — село в Шацкой поселковой общине Ковельского района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Шацкий район. Код КОАТУУ — 0725785602. Население по переписи 2001 года составляет 244 человека. Почтовый индекс — 44021. Телефонный код — 3355. Занимает площадь 0,458 км². Ссылки Омельно на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Омельне (Ковельський район)

Оме́ляне — село в Україні, у Шацькій селищній територіальній громаді Ковельського району Волинської області. Населення становить 244 особи. Площа села — 0,458 км²; щільність населення становить 532,75 осіб на км². Поштовий код — 44021. Орган місцевого самоврядування — Шацька селищна рада. Розташоване неподалік від озера Світязь. Історія Село Омеляне було засноване після Другої світової війни. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Шацької селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Шацького району, село увійшло до новоутвореного Ковельського району. Населення За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 241 особа. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Омельне на сайті Верховної Ради України Погода в селі Омельне [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Onyshkivtsi, Ternopil Oblast

Onyshkivtsi (Ukrainian: Онишківці) is a village in Ukraine, Ternopil Oblast, Kremenets Raion, Shumsk urban hromada. After the liquidation of the Shumsk Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) Мельник В., Уніят В., Онишківці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 676. — ISBN 966-528-199-2. "Onyszkowce, pow. krzemieniecki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 7. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1886. p. 537.
Onyszkowce (obwód tarnopolski)

Onyszkowce (ukr. Онишківці, Onyszkiwci) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim. Przypisy Bibliografia Onyszkowce, pow. krzemieniecki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VII: Netrebka – Perepiat, Warszawa 1886, s. 537 .
Онишковцы (Тернопольская область)

Онишковцы (укр. Онишківці) — село в Шумской городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Шумский район. Почтовый индекс — 47174. Телефонный код — 3558. Население Население по переписи 2001 года составляло 665 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Онишковцы на сайте Верховной рады Украины
Onîșkivți, Șepetivka

Onîșkivți (în ucraineană Онишківці) este un sat în comuna Velîka Șkarivka din raionul Șepetivka, regiunea Hmelnîțkîi, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Onîșkivți era vorbitoare de ucraineană (97,5%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,14%). Note
Онишковцы (Хмельницкая область)

Онишковцы (укр. Онишківці) — село в Грицевской поселковой общине Шепетовского района Хмельницкой области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 561 человек. Почтовый индекс — 30457. Телефонный код — 8-03840. Занимает площадь 0,119 км². Код КОАТУУ — 6825580803. Ссылки Онишковцы на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Хмельницкой области (укр.)
Онишківці (Шепетівський район)

Они́шківці — село в Україні, у Грицівській селищній громаді Шепетівського району Хмельницької області. Населення становить 561 особу. Географія Селом протікає річка Білка. Історія У 1906 році село Грицівської волості Ізяславського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 31 верст, від волості 2. Дворів 153, мешканців 633. Відомі Люди Гуменюк Сергій Олександрович (6.02.1993—15.05.2024) — український військовий, учасник російсько-української війни Примітки Посилання Погода в селі Онишківці [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
Onîșcenkî, Reșetîlivka

Onîșcenkî (în ucraineană Онищенки) este un sat în comuna Șîlivka din raionul Reșetîlivka, regiunea Poltava, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Onîșcenkî era vorbitoare de ucraineană (97,99%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,2%). Note
Онищенки (Решетиловский район)

Онищенки (укр. Онищенки) — село, Шиловский сельский совет, Решетиловский район, Полтавская область, Украина. Код КОАТУУ — 5324285702. Население составляет ↘193 человека. Население по переписи 2001 года составляло 249 человек. Образованы слиянием после 1945 года населеных пунктов: Онищенки, Балацы, Вокзальные и Терещенки (анклав). Терещенки есть на специальной карте Западной части России Шуберта 1826-1840 годов Географическое положение Село Онищенки находится на левом берегу реки Бакай, ниже по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Паненки, на противоположном берегу — село Шиловка. Примечания
Онищенки (Полтавський район)

Они́щенки — село в Україні, у Решетилівській міській громаді Полтавського району Полтавської області. Населення становить ▼193 особи. До 2020 орган місцевого самоврядування — Шилівська сільська рада. Географія Село Онищенки знаходиться на лівому березі річки Бакай, нижче за течією на відстані 2,5 км розташоване село Паненки, на протилежному березі - село Шилівка. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», село увійшло до складу Решетилівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Решетилівського району, село увійшло до складу новоутвореного Полтавського району Полтавської області. Примітки Посилання Погода в селі Онищенки [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Опечень

Опечень (укр. Опечень) — система озёр в пределах городской черты Киева (Украина), образовавшаяся на месте верхней части русла реки Почайны в результате работ по намыву территории жилищного массива Оболонь. Озёра дугой окружают массив с запада и юга. Система состоит из шести озёр. С названиями некоторых из них существует неоднозначность. Названия с юга на север: Иорданское (Нижнее, Опечень-1) Кирилловское (Верхнее, Опечень-2) Андреевское (Богатырское, Пожежне, Опечень-3) Птичье (Богатырское, Опечень-4) Опечень (Луговое, Опечень-5) Минское (Опечень-6) Кроме того, иногда для именования озёр используется нумерация согласно вышеприведённому списку (Опечень-1, Опечень-2 и так далее). Озера Иорданское и Кирилловское разделены дамбой, внутри которой проходит Оболонско-Теремковская линия метрополитена, а по поверхности — Оболонский проспект. До сооружения дамбы это было одно озеро. В Кирилловское озеро впадает река Сырец. Озера входят в систему местной дождевой канализации. В них сбрасываются технические воды с предприятий и жилой застройки Шевченковского, Подольского, Оболонского районов. По данным санэпидемстанции и Института гидробиологии НАН Украины, вода в озёрах имеет загрязнения химического и бактериологического характера. Официальных городских пляжей на этих озёрах нет. Озеро Вербное, расположенное на юге Оболони между Иорданским озером и Днепром, является полностью искусственным (карьер гидронамыва), с системой Опечень не соединяется и не относится к ней. Купание в нём разрешается, оборудован пляж. Озеро и прилегающая прибрежная полоса составляют территорию ихтиологического заказника «Озеро Вербное». См. также Старица (русло) Белое озеро (Киев) Примечания
Озера Опечень

Озера Опечень — система озер, що утворилися у колишній заплаві річки Почайни внаслідок робіт з намиву території житлового масиву Оболонь. Розташування Озера дугою оточують Оболонь з заходу та півдня. Система складається з шести озер. Найменування озер Стосовно назв деяких з них існують неоднозначності. Назви з півдня на північ: Йорданське, Нижнє, Опечень-1 Кирилівське, Верхнє, Опечень-2 Андріївське, Богатирське, Пожежне, Опечень-3 Пташине, Пташине, Опечень-4 Лугове, Опечень , Опечень-5 Мінське, Опечень-6 Гідрологічні параметри Озера Йорданське і Кирилівське розділяє дамба, до спорудження якої це була одна водойма. Дамбу було збудовано задля прокладання усередині неї тунелів Оболонсько-Теремківської лінії метрополітену. Згодом, наприкінці 1990-х, дамбою було подовжено Оболонський проспект. В Кирилівське озеро впадають річка Сирець та Кирилівський струмок. В Лугове озеро впадає річка Коноплянка. Екологічні проблеми В озера скидаються технічні води з підприємств та житлової забудови Шевченківського, Подільського, Оболонського районів.[джерело?] В них проходить доочистка дощових стічних вод. За даними санепідстанції та Інституту гідробіології НАН України, вода в цих озерах має забруднення хімічного та бактеріологічного характеру.[джерело?] Купання в цих озерах офіційно не дозволено. Примітки Посилання WWW Енциклопедія Києва