NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Малнівська Воля

Малнівська Во́ля — село в Україні, у Мостиській міській громаді Яворівського району Львівської області. Населення становить 594 особи. Орган місцевого самоврядування — Мостиська міська рада. Географія Селом тече річка Безіменна. Назва У 1989 році назву села Мальнівська Воля було змінено на одну літеру. Історія За податковим реєстром 1589 року село належало до Перемишльського староства, були 4 і 1/2 лану (коло 112 га) оброблюваної землі, корчма і піп з 1/2 лану оброблюваної землі (отже, вже тоді в селі була церква). До 1772 року Малнівська Воля входила до складу Перемишльської землі Руського воєводства Королівства Польського. У 1772 році внаслідок першого поділу Польщі село відійшло до імперії Габсбургів та увійшло до складу австрійської провінції Галичина. Відповідно до «Географічного словника Королівства Польського» у 1880 році Малнівська Воля перебувала у складі Мостиського повіту Королівства Галичини і Володимирії, було 1002 мешканці (на землях фільварку — 52 мешканці), майже всі — греко-католики, за винятком 46 римо-католиків. Після окупації поляками ЗУНР село входило до Мостиського повіту Львівського воєводства, у 1934—1939 роках — у складі ґміни Малнув. У 1928 році греко-католики збудували дерев'яну церкву святої Великомучениці Параскевина місці давнішої (з 1640 року), яка була парафіяльною церквою Краковецького деканату Перемишльської єпархії. На 1 січня 1939 року в селі мешкало 1420 осіб, з них 1340 українців-греко-католиків, 20 українців-римокатоликів, 50 поляків, 10 євреїв. Після поділу Польщі 1939 року між СРСР та Третім Рейхом село ввійшло в адміністративні структури Радянського Союзу (Мостиський район Дрогобицької області УРСР). Постаті Байдала Степан (1881 —1946) — службовець, громадсько-політичний діяч, державний повітовий комісар ЗУНР. Дуцько Іван Андрійович (1867—1933) — український священик та композитор. Примітки Посилання Прогноз погоди в с. селі Малнівська Воля. weather.in.ua. Погода в Україні. Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 29 серпня 2022.
Malokostiantynivka

Malokostiantynivka (en ukrainien : Малокостянтинівка, en russe : Малоконстантиновка, Malokonstantinovka) est une commune rurale de l'oblast de Louhansk, du raïon d'Altchevsk et de la communauté territoriale de la ville d'Altchevsk, créés en juillet 2020, en Ukraine orientale. Sa population sélevait en 2001 à 298 habitants. Géographie La commune de Malokostiantynivka se trouve sur la rive occidentale du réservoir d'Issakivske formé en 1954 sur la rivière Bila, affluente de la rivière Louhan, puis du Donets, dans le bassin hydrographique du fleuve Don. Elle se situe à 8,6 km à l'est de la ville d'Altchevsk et à 32,7 km au sud-ouest de celle de Louhansk. Voir aussi Articles connexes Oblast de Louhansk Liens externes Références Portail de l’Ukraine
Malokosteantînivka, Perevalsk

Malokosteantînivka (în ucraineană Малокостянтинівка) este un sat în așezarea urbană Buhaiivka din raionul Perevalsk, regiunea Luhansk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Malokosteantînivka era vorbitoare de ucraineană (67,11%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (32,89%). Note
Малоконстантиновка

Малоконстантиновка (укр. Малокостянтинівка) — село, относится к Перевальскому району . Под контролем самопровозглашённой Луганской Народной Республики. Является центром скопления баз отдыха на Исаковском водохранилище. Население Население по переписи 2001 года составляло 298 человек. География Село расположено на обоих берегах Исаковского водохранилища (образованного рекой Белой). Соседние населённые пункты: посёлки Селезнёвка и Бугаевка (выше по течению Белой) на юго-западе, города Перевальск на западе, Алчевск на северо-западе; посёлки Михайловка на севере, Юрьевка на северо-востоке (оба ниже по течению Белой); сёла Троицкое (на северо-восточном берегу Исаковского водохранилища) и посёлок Шимшиновка на востоке. Общие сведения Почтовый индекс — 94309. Телефонный код — 6441. Занимает площадь 0,565 км². Код КОАТУУ — 4423655502. Местный совет 94309, Луганская обл., Перевальский р-н, пгт. Бугаевка, ул. Кр. Партизан, 4 Примечания Ссылки Малоконстантиновка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Малокостянтинівка

Малокостянти́нівка — село в Україні, у Алчевській міській територіальній громаді Алчевського району Луганської області. Населення становить 298 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Бугаївська селищна рада. Знаходиться на тимчасово окупованій території України. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 717-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області», увійшло до складу Алчевської міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Перевальського району увійшло до складу новоствореного Алчевського району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Малокостянтинівка
Malorjasanzewe

Malorjasanzewe (ukrainisch Малорязанцеве; russisch Малорязанцево/Malorjasanzewo) ist eine Siedlung städtischen Typs im Osten der Ukraine mit etwa 800 Einwohnern. Geographie Der Ort in der Oblast Luhansk liegt in einer Niederung südwestlich der Stadt Lyssytschansk, etwa 28 Kilometer nördlich der ehemaligen Rajonshauptstadt Popasna und 75 Kilometer westlich der Oblasthauptstadt Luhansk gelegen. Nach dem russischen Überfall auf die Ukraine am 24. Februar 2022 wurde der Ort Anfang Juli 2022 von russischen Truppen besetzt und steht seitdem nicht mehr unter ukrainischer Kontrolle. Am 12. Juni 2020 wurde die Siedlung ein Teil der neugegründeten Stadtgemeinde Lyssytschansk, bis dahin bildete sie zusammen mit den Ansiedlungen Lyssytschanskyj (Лисичанський) und Topoliwka (Тополівка) die gleichnamige Siedlungsratsgemeinde Malorjasanzewe (Малорязанцівська селищна рада/Malorjasanziwska selyschtschna rada) im Norden des Rajons Popasna. Seit dem 17. Juli 2020 ist sie ein Teil des Rajons Sjewjerodonezk. Geschichte Der Ort wurde 1780 zum ersten Mal schriftlich erwähnt, seit 1938 hat er den Status einer Siedlung städtischen Typs. Weblinks Informationen zum Ort (ukrainisch) Einzelnachweise
Maloriazantseve

Maloriazantseve (Ukrainian: Малорязанцеве) is a rural settlement in Sievierodonetsk Raion (district) in Luhansk Oblast of eastern Ukraine. Population: 687 (2022 estimate) Until 18 July 2020, Maloriazantseve was located in Popasna Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Luhansk Oblast to eight, of which only four were controlled by the government. The area of Popasna Raion was merged into Sievierodonetsk Raion. Demographics Native language distribution as of the Ukrainian Census of 2001: Ukrainian: 74.06% Russian: 25.74% other languages: 0.2% References
Maloriazántseve

Malorianzántseve (en ucraniano: Малорязанцеве; en ruso: Малорязанцево, romanizado: Maloriazántsevo) es un asentamiento urbano ucraniano perteneciente al óblast de Lugansk. Situado en el este del país, formaba parte del raión de Popasna hasta 2020, aunque ahora es parte del raión de Sievierodonetsk y del municipio (hromada) de Maloriazántseve. El asentamiento se encuentra ocupado por Rusia desde el 3 de julio de 2022, siendo administrado como parte de la de facto República Popular de Lugansk.​ Geografía Maloriazántseve está a unos 28 km al norte de Popasna y 75 km al oeste de Lugansk. Historia El lugar fue mencionado por primera vez por escrito en 1780. Según datos de 1859, aquí hubo tres asentamientos: Rizantsov Pershe y Rizantsov Druga. En el Holodomor, al menos 53 personas murieron de hambre aquí.​ Desde 1938 Maloriazántseve tiene el estatus de asentamiento de tipo urbano.​ El 3 de julio de 2022, en plena batalla del Dombás de la invasión rusa de Ucrania, las tropas rusas asaltaron el lugar.​ Estatus administrativo Hasta julio de 2020, Malorianzántseve formaba parte del raión de Popasna. Como resultado de la reforma de 2020 de las divisiones administrativas de Ucrania, en julio de 2020 el número de raiones del óblast de Lugansk se redujo a seis y se incorporó al recién creado raión de Sievierodonetsk.​​ Demografía La evolución de la población de Maloriazántseve entre 1989 y 2019 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 74,06%, es el ucraniano; del 25,74% es el ruso.​ Referencias
Maloriazantseve

Maloriazantseve (en ukrainien : Малорязанцеве, en russe : Малорязанцево, Maloriazantsevo) est une commune urbaine de l'oblast de Louhansk, du raïon de Sievierodonetsk et de la communauté territoriale de la ville de Lyssytchansk, en Ukraine orientale. Sa population s'élevait à 721 habitants en 2019. Géographie La commune de Maloriazantseve se trouve au sud-ouest de la rivière Donets, au sein d'un ample méandre. Le Donets est le principal affluent du fleuve Don, fleuve s'écoulant en Russie et se jettant dans la mer d'Azov. Assise à 97 mètres d'altitude, elle se situe dans la périphérie sud-ouest de la ville de Lyssytchansk, à 10 km au sud-ouest de la ville de Sievierodonetsk et à 74,2 km au nord-ouest de la ville de Louhansk. Voir aussi Articles connexes Oblast de Louhansk Liens externes Références Portail de l’Ukraine
Małoriazancewe

Małoriazancewe (ukr. Малорязанцеве) – osiedle typu miejskiego na Ukrainie, w obwodzie ługańskim, w rejonie siewierodonieckim. W 2001 liczyło 983 mieszkańców, spośród których 728 posługiwało się językiem ukraińskim, 253 rosyjskim, a 2 białoruskim. Przypisy
Maloreazanțeve

Maloreazanțeve (în ucraineană Малорязанцеве) este o așezare de tip urban din raionul Popasna, regiunea Luhansk, Ucraina. În afara localității principale, nu cuprinde și alte sate. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației așezării de tip urban Maloreazanțeve era vorbitoare de ucraineană (74,06%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (25,74%). Note
Малорязанцево

Малорязанцево (укр. Малорязанцеве) — посёлок, относится к Попаснянскому району Луганской области Украины. История 28 октября 1938 года Малорязанцево получило статус посёлка городского типа В январе 1989 года численность населения составляла 1148 человек. В январе 2013 года численность населения составляла 806 человек. Местный совет 93313, Луганська обл., Попаснянський р-н, смт. Малорязанцеве, вул. Центральна, буд. 122 (укр.) Примечания Ссылки Малорязанцево на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Малорязанцеве

Малорязанцеве — селище в Україні, у Лисичанській міській громаді Сіверськодонецького району Луганської області. Історія За даними 1859 року тут існувало 2 поселення: Різанцове Перше, панське село, над Біленькою, 12 господ, 124 осіб; Різанцове Друга (Арінкіна, Богдановиче), панське село, над Біленькою, 10 господ, 93 особи, завод. Селище постраждало внаслідок геноциду українського народу, вчиненого урядом СССР у 1932—1933 роках, кількість встановлених жертв — 53 жителі селища. Населення За даними перепису 2001 року населення селища становило 983 особи, з них 74,06 % зазначили рідною українську мову, 25,74 % — російську, а 0,2 % — іншу. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932-1933, Луганська область Примітки Посилання Історія села Малорязанцеве [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
Dubiwskyj

Dubiwskyj (ukrainisch Дубівський; russisch Дубовский/Dubowski) ist eine Siedlung städtischen Typs im Süden der ukrainischen Oblast Luhansk mit etwa 4000 Einwohnern. Der Ort gehört administrativ zur Stadtgemeinde der 6 Kilometer nordwestlich liegenden Stadt Antrazyt und bildet hier eine eigene Siedlungsratsgemeinde zu der auch das Dorf Orichowe (Оріхове) zählt, die Oblasthauptstadt Luhansk befindet sich 59 Kilometer nördlich des Ortes, im Ort endet eine Eisenbahnstichstrecke von Antrazyt aus. Dubiwskyj trug bis 1958 den Namen Hromiwka (Громівка; russisch Gromowka/Громовка), dieses Dorf entstand Anfang des 20. Jahrhunderts und wurde 1954 zur Siedlung städtischen Typs erhoben, seit Sommer 2014 ist der Ort im Verlauf des Ukrainekrieges durch Separatisten der Volksrepublik Lugansk besetzt. Weblinks Informationen zum Ort (ukrainisch) Eintrag zum Ort in der Enzyklopädie der modernen Ukraine (ukrainisch)
Dubivskyi

Dubivskyi (Ukrainian: Дубівський) is a rural settlement in Antratsyt urban hromada, Rovenky Raion, Luhansk Oblast (region), Ukraine. Population: 3,881 (2022 estimate) Demographics Native language distribution as of the Ukrainian Census of 2001: Ukrainian: 14.20% Russian: 85.54% Others 0.18% References
Dubivski

Dubivski (en ucraniano: Дубівський, romanizado: Dubivskyy; en ruso: Дубовский, romanizado: Dubovski) es un asentamiento urbano ucraniano perteneciente al óblast de Lugansk. Situado en el este del país, hasta 2020 era parte del área municipal de Antratsit, pero hoy es parte del raión de Rovenki y del municipio (hromada) de Antratsit. El asentamiento se encuentra ocupado por Rusia desde la guerra del Dombás, siendo administrada como parte de la de facto República Popular de Lugansk y luego ilegalmente integrada en Rusia como parte de la República Popular de Lugansk rusa.​ Geografía Dubivski está 6 kilómetros al sureste de Antratsit y 59 km al sur de Lugansk. Historia El pueblo fue construido a principios del siglo XX y se llamó Jromivka (en ucraniano: Громівка; en ruso: Громовка, romanizado: Gromovka) hasta 1958. Se elevó a la localidad al estatus de asentamiento de tipo urbano en 1954. En abril de 2014, durante la guerra del Dombás, los separatistas prorrusos tomaron el control de Dubivski y desde entonces está controlado por la autoproclamada República Popular de Lugansk.​ Demografía La evolución de la población de Dubivski entre 1989 y 2022 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 85,54%, es el ruso; del 14,2% es el ucraniano.​ Referencias
Doubivskyï

Doubivskyï (en ukrainien : Дубівський, en russe : Дубовский, Doubovskiï) est une commune urbaine de l'oblast de Louhansk, du raïon de Rovenky et de la communauté territoriale de la ville d'Antratsyt, en Ukraine orientale. Sa population s'élevait à 3901 habitants en 2019. Géographie La commune de Doubivskyï se trouve à l'est de la rivière Naholtchyk, un affluent de la rivière Naholna, puis du fleuve côtier Mious, qui se jette plus au sud dans la mer d'Azov. Elle est assise sur le plateau du Donets, à 236 mètres d'altitude, et se situe à 6,4 km au sud-est de la ville d'Antratsyt, à 18,5 km à l'ouest de la ville de Rovenky et à 57,5 km au sud-sud-ouest de celle de Louhansk. Voir aussi Articles connexes Oblast de Louhansk Liens externes Références Portail de l’Ukraine
Dubiwśkyj

Dubiwśkyj (ukr. Дубівський) – osiedle typu miejskiego na Ukrainie, w obwodzie ługańskim, w faktycznie niefunkcjonującym rejonie roweńkowskim, od 2014 pod kontrolą marionetkowej, zależnej od Rosji Ługańskiej Republiki Ludowej. W 2001 liczyło 4550 mieszkańców, spośród których 646 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 3892 rosyjski, 3 mołdawski, 1 bułgarski, 3 białoruski, 1 niemiecki, 3 inny, a 1 osoba się nie zadeklarowała. Przypisy
Dubivskîi

Dubivskîi (în ucraineană Дубівський) este o așezare de tip urban din orașul regional Antrațît, regiunea Luhansk, Ucraina. În afara localității principale, mai cuprinde și satul Orihove. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației așezării de tip urban Dubivskîi era vorbitoare de rusă (85,54%), existând în minoritate și vorbitori de ucraineană (14,2%). Note
Дубовский (Луганская область)

Дубо́вский (укр. Дубівський) — посёлок, относится к Антрацитовскому городскому совету Луганской области Украины. Де факто — с 2014 года населённый пункт контролируется самопровозглашённой Луганской Народной Республикой. Географическое положение Соседние населённые пункты: город Антрацит на северо-западе, посёлки Верхний Нагольчик (примыкает), Крепенский на западе, Есауловка и Нижний Нагольчик на юго-западе, сёла Дьяково на юге, Орехово, Вишнёвое, Егоровка на юго-востоке, посёлки Горняк, Тацино на востоке, сёла Леськино, Ильинка, Рафайловка, Чапаевка, посёлки Ясеновский на северо-востоке, Каменное на севере. История Указом Президиума Верховного Совета Украинской ССР от 9 сентября 1954 года отнесен к категории поселков городского типа посёлок Шахты No 26 Боково-Антрацитоговского района Ворошиловградской области с присвоением ему наименования — Громовский. Решением исполкома Луганского областного Совета депутатов трудящихся от 27 марта 1958 года переименован посёлок городского типа Громовский в посёлок городского типа Дубовский. Население В январе 1989 года численность населения составляла 5658 человек. На 1 января 2019 года численность населения составляла 3901 человек Местный совет 94638, Луганская обл., Антрацитовский городской совет, пгт. Дубовский, ул. Горького, 1 Примечания Ссылки Дубовский на сайте Верховной рады Украины (укр.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 26 октября 2020.
Дубівський

Дубі́вський (до 1954 року Громівка) — селище в Україні, в Антрацитівській міській громаді Ровеньківського району Луганської області. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Персоналії Петриченко Євген Володимирович (1976) — український композитор, член Національної спілки композиторів України. Федорін Юрій Петрович (1979—2017) — молодший сержант Збройних сил України, учасник війни на сході України. Щербіна Андрій Вікторович (1974–2014) — український військовик, учасник війни на сході України, кавалер ордена «За мужність» ІІІ ступеня (посмертно). Примітки Посилання Облікова картка[недоступне посилання з квітня 2019]
Yaroslavove

Yaroslavove (en ucraniano: Ярославове) es un pueblo ucraniano perteneciente al óblast de Odesa. Situado en el suroeste del país, es parte del raión de Bolgrado y del municipio (hromada) de Bessarabske. Toponimia Hasta 2024, el nombre oficial del lugar fue Maloyaroslávets Drugui (en ucraniano: Малоярославець Другий; en ruso: Малоярославец Второй). El pueblo también tuvo otros nombres históricos (en rumano: Malu-Mic; en alemán: Alt-Posttal). Geografía Yaroslavove se encuentra en la margen izquierda del río Kirizhk, 7 km al suroeste de Bessarabske y 155 km al oeste de Odesa, cerca de la frontera con Moldavia. Historia El lugar se encontraba en el territorio del principado de Moldavia, que fue un estado vasallo del Imperio otomano. Con el tratado de Bucarest de 1812, junto al resto de Budyak, al Imperio ruso. En un manifiesto de 1813, el zar Alejandro I convocó a los colonos alemanes a colonizar las estepas recién conquistadas en la gobernación de Nueva Rusia. En 1817 (en otras fuentes, en 1823), emigrantes alemanes fundaron aquí Alt-Posttal, siendo una de las 24 colonias madre de los alemanes de Besarabia.​ La localidad pertenecía al Imperio ruso hasta 1918, pero luego pasó al reino de Rumanía con el final de la Primera Guerra Mundial. En 1940 fue tomada por soviéticos como parte de las cláusulas del pacto Ribbentrop-Mólotov. En virtud a este pacto, los alemanes locales fueron trasladados a la Alemania nazi, siguiendo la política Heim ins Reich. Durante la Segunda Guerra Mundial, entre 1941 a 1944 fue ocupada por el reino de Rumania. Después de la guerra, Maloyaroslávets Drugui se incorporó a la RSS de Ucrania. En 2023, el grupo de trabajo de la Comisión Nacional de Estándares Lingüísticos Estatales incluyó a Maloyaroslávets Drugui en la lista de asentamientos en Ucrania que pueden renombrarse como parte de las campañas de descomunización y la derusificación en Ucrania.​ El nombre elegido fue el nombre de Yaroslavove, aprobado en la Rada Suprema el 19 de septiembre de 2024.​ Demografía La evolución de la población de Yaroslavove entre 1859 y 2001 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 44,7%, es el búlgaro; del 26,17%, el ucraniano; del 17,56% es el ruso; del gagaúzo, el 7,5%; y del rumano, el 1,13%.​ Economía La principal ocupación de los habitantes del pueblo era la viticultura, la elaboración de vino y la jardinería. Infraestructura Transporte La carretera territorial T-16-44 atraviesa Yaroslavove hacia Bessarabske y Prikordonne. Referencias
Malu Mic, Bolgrad

Malu Mic (în ucraineană Ярославове, transliterat: Iaroslavove, în germană Alt Posttal) este un sat în comuna Tarutino din raionul Bolgrad, regiunea Odesa, Ucraina. Satul a fost locuit de germanii basarabeni. Demografie Conform recensământului din 2001, nu exista o limbă vorbită de majoritatea populației, aceasta fiind compusă din vorbitori de bulgară (44,7%), ucraineană (26,17%), rusă (20,37%), găgăuză (7,5%) și română (1,13%). Note
Ярославово

Ярославово (укр. Ярославове; до 2024 года — Малоярославец Второй) — село в Бессарабской поселковой общине Болградского района Одесской области Украины. До 2020 года входило в Тарутинский район. Население по переписи 2001 года составляло 707 человек. Почтовый индекс — 68551. Телефонный код — 4847. Ссылки Малоярославец Второй на сайте Верховной рады Украины (укр.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 22 ноября 2021. Примечания
Ярославове

Ярославове (у минулому: Село № 16, Альт-Постталь, Малояросла́вець Другий) — село Бессарабської селищної громади в Болградському районі Одеської області в Україні. Засноване свого часу німецькими колоністами. Населення становить 707 осіб. Історія За даними 1859 року у німецькій колонії Альт-Постталь (нім. Alt-Posttal) Аккерманського повіту Бессарабської області мешкало 1146 осіб (516 чоловічої статі та 444 — жіночої), налічувалось 84 дворове господарство, існували лютеранський молитовний будинок та сільське училище. Станом на 1886 рік у німецькій колонії Малоярославецької волості мешкало 1890 осіб, налічувалось 169 дворових господарств, існували лютеранська церква, паровий млин, лавка. За переписом 1897 року кількість мешканців зменшилась до 1605 осіб (826 чоловічої статі та 779 — жіночої), з яких 1524 — лютеранської віри. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», увійшло до складу Тарутинської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Тарутинського району, село увійшло до складу новоутвореного Болградського району. 19 вересня 2024 року Верховна Рада підтримала перейменування села Малоярославець Другий на Ярославове на честь Великого князя київського Ярослава Мудрого. 26 вересня 2024 року перейменування набуло чинності. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 724 особи, з яких 338 чоловіків та 386 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 701 особа. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Джерела Ярове // Історія міст і сіл Української РСР: У 26 т. Одеська область / редкол. тому: Л. В. Гладка (голова) та ін. — Київ : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1969. — С. 798.
Mali Birky

Mali Birky (Ukrainian: Малі Бірки) is a village in Hrymailiv settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History It has been known from 1564. After the liquidation of the Husiatyn Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Church of the Blessed Virgin Mary and Saint Joseph (1846, brick). References Sources (in Ukrainian) Савчин О., Хаварівський, Б., Малі Бірки // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 447. — ISBN 966-528-199-2. "Borki 4.) B. małe, wieś, pow. skałacki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 1. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1880. p. 312.
Borki Małe (Ukraina)

Borki Małe – wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego, w hromadzie Grzymałów. We wsi urodził się Józef Ćwiąkalski. Do 2020 w rejonie husiatyńskim. Zobacz też Borki Małe Borki Borki Wielkie Przypisy Linki zewnętrzne Borki 4.) B. małe, wieś, pow. skałacki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 312 . Borki Małe na stronie Rady Najwyższej Ukrainy (ukr.)