NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Надорожнів

Надоро́жнів — село в Україні, у Саранчуківській сільській громаді Тернопільського району Тернопільської області. До села приєднано хутір Діброва. До 2020 року у підпорядкуванні Мечищівській сільраді. Населення — 368 осіб (2001). Дворів — 123. Географія У селі є вулиці: Бережанська, Бічна, Весела, Миру, Садова, Сонячна та Центральна. У селі бере початок струмок Монастирський. Клімат Для села характерний помірно континентальний клімат. Надорожнів розташований у «холодному Поділлі» — найхолоднішому регіоні Тернопільської області. Історія 1847 року у Надорожневі нараховувалося 18 господарств. Діяли «Просвіта» й інші товариства. Під час Першої світової війни тут квартирувала турецька військова частина; за селом є турецький цвинтар. З 1 серпня 1934 року відповідно до закону про самоврядування (23 березня 1933 року) увійшло до складу сільської гміни Куряни. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області», село увійшло до складу Саранчуківської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Бережанського району, село увійшло до складу новоутвореного Тернопільського району. Політика Парламентські вибори, 2019 На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 610031, розташована у приміщенні народного дому. Результати зареєстровано 252 виборці, явка 54,76%, найбільше голосів віддано за «Слугу народу» — 33,33%, за Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» — 18,84%, за «Європейську Солідарність», «Голос» і Радикальну партію Олега Ляшка — по 8,70%. В одномандатному окрузі найбільше голосів отримав Володимир Кісілевич (Слуга народу) — 32,84%, за Івана Чайківського (самовисування) — 26,87%, за Петра Репелу (Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина») — 13,43%. Пам'ятки Є церква святих Апостолів Петра і Павла (1927, кам'яна). Соціальна сфера Працюють ЗОШ 1 ступенів, клуб, бібліотека. Галерея Примітки Література Мельничук Б., Федечко М., Уніят В. Надорожнів // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 1 : А — Й. — С. 403—405. — ISBN 978-966-457-228-3. Гнатишин В. Надорожнів // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 592. — ISBN 966-528-199-2. Nadorożniów // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1885. — Т. VI. — S. 861. (пол.) Посилання Дані про село на сайті Верховної ради
Zarzeckie

Zarzeckie (ukr. Надрічне) – wieś na Ukrainie w rejonie koszyrskim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Borowno, w powiecie koszyrskim. Przypisy Linki zewnętrzne Надрічне (Zarzeckie) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Nadricine, Kamin-Kașîrskîi

Nadricine (în ucraineană Надрічне) este un sat în comuna Borovne din raionul Kamin-Kașîrskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Nadricine era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Надречное (Волынская область)

Надречное (укр. Надрічне) — село в Камень-Каширской городской общине Камень-Каширского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 22 человека. Почтовый индекс — 44562. Телефонный код — 3357. Занимает площадь 0,219 км². Ссылки Надречное на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Надрічне (Камінь-Каширський район)

Надрі́чне — село в Україні, у Камінь-Каширській громаді Камінь-Каширського району Волинської області. Населення становить 6 осіб. Географія Село розташоване на правому березі річки Стохід. Історія На мапах Шуберта по даним 1875 року на місці сучасного села позначено скотний двір Замоще (Ск.Дв.Замоще). На мапах 1897 року поселення позначене під назвою Боровенські Заходи (рус. Боровенскіе заходы). Відповідна назва (пол. Borowienskie Zachody), або певна її видозміна (Borowieckie Zachody, Borowenskie), присутні на польских та німецьких мапах 1915-1942 років. Серед інших назв, в тому числі місцевих, згадується назва села як Заріка, у розумінні, що це місце розташоване за рікою від села Боровне. Входило до складу утвореного у 1940 році Камінь-Каширського району, Волинської області, УРСР. В період німецької окупації 1941-1944 років, за переказами місцевих мешканців, війська нацистської Німеччини застрягли в місцевих болотах і не заходили в село. На пізніших мапах, зокрема 1978 року, село позначено вже під назвою Надрічне (рус. Надречное). Після адміністративної реформи України 2019 року село Надрічне увійшло до складу Боровненського старостинського округу, Камінь-Каширської міської громади, Камінь-Каширського району, Волинської області. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 54 особи, з яких 26 чоловіків та 28 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 21 особа. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Станом на 2022 рік в селі постійно мешкало 6 осіб. Примітки Посилання Погода в селі Надрічне
Намеловая растительность у села Свято-Покровское

Намеловая растительность у села Свято-Покровское — ботанический заказник местного значения. Находится в Бахмутском районе Донецкой области на северной окраине села Свято-Покровское. (координаты села Кирово: 48°49′47″ ю. ш. 38°03′22″ в. д.) Статус заказника присвоен решением областного совета н. д. от 25 марта 1995 года. На территории заказника произрастает 50 видов растений, из них 15 видов занесены в Красную книгу Украины. Среди них: бурачок голоножковый, дрок донской, иссоп меловой, льнянка меловая, норичник меловой. При создании заказника в 1995 году под него отводилась площадь в 150 га. 21 сентября 2006 года на сессии Донецкого областного совета было принято решение о изменении границ заказника за счёт присоединения к нему природных территорий площадью 192,3 га, в том числе: пастбища — 88,4 га, каменистые места — 77,3 га, овраги — 21,1 га, пески — 1,8 га, кустарники — 3,1 га, хозяйственные дороги — 0,6 га из земель запаса Резниковского сельского совета Бахмутского района без их изъятия. В результате чего общая площадь территории заказника увеличилась до 342,3 га. Решение о расширении площади принималось по ходатайству Киевского эколого-культурного центра. Примечания Литература Заказники місцевого значення: Казанок; Кальчицький; Ковила біля села Григорівки; Колодязне; Конвалія; Конвалієва діброва; Кохане; Красногорівський; Крейдяна рослинність біля села Кірове; Кривокіський лиман; Круглик; Ларинський; Ліс по річці Кринка; Нескучненський ліс [та ін.] // Донбасс заповідний: Наук.-інформац. довідник-атлас. 2003. 159 с.: іл. — С. 65-105. Ссылки Новые заказники для сохранения меловых степей Донбасса (рус.). Дата обращения: 26 июля 2011. Архивировано 2 ноября 2016 года.
Narajiw (Ternopil)

Narajiw (ukrainisch Нараїв; russisch Нараев Narajew, polnisch Narajów) ist ein Dorf im Westen der ukrainischen Oblast Ternopil mit etwa 1200 Einwohnern (2023). Geografie Das Dorf liegt am Ufer der Narajiwka, einem 56 km langen Nebenfluss der Hnyla Lypa, sowie an der Territorialstraße T–20–07. Das ehemalige Rajonzentrum Bereschany liegt 17 km südöstlich und die Oblasthauptstadt Ternopil etwa 70 km östlich vom Dorf. Gemeinde Am 5. April 2019 wurde das Dorf zum Zentrum der neugegründeten Landgemeinde Narajiw (Нараївська сільська громада Narajiwska silska hromada). Zu dieser zählen noch die 17 in der untenstehenden Tabelle aufgelisteten Dörfer, bis dahin bildete es zusammen mit den Dörfern Duljaby und Schajbiwka die Landratsgemeinde Narajiw (Нараївська сільська рада/Narajiwska silska rada) im Nordwesten des Rajons Bereschany. Seit dem 17. Juli 2020 ist sie ein Teil des Rajons Ternopil. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Narajiw Teil der Gemeinde: Literatur Narajów. In: Guy Miron (Hrsg.): The Yad Vashem encyclopedia of the ghettos during the Holocaust. Jerusalem: Yad Vashem, 2009, ISBN 978-965-308-345-5, S. 518. Weblinks Einzelnachweise
Naráyiv (Ternópil)

Naráyiv (ucraniano: Нара́їв; polaco: Narajów; yidis: נאראיעוו Narayev) es un municipio rural de Ucrania, perteneciente al raión de Ternópil en la óblast de Ternópil. El municipio, con una población total de 6854 habitantes en 2020, incluye tanto el pueblo de Naráyiv (de unos mil ochocientos habitantes) como diecisiete pedanías. El municipio se fundó en 2019 mediante la fusión de los hasta entonces consejos rurales de Naráyiv, Vérbiv, Kuriany, Lapshýn, Pidvysoke, Rekshyn y Rohachýn. Además de estos siete pueblos, pertenecen al actual municipio otros once: Vólytsia, Hayok, Hútysko, Dvirtsí, Demnia, Duliabý, Pávliv, Pýsarivka, Potochany, Stryhantsi y Sháibivka.​ Se ubica junto al límite con la óblast de Leópolis, sobre la carretera T2007 que une Berezhany con Peremyshliany.​ Historia Se conoce la existencia de la localidad en documentos desde 1443, cuando era un miasteczko. Con el tiempo pasó a ser considerada una ciudad, siendo mencionada desde 1592 con el Derecho de Magdeburgo. Nunca llegó a ser una ciudad importante, ya que sufrió graves ataques de los tártaros en 1480, 1520 y 1626 y un incendio casi total en 1638. Dividida desde sus orígenes en una ciudad y un pueblo, pero homónimos y colindantes, las dos Naráyiv fueron propiedad de su propia familia noble, para luego pasar en el siglo XVII a los Sieniawski y en el siglo XVIII a los Potocki.​​​ En 1934, la Segunda República Polaca unificó las dos localidades en una sola ciudad. En el asentamiento convivía en aquella época una mayoría étnica formada por más de tres mil ucranianos, con minorías de unos ochocientos judíos y de una cantidad similar de polacos. Los judíos fueron exterminados el día siguiente a Yom Kipur de 1942 por los invasores alemanes, quienes trasladaron a todos los que encontraron al campo de exterminio de Bełżec desde Berezhany. Tras recuperar la RSS de Ucrania la zona, en 1945 se produjeron aquí combates contra el Ejército Insurgente Ucraniano. Todo esto, unido a la emigración de los polacos hacia las nuevas fronteras polacas, dejó la ciudad casi abandonada y el asentamiento pasó a considerarse un pueblo.​​ Antes de la creación del actual municipio en 2019, Naráyiv era sede de un consejo rural en el raión de Berezhany. El consejo rural únicamente incluía como pedanías a Duliabý y Sháibivka.​ Referencias
Narajów

Narajów (ukr. Нараїв) – wieś (dawniej miasteczko) na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim w rejonie tarnopolskim (do 2020 brzeżańskim). Liczy ok. 1200 mieszkańców. Historia Przez pewien czas podczas zaboru austriackiego jako miasteczko Narajów wchodził w skład obwodu, czyli cyrkułu brzeżańskiego. Pod koniec XIX w. grupa domów nosiła nazwę Skomorochy. Za II Rzeczypospolitej Narajów był siedzibą gminy wiejskiej Narajów Miasto w powiecie brzeżańskim w województwie tarnopolskim. W 1921 roku liczył 2989 mieszkańców. 18 września 1939 r. 100-osobowa bojówka Organizacji Ukraińskich Nacjonalistów zaatakowała siedzibę Policji Państwowej w Narajowie. Atak został odparty. W tym samym czasie nacjonaliści ukraińscy napadali na żołnierzy Wojska Polskiego, powracających do swoich domów, mordując wielu z nich. W 1942 r. Niemcy utworzyli w mieście getto żydowskie. Część jego mieszkańców wymordowała Ukraińska Policja Pomocnicza, część wywieziono do getta w Brzeżanach lub obozów zagłady. W latach 1941–1945 członkowie OUN-UPA zamordowali 36 Polaków w Narajowie Mieście i 15 w Narajowie Wsi. Do 2020 w rejonie brzeżańskim. Urodzeni w Narajowie Lucjan Jasiński (1893–1940), pułkownik artylerii Wojska Polskiego, zamordowany w Katyniu Bronisław Kawałkowski (1888–1940), kapitan intendent Wojska Polskiego, zamordowany w Katyniu Przypisy Linki zewnętrzne Narajów, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VI: Malczyce – Netreba, Warszawa 1885, s. 901 . Narajów, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 369 .
Naraiv, Berejanî

Naraiv (în ucraineană Нараів) este localitatea de reședință a comunei Naraiv din raionul Berejanî, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Naraiv era vorbitoare de ucraineană (99,78%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Нараев (Тернопольская область)

Нараев (укр. Нараїв) — село в Тернопольском районе Тернопольской области Украины. Административный центр Нараевской сельской общины. До 2020 года входило в Бережанский район. Код КОАТУУ — 6120485101. Население по переписи 2001 года составляло 1799 человек. Географическое положение Село Нараев находится на берегах реки Нараевка, выше по течению на расстоянии в 1 км расположено село Новосёлки, ниже по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Рогачин. Через село проходит автомобильная дорога Т-2007. История 1443 год — первое упоминание о Нараево. В этот период Нараев обладал статусом города с Магдебургским правом. Находился он в собственности рода Нараевских. Экономика «Явор», агропромышленное ЧП. Объекты социальной сферы Школа. Школа I—II ст. Школа I ст. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Религия Церковь Воздвижения Честного Креста. Примечания
Natalin (Ukraina)

Natalin (ukr. Наталин, Natałyn) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie łuckim. Historia Pod koniec XIX wieku wieś należała do gminy Czaruków w powiecie łuckim. Do 2020 w rejonie horochowskim. Przypisy Linki zewnętrzne Natalin, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 372 . Natalin na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Natalîn, Horohiv

Natalîn (în ucraineană Наталин) este un sat în comuna Kolodeje din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Natalîn era vorbitoare de ucraineană (98,95%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Наталин

Наталин (укр. Наталин) — село в Городищенской сельской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720882803. Население по переписи 2001 года составляет 191 человек. Почтовый индекс — 45751. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 8,14 км². Ссылки Наталин на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Наталин

Ната́лин — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Городищенської сільської територіальної громади. Населення становить 191 особу. Історія У 1906 році колонія Чаруківської волості Луцького повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 40 верст, від волості 20. Дворів 43, мешканців 284. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Городищенської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 190 осіб, з яких 86 чоловіків та 104 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 190 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Наталин [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Nataliwka (Swjahel)

Nataliwka (ukrainisch Наталівка; russisch Наталовка/Natalowka, polnisch Nataljówka – vor 1939 deutsch Nataliendorf) ist ein Dorf in der Oblast Schytomyr im Rajon Swjahel. Geschichte Das Dorf ist eine Gründung von Wolhyniendeutschen aus dem 19. Jahrhundert. Frühere Namen Natalijiwka, Nataliendorf, bis 1939 eine Kolonie der Romanivets Volost, Bezirk Nowograd-Wolyn, Gouvernement Wolhynien. Die Entfernung von der Kreisstadt beträgt 4,2672 km (4 Werst). Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der Stadtgemeinde Nowohrad-Wolynskyj, bis dahin bildete es zusammen mit dem Dorf Oleksandriwka (Олександрівка) die gleichnamige Landratsgemeinde Nataliwka (Наталівська сільська рада/Nataliwska silska rada) im Zentrum des Rajons Nowohrad-Wolynskyj. Einwohner Mykola Kosatschok (1926–2008) war Teilnehmer am Zweiten Weltkrieg und Held der Sowjetunion. Einzelnachweise
Nataliwka (obwód żytomierski)

Nataliwka (ukr. Наталівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie żytomierskim, w rejonie zwiahelskim, w hromadzie Zwiahel. W 2001 liczyła 1344 mieszkańców, spośród których 1302 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 38 rosyjski, 1 mołdawski, 1 rumuński, 1 białoruski, 1 polski, a 1 niemiecki. Przypisy
Natalivka, Novohrad-Volînskîi

Natalivka (în ucraineană Наталівка) este localitatea de reședință a comunei Natalivka din raionul Novohrad-Volînskîi, regiunea Jîtomîr, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Natalivka era vorbitoare de ucraineană (96,88%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,83%). Note
Наталовка (Житомирская область)

Наталовка (укр. Наталівка) — село в Звягельской городской общине Звягельского района Житомирской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 1344 человека. Почтовый индекс — 11742. Телефонный код — 4141. Занимает площадь 2,297 км². В селе родился Герой Советского Союза Николай Козачек. Ссылки Наталовка на сайте Верховной рады Украины (укр.). gska2.rada.gov.ua. Дата обращения: 6 июля 2020. Примечания
Наталівка (Звягельський район)

Ната́лівка — село в Україні, у Звягельському районі Житомирської області. Населення становить 1344 осіб. Історія Колишні назви Наталіївка, Наталієндорф, до 1939 року колонія Романівецької волості Новоград-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 4 версти, від волості 14. Дворів 38, мешканців 274. Легенда про походження назви села З покоління в покоління передається легенда про походження назви села Наталівка. Це було тоді, коли Возвягель (нині Звягель) належав до Галицько-Волинського князівства, річка Случ була судноплавною. Раз у рік з усіх усюд до міста прибували купці на ярмарок. Тож одного року пропливав річкою молодий купець чи панок зі своєю дружиною. І так замилувались вони нашим краєвидом, що вирішили купити тут землю і осісти. Як задумали так і зробили. Невдовзі на лівому березі річки з'явився розкішний маєток. Від будинку і до самої річки вели сходи обсаджені з обох боків вишуканими квітами. Навколо обійстя розкинувся величезний сад. Коли навесні сад зацвітав - то будинок здавався кораблем у квітучому морі. Незабаром у молодій сім'ї, одна за одною, з'явились на світ три донечки та такі гарні мов квіточки, батьки їх дуже любили і вирішили увіковічити їхні імена. Тож ім'ям кожної дочки нарекли село. За цією легендою так виникли села Олександрівка, Наталівка, Єлізавет. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Сучасність На території села збудовано, за підтримки сільської ради, відпочинковий комплекс, на березі місцевої водойми «Океан», де під час свят та урочистотей збирається все населення села, реконструйовано сільський стадіон, де честь села Наталівка захищає ФК «Скала». Також, на території села є гімназія, дитячий садок "Барвінок", 4 продуктові магазини, медпункт, льонозавод та діюча пилорама. Уродженці Микола Абрамович Козачок (* 1926 — † 2008) — учасник Другої світової війни, Герой Радянського Союзу. Примітки Посилання Погода в селі Наталівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Список населених місць Волинскої губернії. — Житомир: Волинська губернська типографія, 1906. —- 219 с.
Natalivka, Ceaplînka

Natalivka (în ucraineană Наталівка) este un sat în comuna Novonatalivka din raionul Ceaplînka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Natalivka era vorbitoare de ucraineană (86,27%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,96%). Note
Наталовка (Крестовская сельская община)

Наталовка (укр. Наталівка) — село в Крестовской сельской общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 102 человека. Почтовый индекс — 75222. Телефонный код — 5538. Код КОАТУУ — 6525482503. Местный совет 75222, Херсонская обл., Чаплинский р-н, с. Новонаталовка, ул. Мира, 36 Ссылки Наталовка на сайте Верховной рады Украины Примечания
Наталівка (Хрестівська сільська громада)

Ната́лівка — село в Україні, у Хрестівській сільській громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 102 осіб. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 126 осіб, з яких 55 чоловіків та 71 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 102 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Наталівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Сайт територіальної громади [Архівовано 30 серпня 2021 у Wayback Machine.]
Biblioteca scientifica Mychajlo Maksymovyč

La Biblioteca scientifica Mychajlo Maksymovyč (in ucraino Наукова бібліотека імені Михайла Максимовича?, Naukova biblioteka imeni Mychajla Maksymovyča) è la principale biblioteca dell'Università nazionale Taras Ševčenko di Kiev in Ucraina. Si trova accanto alla sede universitaria ed è stata fondata con l'ateneo nel 1834. Storia La biblioteca fu fondata insieme all'Università nel 1834 partendo da una prima dotazione di oltre 34 000 volumi.La sede nella quale si trova venne edificata tra il 1939 e il 1940 secondo lo stile neoclassico su progetto di Vasyl Osmak e Pavlo Alešin. Nel 1940 venne ufficialmente definita biblioteca scientifica e in quel momento conservava oltre 1 000 000 volumi.Durante la seconda guerra mondiale, con l'occupazione della Germania nazista, parte di questi volumi fu confiscata e trasferita in Germania mentre molti altri vennero distrutti dall'incendio che danneggiò l'edificio nel 1943.Venne nuovamente riaperta un anno dopo e dal 1994 è stata dedicata a Mychajlo Maksymovyč, il primo rettore dell'Università. Descrizione La facciata è in stile neoclassico e presenta una parte centrale caratterizzata, al piano nobile, da semicolonne ioniche che reggono un frontone triangolare. Il corpo centrale è affiancato da dua ali simmetriche ai lati che formano il cortile interno. Oltre alle sale destinate alla conservazione del patrimonio librario vi sono 16 sale di lettura. Patrimonio Il fondo della biblioteca conserva oltre 3 500 000 tra volumi, periodici e altro materiale stampato. Nella Stanza del libro raro, presente dal 1983, sono raccolte pubblicazioni uniche e preziose. Le sezioni presenti sono dedicate all'approfondimento di vari aspetti delle scienze e non solo: Scienze biomediche e medicina Biochimica, genetica e biologia molecolare Ecologia Energia Immunologia e microbiologia Ingegneria Esame forense e sicurezza Scienze matematiche Scienze della Terra e del Pianeta Assistenza sanitaria Psicologia Scienze agrarie, biologiche e alimentari Scienze sociali Farmacologia, tossicologia e farmaceutica Finanze Ingegneria Chimica Chimica Chirurgia Note Voci correlate Università nazionale Taras Ševčenko di Kiev Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sulla Biblioteca scientifica Mychajlo Maksymovyč Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su library.univ.kiev.ua. (UK) Наукова бібліотека ім. М. Максимовича ЧНУ, su biblioteka.cdu.edu.ua. URL consultato il 9 marzo 2022.