NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Zoo Tscherkassy

Der Zoo Tscherkassy (ukrainisch Черкаський міський зоопарк) ist der Zoologische Garten in der zentralukrainischen Stadt Tscherkassy, dem administrativen Zentrum der Oblast Tscherkassy. Geschichte Der Zoo Tscherkassy wurde am 1. Mai 1979 eröffnet. Die zur Verfügung stehende Fläche betrug anfangs 3,7 Hektar. Später wurde die Fläche auf ca. 4,37 Hektar erweitert. Er ist einer der kleinsten Zoos in der Ukraine. Einige Gebäude wurden im Öko-Stil, d. h. mit viel Holz, Naturstein und Dächern mit Erde und Gras errichtet. Im Dezember 2007 wurde entschieden, die Haltung sehr großer Tiere aufzugeben und die Sammlungen von kleinen Tieren weiter auszubauen. Mit Unterstützung des Süßwarenherstellers Roshen wurde ein mehrteiliges „Land der Bären und Wölfe“ gebaut, das Gewächshausheizungssystem neu gestaltet sowie die Ausstellung „Die wundervolle Welt der Tropen“ mit speziellen Tieren und Pflanzen eröffnet. Nach dem russischen Überfall auf die Ukraine im Februar 2022 organisierten viele Organisationen Hilfslieferungen an die notleidenden ukrainischen Zoos, daran beteiligte sich auch die Tierschutzorganisation Vier Pfoten, die Futtermittel u. a. an den Zoo Tscherkassy lieferte. Der Zoo ist weiterhin geöffnet. 35.000 Flüchtlinge aus anderen Teilen der Ukraine hatten im Zoo freien Eintritt (Stand April 2023). Tierbestand Im Jahr 2020 zählte der Zoo 250 Arten mit 3000 Tieren, in erster Linie Terrarienbewohner, namentlich Reptilien und Amphibien. Der Zoo Tscherkassy verfügt über die größte Sammlung an Terrarientieren in der Ukraine. Galerie Weblinks zoocity.ck – Webseite des Zoos Einzelnachweise
Zoo Roshen de Tcherkassy

Le zoo Roshen de Tcherkassy est une institution culturelle municipale ukrainienne classée. Description Le zoo est une extension de la station des jeunes naturalistes et comprenait quatre-vingt six espèces. En 2017 une extension Loups et ours est inaugurée et financée par l'entreprise Roshen, elle accueillait deux ours, cinq à six loups et autant de loutres. En images Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des parcs zoologiques d'Europe. Liens externes (uk) Site officiel Portail de l’Ukraine Portail de la zoologie Portail du tourisme
Tjerkasy zoopark

Tjerkasy zoopark (ukrainska:Черкаський міський зоопарк) är en mindre djurpark belägen i Parken till minne av 30-årsjubileet för segern i Stora fosterländska kriget i den ukrainska staden Tjerkasy, cirka 4 km från stadens centrum. Tjerkasy zoopark är ett mindre zoo på lite över 4 hektar som byggdes 1979 och har cirka 480 arter, mest fåglar och reptiler. Av större däggdjur kan nämnas tigrar, leoparder, lodjur, brunbjörnar och vargar. Källor Офіційний сайт Черкаського зоопарку (ukrainska) У Черкаському зоопарку - новий сезон (ukrainska) Russian Zoo - Cherkassy - Cherkassy Zoo (engelska) The WOrlds AQuriums and ZOos - WOAQZO: Cherkassy Zoo (engelska) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tjerkasy zoopark.
Banc Nacional d'Ucraïna

El Banc Nacional d'Ucraïna (ucraïnès: Національний банк України transcrit Natsionálʹnyy̆ bank Ukraḯn) és el banc central d'Ucraïna. La seva seu central, un edifici construït entre 1902 i 1934, es troba a Kíev. Abans de la caiguda de la Unió Soviètica, era part del Gosbank, el banc central de la Unió Soviètica. Va ser establert el 28 de desembre de 1990 i és 100% propietat de l'estat. Es va abolir el monopoli de l'Estat i introduir un sistema financer a dos nivells: el banc central com a institució de dret públic amb funció de control i regulació i els bancs comercials de propietat pública o privada per ofrir serveis financers a la població, les entitats i les empreses. El 20 de març de 1991, el parlament ucraïnès, la Rada Suprema va declarar que tots els actius de la branca del Gosbank al seu territori eren propietat de la Banca Nacional. La seva funció és regulada per l'article 99 de la constitució i per la Llei sobre el banc nacional d'Ucraïna. Va ser realment activa des del 1992. De 1992 a 1993, el país, com molts estats noument independents, va patir turbulències i hiperinflació. Amb l'Estat, des de 1994 va tenir un paper important en la reforma monetària i l'estabilització de l'economia. Va introduir el setembre de 1996 la hrívnia, la nova moneda que reemplaçava el karbovanet anterior (1 hrívnia =100.000 karbovanet). Governadors Referències Enllaços externs Banc Nacional d'Ucraïna - Lloc web oficial (ucraïnès)
Banque nationale d'Ukraine

La Banque nationale d'Ukraine (en ukrainien : Національний банк України, НБУ) est la banque centrale ukrainienne, dont le siège est à Kiev. Le 20 mars 1991, la Verkhovna Rada (parlement ukrainien) adopta un oukase « sur les banques et l'activité bancaire » transformé en loi le 1er mai. Ce décret a proclamé la propriété de la filiale républicaine ukrainienne de la Banque d'État de l'URSS et sur cette base a fondé la nouvelle Banque nationale d'Ukraine. En fonction de l'article 99 de la constitution de 1996, la banque centrale est la Banque nationale d'Ukraine et sa mission principale est de garantir la stabilité de la monnaie, la hryvnia. Gouverneurs de la banque Secteur bancaire La banque nationale assure la supervision des 180 banques qui exercent en Ukraine. Plus de quinze banques ont ainsi été mises sous administration de la Banque centrale à l'occasion de la crise financière de 2008-2009[réf. nécessaire]. Les principales banques opérant en Ukraine sont: PrivatBank (3 000 agences) Oschadbank (ex Sberbank au temps de l'URSS, 6 000 agences) Raiffeisen Aval (900 agences) Ukrsibbank (groupe BNP Paribas, 700 agences) Ukreximbank (banque d'État) Notes et références Liens externes (en) Site officiel Portail de l’économie Portail de l’Ukraine Portail de la numismatique
Banca nazionale dell'Ucraina

La Banca nazionale dell'Ucraina è la banca centrale dello stato europeo dell'Ucraina. La valuta ufficiale è la grivnia ucraina. Storia Il settore bancario in Ucraina fa risalire la sua storia al 1918, quando il 22 dicembre 1917 il Consiglio centrale dell'Ucraina adottò una legge "Sulla trasformazione dell'ufficio di Kiev della Banca di Stato russa in Banca di Stato ucraina". La legge univa tutti gli uffici dell'ex banca statale, Noble Land Bank e Peasant Land Bank. Allo stesso tempo esisteva un decreto del Comitato esecutivo centrale dell'Ucraina sulla nazionalizzazione delle banche dal 14 dicembre 1917. Il 5 gennaio 1918, la Banca di Stato ucraina iniziò a emettere la propria moneta. Il 10 agosto 1918 fu firmato uno statuto sulla Banca di Stato ucraina. Il 23 agosto 1918 fu istituita la State Land Bank. Alla fine della prima guerra mondiale, l'Ucraina fu occupata da un nuovo regime russo: i bolscevichi. La Russia bolscevica adottò una legge sul comunismo di guerra che interruppe l'uso di qualsiasi istituzione finanziaria. Tuttavia, nel 1921 in tutta l'Ucraina iniziarono a essere istituite banche statali della RSFS russa che in seguito furono trasformate nella Banca centrale dell'URSS. Prima della caduta dell'Unione Sovietica durante i periodi del periodo di ricostruzione, la Banca nazionale dell'Ucraina era una filiale della Banca Centrale dell'URSS, mentre esisteva un numero registrato di banche con vari status. C'erano oltre 15 banche di status ministeriale, oltre 20 banche di istituzioni statali / cooperative, banche di Mosca in Ucraina, banche con status statale. Ufficialmente, la Banca nazionale dell'Ucraina ha agito come Banca Centrale dell'Ucraina dall'inizio del 1991. Come le istituzioni di molte nazioni di recente indipendenza, ha affrontato terribili difficoltà finanziarie durante gli anni 1990, portando a un prolungato periodo di iperinflazione. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Banca Nazionale dell'Ucraina Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su bank.gov.ua. (EN) Sito ufficiale, su bank.gov.ua. Національний банк України (canale), su YouTube.
Narodowy Bank Ukrainy

Narodowy Bank Ukrainy (ukr. Національний банк України, NBU) – ukraiński bank centralny z siedzibą w Kijowie. Hisoria NBU został ustanowiony decyzją Rady Najwyższej z 20 marca 1991. W 1996 uzyskał podstawy konstytucyjne swojego istnienia. Podobnie jak w przypadku innych banków centralnych do jego podstawowych zadań należy utrzymanie stabilności narodowej waluty (hrywny), czynności nadzorcze nad systemem bankowym, podejmowanie działań ograniczających inflację, utrzymywanie rezerw złota. Struktura Głównym organem Banku jest Rada NBU, na której czele stoi prezes. Powołanie członków Rady NBU i prezesa należy do kompetencji prezydenta Ukrainy i parlamentu. Prezesi NBU 1991–1992: Wołodymyr Matwijenko 1992–1992: Wadym Hetman 1993–1999: Wiktor Juszczenko 2000–2002: Wołodymyr Stelmach 2002–2004: Serhij Tihipko 2004–2010: Wołodymyr Stelmach 2010–2013: Serhij Arbuzow 2013–2014: Ihor Sorkin 2014–2014: Stepan Kubiw 2014–2017: Wałerija Hontarewa 2017–2020: Jakiw Smolij 2020–2022: Kyryło Szewczenko od 2022: Andrij Pyszny Przypisy Bibliografia National Bank of Ukraine, kmu.gov.ua [zarchiwizowane 2007-03-12] (ang.).
Banca Națională a Ucrainei

Banca Națională a Ucrainei (în ucraineană Національний банк України, transliterat: Naționalnîi bank Ukraiini) este banca centrală a Ucrainei. Creată în 1991 din operațiunile ucrainene ale băncii sovietice Gosbank, BNU are peste 12.000 de angajați, fiind unul dintre cei mai mari angajatori din sectorul financiar din Ucraina. Aceasta reglementează și supraveghează activitățile, funcțiile și statutul juridic al băncilor publice și comerciale, pe baza principiilor Constituției Ucrainei și a legislației Ucrainei. Istoric Filiala ucraineană a Gosbank-ului sovietic a preluat funcții de bancă centrală în Ucraina la începutul anului 1991. La fel ca instituțiile multor națiuni recent independente, aceasta s-a confruntat cu dificultăți financiare grave în anii 1990, ceea ce a dus la o perioadă prelungită de hiperinflație. La 20 martie 1991, Rada Supremă (parlamentul) a adoptat rezoluția „Privind băncile și activitatea bancară”, care a devenit lege la 1 mai. Rezoluția a declarat proprietatea RSS Ucraineană asupra filialei republicane ucrainene a Gosbank-ului, care ulterior a fost redenumită Banca Națională. Aceeași rezoluție a naționalizat simultan filiala ucraineană a Promstroybank-ului sovietic, redenumită Prominvestbank, filiala ucraineană a Băncii de Economii a URSS și filiala ucraineană a Băncii de Comerț Exterior a URSS, precum și Departamentul ucrainean de decontare a numerarului Gosbank-ului sovietic. În urma introducerii legii marțiale la 24 februarie 2022, Banca Națională a Ucrainei a făcut pasul extraordinar de a crea și promova două conturi separate pentru a primi donații (interne și internaționale) ca răspuns la invazia rusă a Ucrainei: un cont pentru a sprijini armata ucraineană și alt cont pentru a sprijini populația generală cu asistență umanitară. La 5 martie 2022, BNU a raportat că a strâns „peste 10 miliarde grivne” (aproximativ 350 de milioane de dolari americani) pentru ajutor militar și umanitar. Note
Chomiakówka (Kosów)

Chomiakówka (ukr. Хом'яківка) – dawniej samodzielna wieś na Ukrainie w rejonie czortkowskim należącym do obwodu tarnopolskiego. Odbecnie znajduje się w granicach wsi Kosów, stanowiąc jej odległą wschodnią część nad rzeką Białą. Historia Chomiakówka to dawniej samodzielna wieś, która w połowie XIX w. stanowiła odrębną w gminę jednostkową w Bezirk Budzanów Królestwa Galicji i Lodomerii (137 mieszkańców w 1854 roku). W międzywojniu w II RP. 1 sierpnia 1934 r. w ramach reformy na podstawie ustawy scaleniowej weszła w skład nowej zbiorowej gminy Kosów, gdzie we wrześniu 1934 utworzyła gromadę Chomiakówka ad Biały Potok. Podczas wojny w gminie Białobożnica. Po II wojnie światowej włączona w struktury ZSRR, gdzie włączono ją do Kosowa. Przypisy Linki zewnętrzne Chomiakówka (4), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 628 .
Хом’яківка (Косів)

Хом'яківка — колишній хутір, нині — частина села Косова Білобожницької громади Чортківського району Тернопільської области України. Топоніміка Назва походить від першопоселенця Хом’яка. Історія Відомий від 17 ст. як село. У 1785 р. в селі — 403 особи. На хуторі був старовинний панський двір (згорів у 1919; згодом відновлений); у 1946 р. маєток остаточно зруйнований. Від 1820-х рр. поселення належало Подлевським, поховання яких зберігаються в крипті костелу; ще й досі на його стінах значаться їхні епітафії, а біля храму стоїть залізний хрест із їхнім іменем. У 1840–1880-х рр. власник села — Валеріан-Богорія Подлевський. Після нього Хом’яківку успадкував Кароль Подлевський (помер 8 грудня 1919). Останньою власницею половини цього поселення була сестра Кароля Ядвига Городиська, а інша половина дісталася далекому родичеві Станіславові Пєнчиковському. Релігія Є діючий римо-католицький костел св. Антонія (1846; раніше був Петропавлівський) і старий цвинтар. Джерела Уніят В., Федечко, М. Косів. Хом'яківка // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 3 : М — Ш. — С. 481—482. — ISBN 978-966-457-246-7.
Volodymyr urban hromada

Volodymyr urban territorial hromada (Ukrainian: Володимирська міська територіальна громада, romanized: Volodymyrska miska terytorialna hromada) is a hromada of Ukraine, located in Volodymyr Raion in the western Volyn Oblast. Its administrative centre is the city of Volodymyr. On 1 December 2025, the Cabinet of Ministers renamed the hromada from Volodymyr-Volynskyi to Volodymyr in line with the city's renaming in 2021. The hromada has a size of 104.2 km2 (40.2 mi2), as well as a population of 43,779 (as of 2023). Composition In addition to one city (Volodymyr), the hromada includes eight villages: Starosta okruhs Laskiv (Laskiv, Voshchatyn) Zarichchia (Dihtiv, Fedorivka, Novosilky, Orani, Sukhodoly, Zarichchia) References
Włodzimierz (hromada)

Włodzimierz – hromada miejska na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie włodzimierskim. Siedzibą hromady jest Włodzimierz. Hromadę utworzono 2020 roku w ramach reformy decentralizacji. Miejscowości hromady W skład hromady wchodzą 1 miasto i 8 wsi. Przypisy
Владимирская городская община

Владимирская городская община (укр. Володимирська міська громада; до 2025 — Владимир-Волынская) — территориальная община во Владимирском районе Волынской области Украины. Административный центр — город Владимир. Население составляет 42887 человек. Площадь — 97,4 км². В соответствии с распоряжением Кабинета Министров Украины от 12 июня 2020 года, в состав общины вошла территория Владимир-Волынского городского совета, а также Заречанского и Ласковского сельских советов Владимир-Волынского района. Населённые пункты В состав общины входят 1 город и 8 сёл: Город Владимир Заречанский старостинский округ: Дегтев Заречье Новосёлки Орани Суходолы Фёдоровка Ласковский старостинский округ: Вощатин Ласков Примечания Источники Официальный сайт Владимирского городского совета (укр.). Павло Остапенко, Роман Перхалюк, Олександр Бончковський, Станіслав Остапенко. Атлас адміністративно-територіального устрою України / За загальною редакцією Остапенка П.. — видання друге, доповнене. — Київ, 2021. — С. 27. — 441 с. (укр.)
Володимирська міська громада

Володимирська міська територіальна громада — територіальна громада в Україні, у Володимирському районі Волинської області. Адміністративний центр — місто Володимир. 26 листопада 2025 року перейменована. Площа громади — 104,2 км², населення — 42227 мешканців (2021). Історія Громада утворена відповідно розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 708-р шляхом об'єднання Володимир-Волинської міської ради та Зарічанської, Ласківської сільських рад Володимир-Волинського району. Населені пункти До складу громади входять: 1 місто (Володимир) та 8 сіл — Вощатин, Дігтів, Заріччя, Ласків, Новосілки, Орані, Суходоли та Федорівка. Старостинські округи Зарічанський Ласківський Примітки
Velyka Novosilka settlement hromada

Velyka Novosilka settlement hromada (Ukrainian: Великоновосілківська селищна громада) is a hromada of Ukraine, located in Volnovakha Raion, Donetsk Oblast. Its administrative center is the town of Velyka Novosilka. It was formed in 2020, and has a total population of 18,710. During the Russian invasion of Ukraine, on 4 July 2022, Ukrainian President Volodymyr Zelenskyy appointed Serhiy Dmytrovych Yashchenko as head of a military administration of the hromada. The hromada includes 29 settlements: 1 town (Velyka Novosilka), 21 villages: And 7 rural-type settlements: Blahodatne, Odradne, Rozdolne, Rozlyv, Urozhaine, Yasna Poliana, and Zolota Nyva. See also List of hromadas of Ukraine References
Великоновосілківська селищна громада

Великоновосілківська селищна територіальна громада — територіальна громада в Україні, на території Волноваського району Донецької області. Адміністративний центр — селище Велика Новосілка. Утворена 17 липня 2020 року. Населені пункти До складу громади входять 8 селищ (Благодатне, Велика Новосілка, Золота Нива, Одрадне, Роздольне, Розлив, Урожайне, Ясна Поляна) та 21 село: Андріївка, Багатир, Времівка, Зелене Поле, Зелений Кут, Костянтинопіль, Макарівка, Нескучне, Новий Комар, Новопіль, Новосілка, Новоукраїнка, Олексіївка, Петропавлівка, Рівнопіль, Слов'янка, Старомайорське, Сторожеве, Улакли, Шахтарське, Шевченко. Джерела
Kramatorsk urban hromada

Kramatorsk urban hromada (Ukrainian: Краматорська міська громада) is a hromada of Ukraine, located in Kramatorsk Raion, Donetsk Oblast. Its administrative center is the city Kramatorsk. It has an area of 412.7 square kilometres (159.3 mi2) and a population of 183,946, as of 2020. The hromada contains 15 settlements: 1 city (Kramatorsk), 9 rural settlements: And 5 villages: See also List of hromadas of Ukraine References
Краматорская городская община

Крамато́рская городска́я общи́на (укр. Крамато́рська міська́ громада́) — территориальная община в Краматорском районе Донецкой области Украины. Административный центр — город Краматорск. Создана вследствие административно-территориальной реформы 24 апреля 2019 года на территории Краматорского городского совета. Первые выборы на территории общины прошли 25 октября 2020 года. Население общины составляет более 185 тысяч человек. Площадь — 414 км². Населённые пункты Краматорск Александровка Ашурково Беленькое Василевская Пустошь Дмитровка Камышеваха Красноторка Малотарановка Приволье Семёновка Софиевка Шабельковка Ясная Поляна Ясногорка Примечания Ссылки Официальный сайт общины
Краматорська міська громада

Краматорська міська територіальна громада — територіальна громада в Україні, в Краматорському районі Донецької області. Адміністративний центр — місто Краматорськ. Площа громади — 414,0 км², населення — 185 858 мешканці. Площа громади — 159,65 км², населення — 2380 мешканців (2018). Склад громади У складі громади 1 місто (Краматорськ), 11 селищ (Ашуркове, Біленьке, Василівська Пустош, Комишуваха, Красноторка, Малотаранівка, Олександрівка, Софіївка, Шабельківка, Ясна Поляна, Ясногірка) та 3 села: Дмитрівка, Привілля та Семенівка. Посилання
Kostiantynivka urban hromada

Kostiantynivka urban hromada (Ukrainian: Костянтинівська міська громада) is a hromada of Ukraine, located in Kramatorsk Raion, Donetsk Oblast. Its administrative center is the city Kostiantynivka. It has an area of 467.4 square kilometres (180.5 mi2) and a population of 73,979, as of 2020. Demographics population 73,979 (2020) 5,200 (2025) Settlements The hromada contains 24 settlements: 1 city (Kostiantynivka), 18 villages: And 5 rural-type settlements: Bezymyane, Molocharka, Novodmytrivka, Stinky and Chervone. See also List of hromadas of Ukraine References
Константиновская городская община

Константи́новская городска́я общи́на (укр. Костянти́нівська міська́ громада́) — территориальная община в Краматорском районе Донецкой области Украины. Административный центр — город Константиновка. Образована 12 июня 2020 года путём объединения Константиновского городского совета, Белокузьминовского, Веролюбовского, Марковского, Николаевского, Новодмитровского и Предтечинского сельских советов. Первые выборы городского совета и городского головы общины прошли 25 октября 2020 года. Площадь общины — 454,5 км². Население — 75 098 человек (2020). Населённые пункты В состав общины входят 1 город (Константиновка), 18 сёл (Белая Гора, Белокузьминовка, Веролюбовка, Дылеевка, Иванополье, Ижевка, Клиновое, Майское, Марково, Николаевка, Нелеповка, Новомарково, Александро-Шультино, Подольское, Попасное, Предтечино, Ступочки, Фёдоровка) и 5 посёлков (Безымянное, Молочарка, Новодмитровка, Стенки, Червоное). Старостинские округа В Константиновской городской общине образовано 7 старостинских округов Константиновского городского совета от 24 декабря 2020 года № 7/2 — 14 «Об образовании старостинских округов». Примечания Ссылки Костянтинівська міська рада. Архивировано 20 марта 2013 года. Портал «Децентралізація». Костянтинівська міська рада.
Костянтинівська міська громада

Костянтинівська міська територіальна громада — територіальна громада в Україні, в Краматорському районі Донецької області. Адміністративний центр — місто Костянтинівка. Площа громади — 454,5 км2, населення громади — 75 098 осіб (2020) Утворена 12 червня 2020 року шляхом об'єднання Костянтинівської міської ради та Білокузьминівської, Віролюбівської, Іванопільської, Марківської, Миколаївської, Новодмитрівської і Предтечинської сільських рад Костянтинівського району Донецької області. Перші вибори міської ради та міського голови Костянтинівської міської громади відбулися 25 жовтня 2020 року. Населені пункти До складу громади входять 1 місто (Костянтинівка), 18 сіл (Біла Гора, Білокузьминівка, Віролюбівка, Диліївка, Іванопілля, Іжевка, Клинове, Майське, Маркове, Миколаївка, Неліпівка, Новомаркове, Олександро-Шультине, Подільське, Попасне, Предтечине, Ступочки, Федорівка) та 5 селищ (Безім'яне, Молочарка, Новодмитрівка, Стінки, Червоне). Старостинські округи У Костянтинівській міській громаді утворено 7 старостинських округів (утворені 24 грудня 2020 року) Примітки Джерела Портал «Децентралізація». Костянтинівська міська громада. [Архівовано 2 березня 2022 у Wayback Machine.] Посилання Костянтинівська міська рада. [Архівовано 20 березня 2013 у Wayback Machine.]
Светловодская городская община

Светловодская городская община (укр. Світловодська міська громада) — территориальная община в Александрийском районе Кировоградской области Украины. Административный центр — город Светловодск. Население составляет 55290 человек. Площадь — 288,2 км². Община создана 12 июня 2020 года, путём объединения территорий Светловодского городского совета Кировоградской области и Великоскелевского, Мироновского, Павловского и Озёрского сельских советов Светловодского района. Населённые пункты В состав общины входит 1 город, 1 посёлок и 8 сёл: Город Светловодск Власовский старостинский округ: Посёлок Власовка Великоскелевский старостинский округ: Великая Скелевая Малая Скелевая Мироновский старостинский округ: Мироновка Озёрский старостинский округ: Алексеевка Озёра Таловая Балка Павловский старостинский округ: Вольное Павловка Примечания Источники Официальный сайт Светловодского горсовета (укр.). Павло Остапенко, Роман Перхалюк, Олександр Бончковський, Станіслав Остапенко. Атлас адміністративно-територіального устрою України / За загальною редакцією Остапенка П.. — видання друге, доповнене. — Київ, 2021. — С. 167. — 441 с. (укр.)
Світловодська міська громада

Світловодська міська громада — територіальна громада в Україні, в Олександрійському районі Кіровоградської області. Адміністративний центр — місто Світловодськ. Площа громади — 288,2 км², населення — 55 290 мешканців (2020). Населені пункти У складі громади 1 місто (Світловодськ), 1 селище (Власівка) та 8 сіл: Велика Скельова Вільне Мала Скельова Миронівка Озера Олексіївка Павлівка Талова Балка Примітки Джерела Павло Остапенко, Роман Перхалюк, Олександр Бончковський, Станіслав Остапенко. Атлас адміністративно-територіального устрою України / За загальною редакцією Остапенка П. — видання друге, доповнене. — Київ, 2021. — С. 165. Офіційний сайт громади