NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Грималовка

Грима́ловка (укр. Грималівка) — село в Бродовской городской общине Золочевского района Львовской области Украины. Находится в 6 км к северо-западу от села Лешнев и в 24,5 км по автодорогам к северу от города Броды. История В XIX веке — деревня округа Броды края Золочев Галиции. По переписи 1880 года было 609 жителей, из них около 148 римских католиков, 438 греческих и 23 иудея. Деревне принадлежало 1855 моргов земли, в том числе 645 моргов леса. Имелись филиал школы и таможенное управление. В 1934 году построена деревянная Введенская церковь, позднее относившаяся к ПЦУ. К началу Второй Мировой Войны село входило в состав гмины Лешнев Бродовского повята Тарнопольского воеводства Польши. В 1939 году здесь проживало около 840 человек, в том числе 530 украинцев, 10 поляков и примерно 140 польских колонистов, 155 латинников и 5 евреев. В том же году село вошло в состав Львовской области УССР, в 1968 и 1978 годах входило в состав Лешневского сельсовета. В 1989 году население составляло 244 человека (106 мужчин, 138 женщин). По переписи 2001 года население составляло 231 человек, все назвали родным языком украинский. Имеются фельдшерско-акушерский пункт, народный дом общества «Просвита», библиотека. Примечания Ссылки Грималовка на сайте Верховной рады Украины
Hryniówka

Hryniówka (ukr. Гринівка, Hryniwka) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie iwanofrankiwskim (do 2020 w rejonie bohorodczańskim). Przypisy Bibliografia Hryniówka, pow. bohorodczański, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 195 .
Hrînivka, Bohorodceanî

Hrînivka (în ucraineană Гринівка) este un sat în comuna Nîvociîn din raionul Bohorodceanî, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Hrînivka era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Гриневка (Ивано-Франковская область)

Гриневка (укр. Гринівка) — село в Старобогородчанской сельской общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 687 человек. Занимает площадь 21 км². Почтовый индекс — 77711. Телефонный код — 03471. Ссылки Гриневка на сайте Верховной рады Украины
Hryniowce

Hryniowce (ukr. Гринівці) – wieś na Ukrainie w rejonie iwanofrankiwskim (do 2020 roku w rejonie tłumackim) obwodu iwanofrankiwskiego. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie tłumackim województwa stanisławowskiego. W latach 1944–1946 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 78 Polaków. Przypisy Bibliografia Hryniowce, pow. tłumacki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 195 .
Hrînivți, Tlumaci

Hrînivți (în ucraineană Гринівці) este o comună în raionul Tlumaci, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Hrînivți era vorbitoare de ucraineană (99,75%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Гриновцы (Ивано-Франковская область)

Грино́вцы (укр. Гринівці) — село в Тлумачской городской общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 1193 человека. Занимает площадь 15,243 км². Почтовый индекс — 78006. Телефонный код — 03479. История Первое письменное упоминание 1447 г. В 1944-1946 годах ОУНовцы убили в селе 78 поляков В советское время построен колхоз.В 1974 году в селе похоронили известного в Тлумацком деканате священника Зеновия Киселевского, во время похорон отец Блавацкий из Ходорова призвал верных УГКЦ идти стопами усопшего. На похоронах был и будущий епископ и митрополит Василий (Семенюк) В селе действует немецкая агрофирма с 2000-х годов. В 2013 году в селе сгорел сельский клуб. 21 сентября 2018 г. в селе с визитацией побывал епископ Коломыйский Василий (Ивасюк) это был первый приезд епископа униатов со времен подполье УГКЦ. В 2019 году открыта часовня на могиле отца Зеновия Кисевеского. Освятил митрополит Ивано-Франковский Владимир (Вийтишин) 15 сентября 2024 года село посетил управляющий Ивано-Франковской епархии ПЦУ Андрей (Абрамчук) и взял участие в празднование 30-ти лет от основание церкви Религия В селе действует приход УГКЦ (настоятель о. Николай Притула) и приход ПЦУ (настоятель Михаил Моздир) Настоятели УГКЦ Омельян Бородайкевич 1881-1895 Лонгин Федоровский 1895-1896 Владимир Киселевский 1896-1920 Шематизм настоятелей УГКЦ Зеновий Януарий Киселевский (1893-1974) священник села с 1924 по 1938 год Петр Скрипник (1957-2022) Михаил Халабарчук (1971-2019) на парафии с 2005 по 2019 год Николай Притула с 2019 года Население 1989 год 1379 человек 2001 год 1192 человек 2022 год 1011 человек Археология Найдено орудия труда эпохи палеолита. Памятки Памятник-обелиск жертв националистического террора (утрачен) Церковь Рождества Пресвятой Девы Марии УГКЦ (1995 г.) Освящен 21 сентября 2018 года епископом Василием (Ивасюком) Известные люди Эмилиян Бородайкевичь (1839-?) — сотрудник парафии Рождества Пресвятой Девы Марии Борута Ярослав Иосифович — известный тенор, родился в селе Владимир (Вийтишин) епископ и митрополит Ивано-Франковский УГКЦ побывал в селе в 2019 г. и освятил часовню Павел (Василик) еписок Коломыйский УГКЦ Василий (Семенюк) еписок и митрополит Тернопольско-Зборовский УГКЦ в 1974 году посетил село Андрей (Абрамчук) управляющий Ивано-Франковской епархии ПЦУ в 2024 году посетил село Василий (Ивасюк) епископ Коломыйский в 2018 г. посетил село с визитацией Киселевский Зеновий греко-католический священник, на протяжении 54-х лет был приходским священником села во время немецкой оккупации глава переходной администрации в городе Надворная. Примечания Ссылки Гриновцы Паспорт 2022
Гринцов Рог

Гринцов Рог (укр. Гринців Ріг) — село в Валковской городской общине Богодуховского района Харьковской области Украины. Код КОАТУУ — 6321280503. Население по переписи 2001 г. составляет 226 (107/119 м/ж) человек. Географическое положение Село Гринцов Рог примыкает к лесному массиву урочище Гринцов Лес (дуб). Рядом с селом проходит железная дорога, остановочная платформа Бараново. Примыкает к селу Мизяки. История 1750 - дата основания. Экономика В селе есть молочно-товарная, свино-товарная и птице-товарная фермы. Экология Рядом с селом склад химических удобрений и площядка сельскохозяйственной авиации. Ссылки Сайт Верховной рады Украины
Гринців Ріг

Гринці́в Ріг — село в Україні, у Валківській міській громаді Богодухівського району Харківської області. Населення становить 226 осіб. До 2020 орган місцевого самоврядування — Баранівська сільська рада. Географія Село Гринцов Ріг примикає до лісового масиву урочище Гринців Ліс (дуб). Поруч із селом проходить залізниця, станція Баранове. Примикає до села Мізяки. Історія 12 червня 2020 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 725-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області», увійшло до складу Валківської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Валківського району, село увійшло до складу Богодухівського району. Вихідці Волик Федір Парамонович — український театральний діяч. Примітки Посилання Погода в селі Гринців Ріг [Архівовано 23 березня 2016 у Wayback Machine.]
Hrynky, Ternopil Oblast

Hrynky (Ukrainian: Гриньки) is a village in Kremenets Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. Since 12 June 2020, it has been located in the Lanivtsi urban hromada, one of the hromadas of Ukraine. History Hrynky was first mentioned in 1583 as the property of Prince Stefan Zbarazh. On 1 January 1924, the Lanivtsi parish, which had been liquidated at the time, was restored as the Lanivtsi commune of Kremenets Raion, and the village of Hrynky, withdrawn from the Bilozirka commune, was annexed to it. During the winter of 1937-1938 Hrynky was an epicentre of the campaign of revindication initiated by the Polish authorities. As a result of pressure from the police and Border Protection Corps, 116 Orthodox Ukrainians in the village were forced to adopt Roman Catholicism. Inhabitants of nearby Lanivtsi, Bilozirka and Yuskivtsi were also targeted by the campaign. The event solidified Ukrainian identity in Volhynia and was protested by Ukrainian deputies in the Sejm. Demographics Native language as of the Ukrainian Census of 2001: Ukrainian 99.62% Others 0.38% References
Hryńki

Hryńki (ukr. Гриньки, Hryńky) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim. W 2001 roku liczyła 264 mieszkańców. Do 2020 w rejonie łanowieckim. Przypisy Linki zewnętrzne Hryńki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 595 . Hryńki na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Hrînkî, Lanivți

Hrînkî (în ucraineană Гриньки) este localitatea de reședință a comunei Hrînkî din raionul Lanivți, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hrînkî era vorbitoare de ucraineană (99,62%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Гриньки (Тернопольская область)

Гриньки (укр. Гриньки) — село в Лановецкой городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. Основано в 1807 году. До 2020 года входило в Лановецкий район. Код КОАТУУ — 6123883301. Географическое положение Село Гриньки находится на правом берегу реки Жердь, выше по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Козачки, ниже по течению на расстоянии в 1 км расположен город Лановцы. Население Население по переписи 2001 года составляло 264 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Гриньки (Кременецький район)

Гриньки́ — село в Україні, Тернопільська область, Кременецький район, Лановецька громада. До 2020 центр Гриньківської сільської ради, якій були підпорядковані села Грибова та Козачки. Розташоване у долині річки Жердь. Населення — 264 особи (2001). Історія Перша писемна згадка — 1583 як власність князя Стефана Збаразького. 1 січня 1924 року ліквідовану свого часу Лановецьку волость було відновлено як ґміну Ланівці Кременецького повіту і до неї приєднано вилучене із ґміни Білозірка село Гриньки. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Лановецької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Лановецького району, село увійшло до складу Кременецького району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Є церква святого Димитрія (1866; дерев'яна) та каплиця Марії Магдалини (1857). Пам'ятники Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1967). Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа І ступеня, клуб, бібліотека, ФАП. Галерея Примітки Література С. Сливчук, Б. Хаварівський. Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — 696 с. — ISBN 966-528-197-6.
Połoniny Hryniawskie

Połoniny Hryniawskie (522.26; także Góry Hryniawskie; ukr. Гриняви, Hryniawy, Гринявські гори, Hryniawśki hory lub Гринявський хребет, Hryniawśkyj chrebet) – masyw górski w ukraińskich Karpatach. Należy do Beskidów Połonińskich w łańcuchu Zewnętrznych Karpat Wschodnich. Część pasma znajduje się w granicach Wierchowińskiego Parku Narodowego. Połoniny Hryniawskie leżą na południu obwodu iwanofrankiwskiego, w dorzeczu Czarnego i Białego Czeremoszu. Najwyższy szczyt masywu to Baba Ludowa (1590 m n.p.m.), Przypisy Bibliografia Tomasz Borucki Spostrzeżenia i materiały z wyprawy do źródeł Czeremoszu, w: Płaj. Almanach karpacki, nr 31 (jesień 2005), ISSN 1230-5898 Linki zewnętrzne Połoniny Hryniawskie – Fotogaleria
Гринявский хребет

Гринявский хребет (Гринявские горы, Гринявы) — горный массив в Украинских Карпатах на юге Ивано-Франковской области, в междуречье Чёрного и Белого Черемоша. География Гринвский хребет с севера примыкает к Верховинско-Путильскому низкогорью. Самая высокая вершина — гора Погребина с высотой 1605,3 метров над уровнем моря. В Гринявские горы входят хребты: Пнивье, Прилучный, Озирнинский, Ватонарка, а также хребет Лосова, который простирается между Белым Черемошем и верховьям Сучавы. Коньковая линия Гринявских гор извилистая, с многочисленными вершинами: Погребина (1605,3 м), Ростоцкая (1527 м), Скупова (1583 м), Жирный Прислип (1581 м), Тарница (1553 м), Огленда (1463 м), Листувата (1525м) и др. Западный склон гор короткий и крутой, восточный — пологий и низкий. Горы имеют высоту примерно 1350—1400 м и покрыты преимущественно хвойными лесами (ель, пихта), выше — горные долины. Верхнюю границу леса в Гринявских горах образуют природный территориальный комплекс с еловыми древостоями, здесь она проходит в среднем на высотах 1450-1550 м. Район выпасного животноводства, значительно заселён, однако сравнительно труднодоступен. Развивается экотуризм. Источник Географическая энциклопедия Украины
Гриняви

Гриня́вські гори (інші назви — Гриня́ви, Гринявський хребет) — гірський масив в Українських Карпатах, на півдні Івано-Франківської області, у межиріччі Чорного та Білого Черемошу. З півночі прилягає до Верховинсько-Путильського низькогір'я, на півдні межує зі східною частиною Мармароського масиву — Чивчинськими горами. Найвища вершина Гринявських гір — Погребина (1605,3 м; за іншими даними — 1610 м). До Гринявських гір входять хребти: Кринта-Скупова, Пневе (Пнів'є), Озирнинський, Ватонарка та інші. Гребенева лінія Гринявських гір звивиста, з численними переважно пологими вершинами. Західні схили гір короткі та круті, східні — пологі й низькі. Гори до висоти 1350–1550 м вкриті переважно хвойними лісами (ялина, ялиця), вище — полонини. Верхню межу лісу (ВМЛ) у Гринявських горах утворюють природний територіальний комплекс зі смерековими деревостанами, тут вона проходить у середньому на висотах 1450–1550 м. Район випасного тваринництва, значно заселений (здебільшого в північній частині), проте порівняно важкодоступний. Розвивається зелений туризм і екотуризм. Деякі вершини Погребина (1605,3 м) Баба Людова (1581,7 м) Розтіцька (1527 м) Листувата (1525 м) Скупова (1583 м) Масний Присліп (1581 м) Тарниця (1553 м) Пнів'є (1586 м) Оглєнда (1463 м) Цікаві факти Деякі довідники з географії відносять до Гринявських гір також хребет Лосова, який простягається між Білим Черемошем і верхів'ям Сучави. Однак цей хребет належить до масиву Яловичорських гір. Примітки Джерела Географічна енциклопедія України : [у 3 т.] / редкол.: О. М. Маринич (відповід. ред.) та ін. — К., 1989—1993. — 33 000 екз. — ISBN 5-88500-015-8.
Hryniawa

Hryniawa – wieś w rejonie wierchowińskim obwodu iwanofrankiwskiego, założona w 1702 r. Miejscowość liczy ponad 1100 mieszkańców. W II Rzeczypospolitej miejscowość była siedzibą gminy wiejskiej Hryniawa w powiecie kosowskim województwa stanisławowskiego. Stacjonowała w niej placówka Straży Celnej ze składu komisariatu Straży Celnej „Uścieryki”, a od 1928 roku placówka Straży Granicznej I linii „Hryniawa” W marcu 1944 r. nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali 10 Polaków. Przypisy Linki zewnętrzne Hryniawa na stronie Rady Najwyższej Ukrainy Hryniowa, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 194 .
Hrîneava, Verhovîna

Hrîneava (în ucraineană Гринява) este localitatea de reședință a comunei Hrîneava din raionul Verhovîna, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hrîneava era vorbitoare de ucraineană (99,34%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Гринява

Гри́нява (укр. Гринява) — село в Белоберёзской сельской общине Верховинского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 904 человека. Население по данным 2024 года составляло 1126 человек. Занимает площадь 21,7 км². Почтовый индекс — 78734. Телефонный код — 03432. Примечания Ссылки Гринява на сайте Верховной рады Украины
Hrozove, Bilozerka

Hrozove (în ucraineană Грозове) este localitatea de reședință a comunei Hrozove din raionul Bilozerka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hrozove era vorbitoare de ucraineană (81,48%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,7%) și română (1,23%). Note
Грозовое (Херсонская область)

Грозовое (укр. Грозове) — село в Белозёрской поселковой общине Херсонского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 75014. Телефонный код — 5547. Код КОАТУУ — 6520385802. Население Население по переписи 2001 года составляло 162 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 75014, Херсонская обл., Белозёрский р-н, пос. Миролюбовка, ул. Зелёная, 24 Примечания Ссылки Грозовое на сайте Верховной рады Украины
Грозове (Херсонський район)

Грозове́ — село в Україні, у Білозерській селищній громаді Херсонського району Херсонської області. Населення становить 162 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Білозерської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Білозерського району, село увійшло до складу Херсонського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. 10 листопада 2022 року Збройні сили України визволили село в ході контрнаступу в Херсонській області. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 150 осіб, з яких 71 чоловік та 79 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 162 особи. Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Грозове [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Сайт територіальної громади [Архівовано 16 серпня 2021 у Wayback Machine.]
Hromiwka (Henitschesk)

Hromiwka (ukrainisch Громівка; russisch Громовка Gromowka) ist ein Dorf in der ukrainischen Oblast Cherson mit etwa 2700 Einwohnern (2001). Das erstmals 1793 als Ajirtscha (Аїрча) schriftlich erwähnte Dorf ist die einzige Ortschaft der gleichnamigen, 107,948 km² großen Landratsgemeinde im Süden des Rajon Nowotrojizke. Die Ortschaft liegt auf einer Höhe von 6 m in 10 Kilometer Entfernung zur Küste des Sywasch, einem System flacher Buchten im Westen des Asowschen Meeres, 20 km südwestlich vom ehemaligen Rajonzentrum Nowotrojizke und etwa 165 km südöstlich vom Oblastzentrum Cherson. Nach dem russischen Überfall auf die Ukraine am 24. Februar 2022 wurde der Ort von russischen Truppen besetzt und steht seitdem nicht mehr unter ukrainischer Kontrolle. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Siedlungsgemeinde Nowotrojizke, bis dahin bildete es die gleichnamige Landratsgemeinde Hromiwka (Громівська сільська рада/Hromiwska silska rada) im Westen des Rajons Nowotrojizke. Seit dem 17. Juli 2020 ist sie ein Teil des Rajons Henitschesk. Einzelnachweise
Hromivka

Hromivka (ukrainien : Громівка, russe : Громовка, Gromovka) est une commune rurale de l'oblast de Kherson, du raïon de Henitchesk, et de la communauté territoriale de la commune de Novotroïtske, en Ukraine méridionale. Elle compte 4 150 habitants en 2001. Géographie La commune de Hromivka se trouve au nord-ouest de la mer de Syvach, une mer peu profonde semblable à une marais, qui communique à l'est avec la mer d'Azov. Assise à 6 mètres d'altitude, elle se situe à 20 km au sud-ouest de la commune de Novotroïtske, à 56,5 km au nord-ouest de la ville de Henitchesk, et à 118,7 km au sud-est de la ville de Kherson. Références Portail de l’Ukraine
Hromivka, Novotroiițke

Hromivka (în ucraineană Громівка) este o comună în raionul Novotroiițke, regiunea Herson, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Hromivka era vorbitoare de ucraineană (93,73%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (5,69%). Note
Громовка (Херсонская область)

Громовка (укр. Громівка) — село в Новотроицкой поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. История В исторических документах первое поселение на этих землях упоминается в 1793 году. Это был татарский аул Айрча. Именно с него в 1863 году и сформировалось село. До 1865 года эти земли принадлежали помещику Петровскому, село возникшее на месте татарского поселения, получило название Петропавловка. С 1869 года оно было переименовано в Громовку. Первыми поселенцами села была безземельная многодетная беднота. Советская власть установлена в селе в 1920 году. Через год был создан комитет бедноты. В 1927 году комитет был изменен на общество общего возделывания земли. 14 сентября 1941 года село было оккупировано немецкими войсками. Освободили населенный пункт 1 ноября 1943 года. В сентябре 1950 года четыре колхоза, которые действовали на территории Громовки, объединились в один — имени Ленина. Население Население по переписи 2001 года составляло 2743 человека. Почтовый индекс — 75352. Телефонный код — 5548. Код КОАТУУ — 6524481501. Почетные жители Ссылки Громовка на сайте Верховной рады Украины Примечания
Громівка (Генічеський район)

Гро́мівка (в минулому — Аірча) — село в Україні, у Новотроїцькій селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Колишній центр Громівської волості Дніпровського повіту Таврійської губернії. Населення становить 2743 осіб. Село постраждало внаслідок Голодоморів 1921—1922, 1932—1933, 1946—1947, організованих урядами РСФСР та СССР. Географія Село розташоване за 18 км від центру громади та за 50 км від найближчої залізничної станції Новоолексіївка. Площа: 107,948 км². Населення За даними перепису населення 2001 року у селі проживали 2743 особи. Рідною мовою назвали: Історія В історичних документах перше поселення на цих землях згадується у 1793 році. Це був татарський аул Аїрча. Саме з нього у 1863 році і зформувалося село. До 1865 року ці землі належали поміщику Петровському, тож і село, що виникло на місці татарського поселення, отримало назву Петропавлівка. З 1869 року воно було перейменовано у Громівку. Першими поселенцями села була безземельна багатосімейна біднота. Станом на 1886 рік у селі мешкало 1087 осіб, налічувалось 193 двори, існували 2 лавки, відбувався щорічний ярмарок. За 23 версти — молитовний будинок, лікарня, школа, слюсарня, цегельний завод, черепичний завод, лавка. Українська влада встановлена в селі 1917. З травня 1918 — у складі Української Держави Гетьмана Павла Скоропадського. До 1919 село підпадало під вплив Армії Нестора Махна, а з 1920 тут стабілізувався московський комуністичний режим. 1927 комуністи почали підготовку до пограбування приватних господарств, спираючись на специфічний орган — Комнезам. 1932 р. у селі почалися масові убивства голодом, від Голодомору постраждала значна частка населення. 14 вересня 1941 р. із села втекли організатори Голодомору, тут була встановлена змішана румунсько-німецька військова влада. 1 листопада 1943 німецька влада у селі припинила існувати, до села повернулися комуністи, які 1946 знову вдалися до організації Голодомору. У вересні 1950 року чотири колгоспи, які діяли на території Громівки, об'єдналися в один — імені Леніна. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Новотроїцького району, село увійшло до складу Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Сьогодення В селі функціонують: загальноосвітня школа, дитячий садок, будинок культури, бібліотека, лікарська амбулаторія, сільгоспкооператив ім. Леніна. Відомі люди Тетерятник Василь Кирилович (1919-1999) — комбайнер, передовик сільського господарства УРСР. Герой Соціалістичної Праці. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Примітки Джерела Громівка на сайті Херсона (рос.) [Архівовано 31 жовтня 2020 у Wayback Machine.] Погода в селі Громівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]