Сапогів (Чортківський район)

Сапогі́в — село в Україні, у Борщівській міській громаді Чортківського району Тернопільської області. Розташоване в центральній частині району. Було центром однойменної сільради. Населення — 826 осіб (2007). У Сапогові збереглися унікальні зразки давньої народної вишивки. У Сапогові — вхід до гіпсової печери Ювілейна. Також є Сапогівський ботанічний заказник, зростають Сапогівські буки. Географія Село розташоване на відстані 372 км від Києва, 98 км — від обласного центру міста Тернополя та 8 км від міста Борщів. Історія Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки скіфського часів Перша писемна згадка — 1428 року. Є щонайменше дві версії походження назви села. Згідно з першою, за легендою тут проживали шевці, які шили взуття для потреб галицьких князів. Інша версія — назва села походить від слов'янського прізвища Сапог (Чобіт). Враховуючи ту обставину, що дана назва є класичним присвійним прикметником, найімовірніше вона походить від поширеного шляхетського прізвища СапѢга (Сапіга) з чергуванням звуків «і» та «о» за правилами української мови. 1704 року в Сапогові діяв загін опришків під проводом Пискливого. Діяли «Просвіта», «Луг», «Сільський господар» та інші українські товариства, кооператива. До 19 липня 2020 р. належало до Борщівського району. З 20 листопада 2020 р. належить до Борщівської міської громади. Населення За даними перепису населення 2001 року мовний склад населення села був таким: Пам'ятки церква святого Миколая (1777, реставрована 1989, ПЦУ), церква Перенесення мощей святого Миколая (2014, мурована, УГКЦ). Пам'ятники Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1990), насипано символічну могилу УСС (1991), могилу на місці перепоховання вояків УПА (1993). Соціальна сфера Працюють ЗОШ 1-2 ступ., клуб, бібліотека, ФАП, завод мінеральної води, торговельний заклад. У жовтні 2016 року до села підведено газогін. Культура Фольклор У селі побутувала народна казка «Як горобчики гостювали». Під час фольклористичної експедиції у 1883 році її записав Іван Ляторовський. Поміщена у антології «Казки Західного Поділля» (1994, укладач — Петро Медведик). 1883 року Дмитро Шимчук записав ряд народних анекдотів у селі, зокрема "Парубок", "Шах", "Не віддана", "За що?", "Перекупка", "Яку сам власть мав, таку друrому дав", "Як чоловік умер через жону", "Жид сьвідком", "Брехун і підбрехун" поміщених відтак у "Етнографічному збірнику". Відомі люди Народилися Чолган Іларіон Іванович (1918–2004) — український письменник, драматург, член Спілки письменників України. Працювали Душпастирював фольклорист о. Іван Ляторовський. перебували фольклористки сестри Людмила і Меланія Ляторовські, громадська діячка А. Фіґус-Ралько. Примітки Література Б. Мельничук, В. Уніят. Сапогів // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 288. — ISBN 978-966-528-279-2. Розпорядження Ради Міністрів Української РСР № 611 р. від 2 серпня 1971 року [Текст] : список пам'яток природи республіканського значення, що беруться під охорону держави - печера "Оптимістична" с. Королівка Борщів. р-ну; печера "Озерна" с. Стрілківці Борщів. р-ну; печера "Млинки" с. Залісся Чортків. р-ну; печера "Перлина" с. Крутилів Гусятин. р-ну; печера "Ювілейна" с. Сапогів Борщів. р-ну; печера "Вертеба" с. Більче-Золоте Борщів. р-ну // Збірник постанов і розпорядженнь уряду УРСР. — 1971. — № 8 (21 лип. ; 2-9 серп.). Sapohów, wś nad pot. Cyganką, pow. borszczowski // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1889. — Т. X. — S. 305. (пол.) — S. 305. (пол.)