NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Museum für westliche und orientalische Kunst Odessa

Das Museum für westliche und östliche Kunst Odessa (ukrainisch Одеський музей західного і східного мистецтва) ist ein Museum für Schöne Künste in der Italijska-Straße in Odessa, Ukraine. Beschreibung Das Museum wurde 1923 gegründet und ist in einem Palast untergebracht, der zwischen 1856 und 1858 nach einem Entwurf des Architekten L. Otton erbaut wurde. Die Sammlung des Museums entstand aus früheren Privatsammlungen, die durch Artefakte des Stadtmuseums der Schönen Künste und der Universität Odessa ergänzt wurden. Das Museum verfügt über eine große Sammlung, darunter Werke von Caravaggio, Gerard David, Jan van Scorel, Peter Paul Rubens, Abraham Bloemaert, Frans Hals und anderen. Seine Depots wurden bekannt, als Irina Linnik 1958 zwei Tronies des Malers Frans Hals entdeckte, die dort lagerten, und sie als die verlorenen Gemälde der Evangelisten Lukas und Matthäus erkannte. Diese beiden waren einst Teil einer Vierergruppe, die in Auktionsdokumenten aus dem 18. Jahrhundert beschrieben wird. Linnik verfolgte ihre Geschichte bis ins 17. Jahrhundert zurück und nach der Veröffentlichung ihres Werks im Jahr 1959 wurden auch die beiden anderen von Johannes und Markus wiederentdeckt. In den orientalischen Sälen des Museums ist Kunst aus China, Japan, Indien, dem Iran und Tibet vertreten. Die Sammlung umfasst Seidengemälde, Porzellan, herausragende Stickereien, antike Waffen, Statuetten und andere Gegenstände aus dem 16.–17. Jahrhundert. Das Museumsgebäude wurde während des Raketenangriffs am 20. Juli 2023 während des durch die russische Invasion in der Ukraine ausgelösten Kriegs beschädigt. Anfang Februar 2025 wurde es bei einem russischen Raketenangriff erneut in Mitleidenschaft gezogen. Das historische Zentrum Odessas, darunter auch das Museum, zählt seit Januar 2023 zum UNESCO-Weltkulturerbe. Beispiele aus der Sammlung Siehe auch Liste beschädigter und zerstörter Kulturstätten in der Ukraine infolge des russischen Angriffskrieges seit 2022 Weblinks Einzelnachweise
Odesa Museum of Western and Eastern Art

The Odesa Museum of Western and Eastern Art (Ukrainian: Одеський музей західного і східного мистецтва, romanized: Odeskyi muzei zakhidnoho i skhidnoho mystetstva) is a museum of Fine Arts on Italiiska street in Odesa, Ukraine. Description The museum was founded in 1923 and it is housed in a palace that was constructed between 1856 and 1858 to a design by the architect L.Otton. The museum's collection was created from previously private collections that were augmented by artefacts from the City Museum of Fine Arts and University of Odesa. The Series including paintings by Frans Hals belonged to the Russian empress Ekaterina the 2nd as she bought the paintings in 1760-1770. The museum has a large collection, not all of which is on show, including works by Gerard David, Jan van Scorel, Rubens, Abraham Bloemaert, Frans Hals, and others. Its storerooms became known when two tronies by the painter Frans Hals were discovered languishing there in 1958 by Irina Linnik, a curator of the Ermitage Museum of St Petersburg, who recognized them as the lost paintings by Hals of the evangelists Luke and Matthew. These two were once part of a foursome described in 18th-century auction documents. She traced their history back to the 17th century, and after her work was published in 1959, the other two of John and Mark were also rediscovered. Art of China, Japan, India, Iran and Tibet is represented in the Eastern halls of the museum. The collection includes silk paintings, porcelain, amazing embroideries, ancient weaponry, statuettes and other items from the XVI-XVII centuries. On July 20, 2023, at night, the building of the Odesa Museum of Western and Oriental Art was damaged as a result of rocket attack on Odesa during the Russian invasion of Ukraine. Minister of Culture and Information Policy of Ukraine Oleksandr Tkachenko said that the ministry is holding talks with international partners on the priority conservation of the affected museums. The Ministry of Culture also calls on UNESCO "to name the aggressor and rethink its role in the organization's governing bodies." Collection References External links Official website (old) [1] Official Facebook Page [2]
Museo de Arte Occidental y Oriental (Odesa)

El Museo de Arte Occidental y Oriental de Odesa (en ucraniano: Музей західного і східного мистецтва) es un museo de bellas artes​​ que se encuentra en el centro artístico y cultural de la ciudad de Odesa, a orillas del mar Negro, al sur de Ucrania. Fundado en 1923, el museo ocupa un palacio al norte de la calle Pushkin, cerca de otros museos y centros culturales, como la Filarmónica de Odesa. Su colección, reunida en torno a varias colecciones privadas procedentes de benefactores odesanos, cuenta además con una variedad de piezas donadas por el Museo de Bellas Artes de la ciudad y por la Universidad de Odesa.​ Colección El museo cuenta con una extensa colección (aunque no accesible al público en su totalidad), que incluye trabajos de Caravaggio, Gerard David, Jan van Scorel, Rubens, Abraham Bloemaert y Frans Hals, entre otros destacados artistas europeos, y particularmente neerlandeses. Se hizo mundialmente famoso en 1958, cuando la experta rusa en el Siglo de Oro neerlandés Irina Linnik descubrió enterrados en su sótano dos tronies de Hals, con los retratos de los apóstoles Lucas and Mateo,​ a los que reconoció como dos de un cuarteto de obras perdidas descrito en la documentación de una subasta del siglo xviii, que nunca se supo su paradero. Linnik rastreó la historia de los cuadros al siglo xvii, y poco después de la identificación de los cuadros y su publicación en 1959, los tronies de los otros dos evangelistas, Juan y Marcos, fueron localizados también. Arte asiático En las salas orientales del palacio se exhiben objetos de arte chino, japonés, indio, persa y tibetano. Esta colección incluye piezas de pintura en seda, porcelana, bordado, armas antiguas, estatuillas y otros distintos objetos de arte oriental de los siglos xvi-xvii.​ Galería Véase también Museo Nacional del Arte de Odesa Referencias
Musée d'Art occidental et oriental (Odessa)

Le musée d'art occidental et oriental (en ukrainien : Музей західного і східного мистецтва ; en russe : Одесский музей западного и восточного искусства) d'Odessa abrite une des plus importantes collections artistiques d'Ukraine. Historique Le musée est fondé en 1924 et situé dans un hôtel particulier construit en 1856 selon les plans de l'architecte Ludwig Otton pour la famille du comte Alexandre Abaza. la section d'art oriental est inaugurée quant à elle en 1951, grâce à des pièces de musées en provenance de musées de Moscou, de Léningrad et de Kiev. Collections La collection du musée comporte trois sections : galerie d'art pictural (XVIe-XXe siècle) ; galerie d'arts graphiques (avec notamment une section consacrée aux arts graphiques japonais) ; galerie d'art décoratif (porcelaines, meubles, tapisseries, etc.). Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des musées d'art en Ukraine Sources (uk) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en ukrainien intitulé « Музей західного і східного мистецтва » (voir la liste des auteurs). Portail de l’Ukraine Portail des musées Portail des arts
Museo d'arte occidentale e orientale di Odessa

Il museo d'arte occidentale e orientale di Odesa (in ucraino Музей західного і східного мистецтва?, Muzej zachidnoho i schidnoho mystectva; in russo Одесский музей западного и восточного искусства?, Odesskyj muzej zapadnogo i vostočnogo iskusstva) è un museo di belle arti situato in via Italiana a Odesa, in Ucraina. Descrizione Il museo è stato fondato nel 1923 ed è ospitato in un palazzo che fu costruito tra il 1856 e il 1858 su progetto dell'architetto L. Otton. La collezione del museo è stata creata da collezioni che precedentemente erano private e che sono state arricchite da manufatti provenienti dal Museo delle Belle Arti e dall'Università di Odessa. Il museo ha una collezione di opere di Caravaggio, Gerard David, Jan van Scorel, Peter Paul Rubens, Abraham Bloemaert, Frans Hals e altri. I suoi magazzini divennero noti quando furono scoperti alcuni lavori del pittore Frans Hals. Inoltre nel museo vi è una collezione d'arte proveniente dalla Cina, Giappone, India, Iran e Tibet. La collezione comprende, porcellane, armi antiche, statuette e altri oggetti risalente a XVI-XVII secolo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo d'arte occidentale e orientale di Odessa Collegamenti esterni Sito ufficiale, su museum.odessa.ua.
Museum der ukrainischen Diaspora

Das Museum der ukrainischen Diaspora (ukrainisch Музей української діаспори, wiss. Transliteration Muzej ukraïnsʹkoï diaspory) widmet sich der Geschichte und dem kulturellen Erbe der ukrainischen Diaspora vom späten 19. Jahrhundert bis heute. Museumsgeschichte Das Museum wurde am 29. Mai 1999 in einem restaurierten Gebäude aus dem späten 18. Jahrhundert in der Knjasiw-Ostroskych-Straße in Kiew gegründet. Bis 2015 firmierte es als Museum für Kulturerbe, das eine Abteilung des Museums der Geschichte Kiews war. Im Jahr 2015 wurde die Einrichtung auf Initiative der damaligen Direktorin in „Museum der ukrainischen Diaspora“ umbenannt. Es ist noch immer eine Zweigstelle des Kiewer Museums für Stadtgeschichte. Ausstellung Das Museum ist der Geschichte der Ukrainer gewidmet, die im späten 19. Jahrhundert die Ukraine dauerhaft verlassen haben. Das Museum organisiert wechselnde Sonderausstellungen und betreut zugleich eine kontinuierlich überarbeitete Dauerausstellung. Die Sammlung umfasst derzeit mehr als 10.000 Objekte. Die meisten Exponate stammen aus den USA, Kanada und Australien. Ein wichtiger Teil des Museums ist die Kunstsammlung ukrainischer Künstler aus verschiedenen Ländern, ergänzt durch Dokumente, fotografische Aufnahmen, persönliche Gegenstände und Archive. Das Museum präsentiert außerdem bedeutende Persönlichkeiten der Diaspora sowie Organisationen wie internationale ukrainische Verbände und kulturelle Initiativen. Eine besondere Dauerausstellung ist dem Flugzeugkonstrukteur Igor Sikorski („Vater des Hubschraubers“) gewidmet, der 1889 in Kiew geboren wurde. Weitere thematische Schwerpunkte sind der Erhalt der ukrainischen Identität im Ausland sowie Beiträge zur Unabhängigkeit der Ukraine durch Organisation und Individuen. Weblinks Offizielle Homepage (ukrainisch) Einzelnachweise
Museo de la Diáspora Ucraniana

El Museo de la Diáspora Ucraniana (en ucraniano: Музей української діаспори), anteriormente conocido como Museo de Herencia Cultural, es un museo dedicado a la diáspora ucraniana en Kiev, Ucrania.​ La entidad es una sucursal del Museo de Historia de Kiev. Historia El museo fue creado en mayo de 1999 y se ubica en una casa del siglo XVII en el histórico barrio de Pechersk, en Kiev. Desde 2014, la institución está dirigida por la historiadora del arte Oksana Pidsucha, y actualmente la directora es la historiadora del arte Hanna Leksina.​​ En 2015, por iniciativa de Oksana Pidsucha y el personal de investigación, el museo pasó a llamarse "Museo de la diáspora ucraniana".​​ Colección Consta de ocho salas de exposición del museo muestran el patrimonio, la vida y las actividades de los ucranianos en el extranjero. El recorrido comienza por los primeros colonos de finales del siglo XIX, hasta los representantes de la tercera ola de emigración que se encontraron fuera de su patria durante la Segunda Guerra Mundial, y sus descendientes. Las salas conmemorativas dedicadas a antiguos residentes de Kiev que alcanzaron notoriedad, como Serge Lifar (Francia), Ígor Sikorski y Vladimir Horowitz (Estados Unidos) y muchos otros, son de interés.​ Así, la interesante colección del museo refleja la vida artística de la familia Krichevski, cuyos representantes se extendieron por todo el mundo, incluyendo Francia, Estados Unidos e incluso Venezuela. Para su atención, se presentan varias imágenes y bocetos de Vasil Krichevski, fundador de la dinastía, y acuarelas de Mikola Krichevski y Katerina Krichevska-Rosandich, así como varias obras de Vasil Krichevski Jr.​ El museo cuenta con salas para exposiciones conmemorativas, artísticas, documentales y de libros, tanto regulares como ocasionales. Referencias Enlaces externos Official webpage of Museum of Ukrainian Diaspora on Facebook Museum of Ukrainian Diaspora on Official website of the Museum of Kyiv history MUSEUM OF THE UKRAINIAN DIASPORA on bodnarchuk.com.ua
Museo della diaspora ucraina

Il Museo della diaspora ucraina (in ucraino Музей української діаспори?, Muzej ukraïns'koï diaspory), precedentemente noto come Museo del patrimonio culturale, è dedicato alla storia e al patrimonio culturale della diaspora ucraina e si trova a Kiev. L'ente è una filiale del Museo della storia di Kiev. Storia Il museo è stato fondato nel maggio del 1999 e ha sede in un edificio del XVII secolo nello storico quartiere di Pečers'k a Kiev. Nel 2015, su iniziativa della direttrice Oksana Pidsucha e del personale di ricerca, il museo è stato rinominato in "Museo della Diaspora Ucraina". Collezioni Le otto sale espositive del museo mostrano il patrimonio, la vita e le attività degli ucraini all'estero. Il percorso inizia con i primi coloni della fine del XIX secolo e prosegue attraverso la terza ondata migratoria, avvenuta durante la seconda guerra mondiale, includendo anche i loro discendenti. Alcune sale sono dedicate a ricordare emigrati illustri ex residenti di Kiev, come Serge Lifar (Francia), Igor Sikorsky e Vladimir Horowitz (Stati Uniti), e molti altri. La collezione del museo riflette la vita artistica della famiglia Kryčevs'kyj, i cui membri si sono diffusi in Paesi di tutto il mondo, tra cui Francia, Stati Uniti e persino Venezuela. Sono esposti diversi dipinti e schizzi di Vasyl' Kryčevs'kyj, fondatore della dinastia, nonché acquerelli di Mykola Kryčevs'kyj e Katerina Kryčevs'ka-Rosandich e varie opere di Vasyl' Kryčevs'kyj Jr. Il museo ospita anche mostre sui gruppi della diaspora ucraina che lottarono per la restaurazione dello Stato ucraino (guerra sovietico-ucraina, 1918-1921), come l'Ukrainian National Association in Canada, il World Congress of Ukrainians e l'organizzazione scout Plast. Note Voci correlate Diaspora ucraina Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Museo della diaspora ucraina Collegamenti esterni (UK, EN) Sito ufficiale, su diaspora.com.ua.
Oekraïens Diasporamuseum

Het Oekraïens Diasporamuseum (Oekraïens: НМузей української діаспори, Muzei ukrainskoi diaspory) is een museum in de Oekraïense hoofdstad Kiev. Het museum werd opgericht in 1999 en is gewijd aan Oekraïense diaspora. De collectie bestaat uit 20 000 objecten. Externe link Officiële website
Музеј украјинске дијаспоре

Музеј украјинске дијаспоре (укр. Музей української діаспори), раније познат као Музеј културне баштине, један је од музеја у Кијеву посвећен истакнутим представницима украјинске дијаспоре у различитим областима људских активности. Тренутно је огранак Кијевског историјског музеја. Историјат Основан је 29. маја 1999. као Музеј културне баштине, у кући из 18. века у историјском делу Кијева, Печерску. Први директор је био Володимир Тихенко. Од 2014. директорка је историчарка уметности Оксана Пидсуча, а тренутно је историчарка уметности Хана Лексина. Године 2015, на иницијативу Оксане Пидсуче и истраживачког особља, назив је промењен у Музеј украјинске дијаспоре. Рад се одвија у складу са државним програмом „Украјинци у иностранству”, одобреним Указом председника Украјине од 24. септембра 2001. бр. 892/2001. Садржај Музеј садржи осам изложбених соба које приказују наслеђе, живот и активности Украјинаца у иностранству. Од интереса су спомен–собе посвећене бившим становницима Кијева који су постали значајни, као што су Серж Лифар (Француска), Игор Сикорски, Владимир Хоровиц (обојица касније Сједињене Америчке Државе) и многи други. Значајна музејска колекција приказује уметнички живот породице Кричевски чији су представници били настањени по целом свету, као што су Француска, Сједињене Америчке Државе и Венецуела. Садржи неколико слика и скица Василија Кричевског, оснивача династије, и аквареле Миколе Кричевског и Јекатерине Кричевскаје Розандичке, као и неколико дела Василија Кричевског Млађег. Музеј садржи и изложбене просторе за редовне, као и за ванредне меморијалне, уметничке, документарне и књижевне изложбе. Види још Кијевски историјски музеј Референце Спољашње везе Званични веб сајт Музеја украјинске дијаспоре
Museum der Volksarchitektur und des Lebens in den Karpaten

Das Museum der Volksarchitektur und des Lebens in den Karpaten (ukrainisch Музей народної архітектури та побуту Прикарпаття) ist ein Freilichtmuseum der Volksarchitektur 6 km südlich der ukrainischen Stadt Halytsch in dem Dorf Krylos. Beschreibung Das Museum stellt die Architektur und das Leben der Bewohner der vier historischen Regionen der Waldkarpaten Pokuttya, Gutsulschinu, Boikivshchyna und Opole vom Ende des 17. bis zum Anfang des 20. Jahrhunderts dar. Das Museum ist Teil des Nationalreservats Historisches Halytsch. Das Freigelände erstreckt sich über 4,5 ha. Das Museum besitzt auch eine große Sammlung an Geschirr (Teller, Töpfe, Krüge), Trachten und anderer traditioneller Bekleidung wie auch an Tischdecken und Bettwäsche. Die Baugruppe Pokuttya besteht aus einem für diese Region typischen Haus vom Ende des 19. oder Anfang des 20. Jahrhunderts und einer Ölmühle. Die Baugruppe Huzulschyna besteht aus einem Haus aus den 1940er-Jahren aus Worochta (Rajon Nadwirna) und einem typischen, aus Holz gebauten Gebäudekomplex aus Wohnhaus und Wirtschaftsgebäuden. Dieser ist von einer hohen Mauer mit einem großen Tor umgeben. Er diente als eine Art lokaler Festung, um der Bevölkerung Schutz vor Eindringlingen, wilden Tieren und Schneelawinen zu geben. Aus der Region Boikivschyna kommt ein 1787 gebautes Dreiraumhaus aus Polijanyzja. Die Region Opole in Galizien ist mit einem Blockhaus aus dem 19. Jahrhundert aus dem Dorf Viktors und einer Holzkirche aus dem frühen Zwanzigsten Jahrhundert aus dem Dorf Poplanvnyky vertreten. Siehe auch Liste von Freilichtmuseen Weblinks Museum der Volksarchitektur und des Lebens in den Karpaten. In: DavniyHalych.com.ua (ukrainisch) Museum der Volksarchitektur und des Lebens in den Karpaten. In: UkrainaIncognita.com (ukrainisch)
Музей народної архітектури та побуту Прикарпаття

Музе́й етнографії НЗ «Дáвній Гáлич»— музей просто неба в селі Крилосі (Галицький район Івано-Франківська область). Входить до складу національного заповідника «Давній Галич». Музей знайомить відвідувачів з архітектурою і побутом жителів Прикарпаття кінця XVII — початку XX ст. Заснований у 1979 році. Музей розташований на території давнього городища, на першій лінії оборонних валів, навпроти урочища Прокаліїв сад, при автошляху Н09. Склад музею Площа музею становить 4,5 га. На ній розмішені чотири «мікросела», які представляють етнографічні райони Прикарпаття: Покуття, Гуцульщину, Бойківщину та Опілля. В експозиції музею є велика колекція посуду (тарілки, горнята, глечики, горшки), народних тканин, одягу, опільської вишивки (жіночі й чоловічі сорочки, обруси, простирадла, народний одяг). На території музею планується будівництво водяного млина, гуцульської церкви, фулюшні, заїжджого двору, в'їзної вежі. Покуття Покуття представлене олійнею та покутською хатою. Покутська хата (кінець XIX — початок XX ст.) перевезена до музею із села Торговиця Городенківського району. Олійня — типово господарська споруда, збудована наприкінці XIX століття і перевезена з села Олеші Тлумацького району. Гуцульщина Гуцульщина представлена двома ґраждами з села Устеріки Верховинського району (1889 рік) та гуцульською хатою. Ґражда — типовий житлово-господарський комплекс місцевих гуцулів. Являє собою дерев'яний архітектурний ансамбль, що складається з житлового будинку і двору, обнесеного високою стіною з великими воротами. Виконуючи функції житла, ґражди слугували місцевим мешканцям як своєрідні фортеці, де можна було сховатися від дикого звіря, непрошених гостей і навіть від сходу снігової лавини. Гуцульська хата 40-х років XX століття перенесена до музею із селища Ворохти Надвірнянського району. Бойківщина Бойківська курна хата (1787 р.) перенесена до музею із села Поляниці Долинського району. Це трикамерна курна хата — помешкання священика. Разом із житловим приміщенням у хаті була церковна школа і майстерня. В майстерні виставлені куделі, прялки. Бойківщину представляють також ще одна менша хата і будівля стодоли. Опілля Опілля представлене хатою і дерев'яною церквою із ґанком. Житло ополян у XVII–XIX ст. складалося з сіней, житлової кімнати і комори. Опільська хата збудована в середині XIX століття і перевезена з села Вікторів Галицького району. Дерев'яна церква початку XX століття з села Поплавники Галицького району — найцікавіший експонат скансену. Джерела Дмитро Каднічанський. Скансени України. // Краєзнавство. Географія. Туризм № 16 (645), квітень 2010 Посилання Музей народної архітектури та побуту Прикарпаття [Архівовано 22 лютого 2014 у Wayback Machine.] // Офіційний сайт Національного заповідника «Давній Галич» Крилос: музей архітектури і побуту Прикарпаття [Архівовано 19 жовтня 2011 у Wayback Machine.] // Україна Інкогніта
Мукачевский государственный университет

Мукачевский государственный университет (МГУ) (укр. Мукачівський державний університет) — высшее учебное заведение III уровня аккредитации, расположенное в городе Мукачево Закарпатской области Украины. Государственной формы собственности, подчинëн Министерству образования и науки Украины. История Согласно Постановлению Кабинета Министров Украины от 14 июля 1995 года в городе Мукачево был открыт филиал Технологического университета Подолья (г. Хмельницкий). В 1997 году правительством и Министерством образования и науки Украины в результате реформирования сети высших учебных заведений на базе Мукачевского филиала Технологического университета Подолья был создан Мукачевский технологический институт (МТИ). Основной задачей института была подготовка высококвалифицированных специалистов для легкой промышленности и сервисного обслуживания. Мукачевский государственный университет был создан в сентябре 2008 года путём объединения Мукачевского технологического института с Мукачевским гуманитарно-педагогическим институтом. Структура университета В университете функциониируют четыре факультета факультет экономики, управления и инженерии факультет туризма и гостинично-ресторанного бизнеса; педагогический факультет; гуманитарный факультет; Структурными подразделениями университета также являются Виноградовский государственный колледж (Виноградов); Гуманитарно-педагогический колледж (Мукачево). В университете работают 16 кафедр. Литература Історія Мукачівського технологічного інституту у дзеркалі преси: публікації різних років — ТУР прес, 2007 (укр.) К. М. Мовчан. Мукачівський державний університет // Енциклопедія сучасної України : [укр.] : у 30 т. / НАН України, Наукове товариство ім. Шевченка, Институт энциклопедических исследований НАН Украины. — Київ, 2001—…. — ISBN 944-02-3354-X. Ссылки Сайт Мукачевского государственного университета
Закарпатський обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Красного поля

Закарпатський обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Красного поля створений 1 вересня 1999 року на виконання розпорядження Президента України "Про розширення мережі ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою від 11 травня 1999 року за № 94/99 рп, положення про ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою Постанови Кабінету Міністрів України від 28 квітня 1999 року за № 717, розпорядження Голови Закарпатської обласної держадміністрації від 19 липня 1999 року за № 353, Випускники Літун Андрій Миколайович (1984—2022) — підполковник Збройних Сил України, учасник російсько-української війни, Герой України (2022, посмертно). Цірик Володимир Миколайович (1993—2016) — старший лейтенант Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Див. також Військові навчальні заклади України Примітки Посилання Офіційний сайт Закарпатський обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою