Литвинів

Литви́нів — село в Україні, у Підгаєцькій міській громаді Тернопільського району Тернопільської області. Розташоване в північно-західній частині району, на річці Золота Липа. До 1990 року належало до Бережанського району. Поштове відділення — Литвинівське. Річка Золота Липа поділяє село на дві частини: власне Литвинів і Застав'я (Заставче). До Литвинова належать хутори: Старий Литвинів, Липи, Морґи, Ланки та Скрути. Населення — 909 осіб (2001). Історія Село Литвинів належить до найдавніших поселень Підгаєччини. Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки давньоруської культури — залишки городища з XI–XIII ст., а також хроніки та записи з попередніх віків. Можна припустити, що Литвинів був у давні часи містечком, яке після багаторазового знищення татарами не відбудувалося, а залишилося селом. Перша писемна згадка — 8 лютого 1440 року у протоколах галицького суду. 2 травня 1476 року — фундаційна грамота на костел дідича Яна Бучацького-Литвинівського, сина теребовельського старости Яна (Івана) Бучацького). У 15 ст. мало статус містечка. У XIV–XV ст. маєтки навколо Литвинова посідала могутня родина Бучацьких гербу Абданк. Ян (Іван) Бучацький зробив запис на костел і парафію при ньому. Будівництво костелу датується 1476 роком. Пізнішими дідичами села були Мушинські, Янковські, наприкінці XIX ст. — Літинські. Про Литвинів, українське містечко, що його, під час одного з численних татарських нападів, повністю спалено, мешканців вирізано або забрано в ясир, збереглася згадка 1476 р. В одних джерелах вказується, що в період Галицько-Волинської держави був заснований недалеко села монастир Святої Трійці оо. Василіян. Згадок про існування церкви до середини XVIII ст. в доступних нам джерелах не зафіксовано. Серед мешканців побутує думка, що невелика дерев'яна церква була кілька раз спаленна татарами, тому, можливо, відбудовувалась на новому місці. З 1842 року розпочинає свою історію теперішня церква с. Литвинів. Отже, особливості історичного розвитку села полягають, насамперед, у тих традиціях, що передавались з покоління в покоління ще з часів Галицько-Волинської держави, коли поблизу села був замок нащадків Данила Галицького. Ці традиції увібрали в себе чернечий дух одного з найбільших монастирів на території України, і проявилася, зокрема, у непокорі панам у зв'язку з вимогою дідичів зруйнувати монастирські стіни. Особливості розвитку даної території сприяли консолідації місцевого населення, що відбилося на подальшому ході історичних подій місцевості. У 1909–1944 роках селом проходила залізниця Львів — Підгайці. Діяли «Просвіта», «Сільський господар» та інші українські товариства. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Підгаєцької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Підгаєцького району, село увійшло до складу Тернопільського району. Пам'ятки церква Різдва Пресвятої Богородиці (1842, кам'яна), костел (1930-ті рр, кам'яний), збереглися залишки: монастиря Святої Трійці оо. Василіян (15 ст.) моста залізниці Львів — Підгайці. хрест скасування панщини 1848 р., встановлено пам'ятні хрести на місті хати Г. Драбата (1992) і проголошення незалежності України (1993), насипано символічний курган пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1967). Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа I–III ступенів, клуб, бібліотека, ФАП, лісомисливське господарство. Відомі люди Народилися діячі ОУН і УПА Василь Бей та М. Хома, діяч ОУН Бей Федір Васильович — страшина УСС, член ЦК КПЗУ Григорій Драбат — український журналіст, редактор журналу «Визвольний шлях» Іван Кураш (1985—2018) — старший солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Богдан Заставецький — український науковець, географ, ТНПУ ім. В Гнатюка доцент, канд. філос.наук ТНМУ імені I. Я. Горбачевського Галина Паласюк (Мороз) Диригент, музикант, вчитель М. В. Профецький Директор Підгаєцької ДМШ Задорожний В. М. Мирослава Хмурич — Директор Тернопільської ОДБ для дітей і юнацтва. За іншими даними народилася в с. Денисів. вчилися поетеса Оксана Сенатович та член спілки письменників України М. Пшенишняк проживає член Спілки художників України Б. Дячук Гураль Іван Олексійович — сотенний УПА, провідник Коломийського надрайону ОУН. Див. також Старий Литвинів Litwinów in Galizien, Brzeżaner Kreis, Bezirk Kozowa. Аерозйомка села, травень 2019р: https://www.youtube.com/watch?v=SWEv4-vUFTg Галерея Примітки Література Колодницький С., Кунька Г., Уніят В. Литвинів // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 367—368. — ISBN 966-528-199-2. Коропецька У., Мельничук Б. Литвинів // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 3 : М — Ш. — С. 185—186. — ISBN 978-966-457-246-7. Litwinów // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1884. — Т. V. — S. 350–351. (пол.)