NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lyzohubs' Stone House

The Lyzohubs' Stone House is a manor in Sedniv, Chernihiv Oblast, Ukraine. It is the oldest stone residential building on Left-bank Ukraine. It was built for Yakiv Lyzohub of Chernihiv Regiment, member of the Lyzohub family. Constructed in the 17th century, the building is a Ukrainian architectural monument. History The building was constructed in 1690 on the territory of the estate of the Chernihiv colonel Yakiv Lyzohub by his order by the same artisan team that was building the Church of the Nativity of the Virgin Mary in Sedniv at the same time. The roof was originally covered with shingles. In the second quarter of the nineteenth century, instead of a porch, a tower with Gothic windows, fortified by buttresses, was built on the main façade, crowned with a band of decorative mashikuls and merlon teeth. The house was painted in 1846 by Taras Shevchenko, who was visiting the then owner of the estate, Andriy Lyzohub. In September 1930, the monument was examined and measured in detail by the monumentologist Stefan Taranushenko. The house was partially destroyed in 1941–1943 during the Second World War. The restoration was completed in 1967. After the restoration (1967), a beer bar was opened in the building, which angered the public. After a while, the bar was closed and the building was left without an owner, which led to its impoverishment: windows were smashed, the floor and doors were torn off. In 2001, the building was restored by the Chernihivoblenergo Electricity Company to mark the tenth anniversary of Ukraine's independence. References
Каменица Лизогубов

Каменица Лизогубов (укр. Кам’яниця Лизогубів) — памятник архитектуры XVII века, старейшее каменное жилое здание Левобережной Украины. Расположена в пгт Седнев Черниговской области. Как памятник архитектуры национального значения Украины имеет охранный номер 863/1. Описание Каменица является одноэтажным каменным зданием, имеет подвал. Расположена в центре Седнева в парке усадьбы Лизогубов на краю высокого правобережного плато реки Снов. Неподалеку от здания находится Воскресенская (Рождества Богородицы) церковь. Памятник архитектуры прямоуголен в плане, вытянут с севера на юг, симметричен, пятикамерен. По своей распланированно-пространственной структуре является развитием традиционного типа украинского народного жилья — дома на две половины. Распланировочная система анфиладная. Комнаты перекрыты цилиндрическими и сомкнутыми сводами с распалубками. Дом был жилым, о чём свидетельствуют сохранившиеся остатки печного отопления. В стенах имеются многочисленные ниши, которые имели как хозяйственное, так и конструктивное назначение. Полуподвальный этаж за планировкой идентичен первому, с той лишь разницей, что под крыльцом устроен тайник — прямоугольная камера с двумя нишами. Дом имеет высокий цоколь и высокую щипцовую крышу с треугольными фронтонами на боковых стенах. Стены расчленены глубокими арочными оконными нишами и завершены карнизом. Каменица выстроена из кирпича на известково-песчаном растворе, поштукатурена и побелена. Крыша по деревянным стропилам укрыта кровельной сталью. История Здание построено в 1690 году на территории усадьбы черниговского полковника Якова Лизогуба по его заказу той же артели мастеров, которая в то же время возводила Седневскую церковь Рождества Богородицы. Первоначально крыша была покрыта гонтом. Во второй четверти XIX века вместо крыльца на главном фасаде построена укрепленная контрфорсами башня с готическими окнами, завершенная полосой декоративных машикулов и зубцов-мерлони. Такой каменицу описал в 1846 году Тарас Шевченко, который гостил у тогдашнего владельца усадьбы Андрея Лизогуба. В сентябре 1930 года памятник подробно исследовал и измерил Стефан Таранушенко. Дом был частично разрушен в 1941—1943 годах во время Второй мировой войны. Реставрацию завершили в 1967 году. После реставрации (в 1967 году) в каменице был открыт пивной бар, что очень возмутило общественность. Через некоторое время бар закрыли, а здание оставили без хозяина, что привело к его разрушению: были выбиты окна, сорваны пол и двери. В 2001 году каменица была отреставрирована силами ОАО «ЭК Черниговоблэнерго» в честь десятилетия независимости Украины. Галерея Примечания Ссылки Лизогубів кам’яниця (1690, 2 чв. ХІХ ст.)
Дом Лукашевичей

Дом Лукашевичей (укр. Каменица Лукашевичей) — жилой дом на восточной стороне площади Рынок во Львове. Дом был построен в XVI веке, но в 1571 году был полностью уничтожен пожаром, сохранился только первый этаж. В 1571—1577 годах дом восстановлен архитектором Петром Красовским по заказу мещанки П. Гангль. Известно, что его фасад имел богатый декор: был украшен резьбой, колоннами, карнизами. Во время перестройки XIX веке фасад был лишен первоначального декора и оштукатурен, что дало зданию вид архитектуры классицизма. В 1920-х годах дом был соединён с соседними, и в нём была размещена экспозиция исторического музея. Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Дом Лукашевичей Дом Лукашевичей на сайте oko
Кам'яниця Мазанчівська

Кам'яниця Мазанчівська (пол. Dom Mazanczowski) — будинок на Площі Ринок у Львові, збудований у XVI столітті, пам'ятка архітектури національного значення. До наших днів дійшов у перебудованому вигляді. Історія Походження назви кам'яниці невідоме, власне на місці нинішньої кам'яниці в давні часи знаходилася споруда з такою ж назвою, власником якої був львівський будівничий Пищімуха, а згодом родини Глушинських, Карвовських, Пастерських та Пйотровських. На балці стелі першого поверху збереглася дата «1714», що свідчить про дату зведення будинку. Наприкінці XIX століття кам'яниця перейшла у власність Бачевських — найбільших у Львові виробників горілки. Капітальну перебудову будинку здійснив у 1923 році архітектор Броніслав Віктор. Архітектура Скульптурний декор виконаний у стилі декоративного модерну скульптором Зигмунтом Курчинським. На фасаді — картуш із датою перебудови. Примітки Джерела Łucja Charewichowa Czarna kamienica i jej mieszkańcy. — Lwow: Towarzystwo Miłośników Przeszłości Lwowa, 1935. — 160 s. (пол.) Посилання Ігор Жук. Проєкт «Інтерактивний Львів»: пл. Ринок, 31 — житловий будинок. lvivcenter.org. Центр міської історії Центрально-Східної Європи. Архів оригіналу за 23 лютого 2024. Процитовано 10 квітня 2026.
Кам'яниця Майдашевичівська

Кам'яниця Майдашевичівська — житловий будинок № 35 площі Ринок у Львові. Історія Забудова ділянки, на якій стоїть кам'яниця, тривала з моменту локації львівського Ринку, проте конкретні відомості стосовно ранньої будівельної хронічки об'єкту — відсутні. Близько 1750 року стара кам'яниця перебувала у «повній руїні» (разом з сусідньою, розташованою на ділянці пл. Ринок, 34), і імовірно, що невдовзі було проведено відбудову. Кам'яницю відновили у 1785 році — цим роком датується офіцина, а також перший поверх будинку. Основні будівельні роботи відбулися у 1886–1887 роках. Тоді проведено ґрунтовну реконструкцію будинку за проєктом архітектора Ігнатія Віняжа. Будинок включено до реєстру пам'яток архітектури і містобудування національного значення (Постанова № 970 Ради Міністрів Української РСР від 24 серпня 1963 року) під охоронним № 326/32. Нині приміщеннями другого поверху кам'яниці користується Товариство культури львівських угорців. Архітектура Цегляний, витягнутий вглиб ділянки, чотириповерховий, прямокутний в плані. Гладкий оштукатурений фасад розчленований плоскими лопатками, прикрашений фігурними обрамленнями вікон з лучковими (другий поверх) та трикутними (третій поверх) сандриками на ліпних консолях, завершений ліпним фризом. Примітки Джерела Юрій Бірюльов. Єврейська архітектурна спадщина Львова: монографія = The Jewish Architectural Legacy of Lviv: A monograph. — Львів : Видавництво Старого Лева, 2024. — 632 с. — (Єврейський Музей ім. Максиміліана Гольдштейна у Львові) — 1000 прим. — ISBN 978-966-448-014-4. Вуйцик В. С. Державний історико-архітектурний заповідник у Львові. — 2-ге вид. — Львів : Каменяр, 1991. — 175 с. — ISBN 5-7745-0358-5. Крип'якевич І. Ринок // Історичні проходи по Львові / авт. передм. Я. Д. Ісаєвич; упоряд., текстолог. опрац. і примітки Б. З. Якимовича; Упоряд. іл. матеріалу Р. І. Крип'якевича; Худож. В. М. Павлик. — Львів : Каменяр, 1991. — С. 27—45. — ISBN 5-7745-0316-Х. Жилом дом. пл. Рынок, 35 // Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР. Иллюстрированный справочник-каталог. В 4-х т / Н. Жариков, И. Артеменко и др. — Киев : Будівельник, 1985. — Т. 3. — С. 58. — 8000 прим. (рос.) Charewiczowa Ł. Czarna kamienica i jej mieszkańcy. — Lwów: Towarzystwo Miłośników Przeszłości Lwowa, 1935. — 160 s. (пол.) Посилання Ігор Сьомочкін. Проєкт «Інтерактивний Львів»: Пл. Ринок, 35 — колишня кам'яниця Майдашевичівська. lvivcenter.org. Центр міської історії Центрально-Східної Європи. Архів оригіналу за 21 лютого 2024. Процитовано 21 грудня 2024.
Кам'яниця Пелчинська

Кам'яниця Пелчинська — житловий будинок на Площі Ринок, 19 у Львові, пам'ятка архітектури. Історія Збудований у XVIII столітті, перебудований — у XIX столітті. Архітектура Будинок цегляний, тинькований, чотириповерховий, витягнутий вглиб ділянки. Увінчаний аттиком фасад прикрашають віконні обрамлення і балкон на консолях, декорованих масками. Література Крип'якевич І. Історичні проходи по Львові / авт. передм. Я. Д. Ісаєвич; упоряд., текстолог. опрац. і примітки Б. З. Якимовича; Упоряд. іл. матеріалу Р. І. Крип'якевича; Худож. В. М. Павлик. — Львів : Каменяр, 1991. — 168 с. — 30000 прим. — ISBN 5-7745-0316-Х. про кам'яницю на сайті «око» [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Кам'яниця Рорайського

Кам'яниця Рорайського, кам'яниця Мешковського — житловий будинок на площі Ринок, 16 у Львові, пам'ятка архітектури. Історія Первісно будинок був зведений у XVI столітті (за деякими джерелами у XV). У XIX ст. він зазнав значних перебудов. У 1930-их проводилася реставрація. Архітектура Будинок цегляний, тинькований, видовжений вглиб ділянки, чотириповерховий. Фасад прикрашають завершення вікон та балкон із ажурною металевою решіткою. Увінчує будівлю аттик і розкрепований карниз з модульйонами. Будинок зберіг первісне внутрішнє планування, в приміщенні першого поверху збереглися готичні склепіння. Посилання про кам'яницю на сайті «око» [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] Крип'якевич І. Історичні проходи по Львові / авт. передм. Я. Д. Ісаєвич; упоряд., текстолог. опрац. і примітки Б. З. Якимовича; Упоряд. іл. матеріалу Р. І. Крип'якевича; Худож. В. М. Павлик. — Львів : Каменяр, 1991. — 168 с. — 30000 прим. — ISBN 5-7745-0316-Х.
Кам'яниця Роттендорфівська

Кам'яни́ця Роттендо́рфівська — будинок № 43 на площі Ринок у Львові. Історія Певний час: власником будинку був доктор Густав Бікелес; діяв нелегальний лупанарій. Архітектура Житловий будинок XVIII століття. Частину робіт у цьому будинку виконав відомий архітектор Бернард Меретин. Перебудований у XIX столітті. Цегляний, витягнутий на плані, чотириповерховий. Фасад прикрашений ліпними гірляндами і балконом з ажурними ґратами в стилі рококо. Примітки Джерела та література Жилой дом, пл. Рынок, 43 // Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР: Иллюстрированный справочник-каталог в 4 томах / Жариков Н., Артеменко И. и др. — Киев : Будівельник, 1985. — Т. 3. — С. 61. — 8000 прим. (рос.)
Кам'яниця Седмирадських

Кам'яниця Седмирадських — будинок № 42 площі Ринок у Львові. Історія Архітектура Житловий будинок, XVIII століття. Перебудований у XIX столітті. Цегляний, витягнутий вглиб ділянки, триповерховий з мансардою. Простий строгий фасад розчленований плоскими лопатками. Примітки Джерела та література Жилой дом, пл. Рынок, 42 // Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР: Иллюстрированный справочник-каталог в 4 томах / Жариков Н., Артеменко И. и др. — Киев : Будівельник, 1985. — Т. 3. — С. 61. (рос.)
Кам'яниця Толочківська

Кам'яниця Толочківська — будинок № 39 площі Ринок у Львові. Історія Будівля споруджена у XVII ст. У 1656-1657 та 1660-1663 рр. тут знаходився королівський монетний двір. 1776 року перебудована цеховим будівничим Яковом Петровським на замовлення тодішнього власника Яна Бойсерона. У 1783 р. у будинку мешкав видатний український художник С. Строїнський. Дім ґрунтовно перебудовано 1896 року за проєктом Вінцентія Кузневича. Архітектура Житловий будинок, XVIII століття. Цегляний, витягнутий у глиб ділянки, триповерховий, двохчастинна система внутрішнього планування відображена на фасаді ризалітом. Фасад прикрашений ліпленням, вікна другого поверху обрамлені наличниками, фасад увінчаний розвиненим карнизом з модульонів. Є цікавим плафон з орнаментальним розписом в сінях, чи не єдиний збережений зразок декоративного живопису в цивільній архітектурі старого Львова.. Примітки
Дом Убальдини

Дом Убальдини (укр. Кам'яниця Убальдіні) — жилой дом на площади Рынок, 3 во Львове, памятник архитектуры. История Первое здание на этом месте возведено примерно в XV веке в технике «прусской стены». Дом принадлежал многочисленной семье мещан Вильчек, которые занимали много должностей в городском управлении. По традиции от имени владельца происходила и название дома — «Вильчековский». Позже дом принадлежала зятю львовского райцы Валентия Вильчека итальянцу Урбано делла Рипа Убальдини, а впоследствии — его сыну Джованни. В 1663 году дом приобрел купец Валенти Бзовский. Из-за изменения владельцев порой встречаются названия «Бзовский» и «Валентинивский». В 1713 году дом от семьи Бзовских перешёл к магнатам Жевуским. На старых фундаментах в 1771—1772 годах по заказу Ржевуских был построен нынешний дом (архитектор Пётр Полейовский). В 1823 году дом перешёл к Ланцкоронским, в 1834—1840 годах здесь жил граф Станислав Скарбек. Архитектура Дом в стиле барокко, каменный, вытянутый в плане, четырёхэтажный. Три входных портала плавных барочных очертаний с круглыми световыми окошками разделены пилястрами. Между окнами трёх верхних ярусов устроено гладкие лопатки на всю высоту. Архивольты окон второго яруса полуциркульные — композиционно поддерживают круглые окна первого этажа. Значительный интерес представляют фигуры атлантов в виде рыцарей, которые поддерживают балкон с ажурной решеткой, выполненные скульптором Франциском Оленской с участием Яна Крушановского. Оленский также автор скульптурных групп «Слава» на аттике и «Гении» на балконе, консолей в форме дельфинов. Дом увенчанный статуей. В эпизодических работах были задействованы строитель Иосиф Дубловский, каменщик Андрей Осовский. Кованую балюстраду балкона выполнили львовские слесари Пётр Сенковацкий и Яцентий Зяйко, а решетку окон — кузнец Иван. Сохраненный список строительных расходов показывает, что белокаменная скульптура была покрашены белилами. В свою очередь фасад покрашены «жемчужным» (розовым) цветом, а балюстрада балкона — зелёным. В 1774—1775 годах происходили отделки интерьеров, в котором приняли участие художники Станислав Строинский, Тома Гертнер, Мартин Билобриский, скульптор Иван Щуровский, гончар из Яворова Доминик Пйонтковский. Вследствие многочисленных ремонтных работ интерьер не сохранился. Литература Вуйцик В. С. З історії львівських кам’яниць. Площа Ринок, 3 // Вісник інституту «Укрзахідпроектреставрація». — Вип. 14, Львів, 2004. — С. 117—123. — ISBN 966-95066-4-13. Вуйцик В. С., Липка Р. М. Зустріч зі Львовом. — Львів, 1987. — 48 с. Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Дом Убальдини Дом Убальдіні // сайт «око»
Кам'яниця Фауербахівська

Кам'яниця Фаурбахівська — будинок № 27 площі Ринок у Львові. Історія Кам'яниця Фаурбахівська збудована вроцлав'янином А. Фаурбахом у другій половині XVI століття. Тут мешкав польський історик і політичний діяч XVII століття Казимир Самуїл Кушевич, автор «Листів зі Львова», важливого джерела з історії Хмельниччини 1648—1655 років. Архітектура Житловий будинок, збудований у XVI столітті. Перебудований у 1786 році за проектом архітектора Я. Пйотровського. Цегляний, витягнутий в плані, чотириповерховий. У першому поверсі зберігся ренесансний портал. Гладко оштукатурений фасад увінчаний сильно виступаючим карнизом з модульйонами. Декоративними елементами є обрамлення вікон і балкон з ажурною решіткою. Примітки Джерела та література Жилой дом, пл. Рынок, 27 // Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР: Иллюстрированный справочник-каталог в 4 томах / Жариков Н., Артеменко И. и др. — Киев : Будівельник, 1985. — Т. 3. — С. 55. — 8000 прим. (рос.)
Кам'яниця Францвенігівська

Кам'яниця Францвенігівська — житловий будинок на площі Ринок у Львові, пам'ятка архітектури. Історія Будинок збудований у 1574, перший власник — багатий міщанин та бурмистр Львова Франц Венінг, саксонець за походженням. Перебудований у 1766. У XIX ст. добудували четвертий поверх. Архітектура Будинок цегляний, тинькований, чотириповерховий, витягнутий вглиб ділянки, зберіг первісне тридільне асиметричне внутрішнє планування, готичні склепіння в сінях і приміщеннях першого поверху. Декор фасаду в стилі рококо, складається з пласких пілястр з характерними витонченими ліпними гірляндами. Посилання про кам'яницю на сайті «око» [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Пл. Ринок, 17 - Центр міської історії Центрально-Східної Європи [Архівовано 17 травня 2014 у Wayback Machine.]
Кам'яниця Шембека

Кам'яниця Шембека — житловий будинок на площі Ринок, 7 у Львові. Пам'ятка архітектури національного значення в комплексі (охоронний номер 326/6). Історія Збудований у XVII столітті для представників польського шляхетського роду Шембеків. У 2021 році проведено реставрацію кам'яниці. Ремонтували кам'яницю у декілька етапів. Зокрема, зчистили шари цементного розчину, яким у радянські часи був покритий камінь, з якого збудовано фасади кам'яниці. Відновлено також кам'яну скульптуру Діви Марії в ніші на фасаді другого поверху. Загалом відновлення пам'ятки коштувало близько одного мільйона гривень. Архітектура Цегляний, чотириповерховий, на першому поверсі збереглися склепінчасті перекриття. Перший поверх рустований. Вікна трьох верхніх поверхів прикрашені наличниками та сандриками із замками. На фасаді другого поверху в ніші встановлена кам'яна скульптура Діви Марії. Примітки Джерела та література Жилой дом, пл. Рынок, 7 // Памятники градостроительства и архитектуры Украинской ССР: Иллюстрированный справочник-каталог в 4 томах / Жариков Н., Артеменко И. и др. — Киев : Будівельник, 1985. — Т. 3. — С. 47. — 8000 прим. (рос.) Крип'якевич І. Історичні проходи по Львові / І. Крип'якевич; авт. передм. Я. Д. Ісаєвич; упоряд., текстолог., опрац. і приміт. Б. З. Якимовича; упоряд. іл. матеріалу Р. І. Крип'якевича; худож. В. М. Павлик. — Львів : Каменяр, 1991. — 167 с. — ISBN 5-7745-0316-Х. Посилання Житловий будинок (XVII ст.). oko.kiev.ua. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 22 червня 2025.
Кам'яниця Шимоновича

Кам'яниця Шимоновича — житловий будинок на площі Ринок, 15 у Львові, пам'ятка архітектури. Історія Будинок був збудований у XVI столітті, однак був значно перебудований у XIX столітті. Архітектура Будинок цегляний, тинькований, видовжений вглиб ділянки, із невеликим внутрішнім подвір'ям, чотириповерховий. На фасаді, прикрашеному ліпними вставками і розетками над вікнами, балкон на фігурних консолях, огороджений ажурною металевою решіткою. Посилання про кам'яницю на сайті «око» [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] Крип'якевич І. Історичні проходи по Львові / авт. передм. Я. Д. Ісаєвич; упоряд., текстолог. опрац. і примітки Б. З. Якимовича; Упоряд. іл. матеріалу Р. І. Крип'якевича; Худож. В. М. Павлик. — Львів : Каменяр, 1991. — 168 с. — 30000 прим. — ISBN 5-7745-0316-Х.
Кам'яниця Шольц-Вольфовичів

Кам'яниця Шольц-Вольфовичів — будинок № 23 площі Ринок у Львові. Історія Збудована у 70-х роках XVI століття у стилі ренесанс. Шольц-Вольфовичі — одна з гілок могутнього клану Шольців, засновником якого був Вольф (Вольфганг). Родина Шольців була дуже заможною і володіла ще кількома кам'яницями на Ринку. Походили із Сілезії. Архітектура Будинок триповерховий, видовжений у плані. Розташований на розі площі Ринок і Катедральної. Перший ярус фасадів вкритий діамантовим рустом, має великі вітринні вікна. З боку площі Катедральної підпертий контрфорсами. Площина другого і третього ярусів вертикально поділена пілястрами іонічного і коринфського ордера. Наріжна пілястра має удвічі більшу ширину. Тумби під пілястрами другого ярусу прикрашені скульптурними масками левів. Маски третього ярусу являють собою людські обличчя, іноді шаржовані. Портретні маски зображають різні прошарки львівського суспільства. Надаючи усій композиції гротеску, цей ряд доповнюють образи блазня і чорта. Вікна обрамлені профільованою лиштвою, увінчані трикутними сандриками. На третьому ярусі трикутні сандрики чергуються із циркульними. На розі третього ярусу — скульптурна група «Хрещення Ісуса Христа». Усе скульптурне оздоблення ймовірно виконане львівським скульптором Яном Зарембою. На площу Ринок виходять лише три вікна, згідно із середньовічним львівським законом. На будинку є кілька написів латинською мовою: «Ubi uber ibi tuber» (вщерть добра є — випирає), «Ubi charitas ibi Deus» (де милосердя, там Бог), «Ubi opes ibi amici» (де багатство, там і друзі), «turris fortissima nomen Domini. Prov 18» (Господнє ім'я несхитна вежа. Приповідки, 18.10). Перші три фрази також можна побачити і на фасаді будинку № 28. Див. також Вольф Шольц Примітки Джерела Мельник Б. В. Вулицями старовинного Львова. — Вид. друге, зі змінами. — Львів : Світ, 2002. — С. 74. — ISBN 966-603-393-3..
Кам'яниця Якубшольцівська

Кам'яниця Якубшольцівська — будинок № 25 площі Ринок у Львові (Україна). Пам'ятка архітектури і містобудування національного значення. Охоронний № 326/23. Історія У джерелах згадка про будинок вперше зустрічається у XVI ст. Спочатку він належав доктору права Миколаю Ґелязінусу (Gelasinus), пізніше його придбав райця та будівничий Якуб Шольц. З того часу (поч. XVII ст.) за кам'яницею закріпилася назва «Якубшольцівська». Під цією назвою вона подана на плані середмістя з 1767 р. Із 1752 р. в партері будинку розташовувалася друкарня. Разом з друкарнею 1758 р. кам'яницю придбав друкар і гравер Іван Филипович. У середині ХІХ ст. вона належала книгареві Янові Міліковському (Milikowski). 1873 р. в будинку здійснена кардинальна реконструкція: надбудований четвертий поверх, фасад набув вигляду, наближеного до сучасного. Автор проекту цієї реконструкції — Едмунд Келер. Наступні перебудови датуються 1893, 1904 та 1912 рр. Балкон з консолями і лев'ячими маскаронами, правдоподібно, зберігся з 1770 р. На сьогодні об'єкт має статус міської комунальної власності (власник — територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради). Приміщення в партері перебуває у користуванні громадського закладу харчування (кафе-бар «Білий лицар»). Якубшольцівська кам'яниця є пам'яткою архітектури і містобудування національного значення (постанова № 970 Ради Міністрів Української ССР від 24 серпня 1963 року). Охоронний № 326/23. Архітектура Цегляний, перший поверх облицьований каменем, інші оштукатурені, витягнутий у плані, чотириповерховий. У світлиці першого поверху збереглися готичні склепіння, відкриті при реставрації 30-х років XX ст. Цікавим декоративним елементом є левові голови на консолях балкона. Див. також Кам'яниця Яншольцівська Примітки Посилання Пл. Ринок, 25 — колишня кам'яниця Якубшольцівська [Архівовано 28 жовтня 2016 у Wayback Machine.] // Інтерактивний Львів.
Кам'яниця Яншольцівська

Кам'яниця Яншольцівська — будинок № 26 площі Ринок у Львові (Україна). Пам'ятка архітектури і містобудування національного значення від 24 серпня 1963 року. Охоронний № 326/24. Історія Кам'яниця Яншольцівська збудована в другій половині XVI ст. Була власністю Яна Шольца. Перебудована в 1743—1744 рр. Я. Лельовським.. Теперішній власник будинку — територіальна громада м. Львова в особі Львівської міської ради (себто будівля — це міська комунальна власність). Близько 2003 року будинок почала використовувати як магазин торгова мережа «Еліт». Після цього в будинку облаштували відділення «Альфа-банку». Архітектура Цегляний, оштукатурений, витягнутий у глиб ділянки, чотириповерховий. У першому поверсі збереглися готичні склепіння і кам'яні портали. Фасад отримав сучасний вигляд під час перебудови в XIX ст. Його прикрашають завершення вікон і тонкa витонченa ліпнинa. Примітки Див. також Кам'яниця Якубшольцівська Посилання Пл. Ринок, 26 — колишня кам'яниця Яншольцівська [Архівовано 28 жовтня 2016 у Wayback Machine.] // Інтерактивний Львів.