NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Королівка (Товстенська селищна громада)

Королі́вка — село в Україні, у Товстенській селищній громаді Чортківського району Тернопільської області. Розташоване на річці Тупа, в центрі району. До 2017 було підпорядковане Головчинській сільраді. Історія Перша писемна згадка — 1820 як Каролівка, проживала 41 особа. Наприкінці XIX століття збудований млин, розвивалось тваринництво і садівництво. У 1907 році в селі діяла філія товариства «Просвіта», а у 1930-их роках збудований клуб і однокласна школа. У 1934—1939 роках Королівка належала до гміни села Тлусте (нині смт Товсте). Наприкінці 1949 року Королівку оточили війська МГБ і мешканцям села було «запропоновано» переселитися до Запорізької області, зокрема, Василівський район, багато хто з королівчан і досі там живе. У 1953 році до 20-ти родин повернулись у рідне село. Вони наражалися на спротив місцевої влади, бо землі та майно вже були колгоспними, на колишніх обійстях їм забороняли будуватися, то вони копали землянки, пізніше — будинки і, не зважаючи на спротив, розвивали господарства. Багато будинків було зруйновано, люди пересилялись в сусідні села. Велика частина земель належала сім'ї Пантелеймона Березовського, де на полях працювали селяни, доки Радянська влада не забрала ці землі в колгосп. Після чого вони змушені були покинути маєток. У 1960-х рр. село повністю відродилося. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Товстенської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Заліщицького району, увійшло до складу новоутвореного Чортківського району. Релігія церква Вознесіння Господнього (1996, мурована, УГКЦ). Населення У 2001 році в селі мешкало 92 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Народились лікар і науковець Михайло Гнидюк. районовий провідник ОУН Василь Петрас (псевдо “Степан”; 1914 р. н.); в 1941 р. проживав і вчителював громадський діяч, журналіст у Канаді Василь Верига (1922–2008). Див. також Поділля Подоляни Подільський говір Примітки Джерела Лашта, В. Королівка // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 182. — ISBN 966-528-199-2. Коропецька У., Мизак Н., Уніят, В. Королівка // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 2 : Г — Л. — С. 180. — ISBN 978-966-457-228-3. Karolówka 2.) K., wś, powiat zaleszczycki // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1882. — Т. III. — S. 853. (пол.) Ірина Мадзій. Королівка, яка народжувалась двічі // «Вільне життя плюс». — 2014. — № 91 (12 лист.). — С. 12.
Korostowice

Korostowice (ukr. Коростовичі) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie iwanofrankiwskim (do 2020 roku w rejonie halickim). Przypisy Bibliografia Korostowice, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IV: Kęs – Kutno, Warszawa 1883, s. 421 .
Korostovîci, Halîci

Korostovîci (în ucraineană Коростовичі) este localitatea de reședință a comunei Korostovîci din raionul Halîci, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Korostovîci era vorbitoare de ucraineană (100%). Note
Коростовичи

Коросто́вичи (укр. Коростовичі) — село в Бурштынской городской общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 502 человека. Занимает площадь 7,02 км². Почтовый индекс — 77122. Телефонный код — 03431. Ссылки Коростовичи на сайте Верховной рады Украины
Korsunka (obwód czerkaski)

Korsunka (ukr. Корсунка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie czerkaskim, w rejonie zwinogródzki. W 2001 liczyła 541 mieszkańców, wśród których 521 jako ojczysty język wskazało ukraiński, 16 rosyjski, 1 mołdawski, 2 ormiański, a 1 inny. Przypisy
Korsunka, Talne

Korsunka (în ucraineană Корсунка) este localitatea de reședință a comunei Korsunka din raionul Talne, regiunea Cerkasî, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Korsunka era vorbitoare de ucraineană (96,3%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,96%). Note
Корсунка (Черкасская область)

Ко́рсунка (укр. Корсунка) — село в Тальновском районе Черкасской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 541 человек. Почтовый индекс — 20441. Телефонный код — 4731. Местный совет 20441, Черкасская обл., Тальновский р-н, с. Корсунка, ул. Мира, 1 Ссылки Корсунка на сайте Верховной рады Украины
Корсунка (Звенигородський район)

Ко́рсунка — село в Україні, у Тальнівській міській громаді, Звенигородського району Черкаської області. У селі мешкало понад 500 осіб у 2016 році. Історія Село постраждало внаслідок геноциду українського народу, проведеного окупаційним урядом СССР 1932—1933 та 1946–1947 роках. Відомі люди Драглюк Петро Іванович — учасник німецько-радянської війни, нагороджений медалями «За взяття Варшави», «За взяття Берліна», «За перемогу над Німеччиною». Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Черкаська область) Примітки Посилання Погода в селі Корсунка [Архівовано 26 березня 2008 у Wayback Machine.]
Korcivka, Dzerjînsk

Korcivka (în ucraineană Корчівка) este un sat în comuna Vrublivka din raionul Dzerjînsk, regiunea Jîtomîr, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Korcivka era vorbitoare de ucraineană (98,38%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Корчовка (Романовская поселковая община)

Корчовка (укр. Корчівка) — село в Романовской поселковой общине Житомирского района Житомирской области Украины. Основано в 1800 году. До 2020 года входило в Романовский район. Население по переписи 2001 года составляет 371 человек. Почтовый индекс — 13002. Телефонный код — 4146. Занимает площадь 69,6 км². Ссылки Корчовка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Корчівка (Романівська селищна громада)

Корчі́вка — село в Україні, у Романівській територіальній громаді Житомирського району Житомирської області. Розташоване в передмісті Романова за 1 км. Населення становить 371 особу (2001). Населення Відповідно до результатів перепису населення СРСР, кількість населення, станом на 12 січня 1989 року, становила 363 особи. Станом на 5 грудня 2001 року, відповідно до перепису населення України, кількість мешканців села становила 371 особу. Історія На околиці села знайдено уламки посудин і крем'яних знарядь часів неоліту. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 711-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області», територію та населені пункти Врублівської сільської ради Романівського району включено до складу Романівської територіальної громади Житомирського району Житомирської області. Примітки Посилання Погода в селі Корчівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Korchunok, Ternopil Oblast

Korchunok (Ukrainian: Корчунок) is a village in the Zboriv urban hromada of the Ternopil Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History Near the village, archaeological sites of the Late Paleolithic period were discovered. After the liquidation of the Zboriv Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. References Sources (in Ukrainian) Лашта В., Корчунок // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 188. — ISBN 966-528-199-2.
Корчунок (Тернопольская область)

Корчунок (укр. Корчунок) — село в Зборовской городской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Зборовский район. Код КОАТУУ — 6122681303. Географическое положение Село Корчунок находится у одного из истоков реки Тростянец, примыкает к селу Новоселище. Население Население по переписи 2001 года составляло 47 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания
Корчунок (Тернопільський район)

Корчуно́к —село в Україні, у Зборівській міській територіальній громаді Тернопільського району Тернопільської області. Розташоване на північному заході району. До 2016 було підпорядковане Вовчківській сільській раді. До Корчунка приєднано хутори Дерев'янки та Дубина. Історія Раніше село було розділене на 2 частини: одна належала до с. Нище, інша — до с. Тростянець Золочівського району Львівської обл. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Зборівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Зборівського району, село увійшло до складу Тернопільського району. Населення За даними перепису 2001 року, населення Корчунка становило 47 осіб. Мова Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Галерея Примітки Джерела Сайт Верховної Ради України Лашта В. Корчунок // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 188. — ISBN 966-528-199-2. Коропецька У. Корчунок // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 2 : Г — Л. — С. 359. — ISBN 978-966-457-228-3.
Korczunek (obwód iwanofrankiwski)

Korczunek (ukr. Корчунок, Korczunok) – wieś na Ukrainie, w obwodzie iwanofrankiwskim, w rejonie iwanofrankiwskim, w hromadzie Rohatyn. W 2001 r. liczyła 32 mieszkańców. W II Rzeczypospolitej wieś położona w powiecie stryjskim w woj. stanisławowskim. W 1944 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 11 Polaków. Przypisy
Корчунок (Ивано-Франковская область)

Корчунок (укр. Корчунок) — село в Рогатинской городской общине Ивано-Франковского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 32 человека. Занимает площадь 1,799 км². Почтовый индекс — 77025. Телефонный код — 03435. Ссылки Корчунок на сайте Верховной рады Украины
Корчунок (Івано-Франківський район)

Корчу́нок — село в Україні, у Рогатинській міській територіальній громаді Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Історія До 1934 року Корчунок входив до громади Добринів Рогатинського повіту, з 1.08.1934 — до ґміни (волості) Пуків, з 1940 р. — до складу Рогатинського району окремою сільрадою. На 1 вересня 1939 року в селі мешкало 300 осіб, з них 260 українців-греко-католиків і 40 українців-римокатоликів. На 1.03.1943 в селі проживало 260 осіб.. До 2020 село підпорядковувалося Добринівській сільській раді. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», увійшло до складу Рогатинської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Рогатинського району, село увійшло до складу новоутвореного Івано-Франківського району. Церква В селі існує дерев'яна церква-каплиця Пр. Трійці 1938 [Архівовано 26 грудня 2013 у Wayback Machine.] громади УГКЦ. Відомі уродженці Костів Михайло Семенович (13 червня 1945 — 2018) — скульптор, член Національної спілки художників України. Примітки
Kosarshchyna

Kosarshchyna (Ukrainian: Косарщина) is a village (selo) in Zolochiv Raion, Lviv Oblast, in western Ukraine. It is part of the Brody urban hromada, one of Ukraine's hromadas. From 1918 to 1939, the village was in Tarnopol Voivodeship in Poland. Until 18 July 2020, Kosarshchyna belonged to Brody Raion. The raion was abolished that month as part of Ukraine's administrative reform, which reduced the number of raions in Lviv Oblast to seven. The area of Brody Raion was merged into Zolochiv Raion. References External links weather.in.ua
Kozaczyzna (rejon złoczowski)

Kozaczyzna (ukr. Косарщина) – wieś na Ukrainie w rejonie złoczowskim obwodu lwowskiego. Historia Dawniej część Ponikowicy i cegielnia w powiecie brodzkim. Do 2020 w rejonie brodzkim. Przypisy Linki zewnętrzne Kozaczyzna, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IV: Kęs – Kutno, Warszawa 1883, s. 535 .
Косарщина

Косарщина (укр. Косарщина) — село в Бродовской городской общине Золочевского района Львовской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 76 человек. Занимает площадь 0,542 км². Почтовый индекс — 80640. Телефонный код — 3266. Ссылки Косарщина на сайте Верховной рады Украины
Косарщина

Шаблон:Село Україна Косарщина — село в Україні, у Бродівській міській територіальній громаді Золочівського району Львівської області. Населення становить 53 особи. Колишній орган місцевого самоврядування — Пониковицька сільська рада. Назва Початково село називалося Козаччина (польською Kozaczyzna). За радянських часів назва була асимільована до Косарчина. У 1989 р. назву села Косарчина було змінено на одну літеру. Історія Одна з версій походження назви села полягає в тому, що у 1648 році після дванадцятитижневої облоги козацькими військами Богдана Хмельницького Бродівського замку поранених козаків було залишено на місці теперішнього села для лікування. За іншою версією, назва села походить від прізвища сільського старости (солтиса) Косацького. З 1918 по 1939 село входило до складу Тарнопольського Воєводства Другої Речіпосполитої. На території села знаходилася цегельня. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області», село увійшло до складу Бродівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Бродівського району, село увійшло до складу новоствореного Золочівського району. Примітки Див. також Kozaczyzna // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1883. — Т. IV. — S. 535. (пол.) Посилання Погода в селі Косарщина [Архівовано 3 березня 2016 у Wayback Machine.]
Kosmivka, Ivanîci

Kosmivka (în ucraineană Космівка) este un sat în comuna Stara Lișnea din raionul Ivanîci, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kosmivka era vorbitoare de ucraineană (97,98%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,02%). Note
Космовка

Космо́вка (укр. Космівка) — село в Поромовской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Иваничевский район. Код КОАТУУ — 0721187704. Население по переписи 2001 года составляет 99 человек. Почтовый индекс — 45312. Телефонный код — 3372. Занимает площадь 4,3 км². Ссылки Космовка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Космівка

Космі́вка — село в Україні, у Поромівській громаді Володимирського району Волинської області. Населення становить 99 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Поромівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Іваничівського району, село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 101 особа, з яких 48 чоловіків та 53 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 99 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Космівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Comuna Kosivșciîna

Kosivșciîna (în ucraineană Косівщина) este o comună în raionul Sumî, regiunea Sumî, Ucraina, formată din satele Cernețke, Kononenkove, Kosivșciîna (reședința), Mali Vilmî, Nadtocieve, Solidarne și Zakumske. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Kosivșciîna era vorbitoare de ucraineană (92,48%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,07%). Note
Косовщинский сельский совет

Косовщинский сельский совет (укр. Косівщинська сільська рада) — входит в состав Сумского района Сумской области Украины. Административный центр сельского совета находится в с. Косовщина. Население — 3280 чел. 1158 домовладений (дворов) (на 21.08.2008 г.). Сельский совет был создан после освобождения с. Косовщина от немецких войск в 1943 году. До этого территория сельсовета входила в состав Степановской и Терешковской волости Сумского уезда. Косовщинский сельский совет располагается на правом берегу реки Сумка, (часть которой формирует Косовщинское водохранилище), а также её притоках. Сельсовет граничит на севере со Степановским поселковым советом, на западе с Подлесновским сельсоветом, на юге с Садовским и В.Вильмовским сельсоветами и на востоке с г.Сумы. На территории Косовщинского сельского совета работали следующие сельскохозяйственные предприятия: Советское хозяйство (совхоз) отдела рабочего снабжения Сумского машиностроительного завода им. Фрунзе, 1933—1937 гг. Сельскохозяйственная артель (колхоз) «15 лет РККА». с. Косовщина, 1933—1941, 1943—1950 гг. Сельскохозяйственная артель (колхоз) им. Ленина, с. Косовщина, 1950—1970 гг. Овоще-молочный совхоз «Ганнивский» Сумского областного специализированного треста плодовоягодных и мясо-молочных совхозов. с. Анновка Сумского района Сумской области, 1970—1981 гг. Совхоз «Косовщинский» Сумского областного производственного аграрно-промышленного объединения «Сумыплодоовощхоз», с. Косовщина, 1981—1991 г. ООО "Агрофирма «Косовщинская», с 1992 г. ОАО "Птицесовхоз «Мирный», 1985—2009 гг. Органы власти, существовавшие на территории сельсовета: Косовщинская сельская управа. Косовщина 1941—1943 гг. (немецкая оккупация). Исполнительный комитет Косовщинского сельского Совета депутатов трудящихся 1943—1977 рр. Исполнительный комитет Косовщинского сельского Совета народных депутатов 1977—1991 рр. Органы власти и предприятия, существовавшие в других населенных пунктах нынешнего Косовщинского сельского совета: Исполнительный комитет Мало-Вильмовского сельского совета депутатов трудящихся, 1945—1954 гг. Сельскохозяйственная артель (колхоз) «Первое Мая», c. Малые Вильмы, 1935—1951 г. (С 1951 г. — в с.Великие Вильмы). Сельскохозяйственная артель (колхоз) «Советское село», хут. Чернецкий 1928—1934 г. (сейчас с. Чернецкое). Населённые пункты совета с. Косовщина — 2673 чел.; с. Солидарное — 238 чел.; с. Кононенково — 96 чел.; с. Малые Вильмы — 119 чел.; с. Чернецкое — 22 чел.; с. Надточиево — 53 чел.; с. Закумское — 79 чел. По состоянию на 1947 г. в состав Косовщинского сельсовета входили: с. Малая Косовщина; с. Великая Косовщина; хут. Гаёк; хут. Анновка; хут. Диброва; хут. Кононенков. После административной реформы в 1954 г. в состав Косовщинского сельсовета был включен Мало-Вильмовский сельский совет, в результате чего в состав сельсовета вошли следующие населённые пункты: с. Малые Вильмы; хут. Василевщина; хут. Закумский; хут. Криничное; хут. Липовый Яр; хут. Надточиев; хут. Чернецкий. Ранее также в него входил хутор Пчелы с населением всего 6 человек, вошедший со временем в с.Малые Вильмы. Ликвидированные населённые пункты совета с. Анновка Примечания
Косівщинська сільська рада

Косівщинська сільська́ ра́да — колишній орган місцевого самоврядування в Сумському районі Сумської області. Адміністративний центр — село Косівщина. Загальні відомості Населення ради: 3 085 осіб (станом на 2001 рік) Населені пункти Сільській раді були підпорядковані населені пункти: с. Косівщина с. Закумське с. Кононенкове с. Малі Вільми с. Надточієве с. Солідарне с. Чернецьке Склад ради Рада складалася з 20 депутатів та голови. Голова ради: Малафійчук Василь Петрович Секретар ради: Степаненко Наталія Петрівна Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Примітки та джерела Косівщинська сільська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Kosivșciîna

Kosivșciîna (în ucraineană Косівщина) este localitatea de reședință a comunei Kosivșciîna din raionul Sumî, regiunea Sumî, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kosivșciîna era vorbitoare de ucraineană (92,29%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,39%). Note
Kościół św. św. Joachima i Anny we Włodzimierzu

Kościół św. św. Joachima i Anny we Włodzimierzu – rzymskokatolicki parafialny kościół we Włodzimierzu. Pierwsza świątynia katolicka na miejscu dzisiejszego kościoła powstała na koszt księżnej Anny Zbaraskiej w 1554. Był to obiekt drewniany. Budynek spłonął w 1736. Od 1751 świątynią we Włodzimierzu opiekował się Zakon Braci Mniejszych Kapucynów, który rok później wzniósł kościół murowany. Kilkakrotnie padał on ofiarą pożarów, po czym był odbudowywany w uzyskanych w połowie XVIII w. formach nawiązujących do baroku wileńskiego. W 1752 obiekt poświęcił biskup Adam Wojna Orański. Według legendy, w 1794 w klasztorze przylegającym do kościoła ukryte zostały kosztowności należące niegdyś do skarbu I Rzeczypospolitej. Po II wojnie światowej obiekt został zdewastowany (zniszczeniu uległy organy i ołtarz główny), a następnie zaadaptowany na kawiarnię i salę koncertową. Katolicy odzyskali kościół dopiero po upadku ZSRR. Pierwszą mszę świętą po zamknięciu odprawiono po rekonsekracji świątyni 3 stycznia 1992. Od tego czasu opiekę nad kościołem i parafią sprawują OO. Karmelici trzewiczkowi, a proboszczem nieprzerwanie jest O. Lech Koszlaga OCarm. Kościół jest trójnawową, dwuwieżową bazyliką. Jego fasadę wieńczy trójkątny szczyt oparty na pilastrach. W nawach i podziemiach świątyni widoczne są sklepienia krzyżowe i kolebkowe. Został wpisany do rejestru zabytków o znaczeniu ogólnoukraińskim. Przypisy
Костёл Иоакима и Анны

Костёл святых Иоакима и Анны (укр. Костел Святих Йоакима і Анни) — римско-католическая приходская церковь во Владимире-Волынском (Украина). История Построенный в 1752 году в стиле барокко епископом Адамом Война-Оранским, который ранее был местным настоятелем. Костёл был возведён на месте предыдущего деревянного храма, заложенного княжной Анной Збаражской в 1554 году. С 1751 года о костеле заботились капуцины, которые через год построили каменный храм. Костёл несколько раз уничтожали пожары, восстановлен в середине XVIII века в стиле виленского барокко. По легенде, в 1794 г. в монастыре капуцинов были спрятаны драгоценности казны разделённой Речи Посполитой. В 1832 году в контексте антипольских реформ российского правительства монастырь был ликвидирован. Храм в середине XIX века реставрировали, а на месте разрушенного монастыря местный дворянин построил дом. После Второй мировой войны костел был действующим до 1958 года, после чего в нём разместили кофейню и концертный зал. Тогда же был разобран забор и колокольня. Костёл был возвращён верующим в 1992 году. Архитектура Костел представляет собой трехнефную базилику, построенную в виде прямоугольника, с прямоугольным пресвитерием, двумя ризницами и небольшим нартексом. Фасад храма фланкируют две трёхъярусные башни, объединенные треугольным фронтоном. Слева от нартекса в стену вмурована каменная памятная доска 1561 года с барельефом благодетеля костёла Подгороденского в рыцарских доспехах. Вероятно она происходит из предыдущего костёла. Наиболее ценным элементом интерьера является барочный главный алтарь. Под костелом — подвальные помещения с полуциркульными сводами. Ссылки https://web.archive.org/web/20110626132451/http://volodymyrrada.gov.ua/arhitectura.htm http://istvolyn.info/index.php?option=com_datsogallery&Itemid=30&func=detail&catid=1&id=494 https://books.google.com.ua/books?id=BwWBBYDGNLsC&printsec=frontcover&dq=r%C4%85kowski+wo%C5%82y%C5%84&source=bl&ots=l12NVd3Kcc&sig=zpZ1HZuiU7FjuZ24wJgdB5XKXBw&hl=ru&ei=8I6sTNXkMNHGswbd3_XCBA&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CBUQ6AEwAA#v=onepage&q&f=false Источники «Памятники градостроительства и архитектуры УССР», Киев, «Строитель», 1985, том 2