NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кінотеатр «Ужгород»

Кінотеа́тр «У́жгород» (чеськ. Kino Užhorod) — колишній кінотеатр, що розташовувався в центрі міста Ужгород за адресою: вул. Волошина, 22. Функціоналістична будівля кінотеатру була першою спорудою такого типу в місті. Її збудували в міжвоєнний період, коли Підкарпатська Русь входила до складу Першої Чехословацької республіки. Архітектором будівлі виступив Людовіт Оельшлегер. Історія Людовіт Оельшлегер спроєктував будівлю першого кінотеатру для головного міста тодішньої Підкарпатської Русі невдовзі після повернення зі своєї роботи в Мукачеві. На початку 1930-х років місцева міська влада оголосила відкритий конкурс на будівництво кінотеатру. Оельшлегер переміг у ньому, і його проєкт було реалізовано; будівельні роботи розпочалися у 1931 році та завершилися роком пізніше. Будівництво здійснювали компанії, що належали підприємцям Гуго Кабошу та Золтану Арато. Будівля кінотеатру була спроєктована таким чином, щоб утворювати єдиний архітектурний ансамбль разом з універмагом «Bata» та міською бібліотекою. Фасад був виконаний у дусі тогочасного функціоналізму; його формували стрічкові вікна, жодних орнаментів не було. Перший поверх доповнювали великі вітрини для низки крамниць, які могли там розміщуватися. Фільми в кінотеатрі завжди демонструвалися трьома мовами: з субтитрами чеською, угорською та русинською мовами. У 1934 році тут показали перший фільм із СРСР — «Чапаєв». Після окупації Підкарпатської Русі Угорщиною тут демонструвалися виключно угорські фільми. Кінотеатр працював аж до Другої світової війни. Після приєднання Закарпаття до СРСР він отримав назву Кінотеатр «Москва». Кінотеатр поступово модернізували, і наприкінці 1980-х років XX століття тут працювало близько сорока осіб. Модернізація кінотеатру відбулася у 1988 році. У 1990-х роках кінотеатру повернули назву «Ужгород». На початку XXI століття кінотеатр припинив своє існування. У 2012 році будівлю було приватизовано, а через три роки український приватний власник розпочав там будівельні роботи. У 2017 році внутрішні приміщення кінотеатру були повністю зруйновані. Примітки Посилання
Správa národní banky (Užhorod)

Správa národní banky je funkcionalistická budova v Užhorodě, která slouží pro potřeby pobočky Národní banky Ukrajiny na území Zakarpatské oblasti. Budova vznikla v meziválečném období a jejím architektem je František Šrámek. Nachází se na adrese Nebeskoj sotni 6 Historie Funkcionalistická dvoupatrová budova vznikla v duchu tehdejších staveb, které sloužily pro potřeby úřadů nově vzniklého československého státu. Spolu s dalšími budovami, které sloužily především úředníkům, vznikla na rozhraní čtvrti Malé Galago a historického centra města Užhorodu. Tvoří jeden z rohů bloku domů, který z východní strany vymezuje Vulica Nebeskoj sotni a ze strany jižní nábřeží Naberežna Nezaležnosti. Stavba byla dokončena v roce 1933; na její realizaci se podílela společnost Havlík & Říčař. Průčelí budovy je obložené dekorativním kamenem a zdobí jej čtyři alegorické sochy. V současné době slouží budova pro potřeby ukrajinské národní banky. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Správa národní banky na Wikimedia Commons
Народний банк (Ужгород)

Народний банк (або міський банк Ужгорода, 1932—1933) — неокласицистична споруда філіалу Народного банку Чехословацької республіки в місті Ужгород. Розташована по вулиці Небесної Сотні, 6 . Опис Будівля колись була збудована як Народний банк ЧСР, а зараз це відділення Національного банку України. Бездоганно вписана в поворот русла річки та вигин площі, споруда цілком відповідає образу банківської будівлі того часу — і за стилем, і за вибором оздоблювальних матеріалів. Фірма інженерів Гавліка і Ржічаржа була створена в Ужгороді і в 1930-х роках виграла кілька великих замовлень, серед яких і Народний банк. Ця триповерхова споруда у стилі модерністського класицизму спроектована празьким архітектором Франтішеком Шрамеком. Будівля має незвичний випуклий чільний фасад із порталом зі словацького риоліту, увінчаний чотирма алегоричними жіночими скульптурами. Інтер’єр оздоблено різними видами мармуру, вишуканим терраццо на підлозі, вітражами, ліхтарями в стилі ардеко та художніми деталями з томпаку — сплаву міді та цинку. Недарма сучасники називали цю споруду палацом . Примітки
H.S. Skovoroda Kharkiv National Pedagogical University

The H.S. Skovoroda Kharkiv National Pedagogical University (Ukrainian: Харківський національний педагогічний університет імені Григорія Сковороди) is a Ukrainian public university in Kharkiv founded in 1933. History The Skovoroda Kharkiv National Pedagogical University, a higher school for training school teachers, was founded in 1933 on the basis of the All-Ukrainian Institute of Public Education named after M. O. Skrypnyk (in 1931–1932 – the Institute of Social Education). The claim that this university has over 220 years of history is untrue.. In 1945, the newly established institute was named after the philosopher H. S. Skovoroda. In the 1960s, the institute had over 3,000 students; 4 faculties (Physics and Mathematics, Philology, Natural Sciences, and Physical Education), evening and correspondence departments, and a postgraduate program. In 1994, according to a decree of the Cabinet of Ministers of Ukraine, the status of the Kharkiv State Pedagogical Institute named after H. S. Skovoroda was changed—it was transformed into the Kharkiv State Pedagogical University named after H. S. Skovoroda. In 2004, the university was granted national status and has since been called Kharkiv National Pedagogical University named after H. S. Skovoroda. On the university grounds stood a monument to the Ukrainian philosopher Hryhorii Skovoroda, which was unveiled on September 28, 2012, but was destroyed on the night of July 6, 2022 (around 00:15) as a result of a missile strike by the Russian army from Belgorod. The building of the Kharkiv National Pedagogical University named after H. S. Skovoroda was also destroyed. Three floors of the central building collapsed. Additionally, a 40-year-old university guard died at the scene. Campuses and buildings Alchevskyh st., 29 Valentynivska st., 2 (destroyed by Russian shelling on July 6, 2022) Chernyshevska st., 60 Faninskyi st., 3 Campus: Faninskyi st., 3-V Yuvileiniy Ave., 50 Hvardiitsіv Shironіntsіv st., 41-A Liudviha Svobody Ave., 53-B Institutes and faculties 1 Institute: Institute of Postgraduate Education and Management 10 Faculties: History and Law; Natural, special and health education; Ukrainian Language and Literature Faculty named after G.F. Kwitka-Osnovyanenko; Preschool education; Foreign Philology; Arts; Primary education; Social and Behavioral Sciences; Physical Education and Sports; Physics and Mathematics Notable alumni Katya Soldak, journalist and documentary filmmaker (documentary The Long Breakup, 2020) "Zhanneta Kozina; Козіна Жаннета Леонідівна, Козина Жаннета Леонидовна"., scientist in the field of sports science, editor-in-chief of the journal "Здоровье, спорт, реабилитация, Health, sport, rehabilitation; Здоров'я, спорт, реабілітація"., which is indexed in the "Scopus". scientometric database, alumn of graduate school 1993 See also List of universities in Ukraine References External links Official site
Università Pedagogica Nazionale di Charkiv

L'Università pedagogica nazionale di Charkiv H.S. Skovoroda (in ucraino Харківський національний педагогічний університет імені Григорія Сковороди?, Charkivs'kyj nacional'nyj pedahohičnyj universytet imeni Hryhorija Skovorody) è un'università di Charkiv intitolata al poeta e filosofo ucraino Hryhorij Savyč Skovoroda. Fondata nel 1804, è una delle più antiche università dell'Ucraina. Vi sono circa 10.000 studenti e il corpo docente è costituito da oltre 200 insegnanti. Comprende 47 tra facoltà, istituti e dipartimenti. Vi sono inoltre licei per la formazione degli insegnanti delle scuole superiori e scuole tecniche specialistiche in vari settori. Facoltà e istituti Tra le principali facoltà e istituti vi sono: Facoltà di pedagogia e psicologia educativo-scientifica Facoltà di giurisprudenza Facoltà di economia Facoltà di lettere Facoltà di lingua e letteratura ucraina Facoltà di lingua e letteratura russa World Languages Institute Facoltà di psicologia e sociologia Facoltà di fisica e matematica Facoltà di storia Istituto d'arte Facoltà di scienze naturali Facoltà di educazione elementare Facoltà di educazione prescolare Facoltà di educazione fisica Facoltà di arti grafiche Istituto dei cosacchi d'Ucraina Istituto di istruzione post laurea Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Università Pedagogica Nazionale di Charkiv Collegamenti esterni (UK, EN) Sito ufficiale, su hnpu.edu.ua.
Kharkiv National Automobile and Highway University

The Kharkiv National Automobile and Highway University is a Ukrainian public university in Kharkiv. History 23 July 1930 – Kharkiv Automobile and Highway Institute (KhADI) was established; April 1993 – the higher education establishment is awarded the IV level of accreditation, and it is given a new name as Kharkiv State Automobile and Highway Technical University (KhSAHTU); August 2001 – the university is awarded the status of national and it is renamed as Kharkiv National Automobile and Highway University. Campuses and buildings The main teaching and laboratory building. Teaching and laboratory building of road construction department. Teaching and laboratory building mechanical department and the Faculty of Business and Management. ground automobile and road machinery. Teaching and Laboratory Building Faculty of Mechatronics vehicles, training laboratory diagnosis of motor transport. Scientific Library of the University. Campus of the University. Institutes and faculties Vehicles (Automobile) Faculty Road Construction Department Mechanical Engineering Department Faculty of Management and Business Department of Transport Systems Faculty of Mechatronics vehicles Department of Foreign Citizens Awards and reputation In the rating of Ukrainian universities in terms of employers KhNADU occupies 18th place in technical disciplines [1] Alumni The following are the notable alumni of the university: Sergii Iermakov — Ukrainian physical training and sports researcher, Master of Sports in volleyball, Doctor of Pedagogy, full professor, academician of the Academy of Sciences of Ukraine See also List of universities in Ukraine References Official site Ukrainian Wikipedia
Kherson National Technical University

The Kherson National Technical University (Ukrainian: Херсонський національний технічний університет, romanized: Khersonskyi Natsionalnyi Technichnyi Universytet) is a technical institution in Kherson, Ukraine. History The university was established in 1959 by a group of visiting students who were employed at Kherson Cotton, an organized training and consulting point (NCP) affiliated with the Kyiv Technological Institute of Light Industry. In 1960, the Faculty of General Studies (BTF) was founded, utilizing the resources and structure of the NCP as its foundation. Under the directive of the Ministry of Education of the USSR, the Kherson Faculty of General Studies (BTF) was transferred to the Odesa Technological Institute of Food Industry University, now known as the Mykolayiv V. O. Sukhomlynsky National University (OTIHP), in 1961. This decision led to the integration of the Kherson BTF into the academic structure of the OTIHP. In 1962, the Kherson branch of the Odesa Technological Institute (OTIHP) was established, comprising two faculties: Mechanics and General Technical and Technological. Following its establishment, the Kherson branch experienced rapid growth and development. In December 1980, the Kherson Industrial Institute was founded based on the branch of the OTIHP. It became the only university in Ukraine that focused on training engineers for the primary processing of flax, weaving and spinning. In 1997, the Kherson Industrial Institute established a postsecondary education program, as per the Cabinet of Ministers of Ukraine decree dated March 24, 1997, No. 254. Furthermore, on November 15, 2004, by the decree of the President of Ukraine No. 1403/2004, the Kherson Industrial Institute was granted national status for its postsecondary education program. Campuses and buildings The Kherson National Technical University (KNTU) has a well-established material and technological infrastructure. It comprises seven study buildings, a science and technology library, a computer center, three dormitories, a dining room, a buffet, sports complexes, and recreational facilities on the Dnieper River. Additionally, the university provides a student polyclinic to cater to the healthcare needs of its students. Institutes and faculties Faculty of Economics Faculty of Cybernetics Faculty of Technology and Design Faculty of Engineering Department of International Economic Relations Faculty of correspondence and distance learning Remote subdivisions HNTU: Theodosia faculty HNTU Perekopsky faculty HNTU Kerch Department HNTU Genichesk faculty HNTU Tavricheskiy Regional Faculty Yalta training and consulting center See also List of universities in Ukraine External links Official site
Zemský a okresní soud (Užhorod)

Zemský a okresní soud je budova, ve které sídlí oblastní soud pro Zakarpatskou oblast. Nachází se na rohu ulic Narodna Plošča, Dovženka a Ferenca Rakoci v užhorodské části Malé Galago. Funkcionalistický palác, který zde zabírá plochu západní části uličního bloku, vznikl v meziválečném období, kdy byla tehdejší Podkarpatská Rus součástí Československé republiky. Historie Budova policejního ředitelství dříve pro Podkarpatskou Rus vznikla podle návrhu architekta Adolfa Libeschera. Stavební práce probíhaly v letech 1924–1928 a poté byla stavba předána do užívání. Protože je z celé čtvrti nejstarší (další administrativní budovy vznikly až v závěru 20. let, či v letech třicátých), tak se architektonicky odlišuje od okolní zástavby. Dvoupatrová budova má hlavní průčelí obrácené směrem k náměstí Narodna Plošča. Monumentální vstup je obložen dekorativním kamenem a zdobí jej dvě sochy. Na původní budovu navazoval z východní strany (k ulici Braščajkiv) i obytný dům pro československé četníky, který byl dokončen roku 1928. Do vnitrobloku byla umístěna věznice, jejíž stavba byla dokončena v roce 1929. Při rekonstrukci po roce 1991 zde zanikly některé rysy typické pro československé stavby, které vznikly na území Ukrajiny. Až do 80. let 20. století sloužila stavba v téměř nezměněné podobě. Po dlouhou dobu sloužil také jako Dům odborových svazů. V současné době budovu využívá pro účely soudu, který budovu získal po dlouhém sporu s odborovými organizacemi. Vzhledem k rozsáhlosti komplexů je také určen i pro řadu dalších úřadů Zakarpatské oblasti. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zemský a okresní soud na Wikimedia Commons
Будівля Крайового і окружного суду (Ужгород)

Крайовий і окружний суд (чеськ. Zemský a okresní soud; також відомий як Будинок профспілок та товариства "Знання") – будівля, в якій наразі знаходиться обласний суд Закарпатської області; розташована на розі вулиць Народна площа, Довженка та Ференца Ракочі в ужгородському районі Малий Ґалаґов. Функціоналістський палац, який займає площу західної частини кварталу, був збудований у міжвоєнний період, коли тодішня Підкарпатська Русь була частиною Першої чехословацької республіки. Історія Будівлю штабу поліції, для колишньої Підкарпатської Русі, спроектував архітектор Адольф Лібшер. Будівельні роботи тривали у 1924–1928 рокох, потім будівлю було введено в експлуатацію. Будівля є найстарішою у всьому районі (інші адміністративні будівлі були побудовані наприкінці 1920-х років, або в 1930-х роках), вона архітектурно відрізняється від навколишніх будівель. Двоповерхова будівля має головний фасад, звернений до Народної площі. Монументальний вхід облицьований декоративним каменем, його прикрашають дві статуї. Його було збудовано на місці оригінальної будівлі зі східної сторони (до вулиці Бращайків) та житловий будинок для чехословацьких четників, який був завершений в 1928 році. У внутрішньому дворі розташовувалася в'язниця, будівництво якої було завершено в 1929 році. Під час реконструкції після 1991 року, деякі риси, характерні для чехословацьких будівель, що були побудовані в Україні, зникли. До 80 років XX-го століття будівля функціонувала майже в незмінному вигляді. Тривалий час вона також слугувала Будинком профспілок. Наразі будівля використовується судом, який отримав її після тривалої суперечки з профспілками. Через великі розміри комплеку, вона також призначена для низки інших офісів адміністрації Закарпатської області. Примітки Посилання Блок правосуддя (крайовий і окружний суди, в’язниця). kyiv.czechcentres.cz (укр.). Чеський центр Київ. Зміни в історичній частині Ужгорода: що дозволила, а що заборонила консультативна рада при ОДА. uzhgorod.in (укр.). Закарпатський інформаційно-діловий портал uzhgorod.in. 17 квітня 2018. News, Міський простір, Региональные. Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Будівля Крайового і окружного суду (Ужгород)
Dovjansk (Luhansk)

Dovjansk (en ucraïnès: Довжанськ, en rus: Довжанск, Свердловск, Sverdlovsk) és una ciutat, centre administratiu del raion de Dovjansk a l'óblast de Luhansk a Ucraïna, situada actualment a zona autoproclamada República Popular de Luhansk de la Russia. Història Ja al segle xviii existia un petit llogaret a Dolzhykovo-Orlovske. La primera explotació minera de carbó a escala industrial hi començà l'any 1870. El 1874, a cinc quilòmetres al sud-est del llogaret va ser fundada Sharapkino Dolzhanka. Entre 1876 i 1897, es va construir la línia de ferrocarril entre Debaltseve i Zverevo. El 1917 els treballadors miners van formar la Guàrdia Roja que va prendre el control de les mines. L'any 1918 la ciutat va ser ocupada per l'exèrcit alemany i després per l'exèrcit blanc. En 20 de desembre de 1919 va passar al control de la República Socialista Soviètica d'Ucraïna. En 1938 la ciutat de Sverdlovsk va ser formada per la unió de diverses localitats. Les tropes nazis la van ocupar des del 22 de juliol de 1942 fins a 16 de febrer de 1943. Durant la postguerra la ciutat va ampliar i va diversificar la seva economia. Des de desembre de 1991 Sverdlovsk va passar a formar part de la Ucraïna independent. L'any 2003, es va adoptar la nova bandera i l'escut d'armes de la ciutat. Demografia L'evolució de la població entre 1926 i 2013 va ser la següent:En el cens de 2001 la llengua materna de la població era pel 85,28% el rus i per l'11,64% l'ucraïnès. Economia Dovjansk és un centre de miner del carbó. La ciutat també compta amb fàbriques d'aliatges d'alumini, màquines eines, equips de mineria, aliments i roba. Referències
Dovžansk

Dovžansk (ukrajinsky Довжанськ) je město v Luhanské oblasti na Ukrajině. Leží ve východní části Donbasu zhruba 80 kilometrů jižně od Luhansku a nedaleko hranice s ruskou Rostovskou oblastí. Jedná se o tradiční hornické město, jehož rozvoj je spjatý s těžbou uhlí. Od roku 1938 město neslo název Sverdlovsk (ukrajinsky Свердловськ), kdy bylo pojmenováno po bolševickém vůdci Jakovu Sverdlovi; v témže roce se také stalo městem. Dne 12. května 2016 rozhodl Parlament Ukrajiny o přejmenování města na Dovžansk. Ve městě žije přibližně 95 tisíc obyvatel. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dovžansk na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Dovzjansk (Ukraine)

Dovzhansk (ukrainsk: Довжанськ, oversat Dovzhansʹk), tidligere Sverdlovsk (ukrainsk: Свердловськ, translit. Sverdlovs'k; russisk: Свердловск) er en by i Luhansk oblast (region) i det sydøstlige Ukraine på grænsen til Den Russiske Føderation. Byen fungerer som administrativt centrum i Sverdlovsk rajon (distrikt), byen selv er en by af regional betydning, tilhører ikke rajonen, og ligger ca. 80 km fra oblasthovedstaden, Luhansk. Den 12. maj 2016 blev den omdøbt til Dovzhansk af den ukrainske regering som en del af afkommunisering. Byen kontrolleres af den selverklærede Folkerepublikken Lugansk, og navneændringen er ikke blevet håndhævet. I 2021 havde byen 62.993 indbyggere. Set fra de ukrainske myndigheders synspunkt tjener Sverdlovsk, som Dovzhansk, som administrativt centrum for Dovzhansk Raion. De fleste af byens indbyggere arbejder i minedriftindustrien. Bykommunen omfatter også byen Tjervonopartyzansk (Voznesenivka), seks bylignende bebyggelser og flere mindre bebyggelser. Byen fungerer som en international grænse mellem Ukraine og Rusland og har grænsekontrolpost i Tjervonopartyzansk. Demografi Ved folketællingen i 2001 var byens etniske sammensætning som følger: Russere: 48.6% Ukrainere: 46% Andre: 2,4% Hviderussere: 1.2% Kilder og henvisninger
Dovžans'k

Dovžans'k (in ucraino Довжа́нськ?) o Dovžansk o Sverdlovdk (in russo Довжанск? o Свердловск?) è de iure una città dell'Ucraina, situata nell'Oblast' di Luhans'k, capoluogo del distretto omonimo della regione storica del Donbass, ma è de facto dal 2014 situata nel Repubblica Popolare di Lugansk a sostegno della Russia. Storia Dall'aprile 2014 è de facto parte della Repubblica Popolare di Lugansk. La denominazione attuale è stata decisa nel 2016 dalle autorità ucraine ma non è riconosciuta dalle autorità russe, per le quali la città conserva il nome di Sverdlovs'k (in ucraino Свердловськ?; in russo Свердловск?, Sverdlovsk), che fu assegnato alla città nel 1938 al momento della fondazione, avvenuta tramite l'unione di più località. Economia L'economia della città si basa principalmente sull'industria estrattiva e di trasformazione. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Dovžans'k Collegamenti esterni (UK) Portale sulla città, su sverdlovsk.net.ua. URL consultato il 26 settembre 2012 (archiviato dall'url originale il 25 settembre 2012).
Sverdlovsk (Oekraïne)

Sverdlovsk (Russisch: Свердловск, Oekraïens: Свердловськ) is een stad in het zuidoosten van Oekraïne aan de grens met Rusland en die momenteel bezet wordt door Rusland. Het is het bestuurlijke centrum van het omliggende rayon Dovzjansk, ook al valt de stad zelf niet onder het rayon. De stad ligt 80 km verwijderd van Loehansk, de hoofdstad van het gelijknamige oblast. Op 12 mei 2016 beste de Oekraïnse regering de stad te hernoemen in Dovzjansk (Oekraïens: Довжанськ) zoals meerdere steden in Oekraïne in het kader van de decommunisatie. Omdat de stad echter onder Russische controle staat sinds 2014 heeft deze naamswijziging in de praktijk niet plaatsgevonden. In 1938 werden enkele dorpjes samengevoegd en kreeg de nieuwe stad de naam Sverdlovsk, ter ere van de bolsjewiek Jakov Sverdlov. Geboren Aleksandr Demjanenko (1937-1999), (stem)acteur Joerij Jelisejev (1949-2025), voetballer Aleksandr Riyabkin (1989), wielrenner
Dołżańsk

Dołżańsk (ukr. Довжанськ, Dowżanśk) – miasto na Ukrainie w obwodzie ługańskim, w rejonie dołżańskim, w hromadzie Dołżańsk. Ośrodek przemysłu materiałów budowlanych; wydobycia węgla kamiennego. Demografia 1989 – 82 809 2001 – 72 611 2013 – 65 276 2014 – 64 895 Historia Prawa miejskie posiada od 1938 roku. W 1938 roku zaczęto wydawać gazetę. Do 12 maja 2016 roku nosiło nazwę Swerdłowśk (ukr. Свердловськ). Od 2014 roku znajduje się pod kontrolą samozwańczej Ługańskiej Republiki Ludowej, więc zmiana nazwy nie została w praktyce przeprowadzona. Przypisy
Dovjansk

Dovjansk (în ucraineană Довжанськ; până în 2016, Sverdlovsk, în ucraineană Свердловськ) este oraș regional în regiunea Luhansk, Ucraina. Deși subordonat direct regiunii, orașul este și reședința raionului Dovjansk, Luhansk. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației orașului Sverdlovsk era vorbitoare de rusă (85,28%), existând în minoritate și vorbitori de ucraineană (11,64%). Vezi și Lista orașelor din Ucraina Note Legături externe uc /ru Official city page Arhivat în 27 septembrie 2007, la Wayback Machine. Sity site Arhivat în 9 februarie 2012, la Wayback Machine.
Dovzjansk

Dovzjansk (ukrainska: Довжанськ), före 2016: Sverdlovsk (ukrainska: Свердловськ, ryska: Свердловск) är en stad i Luhansk oblast i östra Ukraina. Staden ligger cirka 60 kilometer sydost om Luhansk. Dovzjansk beräknades ha 62 691 invånare i januari 2022. Under de proryska protesterna i Ukraina 2014 intogs staden av proryska separatister. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dovzjansk.﻿