NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Nizhnyi Rohachyk

Nizhnyi Rohachyk (Ukrainian: Ни́жній Рога́чик) is a village in Kakhovka Raion, Kherson Oblast, Ukraine. As of 2001, the village had 305 residents. History In 1886, 955 people lived in the village. Nizhnyi Rohacyk served as the center of Nizhnyi Rohachyk volost in Melitopolsky Uyezd of the Russian Empire. The volost comprised four villages: Babina (now Babyne), Karaydubina (now Berezhanka), Ushkalka, and Nizhnyi Rohachyk. Nizhnyi Rohachyk was occupied by Russian troops on February 26, 2022, during the Russian invasion of Ukraine. It remains occupied as part of the Russian occupation of Kherson Oblast. Demographics The 1989 Ukrainian SSR census put Nizhnyi Rohachyk's population at 327 people. 138 residents were men and 189 were women. The population had diminished to 305 people in the 2001 Ukrainian census. In the 2001 census, 96.36% of the village's population stated Ukrainian was their native language, 2.98% said Russian was their native language, and 0.66% stated Belarusian was their native language. Notable people Antonina Bablii (born 1949), a Ukrainian artist Taisia Shcherba (born 1943), a Ukrainian poet and novelist Hryhoriy Navrotskyi (1902–1971), a Soviet rear admiral during WWII References
Nîjnii Rohaciîk, Verhnii Rohaciîk

Nîjnii Rohaciîk (în ucraineană Нижній Рогачик) este un sat în comuna Ușkalka din raionul Verhnii Rohaciîk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Nîjnii Rohaciîk era vorbitoare de ucraineană (96,36%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,98%). Note
Нижний Рогачик

Нижний Рогачик (укр. Нижній Рогачик, старое название: Панское) — село в Верхнерогачикской поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Село расположено на Нижнерогачинском полуострове. Находится на левом берегу Днепра, на мысе между Каховским водохранилищем и заливом Нижнерогачицкий Лиман, в 230 км от обл. центра и 60 км от пгт Верхний Рогачик. По переписи населения 2001 года, проживало 302 человека; по состоянию на 2019 год — 200 человек; преимущественно украинцы. Почтовый индекс — 74412. Телефонный код — 5545. Код КОАТУУ — 6521585503. В окрестностях обнаружены артефакты времени бронзы, скифских и сарматских времен. Исследовано 9 курганов. В 1950-х г. экспедицией под руководством Д. Телегина раскопано энеолитическое поселение. Литература Березовець Д. Т., Березанська С. С. Поселення і могильник епохи бронзи біля с. Нижній Рогачик (укр.) // Археологічні пам’ятки УРСР. — Київ: Вид-во АН УРСР, 1961. — Т. X. — С. 40—45. Архивировано 6 августа 2016 года. Ссылки Нижний Рогачик на сайте Верховной рады Украины
Нижній Рогачик

Ни́жній Рога́чик — село в Україні, у Верхньорогачицькій селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 302 осіб. Розташоване на мису між Нижньорогачицьким лиманом та Каховським водосховищем. Історія Станом на 1886 рік в селі, центрі Нижньо-Рогачицької волості Мелітопольського повіту Таврійської губернії, мешкало 955 осіб, налічувалось 173 двори, існували православні церкви, земська станція, 3 лавки, шкіряний завод. За 3 версти — рибний завод. За 6 верст — школа. За 12 верст — цегельний і черепичний завод. За 15 верст — школа, лавка. За 18 верст — школа. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 327 осіб, з яких 138 чоловіків та 189 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 305 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Персоналії Баглій Антоніна Дмитрівна (нар. 1949) — українська артистка. Щерба Таїсія Миколаївна (нар. 1943) — українська поетеса, прозаїк, журналіст. Навроцький Григорій Емануїлович (1902—1971), контрадмірал Посилання Погода в селі Нижній Рогачик [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Примітки Джерела Верхньорогачицька селищна ОТГ [Архівовано 9 жовтня 2021 у Wayback Machine.]
Ialovățul de Jos, Putila

Ialovățul de Jos (în ucraineană Нижній Яловець, transliterat: Nîjnii Ialoveț) este un sat în raionul Putila din regiunea Cernăuți (Ucraina), depinzând administrativ de comuna Șipotele Sucevei. Are 117 locuitori, în totalitate ucraineni (huțuli). Satul este situat la o altitudine de 863 metri, în partea de sud a raionului Putila. Istorie Localitatea Ialovățul de Jos a făcut parte încă de la înființare din regiunea istorică Bucovina a Principatului Moldovei. După anexarea Bucovinei de către Imperiul Habsburgic în anul 1775, localitatea Ialovățul de Jos a făcut parte din Ducatul Bucovinei, guvernat de către austrieci. După Unirea Bucovinei cu România la 28 noiembrie 1918, satul Ialovățul de Jos a făcut parte din componența României, în Plasa Putilei a județului Rădăuți. Pe atunci, majoritatea populației era formată din ucraineni. Ca urmare a Pactului Ribbentrop-Molotov (1939), Bucovina de Nord a fost anexată de către URSS la 28 iunie 1940, reintrând în componența României în perioada 1941-1944. Apoi, Bucovina de Nord a fost reocupată de către URSS în anul 1944 și integrată în componența RSS Ucrainene. Începând din anul 1991, satul Ialovățul de Jos face parte din raionul Putila al regiunii Cernăuți din cadrul Ucrainei independente. Conform recensământului din 1989, toți locuitorii din sat s-au declarat de etnie ucraineană . În prezent, satul are 117 locuitori, în totalitate ucraineni. Demografie Conform recensământului din 2001, toată populația localității Ialovățul de Jos era vorbitoare de ucraineană (100%). 1989: 137 (recensământ) 2007: 117 (estimare) Note Legături externe Datele generale ale recensământului din 2001 Arhivat în 13 noiembrie 2007, la Wayback Machine. Date detaliate privitoare la numărul românilor Arhivat în 22 martie 2008, la Wayback Machine. Românii din Cernăuți
Нижний Яловец

Нижний Яловец (укр. Нижній Яловець) — село в Селятинской сельской общине Вижницкого района Черновицкой области Украины. До 2020 года входило в Путильский район Население по переписи 2001 года составляло 117 человек. Почтовый индекс — 59134. Телефонный код — 3738. Код КОАТУУ — 7323586004. Около села находится гидрологический заказник местного значения — озеро Горное Око. Ссылки Нижний Яловец на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Черновицкой области (укр.)
Нижній Яловець

Нижній Яловець — село у Селятинській сільській громаді Вижницького району Чернівецькій області України. Географія На схід від села розташоване озеро Гірське око. На південній околиці села розташований маловідомий Яловичерський водоспад. Посилання Погода в селі Нижній Яловець [Архівовано 12 грудня 2018 у Wayback Machine.]
Nyschnja Duwanka

Nyschnja Duwanka (ukrainisch Нижня Дуванка; russisch Нижняя Дуванка/Nischnjaja Duwanka) ist eine Siedlung städtischen Typs im Osten der Ukraine mit etwa 2200 Einwohnern. Geographie Der Ort in der Oblast Luhansk ist am Zusammenfluss der Duwanka (Дуванка) mit der Krasna, etwa 19 Kilometer nördlich der Rajonshauptstadt Swatowe und 140 Kilometer nordwestlich der Oblasthauptstadt Luhansk gelegen. Geschichte Der Ort wurde in den 1730er Jahren gegründet, seit 1960 hat er den Status einer Siedlung städtischen Typs. Nach dem russischen Überfall auf die Ukraine am 24. Februar 2022 wurde der Ort im März 2022 von russischen Truppen besetzt und steht seitdem nicht mehr unter ukrainischer Kontrolle. Verwaltungsgliederung Am 12. Juni 2017 wurde die Siedlung zum Zentrum der neugegründeten Siedlungsgemeinde Nyschnja Duwanka (Нижньодуванська селищна громада/Nyschnjoduwanska selyschtschna hromada). Zu dieser zählten auch die 6 Dörfer Kulykiwka, Nowonykanoriwka, Nowotscherwone, Oleksandriwka, Twerdochlibowe und Westatiwka, bis dahin bildete sie zusammen mit den Dörfern Kulykiwka, Nowonykanoriwka, Oleksandriwka, Twerdochlibowe und Westatiwka die gleichnamige Siedlungsratsgemeinde Nyschnja Duwanka (Нижньодуванська селищна рада/Nyschnjoduwanska selyschtschna rada) im Norden des Rajons Swatowe. Am 12. Juni 2020 kamen noch die 10 in der untenstehenden Tabelle aufgelistetenen Dörfer zum Gemeindegebiet. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Nyschnja Duwanka Teil der Gemeinde: Söhne und Töchter des Ortes Alexei Borissowitsch Mosgowoi (1975–2015), Militärführer in der pro-russischen Volksrepublik Lugansk in der Ukraine Weblinks Informationen zum Ort (ukrainisch) Einzelnachweise
Nyzhnia Duvanka

Nyzhnia Duvanka (Ukrainian: Нижня Дуванка; Russian: Нижняя Дуванка, romanized: Nizhnyaya Duvanka) is a rural settlement in Sloboda Ukraine, in the Svatove Raion of the Luhansk Oblast of Ukraine. Population: 1,902 (2022 estimate) History On 14 December 1960, Nizhnyaya Duvanka received the status of an urban-type settlement. In July 1995, the Cabinet of Ministers approved the decision to privatize the state farm. Demographics According to the 2001 Ukrainian census, the settlement had a population of 2,429. The linguistic composition was: Notable people Dmytro Streknev, (1997-2019), Ukrainian soldier awarded with the Order for Courage References
Nyjnia Douvanka

Nyjnia Douvanka (ukrainien : Нижня Дуванка, russe : Нижняя Дуванка, Nijniaïa Douvanka) est une commune urbaine de l'oblast de Louhansk et du raïon de Svatove, en Ukraine orientale. Elle compte 1 928 habitants en 2021. Géographie Cette localité dans l'oblast de Lougansk se trouve à la confluence des rivières Douvanka et Hnyla avec la rivière Krasna. La rivière Krasna est un affluent de rive gauche de la rivière Donets, dans le bassin hydrographique du fleuve Don. La commune se situe à 19 km au nord de Svatovo et à 140 km au nord-ouest de Lougansk. Cinq petits villages lui sont rattachés. Communauté territoriale Depuis la réforme administrative de 2020, la commune de Nyjnia Douvanka est le siège d'une communauté territoriale homonyme (uk) regroupant les localités suivantes : Verkhnia Douvanka, Vestativka, Koulykivka, Lebedivka, Naouholne, Novonykaronivka, Novotchervone, Oborotnivka, Oleksandrivka, Pylypivka, Poltava, Preobrajenne, Sofiïvka, Tarassivka, Tverdokhlibove et Iablounivka. Histoire Le village a été fondé dans les années 1730. Il reçoit le statut de commune villageoise de type urbain en 1960. Il comptait 2 828 habitants en 1989. Lors de l'invasion de l'Ukraine par la Russie, la république populaire de Lougansk, aidée par les forces russes, s'empare de Nyjnia Douvanka. Références Liens externes (uk) Informations sur la commune Portail de l’Ukraine
Nyżnia Duwanka

Nyżnia Duwanka (ukr. Нижня Дуванка) – osiedle typu miejskiego na Ukrainie, w obwodzie ługańskim, w rejonie swatowskim, siedziba hromady. W 2001 liczyło 2429 mieszkańców, spośród których 2284 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 135 rosyjski, 2 białoruski, 1 ormiański, a 7 inny. Przypisy
Nîjnea Duvanka

Nîjnea Duvanka (în ucraineană Нижня Дуванка) este o așezare de tip urban din raionul Svatove, regiunea Luhansk, Ucraina. În afara localității principale, mai cuprinde și satele Kulîkivka, Novonîkanorivka, Oleksandrivka, Petrivske și Sverdlovka. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației așezării de tip urban Nîjnea Duvanka era vorbitoare de ucraineană (94,03%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (5,56%). Note
Нижняя Дуванка

Ни́жняя Дува́нка (укр. Нижня Дуванка) — посёлок в Сватовском районе Луганской области Украины. История 14 декабря 1960 года Нижняя Дуванка получила статус посёлка городского типа. В январе 1989 года численность населения составляла 2828 человек. В июле 1995 года Кабинет министров Украины утвердил решение о приватизации находившегося здесь совхоза. В январе 2013 года численность населения составляла 2216 человек. Местный совет 92612, Луганская обл., Сватовский р-н, пгт. Нижняя Дуванка, ул. Каштанова, 79 Примечания Ссылки Нижняя Дуванка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Nyžňa Krynka

Nyžňa Krynka (ukrajinsky Нижня Кринка, rusky Нижняя Крынка – Nižňaja Krynka) je městys v Doněcké oblasti na Ukrajině. K roku 2011 měla bezmála čtrnáct tisíc obyvatel. Poloha Nyžňa Krynka leží v Doněcké pánvi na řece Krynce, pravém přítoku Miusu v úmoří Azovského moře, která protéká její východní částí a na které je zde Chanžonkivská přehradní nádrž. Od Doněcku, správního střediska oblasti, je vzdálena přibližně sedmadvacet kilometrů severovýchodně, a od centra Makijivky, jejíž je ze správního hlediska součástí, přibližně sedmnáct kilometrů severovýchodně. Dějiny Obec založili v roce 1778 záporožští kozáci a původně se jmenovala Chanžonkiv-Nyžňokrynskyj (Ханжонків-Нижньокринський). V druhé polovině 19. století zde začíná těžba uhlí. V roce 1938 získala status sídla městského typu. Od začátku rusko-ukrajinské války v roce 2014 je obec pod kontrolou separatistické Doněcké lidové republiky, kterou v roce 2022 prohlásilo Rusko za svou součást. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Nyschnja Krynka na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nyžňa Krynka na Wikimedia Commons
Nyschnja Krynka

Nyschnja Krynka (ukrainisch Нижня Кринка; russisch Нижняя Крынка/Nischnjaja Krynka) ist eine Siedlung städtischen Typs im Osten der Ukraine in der Oblast Donezk mit etwa 13.000 Einwohnern. Geographie Die Siedlung städtischen Typs liegt im Donezbecken, etwa 27 Kilometer nordöstlich vom Oblastzentrum Donezk und 17 Kilometer nordöstlich vom Stadtzentrum von Makijiwka, zu dessen Stadtkreis sie zählt, entfernt. Der Fluss Krynka fließt durch den Ort, südlich erstreckt sich der Chanschonkower Stausee (Ханжонківське водосховище). Zur Siedlungsratsgemeinde von Nyschnja Krynka, welche verwaltungstechnisch dem Stadtrajon Sowjet innerhalb von Makijiwka zugeordnet ist, zählen noch die Siedlungen städtischen Typs Welyke Orichowe, Krasnyj Oktjabr und Lisne sowie die Dörfer Lypowe (ukrainisch Липове) und Orichowe (ukrainisch Оріхове). Geschichte Die Siedlung wurde im Jahre 1778 durch Saporoger Kosaken gegründet und trug den Namen Chanschonkiw-Nyschnjokrynskyj (ukrainisch Ханжонків-Нижньокринський). Der Kohlebergbau begann in der Umgebung des Ortes in der 2. Hälfte des 19. Jahrhunderts, seit 1938 ist Nyschnja Krynka eine Siedlung städtischen Typs. Nordöstlich des Ortskernes wurde 1901 eine Stichstrecke der Eisenbahn mit einem Bahnhof eröffnet, um diesen entwickelte sich eine Bahnhofssiedlung. Seit Sommer 2014 ist der Ort im Verlauf des Ukrainekrieges durch Separatisten der Volksrepublik Donezk besetzt. Weblinks Informationen zum Ort (ukrainisch) Einzelnachweise
Nyzhnia Krynka

Nyzhnia Krynka (Ukrainian: Нижня Кринка) is a rural settlement in Makiivka urban hromada, Donetsk Raion in Donetsk Oblast of Ukraine. Population: 13,557 (2022 estimate). Demographics Native language as of the Ukrainian Census of 2001: Ukrainian 33.29% Russian 65.96% Belarusian 0.2% Moldovan (Romanian) 0.04% Bulgarian, Armenian, Polish, and Romani 0.01% References
Nyjnia Krynka

Nyjnia Krynka (en ukrainien : Нижня Кринка, en russe : Нижняя Крынка, Nijnïaïa Krynka) est une commune urbaine de l'est de l'Ukraine, dans l'oblast de Donetsk, dépendante du raïon de Donetsk et de la communauté territoriale de la ville de Makiïvka. Sa population s'élevait à 13 624 habitants en 2019. Géographie La commune se situe de part d'autre de la rivière Krynka, au niveau du Réservoir de Khanjonkivske, à 124 mètres d'altitude. Elle se trouve à 30 kilomètres au nord-est de la ville de Donetsk, et à 17 kilomètres au nord-est de la ville de Makiïvka. Notes et références Voir aussi Articles connexes Oblast de Donetsk Liens externes Portail de l’Ukraine
Nizjnja Krinka

Nizjnja Krinka (Oekraïens: Нижня Кринка; Russisch: Нижняя Крынка, Nischnjaja Krynka) is een plaats in Oekraïne in de oblast Donetsk ca 20 km ten noordwesten van Donetsk met ca 14000 inwoners in 2011. In september 2014 kwam de plaats in het nieuws vanwege de vondst van massagraven.
Nyżnia Krynka

Nyżnia Krynka (ukr. Нижня Кринка) – osiedle typu miejskiego na Ukrainie, w obwodzie donieckim, w faktycznie niefunkcjonującym rejonie donieckim, od 2014 pod kontrolą marionetkowej, uzależnionej od Rosji Donieckiej Republiki Ludowej. W 2001 liczyło 14 813 mieszkańców, spośród których 4931 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 9770 rosyjski, 6 mołdawski, 2 bułgarski, 30 białoruski, 1 ormiański, 1 romski, 1 polski, a 71 inny. Urodzeni Aleksandr Chanżonkow Przypisy
Нижняя Крынка

Ни́жняя Кры́нка (прежнее название — имение Ханжонковка; укр. Нижня Кринка) — посёлок (с 15 ноября 1938 года) в Донецкой области Украины. Де факто — с 2014 года город входит в состав самопровозглашённой ДНР. Подчинён Макеевскому городскому совету, центр Нижнекрынского поселкового совета. География Расположен в 4 км от железнодорожной станции Нижнекрынка (пос. Коммунар) на берегах реки Крынка, которая южнее посёлка переходит в Ханженковское водохранилище. Соседние населённые пункты по направлениям С: Новомарьевка, Новосёловка, Верхняя Крынка СЗ: Монахово, Новый Свет, Алмазное, Красная Заря, Ханженково-Северный З, ЮЗ: город Макеевка ЮЗ: Орехово, Великое Орехово, Лесное Ю: Липовое, Красный Октябрь, Горное, город Харцызск ЮВ: Зуевка (ниже по течению Крынки) В: Коммунар, Молодой Шахтёр СВ: Розовка, город Ждановка История посёлка Поселение основано казаками. В марте 1900 года здесь было учреждено Каменноугольное общество Нижней Крынки. До Великой Отечественной войны в посёлке было существенное немецкое население. Население Население составляло 13 тыс. чел. в 1972 году, 14 813 чел. в 2001 и на 1 января 2019 года — 13 624 чел. Посёлок относится к числу депрессивных населённых пунктов, теряющих население. В 2007 году в нём было свыше 600 нежилых квартир. Известные уроженцы Ханжонков, Александр Алексеевич — основатель русского кинематографа. Инфраструктура Основной отраслью промышленности посёлка является добыча угля. Также производятся железобетонные изделия (цех завода «Стройдеталь»). В Нижней Крынке есть ДК имени 50-летия Советской власти. Примечания Ссылки Сайт посёлка Нижняя Крынка Нижняя Крынка — статья из Большой советской энциклопедии. Нижняя Крынка на сайте Верховной рады (укр.)
Nyzhchi Lubianky

Nyzhchi Lubianky (Ukrainian: Нижчі Луб'янки) is a village in the Zbarazh urban hromada of the Ternopil Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History The first written mention of the village was in 1463. After the liquidation of the Zbarazh Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Church of the Intercession (1868, brick). References Sources (in Ukrainian) Мельничук Б., Уніят В., Нижчі Луб'янки // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2005, V. 2: К—О, S. 628. — ISBN 966-528-199-2. "Łubianki Niżne (pow. zbaraski)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 5. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1884. p. 772.
Lubianki Niższe

Lubianki Niższe, Łubianki Niższe (ukr. Нижчі Луб'янки, Nyżczi Łubjanky) – wieś na Ukrainie, w rejonie tarnopolskim obwodu tarnopolskiego, w hromadzie Zbaraż. W 2025 roku liczyła 1550 mieszkańców. Wieś została założona w 1463 roku. W II Rzeczypospolitej miejscowość była początkowo siedzibą gminy wiejskiej Lubianki Niższe, a od 1 sierpnia 1934 roku wchodziła w skład gminy wiejskiej Łubianki Wyższe w powiecie zbaraskim, w województwie tarnopolskim. W II Rzeczypospolitej wieś w powiecie zbaraskim województwa tarnopolskiego. W latach 1943–1944 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 15 Polaków. W miejscowości rośnie objęta ochroną kilkusetletnia lipa Bohdana Chmielnickiego. Znajduje się tu również murowana cerkiew z 1868 roku. Do 2020 w rejonie zbaraskim. Przypisy Bibliografia Lubianki Niższe na stronie Rady Najwyższej Ukrainy Grzegorz Rąkowski: Podole Przewodnik krajoznaczo-historyczny po Ukrainie Zachodniej. Pruszków: Oficyna Wydawnicza ,,Rewasz", 2005, s. 90. ISBN 83-89188-46-5. Łubianki Niżne (pow. zbaraski), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. V: Kutowa Wola – Malczyce, Warszawa 1884, s. 772 .
Nîjci Lubeankî, Zbaraj

Nîjci Lubeankî (în ucraineană Нижчі Луб'янки) este o comună în raionul Zbaraj, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Nîjci Lubeankî era vorbitoare de ucraineană (97,38%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,27%). Note
Низшие Лубянки

Низшие Лубянки (укр. Нижчі Луб'янки) — село в Збаражской городской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Основано в 1463 году. До 2020 года входило в Збаражский район. Код КОАТУУ — 6122486701. Географическое положение Село Низшие Лубянки находится на берегу небольшой безымянной реки, которая через километр впадает в реку Гнезна Гнилая, выше по течению примыкает село Высшие Лубянки. На расстоянии полутора километров расположен город Збараж. Через село проходят автомобильные дороги Р-43 и Т-2010. Население Население по переписи 2001 года составляло 1451 человек. По состоянию на 1 января 2023 года в селе проживало 1810 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа. Детский сад. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Никаноровский лес

Никаноровский лес — заповедное урочище. Находится в юго-восточной части Добропольского района Донецкой области возле села Никаноровка. Статус заповедного урочища присвоен решением областного совета народный депутатов от 25 марта 1995 года. Площадь — 39 га. Урочище представляет собой байрачную дубраву, где сосредоточены редкие и охраняемые виды растений, 4 вида из которых занесены в Красную книгу Украины — ковыль днепровский, птицемлечник Буша, прострел чернеющий, тюльпан дубравный. На опушке леса есть озеро, которое питается подземными водами и родниками на поверхности. В лесу произрастает много пионов-воронцов.
Заповідний ліс

Заповідний ліс — заповідне урочище місцевого значення. Розташоване в південно-східній частині Добропільського району Донецької області, біля села Заповідне. Відноситься до Красноармійського держлісгоспу. Площа — 39 га. Статус заповідного урочища надано рішенням обласної ради від 25 березня 1995 року. Створене з метою збереження умов зростання 4 видів рослин, занесених до Червоної книги України,— ковила дніпровська, орнітогалум Буше (рястка Буше), сон лучний (сон чорніючий), тюльпан дібровний. На узліссі є озеро, яке живиться підземними водами і джерелами на поверхні. Флора Флористичний спектр налічує понад 300 видів. Серед них чотири види Червоної книги України: ковила дніпровська, рястка Буша, тюльпан дібровний, сон чорніючий. Шість видів підлягають охороні на обласному рівні: конвалія звичайна, анемоноїдес жовтецевий, аурум видовжений, мигдаль низький, проліска сибірська, ряст щільний. Урочище являє собою типову липово-кленову байрачну діброву, рідкісну для південного сходу України. Одноярусний деревостан утворює дуб звичайний, ясен звичайний, липа звичайна, клен польовий, в'яз голий. Добре виражений підлісок утворюють клен татарський, бруслина бородавчаста, свидина криваво-червона, глід кривочашечковий, жостір проносний. У травостої можна виділити такі асоціації: аурума видовженого, зірочника лісового з часткою тонконога дібровного, перлівки рябої, гравілату міського, конвалії звичайної з участю медуниці темної, купини багатоквіткової. Рано навесні з'являються численні анемоноїдес жовтецевий, проліска сибірська, ряст щільний і серед них - особини тюльпана дібровного та рястки Буша. На узліссях рослинність різко змінюється перофітним різнотравно-типчаково-ковиловим степом на піщаниках, утвореним ковилою дніпровською, кострицею валіською, келерією пісковою, полином Маршалла, еоном чорніючим, цмином пісковим, перстачем пісковим та перстачем Шура. Галерея Джерела Донбас заповідний. Науково-інформаційний довідник-атлас / за заг. ред. С.С. Куруленка, С.В. Третьякова. Видання друге, перероблене та доповнене. – Донецьк, Донецька філія Державного екологічного інституту Мінприроди України, 2008. – 168 с. Химченко В.А.Заповедными тропами Донетчины. Фотоальбом-путеводитель. - Донецк: "Донбасс", 2012. - 168 с.
Nikitycze

Nikitycze (ukr. Мики́тичі) – wieś na Ukrainie na terenie rejonu włodzimierskiego w obwodzie wołyńskim, liczy 390 mieszkańców. W czasie rzezi wołyńskiej nacjonaliści ukraińscy zabili tutaj sześciu Polaków. W odwecie partyzanci AK zabili sześciu Ukraińców. Przypisy Linki zewnętrzne Nikitycze w Słowniku geograficznym Królestwa Polskiego.