Кірха колонії Августдорф

Кірха в колонії Августдорф — кальвіністська святиня німецьких поселенців у колонії Августдорф (сучасна північна частина Снятина, Івано-Франківська область). Храм був головним релігійним і духовним центром місцевої німецької громади, яка сформувалася наприкінці XVIII — у XIX столітті внаслідок колонізаційної політики Австрійської імперії в Галичині. Поряд із храмом діяли інші інституції громади — школа, кладовище та осередки самоврядування, що формували характерну інфраструктуру німецького поселення. Після депортації німців у 1939 році релігійне життя припинилося, а будівля використовувалася у радянський період як склад і клуб. Станом на 2026 рік споруда перебуває в аварійному стані і потребує реставрації. Німецька кірха на Августдорфі є однією з небагатьох матеріальних пам’яток німецької присутності в Снятині. Історія Заснування Історія кірхи колонії Августдорф безпосередньо пов'язана з виникненням самої німецької колонії, заснованої 1837 року на міських ґрунтах Снятина. Перші поселенці, які прибули переважно з протестантських колоній Йозефсберг і Угартсберґ, сформували місцеву євангелічну громаду, що спочатку перебувала у статусі філії Чернівецької парафії. У 1871 році її було включено до новоствореної євангелічної парафії в Коломиї, що сприяло впорядкуванню церковного життя громади. Початково релігійні потреби колоністів забезпечувала школа з молитовним залом, споруджена 1842 року. Після пожежі 1868 року, яка знищила первісну будівлю, громада власним коштом звела нову муровану кірху та окрему шкільну споруду, що стали композиційним і духовним центром Августдорфа. Саме цей храмовий комплекс упродовж другої половини XIX — початку XX століття визначав архітектурне ядро колонії та був головним осередком релігійного, освітнього й громадського життя місцевих німецьких протестантів. Кірха на Августдорфі передбачала задоволення релігійних потреб місцевої релігійної общини. За даними Андрія Бойди, первісний дерев'яний храм постав у 1830-х роках, а в середині XIX століття його перебудовано на кам'яний. За інформацією Даниїла Хомутецького, будівництво кам'яної кірхи було завершене в 1868 році. Освячення євангелічної церкви в колонії Августдорф поблизу Снятина, відбулося 1 листопада 1868 року. Урочисту церемонію очолив сеньйор пастор Центнер, який спеціально для цього прибув із Чернівців. Як зазначалося в тогочасній пресі, він вирушив на освячення храму у супроводі кількох членів місцевого музичного товариства. Церемонія відбулася на тлі певних адміністративних розбіжностей у церковних колах. Місцевий пресвітеріум не був запрошений на урочистості, що стало приводом для публічного обговорення цього факту в газеті Czernowitzer Zeitung. 1880-ті Станом на 1880-ті роки кірха колонії Августдорф функціонувала як одна з філіальних громад євангельського суперинтендентства з центром у Коломиї, підтримуючи з материнською громадою найбільш тісні адміністративні та релігійні зв'язки серед усіх філій регіону. Починаючи з 1880 року, громада зіткнулася з викликами через активну прозелітичну діяльність баптистів, що призвело до виходу 47 вірян з лона євангельської церкви протягом 1880–1884 років. Проте, згідно з тогочасними звітами, до середини 1880-х років процес переходу до баптизму сповільнився, оскільки частина громади почала критично переосмислювати цей вибір, виявляючи готовність до повернення та подальшої фінансової підтримки своєї материнської парафії. У травні 1885 року кірха стала одним із трьох офіційних майданчиків для публічного виступу депутата Рейхсрату доктора Йосефа Блоха. 11 травня, під час візиту політика до Снятинщини з метою звіту про депутатську діяльність, у приміщенні церкви відбулися масові передвиборчі збори. Громада колоністів, що зібралася в храмі, одностайно висловила кандидату вотум довіри, супроводжуючи виступ схвальними вигуками. Конфесійна приналежність За Австро-Угорщини ця кальвіністська кірха належала до Суперінтендентури Галичини й Буковини Євангельської церкви в Австрії; за Польщі — була філіальною церквою парафії Коломия-Баґінсберґ Гельветичного сеньйорату Євангельської церкви Аугсбурзького та Гельветичного віросповідань у Малопольщі. Парафіянами кірхи були близько 90 % жителів колонії. Дослідник Іван Остащук теж вказував про приналежність кірхи до протестантського центру Баґінсберґу в Коломиї. Регіональні святкові урочистості (1905) У 1905 році кірха колонії Августдорф стала місцем проведення щорічних зборів Галицької філії Товариства Густава Адольфа, які відбулися 24—25 червня. Проведення форуму в невеликій німецькій євангелічній колонії на східному пограниччі Галичини, поблизу Буковини, спершу викликало сумніви через віддаленість місцевості, однак зібрання засвідчило високий рівень організації громади та її вагоме значення в релігійному житті регіону. Учасники відзначали охайність села, гостинність мешканців і зразковий стан храму та шкільної будівлі, які становили композиційний центр колонії. У зборах взяли участь представники євангелічних громад Галичини та Буковини, зокрема суперінтендант Герман Фріче, сеньйор Фроніус із Буковини, а також низка пасторів із Львова, Станіслава (нині — Івано-Франківськ) (Теодор Цеклер), Глибоки та інших осередків. Урочистості розпочалися попередньою нарадою в храмі, яку відкрив молитвою голова філії, львівський пастор Помикач, після чого місцевий душпастир Шедель виголосив привітальне слово. Наступного дня в кірсі відбулося святкове богослужіння з літургією, проповіддю та хоровим співом, а особливе враження справила органна гра пастора Фауста з Глибоки. Під час святкових заходів для громади було зібрано пожертву в розмірі 71 корони 95 гелерів, що стало вагомою підтримкою для місцевої парафії. Проведення зборів 1905 року стало однією з найпомітніших подій в історії кірхи, засвідчивши авторитет Августдорфської громади серед євангеликів Галичини та Буковини. Важливим наслідком щорічних зборів Галицької філії Товариства Густава Адольфа, що відбулися в кірсі Августдорфа 24–25 червня 1905 року, стала спеціальна відозва під назвою «Геть дефіцит!», автором якої був пастор Теодор Цьоклер. У ній ішлося про зменшення річних надходжень філії за 1904—1905 звітний рік майже на 400 корон порівняно з попереднім роком (5145 корон 50 гелерів проти 5533 корон 10 гелерів). У зв'язку з цим Цьоклер закликав усі євангелічні громади Галичини впродовж восьми днів провести додаткові збори, аби перетворити дефіцит на профіцит. У тексті відозви, натхненному атмосферою августдорфського зібрання, автор апелював до жертовності протестантських колоністів, згадуючи приклади вірян, які заради своєї віри жертвували майном, батьківщиною й родинним добробутом (зокрема, внесок у 50 корон, гарантований львівською громадою). Після 1914 року Під час Першої світової війни, у 1916 році, територія довкола кірхи була зруйнована внаслідок активних бойових дій між російською та австро-угорською арміями. Опісля Брусиловського прориву російська окупаційна адміністрація облікувала 37 покинутих допомогосподарств парафіян кірхи Августдорфу. Згодом вони були конфісковані в інтересах окупаційної адміністрації. За час війни кірха отримала пошкодження, які є помітними і в наші дні. В 1930-х роках кальвіністська кірха в колонії Августдорф була головним культовим осередком німецьких поселенців. Історик Михайло Бажанський зазначає, що в першій третині XX століття кількість парафіян зменшилась через активне поширення течії штундистів, які на початку 1930-х відкрили на Августдорфі власний молитовний будинок. Станом на 1937 рік кірха мала 330 вірян. При ній діяла приватна німецька школа та дім культури. До неї належало 6 гектарів орної землі. 7 листопада 1937 році громада відзначила 100-річчя поселення освяченням споруди кірхи. О десятій годині ранку в церкві розпочалося урочисте богослужіння. Службу відкрив місцевий пастор, а церковний хор виконав піснеспіви. Під час богослужіння відбулося освячення храму. У проповіді пастор наголосив на важливості духовного життя громади та значенні церкви як символу віри й єдності. Після освячення святкування продовжилося народними гуляннями. Післяя депортації німців з території Східної Галичини у 1939 році святиню закрили. В радянський час будівлю використовували як склад технічної солі, згодом — як клуб. В спогадах про життя на Августдорфі в 1940-х—1950-х роках, заслужений енергетик України Зиновій Буцьо помилково назвав євангелістську кірху на Августдорфі католицьким костелом. Також він вказував, що у прибудові біля кірхи діяла Августдорфська початкова школа, яку він закінчив в 1950 році. В 2001 році Зиновій Буцьо констатував, що через критичний стан кірхи, вона та інші втрачені споруди не можуть стати об'єктами для культурних зустрічей колишніх та сучасних жителів Августдорфу. Станом на літо 2025 року будівля кірхи перебувала в аварійному стані. За час радянського періоду та відновлення незалежності, повністю втрачено автентичне внутрішнє оздоблення кірхи на Августдорфі, а також центральну декоративну вежу (сиґнатурку). У культурі Історія кірхи на території Августдорфу була відображена у фільмі спецпроєкту від регіональної суспільної телерадіокомпанії Суспільне Івано-Франківськ під назвою «Августдорф». Зйомки довкола кірхи тривали у жовтні — листопаді 2024 року. Початковий задум фільму полягав у висвітленні проблеми заселення території колишньої німецької колонії поблизу Снятина українським населенням у 1945–1947 роках. У процесі підготовки матеріалів до зйомок з’ясувалося, що тематика проєкту має ширший дослідницький потенціал і виходить за межі суто історії українських депортацій. Опрацювання матеріалів німецькомовної преси Галичини 1900-х — 1930-х років, залучення спогадів місцевих жителів, архівних документів із фондів Державного архіву Івано-Франківської області, а також використання відкритих джерел у мережі Інтернет створили підґрунтя для реконструкції цілісної історії колонії. У дослідженні також було використано цифрові ресурси (зокрема Libraria, Geni, соціальні мережі), а також наукові праці Я. Пащака, М. Голея, А. Бата, М. Бажанського та П. Сіреджука. Фільм про колонію вийшов на YouTube-каналі ТРК та її соцмережах 25 січня 2025 року. Прем'єра фільму для жителів Снятина і його мікрорайону Августдорф була зроблена командою «Суспільне Івано-Франківськ» в Снятині 5 червня 2025 року. Примітки Джерела Бажанський М. Августів (Августдорф) // Краса Снятинщини. Ріки, потоки, ліси, луги, сади, міста і села та висока матеріяльна та духовна культура їхніх жителів: Гаслова енциклопедія. — Детройт : Снятин, 1982. — С. 5—11. — (Бібліотека видавництва «Снятин» вип. 6) Бойда А. Вивчення історії німецької колонії Августдорф шляхом створення документального фільму (2024–2025) // Наукові горизонти ХХІ століття: мультидисциплінарні дослідження: матеріали ІІ Міжнародної наукової конференції (м. Ужгород, 6–7 травня 2025 року). — Ужгород : ДВНЗ «УжНУ», 2025. — С. 403–407. Бойда А. Співпраця з командою «Суспільне Івано-Франківськ» для висвітлення історії депортацій німців та українців (1939–1945 рр.) // Снятин. — 2025. — № 23. — С. 60–73. Бойда А. Трагедія німецької колонії Августдорф в роки Другої світової війни / упоряд. І. Фечко, І. Бабинець // Матеріали міжнародної наукової конференції студентів та аспірантів «Друга світова війна: історія та виклики сьогодення» (9 травня 2025 року). — Ужгород : Державний вищий навчальний заклад «Ужгородський національний університет», 2025. — С. 128–132. Остащук І. Прикарпатська Атлантида: німецько-протестантські спільноти Коломиї та Станиславова (ХІХ - 1-ша пол. ХХ ст.) // Богословські роздуми: Східноєвропейський журнал богослов'я. — 2016. — № 17. — С. 91–98. Пащак Я. Родимий край, село родиме: документальний нарис / Я. П. Пащак; вступ. сл. З. Буцьо. — Київ : Веселка, 2001. — 204 с. — ISBN 966-01-0150-3. Стефаниківський край Черемошу і Пруту. Снятинщина. Історико-етнографічний нарис / Керівник авторського колективу, головний редактор А. Королько. — Львів : Манускрипт, 2014. — 732 с. Хомутецький Д. Документальний фільм «Августдорф»: переваги та недоліки проєкту // XV Буковинська міжнародна історико-краєзнавча конференція, присвячена 150-річчю Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича: тези доповідей (Чернівці, 17–18 жовтня 2025 р.). — Чернівці : Технодрук, 2025. — С. 385–387. Bukowina. Provinzial- und Lokalnachrichten : [нім.] // Czernowitzer Zeitung. — Czernowitz, 1868. — № 168. — S. 3. Die Jahresversammlung des Galizischen Gustav-Adolf-Zweigvereines : [нім.] // Evangelisches Gemeindeblatt für Galizien und die Bukowina. — Biala, 1905. — № 7 (Juli). — С. 77—78. Zöckler T. Die Jahresversammlung des Galizischen Gustav-Adolf-Zweigvereines (Schluss) : [нім.] // Evangelisches Gemeindeblatt für Galizien und die Bukowina. — Biala, 1905. — № 7 (Juli). — С. 80. Galizien : [нім.] // Die Presse. — Wien, 1885. — № 132. — С. 3. Jahrhundertfeier und Kirchweihfest in Augustdorf // Ostdeutsches Volksblatt. — 1937. — № 48. — С. 4. Kolomea. Aus dem Leben der evangelischen Gemeinde : [нім.] // Evangelische Kirchen-Zeitung für Österreich. — Wien, 1885. — № 7/8. — S. 114. Посилання Августдорф: від однієї з найбільших німецьких колоній Галичини до вулиці-пустки. youtube.com. Суспільне Івано-Франківськ. 25 січня 2025. Процитовано 26 січня 2025. Кірха на Августдорфі: від храму до складу із сіллю. youtube.com. Суспільне Івано-Франківськ. 27 січня 2025. Процитовано 14 лютого 2026. Степан Пенкалюк, Руслана Полівчак (25 січня 2025). Як виник і зник Августдорф: історія колишньої німецької колонії на межі Івано-Франківської та Чернівецької областей. suspilne.media. Національна суспільна телерадіокомпанія України. Процитовано 29 січня 2025. Команда Суспільного презентувала стрічку «Августдорф» у Снятині. Суспільне Мовлення, 6 червня 2025. Зелінська Т. Августдорф у Снятині — що відомо про забуту німецьку колонію на Івано-Франківщині (Фото). Galka, (29 червня 2025). Процитовано 13 лютого 2026.