NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Институт математики НАН Украины

Институт математики НАН Украины — академическое учреждение НАН Украины, предназначенное для проведения фундаментальных исследований и подготовки высококвалифицированных научных кадров в сфере математических наук. История Институт математики НАН Украины создан 13 февраля 1934 года на заседании Президиума ВУАН в числе 22 других научных заведений в связи с реализацией комплекса мер, связанных с переходом ВУАН на новую организационную структуру (протокол № 6 заседания Президиума ВУАН от 13 февраля 1934 года). При этом в состав Института математики вошли бывшие кафедры естественно-технического отдела ВУАН: прикладной математики (руководитель Д. А. Граве), чистой математики (Г. Ф. Пфейффер) и математической статистики (М. П. Кравчук). Тогда же директором Института математики был назначен Д. А. Граве. Научные школы Нелинейной механики и теории колебаний (Н. Н. Боголюбов, Ю. А. Митропольский, А. М. Самойленко) Математической физики (Н. Н. Боголюбов, Ю. А. Митропольский, О. С. Парасюк, Д. Я. Петрина, В. И. Фущич, Ю. И. Самойленко) Теории дифференциальных уравнений и динамических систем (М. П. Кравчук, Ю. Д. Соколов, А. М. Самойленко, А. Н. Шарковский) Функционального анализа (С. Банах, М. Г. Крейн, Ю. М. Березанский, И . В. Скрыпник, М. Л. Горбачук, Ю. С. Самойленко) Теории вероятностей и математической статистики (М. Ф. Кравчук, Б. В. Гнеденко, А. В. Скороход, С. Королюк, М. И. Портенко) Теории функций (М. А. Лаврентьев, М. П. Корнейчук, В. К. Дзядык, А. И. Степанец, П. М. Тамразов) Математических проблем механики и вычислительной математики (М. А. Лаврентьев, А. Ю. Ишлинский, Н. С. Кошляков, И. А. Луковский, В. Л. Макаров) Алгебры и топологии (Д. А. Граве, В. М. Глушков, А. В. Погорелов, С. Н. Черников, А. В. Ройтер, В. В. Шарко) Директора Д. А. Граве (1934—1939) М. А. Лаврентьев (1939—1941) Г. Ф. Пфейффер (1941—1944) М. А. Лаврентьев (1944—1948) А. Ю. Ишлинский (1948—1955) Б. В. Гнеденко (1955—1958) Ю. А. Митропольский (1958—1988) А. М. Самойленко (1988—2020) А. Н. Тимоха (2021—н. в.) Научные отделы Алгебры Аналитической механики Динамики и устойчивости многомерных систем Дифференциальных уравнений с частными производными Дифференциальных уравнений и теории колебаний (в том числе Лаборатория краевых задач теории дифференциальных уравнений) Комплексного анализа и теории потенциала Математической физики Нелинейного анализа Вычислительной математики Прикладных исследований Теории случайных процессов Теории динамических систем Теории приближений Теории функций Топологии Фрактального анализа Функциональные анализа Печатные издания Институт издает научные журналы: «Методы функционального анализа и топологии», «Нелинейные колебания», «Симметрия, интегрируемость и геометрия: методы и приложения (SIGMA)», «Украинский математический журнал». Примечания Ссылки Сайт Института математики НАН Украины Архивная копия от 8 мая 2009 на Wayback Machine Карточка института на сайте nbuv.gov.ua
Институт физической химии имени Л. В. Писаржевского

Институт физической химии имени Л. В. Писаржевского — входит в состав НАН Украины. Институт основан 6 ноября в 1927 года на базе кафедры электронной химии Днепропетровского горного института — первым директором стал академик Лев Владимирович Писаржевский (1874—1938). В Институте есть шесть научных отделов и две лаборатории, а также производственно-технологический комплекс государственных предприятий: «Радма», «Катек», «Колоран». Библиотека В научной библиотека Института есть более 135 тысяч экземпляров книг. Журнал «Теоретическая и экспериментальная химия» Журнал «Теоретическая и экспериментальная химия» был основан в 1965 году и выходит каждые два месяца. Примечания Ссылки Институт физической химии им. Л. В. Писаржевского
Інститут фізичної хімії імені Л. В. Писаржевського НАН України

Інститут фізичної хімії імені Л. В. Писаржевського НАН України — провідна науково-дослідна установа України, що проводить фундаментальні та прикладні дослідження в галузі фізичної хімії. Розташований у Києві, за адресою: проспект Науки, 31. Директор — академік В'ячеслав Кошечко. Про інститут Інститут засновано 6 листопада 1927 року на базі кафедри електронної хімії Дніпропетровського гірничого інституту. Засновником і першим директором став академік Лев Писаржевський. В інституті є шість наукових відділів і дві лабораторії, а також виробничо-технологічний комплекс державних підприємств: «Радма», «Катек», «Колоран». У науковій бібліотеці Інституту є більш 135 тисяч примірників книг. Науковці проводять дослідження за такими науковими напрямами: теорія хімічної будови, кінетика і реакційна здатність; каталіз; адсорбція і адсорбенти; хімія високих енергій; фізико-неорганічна хімія. З 1965 року інститут видає журнал «Теоретична і експериментальна хімія», який виходить кожні два місяці. Науковці Примітки Джерела Інститут фізичної хімії імені Л. В. Писаржевського Національної академії наук України : 90 років : 1927—2017 / [редкол . : В. Г. Кошечко (голова) та ін.]. — Київ: Академперіодика, 2017. — 270 с. Посилання Офіційний сайт Див. також Фізико-хімічний інститут ім. О.В. Богатського НАН України Інститут фізико-органічної хімії та вуглехімії імені Л. М. Литвиненка НАН України Інститут біоколоїдної хімії імені Ф. Д. Овчаренка НАН України
Институт эпидемиологии и инфекционных заболеваний имени Л. В. Громашевского

Институт эпидемиологии и инфекционных заболеваний им. Л. В. Громашевского — Ведущий эпидемиологический институт Украины. Основан 21 октября 1896 года, на средства пожертвованные Лазарем Израилевичем Бродским, под именем «Киевский Бактериологический Институт». В 1920 переименован в «Санитарно-бактериологический институт». С 1938 — «Украинский институт эпидемиологии и микробиологии», с 1965: «Киевский научно-исследовательский институт эпидемиологии, микробиологии и паразитологии», а с 23 мая 1981 года получил нынешнее имя. История Основан 21 октября 1896 года. В 1942 году в институте создана теория о движущих силах эпидемического процесса и разработана классификация инфекционных болезней. В 1960 году в институте впервые открыт вирус гемоцитобластоза мышей (подтверждение вирусной природы лейкозов). В 1981 году объединился с Киевским институтом инфекционных болезней. Известные выпускники и преподаватели Марк Петрович Нещадименко — директор института (1919—1931) Ссылки Державна установа «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського Академії медичних наук України» (укр.) КИЕВСКИЙ НАУЧНО-ИССЛЕДОВАТЕЛЬСКИЙ ИНСТИТУТ ЭПИДЕМИОЛОГИИ И ИНФЕКЦИОННЫХ БОЛЕЗНЕЙ ИМ. Л. В. ГРОМАШЕВСКОГО МОЗ УКРАИНЫ.
Иорданское кладбище

Иорданское кладбище находится в Киеве. Образовалось в XVII—XVIII столетиях при Николаевском Иорданском женском монастыре, ликвидированному в 1808 году. После ликвидации монастыря его храм стал приходским, соответственно и кладбище из монастырского преобразовалось в городское, для захоронения усопших жителей Татарки, Юрковицы и окраин. Храм и колокольня были разобраны в 1935 году. С тех пор кладбище также закрыли, и оно начало приходить в упадок. Остатки кладбища, обнесённые забором, сохранились на склонах Юрковицы на севере от группы домов №№ 26, 26-а, 26-б по улице Отто Шмидта. От окончательного разрушения кладбище спасает рельеф местности, который делает этот участок малопривлекательным для строителей. Ссылки [1]
Йорданське кладовище

Йорданське кладовище — кладовище у Києві. Утворилося у XVII—XVIII ст. при Миколаївському Йорданському жіночому монастирі, ліквідованому 1808 року. Після ліквідації монастиря його храм став парафіяльним, відповідно і кладовище з монастирського перетворилося на міське, для поховання мешканців Татарки, Юрковиці і околиць. Храм і дзвіницю було розібрано 1935 року. Відтоді кладовище також закрили і воно почало занепадати. Залишки кладовища, обнесені парканом, збереглися на схилах Юрковиці на північ від групи будинків № 26, 26-а, 26-б по вулиці Князя Володимира Мономаха. Від остаточної руйнації кладовище рятує рельєф місцевості, який робить цю ділянку малопривабливою для будівельників. Зображення Посилання Веб-енциклопедія Києва.
Исаковское водохранилище

Исаковское водохранилище находится в Луганской области (Украина), в 6-9 километрах от города Алчевск. Объём воды — 0,025 км³. Площадь поверхности — 3,7 км². Высота над уровнем моря — 110 м. История Водохранилище создавалось в 1954 году в Ворошиловском районе на р. Белая для обеспечения нужд металлургического завода им. Ворошилова в технической воде. Позже вокруг него (преимущественно на западном берегу, в районе Малоконстантиновки) с 1960-х годов начала формироваться рекреационная зона с улицами и летними базами отдыха предприятий города Коммунарска, садовыми постройками на участках дачных обществ, строениями спортивных клубов, лагерями для отдыха школьников. Описание Территория вокруг водохранилища практически полностью застроена дачными обществами, основанными ещё во времена СССР. Бывшие санатории выкуплены бизнесменами. Также около водохранилища (на восточном берегу) находится село Троицкое. Купание в воде не рекомендовано санстанцией, которая каждый год дает предупреждение о превышении санитарных норм (что не мешает купаться местному населению). Это связано с большим выбросом загрязняющих веществ в воду, заиливанием подземных источников и невыполнением работ по очистке водоема. Отдых Дачные участки около водохранилища — место досуга многих алчевцев. В водоёме обитают: окунь, щука, уклейка, карповые виды рыб. Глубины у берега составляют до 2-3 м местами до 9 м.
Ісаківське водосховище

Ісаківське водосховище — водосховище, розташоване на річці Біла в Перевальскому районі Луганської області України, неподалік міста Алчевськ. Обсяг води — 0,025 км³. Площа поверхні — 3,7 км². Висота над рівнем моря — 110 м. Історія виникнення Споруджено 1933 році. У роки Другої світової війни греблю було зруйновано, відбудовано лише у 1954 році. Довгий час використовували для водопостачання, рибництва. З 1960 року почала формуватися рекреаційна зона з вулицями і літніми базами відпочинку підприємств міста Алчевська (тоді він називався Комунарськ), садовими будівлями на ділянках дачних товариств, будівлями спортивних клубів, таборами для відпочинку школярів. І поступово територія навколо водосховища практично повністю стає забудована дачними товариствами. Починаючи з 1990-х років, колишні санаторії викупаються бізнесменами. Починаючи з 2000-х купання у воді не рекомендовано санстанцією, яка щороку давала попередження про перевищення санітарних норм (що не заважає купатися місцевому населенню). Це пов'язано з великим викидом забруднюючих речовин в воду, затопленням підземних джерел і невиконанням робіт з очищення водойми. В 2013 році керівництво Алчевського металургійного комбінату збиралось перетворити технічне водоймище на рекреаційну зону. Але через окупацію частини Луганської області, яка призвела до закриття шахт і призупинення Алчевського металургійного комбінату, у 2020 році водосховище стрімко міліє і рівень залишків води продовжує падати. Примітки
Itjnjanskyj Nationalpark

Itjnjanskyj Nationalpark ( ukrainsk: Ічнянський національний природний парк) er en nationalpark i Ukraine, der dækker et skovsteppe terræn i Uday-bassinet, omkring 120 km nordøst for Kiev. Parken ligger administrativt i Pryluki rajon i Tjernihiv oblast. Topografi Parken er i den lokale region kendt som Dnepr lavlandet, i floddalene ved Uday-floden og Ichenka-floden. Terrænet er relativt fladt med talrige søer, damme og bugtende vandløb. Byen Ichyna ligger i det nordøstlige hjørne af parken. Klima og økoregion Den officielle klimabetegnelse for Ichnia-området er efter Köppen klimaklassificering (Dfb) fugtigt kontinentalt klima (undergruppen varm sommer). Dette klima er kendetegnet ved store temperatursvingninger, både dagligt og sæsonmæssigt, med milde somre og kolde, snedækkede vintre. Gennemsnitstemperaturen i januar er -7 oC , og i juli er den 19 oC. Den gennemsnitlige årlige nedbør er 556 mm, hvoraf 70 % falder i de varme måneder. Itjnjanskyj ligger i økoregionen østeuropæiske skovsteppe, et bånd af kludetæppeskove og græsarealer, der strækker sig fra Ukraine til de sydlige Uralbjerge i øst. Flora og fauna Området er skovsteppe, med mange vådområder på grund af det flade terræn og forbindende floder. Primær skovtype er eg-avnbøg i vest og eg-fyr på flodernes terrasser. Der er skovmoser i Uday-dalen og bifloder. Offentlig brug Der er to store udflugtsruter gennem parken. Et lille hotel er tilgængeligt for besøgende og udlejning af turistudstyr. Lokalbefolkningen bruger parken til at samle bær og svampe; der er ingen barrierer på de interne veje. Se også Nationalparker i Ukraine Kilder og henvisninger Itjnjanskyj NP på OpenStreetMap.org
Ichnia National Nature Park

The Ichnia National Nature Park (Ukrainian: Ічнянський національний природний парк) is a national park of Ukraine that covers forest-steppe terrain in the Uday basin, about 120 km northeast of Kyiv. The park is administratively in Pryluky Raion in Chernihiv Oblast. Topography The park is in the general region known as the Dnieper Lowlands, in the river valleys of the Uday River and the Ichenka River. The terrain is relatively flat, with numerous lakes, ponds, and meandering streams. The town of Ichyna is at the northeast corner of the park. Climate and ecoregion The official climate designation for the Ichnia area is Humid continental climate, warm summer (Köppen climate classification (Dfb)). This climate is characterized by large swings in temperature, both diurnally and seasonally, with mild summers and cold, snowy winters. The average temperature in January is −7 °C (19 °F), and in July is 19 °C (66 °F). Average annual precipitation is 556 mm, 70% of which falls in the warm months. Ichnia is in the East European forest steppe ecoregion, a band of patchwork forests and grasslands that stretches from Ukraine to the southern Ural Mountains in the east. Flora and fauna The area is forest-steppe, with many wetlands due to the flat terrain and connecting rivers. Primary forest type is oak-hornbeam in the west, and oak-pine on the terraces of the rivers. There are forest bogs in the Uday valley and tributaries. Public use There are two major ecological excursion routes through the park. A small hotel is available for visitors, and tourist equipment rental. Locals use the parkland for collecting berries and mushrooms; there are no barriers on the internal roads. See also National Parks of Ukraine References External links Ichnia NNP on OpenStreetMap.org
Parque natural nacional de Ichnia

El Parque natural nacional de Ichnia (en ucraniano: Ічнянський національний природний парк) se encuentra en el óblast de Chernígov, en el raión de Pryluky, en Ucrania. Protege una extensión de 97 km2 de estepa arbolada en la cuenca del río Uday, a unos 120 km al nordeste de Kiev.​ Topografía El parque se encuentra en la región de la tierras bajas del Dniéper, en los valles de los ríos Uday e Ichenka. El terreno es relativamente plano, con numerosos lagos, estanques y arroyos serpenteantes. El pueblo de Ichnia está en la esquina noreste del parque. Clima y ecorregión El clima de Ichnia es continental templado (Dfb), según la clasificación climática de Köppen. Se caracteriza por grandes oscilaciones de temperatura, tanto diurnas como estacionales, con veranos templados e inviernos fríos y nivosos.​​ La temperatura promedio en enero es de -7 °C, y en julio es de 19 °C. La precipitación media anual es de 556 mm, el 70% de la cual cae en los meses cálidos. Ichnia se encuentra en la ecorregión del bosque estepario de Europa oriental, una franja de bosques y pastizales que se extiende desde Ucrania hasta el sur de los montes Urales, al este.​ Flora y fauna La vegetación es de bosque estepario, con muchos humedales, debido al terreno plano y las conexiones fluviales.​ El tipo de bosque primario es roble y carpe en el oeste, y roble y pino en las terrazas de los ríos. Hay bosques pantanosos en el valle de Uday y afluentes. Usos Hay dos grandes rutas de excursiones ecológicas a través del parque. Hay un pequeño hotel disponible para los visitantes y el alquiler de equipos turísticos.​ Los lugareños usan el parque para recolectar bayas y hongos; no hay barreras en los caminos internos. Véase también Parques nacionales de Ucrania Referencias Enlaces externos Ichnia NNP En Openstreetmap.org Ichnianskyi National Park
Parc national d'Itchnia

Le parc naturel national d'Itchnia (en ukrainien : Ічнянський національний природний парк) est un parc national situé dans l’oblast de Tchernihiv, au nord-est de l’Ukraine. Il protège des paysages de steppe forestière dans le bassin d’Oudaï, à environ 120 km au nord-est de Kiev. Le parc a été créé par le décret présidentiel du 21 avril 2004 pour protéger la faune et la flore du bassin du Dniepr, la source de la Oudaï et la rivière Itchenka. Description Le parc se trouve dans la région généralement connue sous le nom de Basses Terres du Dniepr, dans les vallées fluviales de la rivière Oudaï et de la rivière Itchenka. Le terrain est relativement plat, avec de nombreux lacs, étangs et ruisseaux sinueux. La ville d’Itchyna se trouve à l’angle nord-est du parc. Le parc héberge des plantes sur la liste rouge comme le Dactylorhize de mai ou l'Épipactis à larges feuilles. Tourisme Un petit hôtel est à la disposition des visiteurs, et la location de matériel touristique. Il existe deux grands itinéraires d’excursions écologiques à travers le parc. Les habitants utilisent le parc pour ramasser des baies et des champignons. Voir aussi Liste des parcs nationaux de l'Ukraine . Notes et références Liens externes (uk) Site officiel Portail des espaces verts Portail de la conservation de la nature Portail de l’Ukraine
Ичнянский национальный природный парк

Ичнянский национальный природный парк (укр. Ічнянський національний природний парк) — национальный парк, расположенный в Прилукском районе Черниговской области (Украина). История Ичнянский национальный природный парк был создан по Указу Президента Украины от 21 апреля 2004 г. № 464. Парк был создан с целью сохранения, возобновления и рационального использования обычных и уникальных лесостепных комплексов в верховье реки Удай. География Зоны парка: заповедная зона (22,13 % — 2140,0 га), зона регулируемой рекреации (75,78 % — 7324,7 га), зона стационарной рекреации (0,36 % — 35,0 га), хозяйственная зона (2,33 % — 166,1 га). Штат сотрудников парка: 55 человек, в том числе 1 научный сотрудник и 5 охранников. В состав парка была включена в постоянное пользование земли Ичнянская городская община. Также без изъятия были включены в состав: дендропарк Тростянец (с сохранением статуса) 204,7 га, Прилукский гослесхоз 4775 га. Природа Ичнянский НПП находится на северо-западе Левобережно-Днепровской лесостепной провинции в бассейне реки Удай. Парк является уникальным для севера Левобережной Украины. 16 % — это леса. Тут сосуществуют такие породы деревьев, как клён, липа, граб и дуб. В парке произрастает множество растений, как лекарственных так обычных. Среди лекарственных есть такие, что занесены в Красную книгу Украины: лилия лесная и плаун летний. Комплексы фауны: луковые степи, дубовые, грабо-дубовые и дубово-сосновые леса, эвтрофные болота. Рельеф парка равнинный. Ссылки Про створення Ічнянського національного природного парку (укр.). zakon.rada.gov.ua. Дата обращения: 25 октября 2019. Архивировано из оригинала 25 октября 2019 года.
Ishkiv

Ishkiv (Ukrainian: Ішків) is a village in Kupchyntsi rural hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1430. After the liquidation of the Kozova Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion St. Michael church (1934; brick, painted by Ivan Trush). Notable residents Ihor Fedorov (born 1954), Ukrainian soldier References Sources (in Ukrainian) Сидорак І., Уніят В., Ішків // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2004, V. 1: А—Й, S. 689. — ISBN 966-528-197-6. "Iszczków, przys. w. Rosochowaciec". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 3. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1882. p. 307. "Rosochowaciec (1) z Iszkowem". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 9. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1888. p. 762.
Iszczków

Iszczków (ukr. Ішків) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie tarnopolskim. Przypisy Bibliografia Iszczków, przysiółek wsi Rosochowaciec, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. III: Haag – Kępy, Warszawa 1882, s. 307 . Rosochowaciec 1.) z Iszkowem, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 762 .
Ișkiv, Kozova

Ișkiv (în ucraineană Ішків) este localitatea de reședință a comunei Ișkiv din raionul Kozova, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ișkiv era vorbitoare de ucraineană (99,53%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Ишков (село)

Ишков (укр. Ішків) — село в Купчинецкой сельской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Козовский район. Код КОАТУУ — 6123084001. Население по переписи 2001 года составляло 425 человек, по данным 2022 года составляло 286 человек. Географическое положение Село Ишков находится на правом берегу реки Стрыпа, выше по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Дворище, ниже по течению на расстоянии в 3 км расположено село Семиковцы, на противоположном берегу — село Богатковцы. Рядом проходит автомобильная дорога Т-2006. История 1785 год — дата основания. Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Дом культуры. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Iszczenka

Iszczenka (ukr. Іщенка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie berysławskim. W 2001 liczyła 273 mieszkańców, spośród których 264 posługiwało się językiem ukraińskim, 6 rosyjskim, 1 mołdawskim, 1 białoruskim, a 1 innym. Przypisy
Ișcenka, Velîka Oleksandrivka

Ișcenka (în ucraineană Іщенка) este un sat în comuna Bruskînske din raionul Velîka Oleksandrivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ișcenka era vorbitoare de ucraineană (96,7%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,2%). Note
Ищенка

Ищенка (укр. Іщенка) — село в Великоалександровской поселковой общине Бериславского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 74154. Телефонный код — 5532. Код КОАТУУ — 6520981503. Население Население по переписи 2001 года составляло 273 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 74121, Херсонская обл., Великоалександровский р-н, с. Брускинское, ул. Первомайская, 7 Примечания Ссылки Ищенка на сайте Верховной рады Украины
Іщенка

І́щенка — село в Україні, у Великоолександрівській селищній громаді Бериславського району Херсонської області. Населення становить 273 осіб. У селі діє Іщенська ЗОШ I—III ступенів. Населення Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Історія В результаті голодомору-геноциду загинуло 55 жителів Іщенки. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Великоолександрівської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Великоолександрівського району увійшло до складу Бериславського району. Російське вторгнення в Україну (з 2022) Село було тимчасово окуповане російськими військами наприкінці лютого 2022 року. 11 серпня 2022 року ЗСУ повідомили про ураження командно-спостережного пункту батальйонної тактичної групи 76-ої десантно-штурмової дивізії РФ в Іщенці. 10 листопада 2022 року визволене від російських окупантів Збройними силами України в ході контрнаступу в Херсонській області. Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Примітки Посилання Погода в селі Іщенка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Сайт територіальної громади [Архівовано 23 серпня 2021 у Wayback Machine.]