Чорноморський суднобудівний завод

Чорномо́рський суднобудівни́й заво́д (ЧСЗ) — українське корабле- та суднобудівне підприємство у місті Миколаєві (Україна), яке існувало до 25 червня 2021 року. Історія Утворений 1907 шляхом об'єднання двох корабелень, посталих у 1895—1897, в одне підприємство під назвою «Наваль». Після створення завод очолював інженер, організатор виробництва і промисловий магнат Йоаким Каннегісер. Українська революція Часи СРСР У листопаді 1922 року заводу було присвоєно ім'я Андре Марті та Луї Бадіни — французьких військових моряків, які були одними з організаторів заворушень на кораблях французької ескадри в 1919 р. під час перебування її в Чорному морі. Згодом Луї Бадіна відійшов від комуністичного руху, і в 1924 році його ім'я зникло з назви підприємства. До грудня 1957 року завод продовжував носити ім'я Андре Марті. Упродовж 1956—1968 років завод носив ім'я Івана Носенка — радянського державного діяча, інженера-контр-адмірала, міністра суднобудівної промисловості СРСР, що тривалий час працював на заводі. Після втечі до США його сина Юрія, що був співробітником Другого головного управління КДБ СРСР, ім'я Носенка з назви заводу прибрали. Після відновлення Незалежності У 2003 році за президентства Леоніда Кучми і прем'єрства Віктора Януковича Чорноморський суднобудівний завод був викреслений зі списку підприємств, які не підлягають приватизації. Того ж року підприємство було винесено Фондом держмайна, очолюваний членом партії Регіонів Михайлом Чечетовим, на приватизацію. Переможцем конкурсу, в якому брало участь лише два підприємства, стало ВАТ «Миколаївська малотоннажна верф», яке на той час перебувало під контролем російських олігархів братів Олега та Ігоря Чуркіних, які, за повідомленнями низки українських ЗМІ, є племінниками відомого своїми антиукраїнськими висловлюваннями, російського представника в ООН під час російської агресії проти України Віталія Чуркіна. Контрольний пакет акцій холдингу (90,25 %) ГАХК «ЧСЗ» було продано росіянам за нереально низькою ціною — 129 195 520 грн. На підприємстві на той час працювало 5 500 осіб, заводська територія складала 300 гектарів землі в місті на березі Дніпровсько-Бузького лиману, містила 988 споруд, зокрема 198 виробничого призначення, 461 невиробничого, 92 складських приміщень. Чуркіни також отримали набережні та стапелі — всього 12, передавальні пристрої — 52, об'єкти об'єкти соціального, культурного та побутового призначення — 173. Для порівняння, у 2002 році українське підприємство «Нібулон» придбало в заводу земельну ділянку розміром 7 гектарів з об'єктом незавершеного будівництва за 79 млн грн. Під керівництвом росіян найбільше суднобудівне підприємство України поступово втратило практично весь свій виробничий потенціал. Чуркіни не виконали жодного інвестиційного зобов'язання. За 3 роки вони звільнили із заводу три тисячі робітників. Заборгованість по зарплаті працівникам на 1 січня 2007 року склала понад 2 мільйони гривень. Заборгованість Пенсійному фонду на 1 лютого 2007 року досягла майже 20 мільйонів гривень, фонду соціального страхування від нещасного випадку — понад 0,5 мільйона. Пізніше Віталій Чуркін заявив, що племінників у нього немає. ЧСЗ знаходився в стадії банкрутства з 2014 року. Ініціатором банкрутства виступило ПрАТ «Балаклавське рудоуправління» (Севастополь, АР Крим), яке, як і ЧСЗ на той час, було підконтрольним іншому російському бізнесмену Вадиму Новинському. Провадження у справі про банкрутство було порушено Господарським судом Миколаївської області ще на початку лютого 2014 року. У вересні 2017 року Генеральний прокурор України Юрій Луценко заявив про намір зрушити з місця процес повернення в державну власність Чорноморського суднобудівного заводу (ЧСЗ) і ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод «Океан». 3 липня 2018 року, Господарський суд Миколаївської області визнав банкрутом ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод». У вересні 2019 року, за рішенням Господарського суду Миколаївської області майно ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» було виставлено на продаж. Майно реалізувалося двома лотами — нежитлові приміщення та плавзасоби. Окрім них, також було виставлено на продаж наявне обладнання в цих цехах і на цій території, разом із кранами, огорожею, системою освітлення тощо. 25 червня 2021 року, Господарський суд Миколаївської області оголосив ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», що розташований у м. Миколаєві за адресою: вул. Індустріальна, 1, банкрутом. Відповідне рішення суду (резолютивна частина) було зачитано в ході засідання суду, а також було затверджено звіт ліквідатора підприємства Ольги Протасової, яка в ході судового засідання заявила: «Мною були звільнені всі працівники підприємства. Завершена вся господарська і підприємницька діяльність ПАТ „ЧСЗ“, всі технологічні цикли діяльності підприємства-банкрута. Також була проведена повна інвентаризація активів банкрута. Після інвентаризації все майно було оцінено і реалізовано.». Також було повідомлено, що у ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» не залишилося майна, яке продали, а зароблені гроші (151 млн грн) — віддали шести кредиторам. Структура Як і більшість підприємств колишнього СРСР, Чорноморський суднобудівний завод мав величезні розміри і включав до свого складу безліч структурних підрозділів. З метою зменшення виробничих витрат і зниження собівартості продукції, оптимізації системи управління виробництвом у 1998 році проведено реструктуризацію заводу. Реструктуризацію було проведено за принципом завершеності виробництва продукції. Було виділено 6 підприємств, на основі яких було створено Державну акціонерну холдингову компанію «Чорноморський суднобудівний завод», до якої увійшли: ВАТ «Суднобудівна верф «Меридіан»; ВАТ «Миколаївська малотоннажна верф»; ВАТ «Чорноморський машинобудівний завод»; ВАТ «Малярно-ізоляційне підприємство «Райдуга»; ВАТ «Чорноморський меблевий завод «Чорномормеблі»; ВАТ «Будівельно-монтажне управління «Чорноморсервіс». Продукція Чорноморський суднобудівний завод випускав широкий спектр продукції, серед якої в основному як цивільні судна, так і військові кораблі. Будувалися пасажирські судна, великі морозильні траулери-рибозаводи, китобойні судна, танкери, а також прогулянкові човни. В якості вторинної продукції виготовлялися палубні суднові механізми, сільськогосподарська техніка, меблі, сувенірна продукція тощо. Чорноморський суднобудівний завод також відомий тим, що на ньому було виготовлено абсолютно всі авіаносні крейсери Радянського союзу (проєкти 1143.4–7 «Кречет»). За часів незалежної України завод виконував держзамовлення з будівництва новітніх військових кораблів для ВМС України, зокрема — корветів проекту 58250. У 2010 році, на воду було спущено універсальний транспортний корабель CF 38850. Так званий перший стапель раніше був реконструйований і станом на 2012 рік на ньому було можливе виконання комплексу робіт, пов'язаних зі спорудженням великих кораблів і суден водотоннажністю до 105 тисяч тонн, встановленням на них великогабаритних механізмів. Другий — «нульовий» стапель — був готовий, більш аніж на 90 % і за необхідністю у найкоротші терміни також міг бути введений у дію. Восени 2014 року, підприємство було переорієнтоване на виготовлення обладнання та комплектуючих для підприємств металургійної галузі, як умови виживання під час глибокої кризи в суднобудуванні, — повідомляв на той час генеральний директор ПАТ «ЧСЗ» Олександр Остапенко. Комплектуючі замовляли заводи групи «Метінвест», Марганецького та Орджонікідзького ГЗК, Corum Group. У березні 2018 року, через розширення виробничої діяльності Миколаївського майданчика компанії «Smart Maritime Group» (Чорноморський суднобудівний завод), підприємство оголошувало набір на 150 вільних вакансій — збиральників та зварювальників судових, кранівників та фахівців з інших робочих спеціальностей. Продукція, виготовлена на Чорноморському суднобудівному заводі до 1941 року Кораблі, виготовлені на Чорноморському суднобудівному заводі Судна, виготовлені на Чорноморському суднобудівному заводі Керівництво 1895—1896 — Гарріс Е. Г. 1896—1897 — Роланд Л. Г. 1898—1899 — Беклемишев Микола Миколайович 1900—1909 — Каннегісер Йоаким Самуїлович 1909—1912 — Дмитрієв Микола Іванович 1912—1918 — Юреньов Борис Олександрович 1919—1919 — Плосконний І. І. 1920—1920 — Матвеєв 1921—1925 — Степанов Сергій Олександрович 1925—1927 — Щербина М. В. 1927—1930 — Велігура Д. М. 1930—1931 — Кухта М. Ф. 1932—1933 — Старущенко Д. М. 1933—1934 — Кужелло Ернест Францович 1934—1937 — Степанов Сергій Олександрович 1938—1939 — Гейзер О. 1939—1941 — Самарін Олександр Васильович 1941—1944 — Селезньов Володимир Львович 1944—1944 — Клопотов Борис Євгенович 1944—1949 — Самарін Олександр Васильович 1949—1952 — Івочкін Володимир Федорович 1952—1954 — Орєшкін Віктор Михайлович 1954—1956 — Прибильський Іван Степанович 1956—1959 — Сгибнєв Захар Григорович 1959—1979 — Ганькевич Анатолій Борисович 1979—1993 — Макаров Юрій Іванович 1994—1996 — Овдієнко Ігор Миколайович 1996—2002 — Тихоненко Ігор Павлович 2002—2004 — Полтавцев В'ячеслав Миколайович 2004—2007 — Сагайдаков Олександр Михайлович 2007—2009 — Горн Ілля Григорович 2009—2010 — Мордовенко Дмитро Миколайович 2010—2014 — Калашников Валерій Миколайович 2014—2021 — Остапенко Олександр Вікторович Галерея Див. також Океан (завод); Миколаївський суднобудівний завод; ДП НВКГ «Зоря» — «Машпроект»; Дослідно-проектний центр кораблебудування. Примітки Література Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. Рождённый в краю корабельном / Плясков Л. А., Кучеренко Л. М. и др. — К., : Компьютерные системы, 1997. — 400 с. — ISBN 978-966-95240-1-0. Наш Черноморский. 1897–1987 / Плясков Л. А., Кучеренко Л. М. — М. : Мысль, 1989. — 481 с. Черноморский судостроительный завод 1897–1988 / Плясков Л. А., Золотарева В. А. — 1989. Посилання www.chsz.biz — Сайт заводу ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» // clarity-project.info ЧСЗ переходить на обладнання для металургії[недоступне посилання з серпня 2019] Хто замовив братів Чуркіних?. www.epravda.com.ua. Економічна правда. 13 грудня 2007. Процитовано 17 липня 2018. У Миколаєві розпочали будівництво другого танкеру на замовлення нідерландської компанії. uprom.info. Національний промисловий портал. 10 липня 2018. Процитовано 10 липня 2018. Ю. А. Бугаєвська. З історії миколаївського суднобудівного заводу «Наваль» (нині ДАХК «ЧСЗ». Державний Архів Миколаївської області.