NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Крижі (Україна)

Крижі́ — село в Україні, у Кременецькій міській громаді Кременецького району Тернопільської області. Розташоване на північному заході району. До 2020 центр Крижівської сільської ради. Утворене у результаті об'єднання 24 хуторів (Бакси, Бобрики, Гаврили, Гамері, Грині, Густини, Вулиця, Краєвський, Крижі, Легкуни, Медлики, Панасюки, Пачкарі, Підліс, Росоли, Рудники, Свідрі, Синяки, Тригуби, Філики, Цвяхи, Цигани, Цілидині, Якубці). До 1922 називалося Бережецькі Гаї. Населення — 652 особи (2001), 613 осіб(2014) Історія Відомі від 1-ї пол. 16 ст. У 2013 році до Крижів приєднане сусіднє село Мисики. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області», увійшло до складу Кременецької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Кременецького (1940-2020) району, село увійшло до складу новоутвореного Кременецького району. 28 серпня празник у селі Крижі Населення За даними перепису населення 2001 року мовний склад населення села був таким: Пам'ятки Є церква Успіння Пресвятої Богородиці (1996, мурована, архітектор Б. Голод), 11 «фігур». Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1976, скульптор В. Пашкевич). Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа І-ІІ ступенів, клуб, бібліотека, ФАП, краєзнавчий музей (бл. 3-х тис. експон.), 2 торговельні заклади. Відомі люди Народилися Семенчук Юрій - український священник в Австралії. Галерея Примітки Література С. Краєвський, В. Уніят. Крижі // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 239—240. — ISBN 966-528-199-2. СЕМЕНЧУК Юрій [Текст] // Енциклопедія Української діяспори : у 4 т. / Наукове т-во ім. Шевченка в Америці, НАН України ; редкол.: В. Маркусь, П. Толочко, В. Євтух [та ін.]. — Київ – Нью-Йорк – Чікаґо – Мельборн, 1995. — Т. 4 : (Австралія – Азія – Африка). — С. 175.
Крыжовая

Крыжовая (укр. Крижова) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720882402. Население по переписи 2022 года составляет 32 человек. Почтовый индекс — 45735. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 5,4 км². Ссылки Крыжовая на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Крижова

Крижова́ — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Горохівської міської територіальної громади. Населення становить 32 особи. Географія Село розташоване на північно-західній стороні від витоку річки Липи. Історія У 1906 році хутір Підберезської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 57 верст, від волості 12. Дворів 25, мешканців 150. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 60 осіб, з яких 25 чоловіків та 35 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 51 особа. 100 % населення вказало своєю рідною мовою українську мову. Див. також Крижевці Примітки Посилання Погода в селі Крижова [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Krîjovlîn, Bârzula

Krîjovlîn (în ucraineană Крижовлин) este un sat în comuna Balta din raionul Bârzula, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Krîjovlîn era vorbitoare de ucraineană (94,3%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,11%) și română (2,07%). Note
Крыжовлин

Крыжовли́н (укр. Крижовли́н) — село, относится к Балтскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 193 человека. Почтовый индекс — 66114. Телефонный код — 4866. Занимает площадь 1,44 км². Код КОАТУУ — 5120688803. Местный совет 66114, Одесская обл., Балтский р-н, с. Ухожаны Ссылки Крыжовлин на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Крижовлин

Крижо́влин — село в Україні, у Балтській міській територіальній громаді Подільського району Одеської області. Раніше було підпорядковано Новопольській сільській раді Балтського району. Розташоване за 20 км від Балти. На заході межує з селом Новополь, на півночі з селом Піщана, на сході з селом Шляхове та на півдні з селом Кринички. Назва Згідно переказів, назва села походить від невеликого озера Крижового, на якому поміщики полювали на диких качок. Археологія У 1973 на території села була знайдена золота чаша епохи бронзи (сер. II тис. до н. е.). Науковці вважають, що вона була виготовлена в Ахейській Греції і є прикладом далеких торговельних зв'язків місцевої Сабатинівської культури (XV—XIII ст. до н. е.) зі стародавніми Мікенами. Подібні чаші були знайдені в селі Редень, Румунія (культура Ноа), та селі Вилчитрин, Болгарія (культура Кослоджень). Історія У складі Речі Посполитої у XVI ст. входило до Брацлавського повіту Брацлавського воєводства.[джерело?] За іншою версією, село виникло в першій половині XVIII ст.; офіційною датою заснування села вважається 14 жовтня 1724 року (сайт ВР — 1724, освячення церкви — 1871 р.) За адміністративним поділом Російської імперії XIX ст. належало до Балтського повіту Подільської губернії. За адміністративним поділом УРСР XX ст. було віднесено до Балтського району Одеської області. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», увійшло до складу Балтської міської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Балтського району, село увійшло до складу новоутвореного Подільського району. Населення Згідно з переписом 1989 року населення села становило 266 осіб, з яких 106 чоловіків та 160 жінок. За переписом населення 2001 року в селі мешкали 193 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки В селі є дерев'яна Церква Покрови збудована в 1871 році. Видатні люди У Крижовлині народився Мартинюк Сергій Яковлевич (літературний псевдонім Світогор Лелеко, 1962 р.н.) — український письменник і публіцист. Член НСПУ. Примітки Джерела Сайт Верховної Ради України Сайт Центральної виборчої комісії [Архівовано 3 грудня 2010 у Wayback Machine.] Карта України [Архівовано 15 лютого 2016 у Wayback Machine.] Неофіційний сайт Балти [Архівовано 12 березня 2016 у Wayback Machine.] Храми Поділля [Архівовано 20 березня 2016 у Wayback Machine.] Nikolaus Boroffka. The Oxford Handbook of the European Bronze Age = Chapter 47: Romania, Moldova, and Bulgaria. In Anthony Harding, Harry Fokkens (eds.). — Oxford University Press, 2013. — С. 877-897. — ISBN 978-0-19-957286-1. (англ.) Література Ткач П. А. Надбання віків : фольклорна Балтщина: топоніми населених пунктів, легенди, криниці, вірування-заборони, народні свята / вступ. сл. Надія Гальчинська. — Одеса : Астропринт, 2023. — С. 75. — ISBN 978-966-927-984-2.
Ponte Krjukov

Il ponte Krjukov (in ucraino Крюківський міст?, Krjukivs'kyj mist; in russo Крюковский мост?, Krjukovskij most) è il solo ponte che attraversa il fiume Dnepr a Kremenčuk in attesa che sia ultimata la costruzione di un ponte più moderno leggermente a valle. Storia L'importante centro industriale di Kremenčuk nella seconda metà del XIX secolo fu raggiunto dalla ferrovia e la costruzione del primo ponte sul fiume Dnepr, necessario sia per il traffico ferroviario sia per quello stradale, fu affidata ad Amand Struve che aveva da poco progettato e seguito la costruzione del ponte ferroviario Struve a Kiev. La sua costruzione avvenne in tempi rapidi e la sua inaugurazione si ebbe il 25 marzo 1872. Durante la seconda guerra mondiale venne distrutto dalle truppe della Germania nazista. Durante il conflitto venne costruito un ponte provvisorio in legno, dato alle fiamme nel 1943, e nel 1944 il ponte originale venne parzialmente ripristinato. Fu in seguito necessario procedere ad una revisione del progetto iniziale e tra il 1947 e il 1949 fu ricostruito con importanti modifiche, come la maggiore lunghezza e la disposizione di due livelli per il traffico ferroviario e quello stradale. Venne inoltre realizzata la campata mobile centrale per permettere il traffico fluviale a battelli di maggiori dimensioni. Descrizione Il ponte ha due corsie con marciapiedi al livello superiore e un binario ferroviario al livello inferiore. È formato da dieci segmenti di uguale lunghezza in ferro appoggiati a piloni. Il segmento ferroviario centrale inferiore, con un sistema meccanico si può sollevare mentre quello superiore per il traffico su gomma o pedonale rimane sempre in funzione. Note Voci correlate Kremenčuk Ponte ferroviario Struve Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Ponte Kryukov Collegamenti esterni (DE) Krjukow-Brücke, su structurae.net.
Крюковский мост

Крюковский мост (укр. Крюківський міст) — совмещенный двухъярусный автомобильно-железнодорожный разводной мост через реку Днепр в Кременчуге Полтавской области Украины, соединяющий правобережную часть города, Крюков, с левобережной. Через мост проходят две автодороги государственного значения: Борисполь — Днепр — Запорожье и Полтава — Александрия. За сутки по мосту проезжает до 3000 грузовых автомобилей. Железная дорога имеет одну колею, электрифицированную переменным током. История В 1870 году Южная железная дорога подошла к городу с двух сторон: Харьков — Кременчуг и Елизаветград — Крюков. В связи с этим, по проекту инженер-полковника Аманда Струве в Кременчуге был построен первый мост. Открытие моста состоялось 25 марта 1872 года. В годы Великой Отечественной войны (21 июля 1941) мост был разрушен немецкими войсками. В 1942 г. ниже по течению был сооружён деревянный автомобильный мост, которому было присвоено имя генерал-фельдмаршала фон Рундштедта. Мост сгорел при отступлении немецких войск в 1943 г. 12 января 1944, всего за 32 дня, Крюковский мост был временно восстановлен. В 1945 году «Трансмостпроект» начал работу над созданием проекта восстановления моста. По новому проекту мост восстанавливался на дореволюционных быках, но становился двухъярусным. По сравнению со старым мостом увеличивалась его длина за счет увеличения спусков. Работы по восстановлению моста велись с 1947 по 1949 годы. Сначала расчистили русло Днепра, разобрали металлические сооружения старого моста, который был частично разрушен в годы войны: 8 пролетов остались целыми и только 3 подорваны. Однако руководство решило построить новый, двухъярусный, переезд. Старый мост разрезали на металлолом, а подводные сооружения оставили те же, хотя они и построены ещё в 1872 г., но до сих пор эксперты признали их очень прочными и способными выдержать большую нагрузку. Мост был сдан в эксплуатацию 21 декабря 1949 года, в честь дня рождения Сталина. В 1988 году был проведён капитальный ремонт моста. См. также Амурский мост в Днепре имеет аналогичную конструкцию. Примечания
Kudlaivka, Ternopil Oblast

Kudlaivka (Ukrainian: Кудлаївка) is a village in the Kremenets urban hromada of the Kremenets Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. After the liquidation of the Kremenets Raion (1940–2020) on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography "Kudłajówka, gm. Borki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). p. 189.
Kudłajówka

Kudłajówka (ukr. Кудлаївка) – wieś na Ukrainie w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim; nad Horynką dopływem rzeki Horyń. Przypisy Bibliografia Kudłajówka, gm. Borki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 2: Januszpol – Wola Justowska, Warszawa 1902, s. 189 .
Kudlaivka, Șumsk

Kudlaivka (în ucraineană Кудлаівка) este un sat în comuna Pidhaiți din raionul Șumsk, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kudlaivka era vorbitoare de ucraineană (99,19%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Кудлаевка (Тернопольская область)

Кудлаевка (укр. Кудлаївка) — село в Кременецкой городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Шумский район. Почтовый индекс — 47104. Телефонный код — 3558. Население Население по переписи 2001 года составляло 246 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Кудлаевка на сайте Верховной рады Украины
Кудлаївка (Кременецький район)

Кудлаї́вка — село в Україні, у Кременецькій міській громаді Кременецького району Тернопільської області. Розташоване на річці Горинка, в центрі району. Історія Перша відома на сьогодні в історичних джерелах власна невеличка дерев'яна церква-каплиця Святої Трійці зведена 1923 року (на карті з 1922 року церква в цьому селі не показана). 1 жовтня 1933 року утворено ґміну Катербурґ Кременецького повіту і село включено до неї. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області», увійшло до складу Кременецької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Кременецького (1940-2020) району, село увійшло до складу новоутвореного Кременецького району. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Див. також Кудлаївка (Новгород-Сіверський район) Галерея Примітки
Kudrynzi (Tschortkiw)

Kudrynzi (ukrainisch Кудринці; russisch Кудринцы/Kudrinzy, polnisch Kudryńce) ist ein Dorf im Rajon Tschortkiw der Oblast Ternopil im Westen der Ukraine. Der Ort liegt etwa 115 Kilometer südöstlich der Oblasthauptstadt Ternopil und 28 Kilometer südöstlich der ehemaligen Rajonshauptstadt Borschtschiw am Westufer des Sbrutsch. Am 20. Juli 2015 wurde das Dorf ein Teil der Siedlungsgemeinde Melnyzja-Podilska im Rajon Borschtschiw; bis dahin bildete es zusammen mit dem Dorf Mychajliwka (Михайлівка) die Landratsgemeinde Kudrynzi (Кудринецька сільська рада/Kudrynezka silska rada) im Südosten des Rajons Borschtschiw. Am 17. Juli 2020 wurde der Ort Teil des Rajons Tschortkiw. Der Ort wurde zu Beginn des 15. Jahrhunderts gegründet, erhielt 1518 das Magdeburger Stadtrecht und lag zunächst in der Adelsrepublik Polen-Litauen, Woiwodschaft Podolien. 1772 kam der Ort als Kudrynce zum damaligen österreichischen Kronland Galizien und wurde hier Grenzort zu Russland. Zwischen 1810 und 1815 war er kurzzeitig innerhalb des Tarnopoler Kreises ein Teil des Russischen Kaiserreiches und kam dann wieder in österreichische Hand, ab 1867 war er im galizischen Bezirk Borszczów eingegliedert. Der Ort hatte hier den Status eines Marktstädtchens, verlor diesen aber nach 1939. Der Ort wurde in österreichischer Zeit in die 2 Ortsteile Kudryńce Górne und Kudryńce Dolne unterteilt, bereits vor 1900 wurde dann beide Ortsteile vereinigt. Nach dem Ende des Ersten Weltkrieges kam der Ort zur Polnischen Republik (in die Woiwodschaft Tarnopol, Powiat Borszczów, Gmina Kudryńce), wurde im Zweiten Weltkrieg 1939 bis 1941 von der Sowjetunion und dann bis 1944 von Deutschland besetzt und hier in den Distrikt Galizien eingegliedert. Nach dem Ende des Krieges wurde der Ort der Sowjetunion zugeschlagen, dort kam das Dorf zur Ukrainischen SSR und ist seit 1991 ein Teil der heutigen Ukraine. Im Ort befinden sich die Ruinen der Burg Kudrynzi, auf der gegenüberliegenden Seite des Sbrutsch befindet sich das gleichnamige Dorf Kudrynzi, dieses liegt jedoch in der Oblast Chmelnyzkyj. Weblinks Eintrag zum Ort in der Enzyklopädie der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Kudryńce. In: Filip Sulimierski, Władysław Walewski (Hrsg.): Słownik geograficzny Królestwa Polskiego i innych krajów słowiańskich. Band 4: Kęs–Kutno. Walewskiego, Warschau 1883, S. 846 (polnisch, edu.pl). Einzelnachweise
Kudryntsi, Ternopil Oblast

Kudryntsi (Ukrainian: Кудринці) is a village in Melnytsia-Podilska settlement hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention in the smoke register is in 1487. In 1615, a descendant of Mykola Herburt, Jan Shchastnyi Herburt (1567–1616), built a stone castle on the high mountain of Striltsi. Religion Exaltation of the Holy Cross church Monuments Kudryntsi Castle References
Kudrînți, Borșciv

Kudrînți (în ucraineană Кудринці) este localitatea de reședință a comunei Kudrînți din raionul Borșciv, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kudrînți era vorbitoare de ucraineană (99,62%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Кудринцы (Тернопольская область)

Кудринцы (укр. Кудринці) — село в Мельнице-Подольской поселковой общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Код КОАТУУ — 6120884201. Географическое положение Село Кудринцы находится на правом берегу реки Збруч, ниже по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Завалье, на противоположном берегу — село Кудринцы. История Село известно с конца XV века. В 1518 году поселение получило права города. До 2020 года село входило в Борщёвский район. Население Население по переписи 2001 года составляло 1582 человека. По состоянию на 2016 год в селе проживало 1340 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Достопримечательности Кудринецкий замок. Примечания
Kudreave, Ceaplînka

Kudreave (în ucraineană Кудряве) este un sat în comuna Kucereavovolodîmîrivka din raionul Ceaplînka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Kudreave era vorbitoare de ucraineană (99,1%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Кудрявое (Херсонская область)

Кудрявое (укр. Кудряве) — село в Чаплинской поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 111 человек. Почтовый индекс — 75220. Телефонный код — 5538. Код КОАТУУ — 6525482003. Местный совет 75220, Херсонская обл., Чаплинский р-н, с. Кучерявовладимировка, ул. Ленина, 49 Ссылки Кудрявое на сайте Верховной рады Украины Примечания
Кудряве (Каховський район)

Кудря́ве — село в Україні, у Чаплинській селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 111 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Чаплинської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Чаплинського району, село увійшло до складу новоутвореного Каховського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 106 осіб, з яких 48 чоловіків та 58 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 107 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Кудряве [Архівовано 5 серпня 2020 у Wayback Machine.] Джерела Чаплинська селищна ОТГ [Архівовано 31 серпня 2021 у Wayback Machine.]
Kusemyn

Kusemyn (ukrainisch Куземин; russisch Куземин Kusemin) ist ein Dorf im Süden der ukrainischen Oblast Sumy mit etwa 1600 Einwohnern (2001). Das in Briefen von Hetman Iwan Brjuchowezkyj als bereits als bestehende Siedlung erstmals 1665 schriftlich erwähnte Dorf befindet sich an Stelle einer skythischen Siedlung aus dem 7. bis 3. Jahrhundert vor Christus (siehe auch Gelonos und Wallanlage von Bilsk). Bei der Volkszählung von 2001 besaß das Dorf 1954 Einwohner. Die Ortschaft liegt nahe der Grenze zur Oblast Poltawa auf einer Höhe von 188 m am rechten Ufer der Worskla. Das Gemeindezentrum Hrun befindet sich 12 km nördlich, das Rajonzentrum Ochtyrka 30 km nordwestlich und das Oblastzentrum Sumy 105 km nördlich vom Dorf. Von Kusemyn führt die Territorialstraße T-19-28 zur zehn Kilometer östlich verlaufenden Fernstraße N 12. Am 16. August 2016 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Hrun, bis dahin bildete es die gleichnamige Landratsgemeinde Kusemyn (Куземинська сільська рада/Kusemynska silska rada) im Süden des Rajons Ochtyrka. Söhne und Töchter der Ortschaft Alexei Tschitschibabin (1871–1945); russischer Chemiker Iwan Bahrjanyj (1907–1963); ukrainischer Dichter, Prosaschriftsteller, Publizist und Politiker Einzelnachweise
Kuzemîn, Ohtîrka

Kuzemîn (în ucraineană Куземин) este o comună în raionul Ohtîrka, regiunea Sumî, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Kuzemîn era vorbitoare de ucraineană (95,96%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,79%). Note
Куземин

Куземин (укр. Куземин) — село, Куземинский сельский совет, Ахтырский район, Сумская область, Украина. Код КОАТУУ — 5920385001. Население по переписи 2001 года составляет 1954 человека. Население на 2016 год составляет 1550 человек Является административным центром Куземинского сельского совета, в который не входят другие населённые пункты. Географическое положение Село Куземин находится на правом берегу реки Ворскла, выше по течению на расстоянии в 3 км расположено село Скелька, ниже по течению на расстоянии в 2,5 км расположено село Бельск (Котелевский район). Река в этом месте извилистая, образует лиманы, старицы и заболоченные озёра. К селу примыкают небольшие лесные массивы (дуб). История В 1709 году Куземин был сожжён шведской армией. Экономика Молочно-товарная и птице-товарная фермы. Сельхозпредприятие «Ленинская искра». ООО «Куземинское». ПП «Куземин — Агро» Кирпичный завод ЧП «Керамика» (закрылся в 2008 году). Объекты социальной сферы Детский сад Школа Клубы Дом культуры Известные люди Иван Багряный (1906—1963) — украинский писатель, детские и юношеские годы провёл в селе Куземин. Татьяна Гнедич (1907—1976) — русская переводчица и поэтесса, родилась в селе Куземин. Шаренко Василий Денисович (1916—1944) — Герой Советского Союза, родился в селе Куземин. Чичибабин, Алексей Евгеньевич (1871—1945) — известный химик-органик, родился в селе Куземин. Достопримечательности Куземинское укрепление скифской эпохи, входящее в систему фортификаций Бельского городища. Северянское городище X—XIII веков в урочище Замок. Примечания Литература Осадчий Е. Н. Куземинская крепость в X—XVIII веках // Gardarika. — 2016. — Vol. 9, no. 4. — P. 214—235. Дополнительная литература Кушніренко В., Ніколаев М. Куземинський лучний масив Грунського району (укр.) // Луки водозбору р. Ворскли. — Ч. I. — Полтава, 1930. — С. 5—114. Архивировано 19 июля 2024 года. Третьяков П. М. Стародавні слов’янські городища у верхній течії Ворскла (укр.) // Археологія. — Київ: Вид-во АН УРСР, 1947. — Вип. I. — С. 123—140. Архивировано 13 августа 2023 года. Ссылки Погода в селе Куземин