NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Храм Покрови Пресвятої Богородиці (Донецьк)

Церква Покрови Пресвятої Богородиці — катедральний собор Донецького екзархату Української греко-католицької церкви. Історія Будувався протягом 1994–2003 років за рахунок добровільних пожертв. Освячений 3 серпня 2003 року патріархом Любомиром. 2000 року при церкві Покрови Пресвятої Богородиці розпочали своє місійне служіннясестри Служебниці Непорочної Діви Марії (ССНДМ). У церкві служиться архієрейська Літургія, здійснюється рукоположення нових священнослужителів, щоденно відбуваються ранішні та вечірні богослужіння. Джерело Сторінка Донецько-харківського екзархату УГКЦ [Архівовано 30 листопада 2012 у WebCite] Катедральний Собор Покрови Пресвятої Богородиці
Волновахский краеведческий музей

Волновахский краеведческий музей — музей в Волновахе, основанный в 1977 году. Площадь музея 259 метров². История Музей основан в 1977 году, как отдел Донецкого краеведческого музея. С 1992 года музей работает самостоятельно. Залы В музее четыре зала: Первый самый крупный в котором расположена экспозиция флоры и фауны Донецкого края. Во втором расположены экспонаты от каменного века до XIX века. В третьем зале экспозиция посвящённая жизни Донецка в период с 1917 года по 1990 год. В четвёртом зале экспонаты о современной жизни Донецкого края. Музей гордится своей выставкой самоваров и коллекцией монет с XI века. В 1870 году один из самоваров показан на выставке в Париже и в Вене, также этот самовар получил десять медалей на других выставках. В музее также хранятся: каменные топоры из эпохи бронзы, наконечники стрел из скифской эпохи, и так далее. Примечания
Харковски университет

Харковският национален университет Василий Каразин (на украински: Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна) е най-старото висше училище в Украйна. Открит е на 29 януари 1805 г., като първи университет в Малорусия. Шестият университет на Руската империя след Виленския от 1579 г. (от старинното име на Вилнюс – Almae Academia et Universitas Vilnensis Societatis Jesu – днес с несъществуващ правоприемник); Тартуския университет (в Тарту) от 1632 г.; Московския университет; Санктпетербургския и Казанския университет – който е открит само три години преди Харковския – в 1804 г. В съветско време е разформирован, след което е възстановен, като от смъртта на Максим Горки до 1999 г. носи неговото име, а след 1999 г. получава името на своя основател – Василий Каразин. Харковският университет е Алма матер на много от българските възрожденци. В Харковския университет от 1876 г. е редовен професор Марин Дринов, а негов почетен доктор на науките е Васил Златарски. Възпитаници и преподаватели, носители на Нобелова награда Иля Мечников (Нобелова награда за физиология или медицина, 1908) Лев Ландау (Нобелова награда за физика, 1962) Саймън Кузнец (Нобелова награда за икономика, 1971) Източници Сайт на Харковския университет
Universitat de Khàrkiv

La Universitat Nacional Vasili Karazin de Khàrkiv (en ucraïnès: Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна) és una universitat pública situada a la ciutat de Khàrkiv, a Ucraïna. És la segona universitat més antiga del país després de la Universitat de Lviv. Història La Universitat de Khàrkiv va ser fundada el 29 de gener de 1804 pel professor de matemàtiques Vasili Karazin, que prèviament havia estat el professor particular del tsar (decret del tsar de fundació oficial de 17 de gener de 1805). Va recollir entre la població local de Khàrkiv els fons suficients per a construir la universitat. El 1805 la universitat comptava amb tan sols 57 alumnes, encara que trenta anys més tard la xifra augmentaria considerablement, fins a acollir a 263 estudiants, en la seva majoria cursant la facultat de medicina i de dret. El 1807 es va obrir una secció dedicada a l'estudi zoològic i botànic, que en l'actualitat és el Museu de la Natura Nuch de Khàrkiv. Durant la creació de la Unió Soviètica, Khàrkiv es va convertir en una important ciutat universitària, sent una de les més importants de l'est del país. Durant l'època soviètica, es va ampliar el complex i es van afegir vuit nous departaments: Matemàtiques, Física, Geologia i geografia, Econòmiques, Història, Filologia, Idiomes, Ciències i Formació universitària. Després del desmembrament de l'URSS, el president d'Ucraïna, Leonid Kutxma, va indicar que, "la contribució que la Universitat del Khàrkiv ha fet al país, ha permès la formació d'especialistes qualificats i el desenvolupament de la ciència a Ucraïna". Kutxma va concedir l'estatus d'universitat nacional i posteriorment va ser canviada de nom amb el nom del seu fundador el 2004. L'Estat també va finançar un segon edifici batejat com a "Acadèmia Govorov". Facultats Alumnes notables Serguei Aleksandrovski, poeta i traductor rus. Oksana Ivanenko traductora i escriptora infantil Sant Joan de Shanghai i Sant Francesc, sant de l'Església ortodoxa. Simon Kuznets, economista rus-estatunidenc, guanyador del Premi en Ciències Econòmiques en memòria d'Alfred Nobel el 1971. Lev Landau, físic i matemàtic soviètic, guanyador del Premi Nobel de Física el 1962. Ilià Métxnikov, microbiòleg rus, guanyador del Premi Nobel de Fisiologia o Medicina el 1908. Jerzy Neyman, matemàtic polonès. Józef Piłsudski, militar i cap d'Estat de la[Segona República de Polònia. Alekséi Pogorélov, matemàtic rus. Henryk Siemiradzki, pintor polonès. Referències
Nationale W.-N.-Karasin-Universität Charkiw

Die Nationale Universität Charkiw „W. N. Karasin“ (ukrainisch Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна, russisch Харьковский национальный университет имени В. Н. Каразина) (NKUC) in Charkiw ist mit etwa 12.000 Studenten und rund 1.300 Mitarbeitern eine der wichtigsten Universitäten in der Ukraine. Sie wurde 1804 auf Initiative von Wassyl Karasin gegründet und 1805 eröffnet. Sie ist die zweitälteste Universität in der Ukraine nach der Universität Lemberg. Geschichte In den Revolutionsjahren und im Bürgerkrieg 1917–1920 gab es einen Kampf zwischen den Anhängern der ukrainischen Unabhängigkeit und den pro-russischen Professoren. Die meisten ukrainischen Professoren blieben in Charkiw. Sie arbeiteten weiterhin in Institutionen, die von der Sowjetregierung auf den Grundlagen der Universität organisiert wurden: der Akademie für theoretisches Wissen (1920–1921), dem Kharkiv Institute of Public Education (1921–1930), dem Kharkiv Institute of National Economy, physikalisch-chemische und juristische Institute. Die Professoren, die mit den neuen politischen Realitäten nicht einverstanden waren, verließen die Universität. In den Jahren 1932–1933 wurde die NKUC restauriert. 1936 erfolgte eine Umbenennung nach dem russischen Schriftsteller Alexei Gorki, obwohl er zu Lebzeiten nichts mit der Universität zu tun hatte. Während des Zweiten Weltkrieges wurde die NKUC nach Qysylorda, Kasachstan, evakuiert, wo sie gemeinsam mit der Kiewer Universität die Vereinigte Ukrainische Staatliche Universität gründete. 1943–1944 kehrte die NKUC nach Charkiw zurück (das erste akademische Jahr nach der Befreiung der Stadt begann am 1. November 1943). 1960 wurde das Charkiw Pädagogische Institut für Fremdsprachen als Fakultät für Fremdsprachen an die Universität angeschlossen. Gebäude Der Komplex wurde mit Stahlbeton nach den Plänen von Sergei Serafimow und Maria Sandberg in den Jahren 1930–1932 als Regierungsgebäude der Ukrainischen SSR errichtet. Nach dem Krieg bis 1961 rekonstruiert und restauriert. Seit 1957/62 Kharkov Gorky University. Fakultäten Biologie Physik Strahlenphysik Physik und Technologie Informatik Philosophie Mathematik und Informationstechnologie Geologie und Geographie Wirtschaftswissenschaften Fremdsprachen Geschichte Philologie Medizin Chemie Sozialwissenschaften Psychologie Rechtswissenschaften Internationale Wirtschaftsbeziehungen und Tourismus Postgraduierten-Ausbildung Physik und Energie. Nobelpreisträger Ilja Iljitsch Metschnikow (1845–1916), russischer Zoologe, Phylogenetiker, Darwinist, Bakteriologe und Immunologe; (Medizin, 1908) Lew Dawidowitsch Landau (1908–1968), sowjetischer Physiker; (Physik, 1962) Simon Smith Kuznets (1901–1985), US-amerikanischer Ökonom russisch-jüdischer Herkunft; (Wirtschaftswissenschaften, 1971) Siehe auch Liste der Rektoren der Universität Charkiw Liste der modernen Universitäten in Europa (1801–1945) Charkiw-Observatorium Weblinks Offizielle Website (ukrainisch) Offizielle Website (englisch) Offizielle Website (russisch) University of Kharkiv in der Encyclopedia of Ukraine (englisch) Einzelnachweise
Universidad de Járkov

La Universidad Nacional Vasili Karazin de Járkov (en ucraniano: Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна) es una universidad pública ubicada en la ciudad de Járkov, en Ucrania. Es la segunda universidad más antigua del país después de la Universidad de Leópolis. Historia La Universidad de Járkov fue fundada el 29 de enero de 1804 por el profesor de matemáticas Vasili Karazin, que previamente había sido el profesor particular del zar (decreto del zar de fundación oficial de 17 de enero de 1805). Recogió entre la población local de Járkov los fondos suficientes para construir la universidad.​ En 1805 la universidad contaba con tan solo 57 alumnos, aunque treinta años más tarde la cifra aumentaría considerablemente, hasta acoger a 263 estudiantes, en su mayoría cursando la facultad de medicina y de derecho. En 1807 se abrió una sección dedicada al estudio zoológico y botánico, que en la actualidad es el Museo de la Naturaleza Nuch de Járkov. Durante la creación de la Unión Soviética, Járkov se convirtió en una importante ciudad universitaria, siendo una de las más importantes del este del país. Durante la época soviética, se amplió el complejo y se añadieron ocho nuevos departamentos: Matemáticas, Física, Geología y geografía, Económicas, Historia, Filología, Idiomas, Ciencias y Formación universitaria. Después del desmembramiento de la URSS, el presidente de Ucrania, Leonid Kuchma, indicó que, "la contribución que la Universidad del Járkov ha hecho al país, ha permitido la formación de especialistas cualificados y el desarrollo de la ciencia en Ucrania". Kuchma concedió el estatus de universidad nacional y posteriormente fue renombrada con el nombre de su fundador en 2004. El Estado también financió un segundo edificio bautizado como "Academia Govorov".​ En 2022, la universidad se vio gravemente dañada por la invasión rusa de Ucrania. El 2 de marzo, los bombardeos rusos alcanzaron el edificio de la Facultad de Economía y posteriormente fueron destruidos por los bombardeos rusos. ​ Facultades Alumnos notables Serguéi Aleksandrovski, poeta y traductor ruso. Oksana Ivanenko traductora y escritora infantil San Juan de Shanghái y San Francisco, santo de la Iglesia ortodoxa. Simon Kuznets, economista ruso-estadounidense, ganador del Premio en Ciencias Económicas en memoria de Alfred Nobel en 1971. Lev Landáu, físico y matemático soviético, ganador del Premio Nobel de Física en 1962. Iliá Méchnikov, microbiólogo ruso, ganador del Premio Nobel de Fisiología o Medicina en 1908. Jerzy Neyman, matemático polaco. Józef Piłsudski, militar y jefe de Estado de la[Segunda República de Polonia. Alekséi Pogorélov, matemático ruso. Henryk Siemiradzki, pintor polaco. Referencias
Università di Charkiv

L'Università Nazionale Vasyl' Karazin di Charkiv (in ucraino Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна?, Charkivs'kyj nacional'nyj universytet imeni V. N. Karazina) è una delle principali università dell'Ucraina, e precedentemente dell'Impero russo e dell'Unione Sovietica. Venne fondata nel 1804 sotto l'impulso di Vasyl' Karazin, diventando la seconda università più antica di Ucraina dopo l'Università di Leopoli. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sull'Università di Charkiv Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su karazin.ua. (EN) Kharkiv A. M. Gorky State University, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. Voci correlate Museo di storia dell'Università di Charkiv
Universidade Nacional da Carcóvia

A Universidade Karazin ( em ucraniano: Каразінський університет) ou oficialmente Universidade Nacional V. N. Karazin da Carcóvia (em ucraniano: Харківський національний університет імені В. Н. Каразіна) é uma das principais universidades da Ucrânia e, anteriormente, do Império Russo e da União Soviética. Foi fundada em 1804 através dos esforços de Vasily Karazin, tornando-se a segunda universidade mais antiga da atual Ucrânia, depois da Universidade de Lviv. História A Universidade de Kharkiv foi fundada em 29 de janeiro de 1804 pelo professor de matemática Vasily Karazin, que anteriormente tinha sido o tutor de zar. Ele coletou entre a população local de Kharkiv fundos suficientes para construir a universidade. Em 1805 a universidade tinha apenas 57 alunos, embora trinta anos mais tarde o número aumentasse consideravelmente, para acomodar 263 estudantes, principalmente na faculdade de medicina e de direita. Em 1807, foi aberta uma seção dedicada ao estudo zoológico e botânico, que agora é o Museu da Natureza Nuch da Carcóvia. Durante a criação da União Soviética, Carcóvia tornou-se uma importante cidade universitária, sendo uma das mais importantes do leste do país. Durante o período soviético, o complexo foi ampliado e oito novos departamentos foram adicionados: Matemática, Física, Geologia e Geografia, Economia, História, Filologia, Línguas e Ciências. Após a Dissolução da União Soviética, o presidente da Ucrânia, Leonid Kuchma, indicou que, "a contribuição que a Universidade de Kharkiv fez para o país, tem permitiu a formação de especialistas qualificados e o desenvolvimento da ciência na Ucrânia ". Kuchma concedeu o status de "universidade nacional" e mais tarde foi renomeada com o nome de seu fundador em 2004. O Estado também financiou um segundo prédio chamado "Academia Govorov". Departamentos Escola de Biologia Escola de Química Escola de Ciências da Computação Escola de Ecologia Escola de Economia Escola de Relações Econômicas Internacionais e Turismo Escola de Línguas Estrangeiras Escola de Medicina Escola de Geologia e Geografia Escola de História Mecânica Escolar e Matemática Escola de Direito Escola de Física Escola de filologia Escola de Filosofia Escola de Psicologia Escola de Física e Energia Escola de Radiofísica Escola de Sociologia Ex-alunos e professores notáveis Mikhail Lyubich, matemático Mikhail Ostrogradski, matemático Mykola Lysenko, músico Barbara Karinska, figurinista Ganhadores do prêmio Nobel Élie Metchnikoff (Medicina, 1908) Lev Landau (Física, 1962) Simon Kuznets (Ciências econômicas, 1971) Referências
Универзитет у Харкову

Универзитет у Харкову (укр. Харківський університет; лат. Universitas Charkoviensis; рус. Харьковский университет) је јавни универзитет у Харкову, у Харковској области у источној Украјини. Данас је један од доминантних универзитета у Украјини, а пре распада Совјетског Савеза један од главних универзитета у Совјетском Савезу. Основан је 1804. године и након Универзитета у Лавову најстарији је универзитет у земљи. Референце Спољашње везе Медији везани за Универзитет у Харкову на Викимедијиној остави univer.kharkov.ua Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. март 2011)
Иршава

Иршава (на украински: Іршава; на руски: Иршава; на унгарски: Ilosva; на словашки: Iršava; на чешки: Iršava; на идиш: ארשעווע; на немски: Irschawa; на полски: Irszawa, на румънски: Iloșva) е град в Украйна, административен център на Иршавски район, Закарпатска област. През 2010 година населението на града е 9153 души.
Irsjava

Irsjava (ukrainsk: Іршава; ungarsk: Ilosva) er en by beliggende i Zakarpatska oblast (provins) i det vestlige Ukraine. Den var administrativt centrum i Irshava rajon (distrikt) indtil den blev nedlagt i 2020 og blev slået sammen med Khust rajon. Byen har 9.163 (2022) indbyggere. Galleri Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Irschawa

Irschawa (ukrainisch ; russisch Иршава; ungarisch Ilosva; slowakisch Iršava) ist der Name einer Stadt in der Oblast Transkarpatien im Westen der Ukraine. 1341 wird die Stadt zum ersten Mal schriftlich als Makszemháza erwähnt, nachdem sie 1945 der Sowjetunion zugeschlagen wird, erhält sie am 30. Mai 1947 den Status einer Siedlung städtischen Typs, seit 1982 besitzt sie das Stadtrecht. Der Karpatenort liegt südöstlich der Bezirkshauptstadt Uschhorod am gleichnamigen Fluss, einem Zufluss der Theiß, und war bis 2020 das Verwaltungszentrum des Rajons Irschawa. Am 30. September 2016 wurde die Stadt zum Zentrum der neugegründeten Stadtgemeinde Irschawa (Іршавська міська громада/Irschawska miska hromada), zu dieser zählen auch noch die 2 Dörfer Losa (Лоза) und Sobatyn (Собатин), bis dahin bildete sie zusammen mit dem Dorf Sobatyn die gleichnamige Stadtratsgemeinde. Am 12. Juni 2020 wurde die Stadtgemeinde noch um weitere 17 Dörfer vergrößert, gleichzeitig wurde der bis dahin im Rajon Irschawa liegende Ort ein Teil des Rajons Chust. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Irschawa ein Teil der Gemeinde: Söhne und Töchter der Stadt Wassyl Stankowytsch (* 1946), sowjetischer Florettfechter Siehe auch Jüdischer Friedhof (Irschawa) Weblinks Eintrag zum Ort in der Enzyklopädie der Geschichte der Städte und Dörfer der Ukrainischen SSR (ukrainisch) Einzelnachweise
Irshava

Irshava (Ukrainian: Іршава, IPA: [irˈʃɑwɐ] ) is a city located in Zakarpattia Oblast (province) in western Ukraine. It was the administrative center of Irshava Raion (district) until it was abolished in 2020 and was merged with Khust Raion. Today, the population is 9,163 (2022 estimate). Names There are several alternative names used for this city: Rusyn: Иршава, Russian: Иршава, Hungarian: Ilosva, German: Irschawa, Slovak: Iršava, Romanian: Iloșva, Polish: Irszawa, and Yiddish: Orsheve. History The Hasidic Rabbi Joel Teitelbaum (later of Satmar) lived in Irshava twice, between 1911 and 1914, and again between 1922 and 1925. He established a yeshiva there. A local newspaper is published here since October 1946. City since September 1982. In January 1989 the population was 9873 people. Demographics In 2001, population was 10,515. It included: Ukrainians (98.6%) Russians (0.7%) Slovaks (0.3%) Hungarians (0.3%) Native language in 2001: Ukrainian (97.9%) Russian (1.4%) Hungarian (0.4%) Notable people Ivanna Bagová (born 1993) – Slovak singer, winner of The Voice of Czecho-Slovakia Rabbi Gruenberger Yaacov – active in Prague's Jewish Town Alt-neu Schul synagogue; Studied in yeshiva in Trnava, Slovakia Gallery See also Zakarpattia Oblast References External links Irshava in the Encyclopedia of Ukraine Wikimapia Maps
Irchava

Irchava (en ukrainien : Іршава ; en ruthène et en russe : Иршава ; en hongrois : Ilosva ; en slovaque : Iršava) est une ville de l'oblast de Transcarpatie, en Ukraine, et le centre administratif du raïon d'Irchava. Sa population s'élevait à 9163 habitants en 2022. Géographie Irchava est arrosée par la rivière Irchava et se trouve à 25 km au nord-ouest de Khoust, à 66 km au sud-est d'Oujhorod, la capitale administrative de l'oblast de Transcarpathie, et à 592 km à l'ouest-sud-ouest de Kiev. Histoire La première mention d'Irchava remonte à 1341. Elle portait alors le nom de Makszemháza. Elle fut intégrée à la Tchécoslovaquie en tant que partie intégrante de la Ruthénie subcarpatique en 1919, puis annexée par la Hongrie en 1939. En 1945, elle est annexée par l'Union soviétique et intégrée à la République socialiste soviétique d'Ukraine sous le nom d'Irchava. Elle a le statut de ville depuis 1982. Population Démographie Recensements (*) ou estimations de la population : Nationalités En 2001, la population d'Irchava comprenait : 88,6 % d'Ukrainiens, dont une grande part de Ruthènes considérés comme « Ukrainiens » 10,0 % de Hongrois 0,7 % de Russes 0,3 % de Slovaques Économie L'économie d'Irchava comprend une usine de produits abrasifs, une usine de réparation de machines, des usines de produits alimentaires, une usine textile de coton et une fabrique de meubles. Du lignite, du calcaire et du marbre sont extraits dans les environs de la ville. Transports Irchava se trouve à 108 km d'Oujhorod par le chemin de fer et à 83 km par la route. Notes et références Liens externes (uk) Informations officielles (en) Ichava sur Encyclopedia of Ukraine (uk) Site d'Irchava (ru) Cartes topographiques (ru) Carte routière Portail de l’Ukraine
Ilosva

Ilosva (ukránul: Іршава [Irsava]) város Ukrajnában, Kárpátalján, a Huszti járásban. Fekvése Ilosva Ukrajna nyugati részén, Kárpátalján, Nagyszőlőstől 18 km-re északra, a Borzsa folyó jobb partján, az Ilosva-patak mentén fekszik. Nevének eredete Neve a szláv jelsa (= égerfa) főnévből származik. Története Ilosva és környéke már az őskorban lakott hely volt. Határában a Sztremtura-hegyen honfoglalás előtti földvár nyomai láthatók. A földvár kapcsolatban volt az az ugyanaz időkből származó Bagaszlov és Selesztó Háthegységben levő várakkal. Ilosva Szombati felőli egyik magaslatán állnak Bodoló várának romjai, anyagát nagyrészt az új templom építéséhez használták fel. Nevét 1341-ben említették először az oklevelekben Makszemháza néven, mint Ilosvai Oláh Tihamér fiának Makszemnek birtokát. A település az Ilosvay család ősi fészke. Az Árpád-kori eredetű család egyik őse 1200 körül kapott új adományt itteni birtokaira. Öt fia az egymással határos öt helységben: Ilosva, Bilke, Komlós, Dolha, és Lipcse településeken alapította meg az Ilosvay, Bilkey, Komlósy, Dolhay és Lipcsey családokat. A család Mátyás királytól még pallosjogot is nyert. A 19. században az Ilosvay családnak itt több kastélya is volt, itt székelt a királyi járásbíróság. A 19. században az Ilosvayakon kívül birtokosok voltak itt a Bessenyei, Komoróczi, Ajtai családok is. 1910-ben 1919 lakosából 969 ruszin és 947 magyar volt. A trianoni békeszerződésig Bereg vármegye Felvidéki járásához tartozott. Népesség Ma 7200 lakosából csak 200 a magyar. Nevezetességek Református temploma 1781-ben épült egy korábbi templom helyén, ma elhagyott. Görögkatolikus temploma 1839-ben épült egy korábbi fatemplom helyén. Jegyzetek Források Németh Adél: Kárpátalja (Panoráma 1991) ISBN 963 243 7241 Nagy Iván: Magyarország családai czímerekkel és nemzékrendi táblákkal: V. kötet [Haagen - Justh]. Pest: Ráth Mór. 1859. A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 ISBN 963 85683 3 X
Iršava

Iršava (Ucraino: Іршава, ungherese Ilosva, yiddish: אורשיווא) è una città ucraina (9 163 abitanti), nel distretto di Chust, nell'oblast' della Transcarpazia. Ospita l'amministrazione della comunità territoriale di Iršava una delle comunità territoriali dell'Ucraina. Fino al 18 luglio 2020 Iršava era il centro amministrativo del distretto di Iršava. Come parte della riforma amministrativa che ha ridotto a sei il numero dei distretti dell'oblast' della Transcarpazia, il distretto di Iršava venne fuso nel distretto di Chust. Esistono diversi nomi alternativi usati per questa città: ruteno: Иршава, russo: Иршава, ungherese: Ilosva, tedesco: Irschawa, slovacco: Iršava, rumeno: Iloșva, polacco: Irszawa e Yiddish: אורשיווא/Orsheve. Società Evoluzione demografica Nel 2001 la popolazione di Iršava era di 10.515 abitanti e comprendeva: Ucraini (98,6%) Russi (0,7%) Slovacchi (0,3%) Ungheresi (0,3%) Madrelingua nel 2001: Ucraino (97,9%) Russo (1,4%) Ungherese (0,4%) Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Iršava Collegamenti esterni (UK) Sito ufficiale, su irshavaotg.gov.ua.
Irsjava

Irsjava (Oekraïens: Іршава) is een stad in Oekraïne (oblast Transkarpatië), telt 9.276 inwoners op 1 januari 2019. De stad ligt in de uitlopers van de Karpaten, aan de Irsjavka. De eerste schriftelijke vermelding van de nederzetting dateert uit 1341. In 1916 werd een smalspoor gebouwd tussen Berehove, Irsjava en Koesjnitsa