NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Бібліотека «Дивосвіт» для дітей

Бібліотека «Дивосвіт» для дітей Оболонського району м. Києва. Опис Площа приміщення бібліотеки — 350 м², книжковий фонд — 30,1 тис. примірників. Щорічно обслуговує 3,4 тис. користувачів, кількість відвідувань за рік — 27,0 тис., книговидач — 72,0 тис. примірників. Історія Бібліотека заснована у 1974 році на Мінському масиві. Є каталоги, систематична картотека статей, інформаційна зона. Координує роботу з бібліотеками навчальних закладів та дошкільними закладами мікрорайону. При бібліотеці працює клуб «Юний бібліотекар». 23 листопада 2023 року Київська міська рада перейменувала бібліотеку № 102 для дітей на «Дивосвіт». Транспорт Автобуси: 32, 99 — їхати до зупинки «Школа» Маршрутні таксі: 204, 219, 227, 525, 537 — їхати до зупинки «Школа» Див. також Публічні бібліотеки Києва Примітки Посилання Публічні бібліотеки Києва: Довідник. — 2-е вид., допов. — К., 2004. — 96 с.: іл. Бібліотека ім. Лесі Українки[недоступне посилання з червня 2019] Централізована бібліотечна система Оболонського району [Архівовано 8 жовтня 2010 у Wayback Machine.]
Бізнес-центр «Північний»

Бізнес-центр «Північний» або «Северный» — 25-поверховий хмарочос у Донецьку. Найбільший бізнес-центр, та другий по висоті хмарочос міста. Історія будівництва До будівництва на цьому місці розміщувався колишній Північний автовокзал Донецька. 12 травня 2009 року в фундамент бізнес-центру, що будувався, мер Донецька Олександр Лук'янченко заклав «капсулу часу» з посланням нащадкам. В ході будівництва проєкт змінився, будинок «виріс» на один поверх, та конусоподібний шпиль був замінений на куполоподібний. Примітки Див. також Список найвищих хмарочосів Донецька Джерела Новый «Северный» преобразит Донецк[недоступне посилання з червня 2019]
Беловодский заказник

«Беловодский заказник» (укр. Біловодський заказник) — гидрологический заказник общегосударственного значения, расположенный на территории Роменского района (Сумская область, Украина). Площадь — 1 515,7 га. История Был создан в 1980 году. Описание Заказник создан с целью охраны водно-болотных угодий в пойме реки Сула. Ближайший населённый пункт — село Беловод, город — Ромны. Природа Вдоль берегов меандрированного русла реки и стариц произрастают тростник и рогоз (широколистный и узколистный). Среди водной растительности распространены сообщества телореза, кубышки, стрелолиста. На возвышениях находятся луга, представленные осокой. Встречается пальчатокоренник майский, занесённый в Красную книгу Украины. В зарослях прибрежной растительности обитают цапля (серая, рыжая, белая), большая выпь, малая выпь. Заказник является местом гнездования птиц. Встречается журавль серый, аист черный, коростель. Здесь обитают выдра речная, горностай, болотные черепахи. Литература Географическая энциклопедия Украины. Издательство Украинская советская энциклопедия. 1989. Ссылки Про заказник на сайте Энциклопедия современной Украины Про заказник на сайте Украина туристическая
Біловодський заказник

Білово́дський зака́зник — гідрологічний заказник загальнодержавного значення в Україні. Розташований у межах Роменського району Сумської області, між селами Бобрик та Перекопівка, що на південь від міста Ромни. Опис Площа 1515,7 га. Статус присвоєно 1980 року. Перебуває у віданні: Роменська райдержадміністрація, ДП «Роменський агролісгосп» (Андріяшівське л-во, кв. 147, вид. 25-29, 35-36, 38-42, кв. 160, вид. 31.1, 32, 34, 41.1, 42, кв. 161, вид. 42-43, кв. 163, вид. 18, 42-44, кв. 164, вид. 18-28, кв. 165, вид. 1-10, 18-25, 36-40, кв. 166, вид. 1-6, 8-9, 12-13, 18, 21, 33, кв. 180, вид. 46, кв. 184, вид. 13-15, кв. 189). Статус присвоєно для збереження заболоченої ділянки в заплаві річки Сули з болотною рослинністю. Рослинний і тваринний світ заказника багатий своєю різноманітністю. Уздовж берегів заток і стариць зростають хащі очерету і рогозу широколистого і рогозу вузьколистого. У старицях і протоках поширені угруповання різака водяного, глечиків, стрілолисту тощо. На підвищеннях розкинулися луги з осоки, трапляються квіти чистецю болотного. Тут можна побачити орхідею — пальчатокорінника травневого, який охороняється Червоною книгою України. На засолених лугах заказника зростає кілька видів галофілів — мешканців засолених місць. Заказник є улюбленим місцем гніздування птахів: пастушки, крячки, качки, чаплі, куликів, очеретянки, вівсянки, плиски й інші. З рідкісних видів у заказнику трапляються журавель сірий, лелека чорний і деркач. У прибережно-водних хащах водяться чаплі — сіра, руда і велика біла чапля, а також бугай, бугайчик. У заказнику мешкають болотяні черепахи. Галерея Джерела Географічна енциклопедія України : [у 3 т.] / редкол.: О. М. Маринич (відповід. ред.) та ін. — К., 1989—1993. — 33 000 екз. — ISBN 5-88500-015-8.
Biloozerskyj Nationalpark

Biloozerskyi Nationalpark (ukrainsk: Білоозерський націлональний природний парк) er et beskyttet område i Ukraine, der ligger på østsiden af Kanivreservoiret på Dnepr-floden. Den deles mellem Boryspil rajon i Kyiv oblast og Tjerkasy rajon i Tjerkasy oblast. Parken blev oprettet den 11. december 2009. Kilder og henvisninger
Bile Ozero National Nature Park

Bile Ozero National Nature Park (Ukrainian: Білоозерський національний природний парк, lit. 'White Lake') is a protected area in Ukraine. It is shared between Boryspil Raion of Kyiv Oblast and Cherkasy Raion of Cherkasy Oblast. The park was created on 11 December 2009. It was agreed in accordance with the established procedure to include 7014.44 hectares of state-owned land to be withdrawn from the State Organization "Forestry Bile Ozero", and provided to the national nature park for permanent use. References
Parque natural nacional de Biloozerskyi

El Parque natural nacional de Biloozerskyi (en ucraniano: Білоозерський національний природний парк) en Ucrania, se encuentra compartido entre el raión de Pereiaslav-Khmelnytskyi, en el Óblast de Kiev y el raión de Cherkasy, en el óblast de Cherkasy, al este del embalse de Kániv. El parque se creó el 11 de diciembre de 2009.​ Características El parque fue un coto de caza gubernamental al este del embalse de Kániv, en el río Dniéper. La zona está cubierta de bosques de pinos y robles, y un variado sotobosque de avellanos, alisos y espinos. En algunos lugares domina el bosque de robles, y hay ejemplares de pinos centenarios. En algunas islas costeras predomina los alisos.​ Véase también Parques naturales nacionales de Ucrania Reservas naturales de Ucrania Referencias
Parc national Biloozerskyï

Le parc national de Biloozerskyï (en ukrainien : Білоозерський національний природний парк) est un parc national situé dans les oblasts de Kiev et de Tcherkassy en Ukraine. D'une taille de 7014 hectares, il se situe au sud de Pereiaslav en rive gauche du réservoir de Kaniv sur le Dniepr. Le parc a été créé en 11 décembre 2009 par décret présidentiel n° 1048/2009 pour protéger la faune et la flore. Notes et références Voir aussi Liste des parcs nationaux de l'Ukraine. Liens externes Portail des espaces verts Portail de la conservation de la nature Portail de l’Ukraine
Белоозёрский национальный природный парк

Белоозёрский национа́льный приро́дный парк (укр. Білоозерський національний природний парк) — национальный природный парк, расположенный на территории Бориспольского района Киевской области и Черкасского района Черкасской области (Украина). Создан 11 декабря 2009 года. Площадь — 7 014,44 га. История Национальный парк был создан согласно указу Президента Украины Виктора Ющенко № 1048/2009 11 декабря 2009 года. Создан с целью сохранения, воспроизводства и рекреационного использования типичных и уникальных природных комплексов, имеющих важное природоохранное, научное, эстетическое, рекреационное и оздоровительное значения. Процесс создания Согласно указу Виктора Ющенко, Кабинет министров Украины должен: 1) решить в шестимесячный срок в установленном порядке вопрос о реорганизации Государственной организации «Лесное хозяйство Белоозёрское» в национальный природный парк «Белоозёрский»; 2) обеспечить: утверждение в шестимесячный срок в установленном порядке Положения о национальном природном парке «Белоозёрский»; решения в течение 2010 года в соответствии с законодательством вопрос об изъятии и предоставлении в постоянное пользование национальному природному парку «Белоозёрский» 7014,44 гектара земель; разработки в течение 2010 года проекта землеустройства по отводу земельных участков и проекта по организации и установлению границ территории национального природного парка, изготовление государственных актов на право постоянного пользования земельными участками; разработку в течение 2010—2011 годов и утверждение в установленном порядке Проекта организации территории национального природного парка «Белоозёрский», охраны, воссоздания и рекреационного использования его природных комплексов и объектов; продолжение вместе с Киевской и Черкасской областными государственными администрациями работы по расширению территории национального природного парка «Белоозёрский» за счёт включения прилегающих земель, прежде всего лесного фонда; 3) предусматривать во время доработки проекта Закона Украины «О Государственном бюджете Украины на 2010 год» и подготовки проектов законов о Государственном бюджете Украины на следующие годы средства, необходимые для функционирования национального природного парка «Белоозёрский». Описание Территория национального природного парка «Белоозёрский» согласована в установленном порядке, включение 7014,44 гектаров земель государственной собственности, которые изымаются у Государственной организации «Лесное хозяйство Белоозёрское» и предоставляются национальному природному парку в постоянное пользование. Ссылки Официальное интернет-представительство Президента Украины В СЕРДЦЕ УКРАИНЫ Из серии «Новый взлет природно-заповедного дела на Украине» . Архивировано 6 июня 2012 года.
Білоозерський національний природний парк

Білоозе́рський націона́льний приро́дний парк — національний природний парк в Україні, в межах Бориспільського району Київської області та Черкаського району Черкаської області. Площа 7014,44 га. Створено з метою збереження, відтворення і рекреаційного використання типових та унікальних природних комплексів, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення. Історія Національний парк був створений згідно з указом Президента України Віктора Ющенка № 1048/2009 11 грудня 2009 року. До території національного природного парку «Білоозерський» погоджено в установленому порядку включення 7014,44 гектари земель державної власності, які вилучаються у Державної організації «Лісове господарство Білоозерське» і надаються національному природному парку в постійне користування. Процес створення Згідно з указом Віктора Ющенка, Кабінет Міністрів України повинен: 1) вирішити у шестимісячний строк у встановленому порядку питання щодо реорганізації Державної організації «Лісове господарство Білоозерське» в національний природний парк «Білоозерський»; 2) забезпечити: затвердження у шестимісячний строк у встановленому порядку Положення про національний природний парк «Білоозерський»; вирішення протягом 2010 року відповідно до законодавства питання щодо вилучення та надання у постійне користування національному природному парку «Білоозерський» 7014,44 гектара земель; розроблення протягом 2010 року проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок і проєкту з організації та встановлення меж території національного природного парку, виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками; розроблення протягом 2010—2011 років та затвердження в установленому порядку Проєкту організації території національного природного парку «Білоозерський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об'єктів; продовження разом із Київською та Черкаською обласними державними адміністраціями роботи з розширення території національного природного парку «Білоозерський» за рахунок включення прилеглих земель, насамперед лісового фонду; 3) передбачати під час доопрацювання проєкту Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та підготовки проєктів законів про Державний бюджет України на наступні роки кошти, необхідні для функціонування національного природного парку «Білоозерський». Джерела Офіційне інтернет-представництво Президента України У СЕРЦІ УКРАЇНИ З серії «Новий злет природно-заповідної справи на Україні» [Архівовано 6 червня 2012 у Wayback Machine.]
Білоцерківська ТЕЦ

Білоцерківська ТЕЦ — теплоелектроцентраль в основному забезпечує підприємства ПрАТ «Росава» та гумо-азбестових виробів технологічною парою, теплом та технологічною натрій-катіонованою водою. Опис Електропостачання підприємства і декількох житлових будинків забезпечується від ТЕЦ двома струмопроводами напругою 6 кВ. Надлишок електричної потужності видається в енергосистему двома лініями 110 кВ через підстанцію 330/110 кВ. Екологія На Білоцерківській ТЕЦ діє схема з відстоюванням і двоступеневою фільтрацією стоків (третій тип технологічної схеми). Установка очищення складається з двох оброблених мазутом приймальних баків, двох помп подачі вод, забруднених мазутом, трьох механічних фільтрів, трьох вугільних фільтрів, баку промивання фільтрів, помпи промивання фільтрів, баку мастила, помпи мастила, дренажної помпи. Див. також Українські ТЕЦ Посилання 40 річчя ЗАТ «Білоцерківська ТЕЦ» [Архівовано 11 квітня 2013 у Wayback Machine.] Білоцерківську ТЕЦ не допущено до аукціону з експорту електроенергі
Білоцерківська міська рада

Білоцеркі́вська міська́ ра́да — адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування у складі Київської області. Адміністративний центр — місто обласного значення Біла Церква. Загальні відомості Територія ради: 33,7 км² Населення ради: 210 222 особи (станом на 1 вересня 2015 року) Територією ради протікають річки Рось та Протока. Населені пункти Міській раді підпорядковані населені пункти: м. Біла Церква Склад ради Рада складається з 60 депутатів та голови. Голова ради: Дикий Геннадій Анатолійович Секретар ради: Кошель Вадим Олегович Керівний склад попередніх скликань Примітка: таблиця складена за даними сайту Верховної Ради України Депутати VII скликання За результатами місцевих виборів 2015 року депутатами ради стали: За суб'єктами висування За округами Депутати VI скликання За результатами місцевих виборів 2010 року депутатами ради є: За суб'єктами висування За округами Примітки Джерела Офіційний сайт Білоцерківської міської ради та її виконавчих комітетів [Архівовано 16 лютого 2011 у Wayback Machine.] Білоцерківська міська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України. Чисельність населення міста Біла Церква Київської області на а 1 грудня 2014 року [Архівовано 7 лютого 2015 у Wayback Machine.]
Comuna Birkî, Liuboml

Birkî (în ucraineană Бі́рки) este o comună în raionul Liuboml, regiunea Volînia, Ucraina, formată din satele Birkî (reședința) și Skîbî. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației satului Birkî era vorbitoare de ucraineană (99,36%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Бірківська сільська рада (Любомльський район)

Бірківська сільська рада — колишня адміністративно-територіальна одиниця та орган місцевого самоврядування в Любомльському районі Волинської області (Україна) з адміністративним центром у селі Бірки. Історія Історична дата утворення: 22 грудня 1986 року. Припинила існування 23 листопада 2017 року через приєднання території до Любомльської міської громади Волинської області. Натомість утворено Бірківський старостинський округ при Любомльській міській громаді. Населені пункти Сільській раді підпорядковувались населені пункти: с. Бірки с. Скиби Склад ради Рада складалась з 16 депутатів та голови. Керівний склад ради Примітка: таблиця складена за даними джерела Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1222 особи, з яких 604 чоловіки та 618 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 1247 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Джерела Облікова картка Бірківської сільської ради
В'язки (озеро)

В'я́зки — одне з великих озер з групи Осокорківських озер. Розташування Розташоване серед луків на південь від озера Тягле і сполучається з ним протокою. Це сприяє розповсюдженню водяних тварин, зокрема риб і обміном біофондами між двома водоймами. Озеро має видовжену форму. Вздовж берегів добре розвинена прибережна рослинність: очерет, рогіз вузьколистий, рогіз широколистий. Також трапляються стрілиця, лепешняк великий, їжача голівка, частуха. Серед занурених рослин на мілководдях трапляються елодея канадська та кушир занурений, а на більших глибинах рдесник пронизанолистий та курчавий. Також трапляються асоціації рослин із плаваючим на поверхні листям: ряска мала, водокрас та глечики жовті. Наявність водних рослин сприяє розповсюдженню фітофільних безхребетних. Домінуючими групами є молюски, зокрема ставковик овальний, великий, вухатий, живородка болотяна, котушка рогоподібна також трапляються річковий рак, водяний віслючок, клоп-ранатра, жук-плавунець, личинка хірономіди, клоп-водомірка, бабки та інші. Іхтіофауна представлена наступними видами: плітка, верховодка, краснопірка, сонячний окунь, окунь річковий, карась китайський, лин, лящ, плоскирка, іглиця пухлощока, тупоносий бичок західний, щука, колючка багатоголкова південна Див. також Осокорківські озера Примітки Посилання Веб-енциклопедія Києва.
Вадень (озеро)

Ва́день — заплавне озеро у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, на правому березі Десни (басейн Дніпра), біля сіл Дігтярівка та Кудлаївка. Гідрологічна пам'ятка природи загальнодержавного значення. Довжина озера 2000 м, ширина до 700 м, площа 0,126 км², глибина до 6 м. Улоговина підковоподібної форми. Береги дещо підвищені, вкриті лучною рослинністю. Живиться переважно за рахунок водообміну з Десною, з якою з'єднане протокою. Температура води влітку від +18,9 °C на глибині 0,5 м від поверхні, +12,3 °C на глибині 5,5 м. Прозорість води від 0,65 до 1,25 м. Донні відклади переважно піщано-мулисті. Серед водяної рослинності є реліктові види водяний горіх, плавун щитолистий. Примітки Джерела Географічна енциклопедія України : [у 3 т.] / редкол.: О. М. Маринич (відповід. ред.) та ін. — К., 1989—1993. — 33 000 екз. — ISBN 5-88500-015-8. Посилання ВА́ДЕНЬ [Архівовано 12 травня 2016 у Wayback Machine.] // ЕСУ
Вейсовое

Вейсовое или Маяцкое — озеро, расположенное на территории Славянского горсовета (Донецкая область, Украина). Площадь — 0,16 км². Тип общей минерализации — солёное. Происхождение — провальное (карстовое). Группа гидрологического режима — бессточное. География Входит в Славянскую группу солёных озёр. Длина — 0,42 км. Ширина средняя — 0,24 км, наибольшая — 0,22 км. Длина — 0,373 км, ширина — 0,256 км, длина береговой линии — 1,067 км, глубина — 1,7 м. Озеро расположено в долине (левый берег) реки Казённый Торец: внутри городской застройки Славянска — микрорайон Славянский курорт, севернее улицы Сользаводская. Озёрная котловина неправильной округлой формы, немного вытянутой с северо-востока на юго-запад. Восточнее расположено озеро Рапное, западнее — озеро Горячка, севернее — микрорайон Славянский курорт и озеро Солёное (Слепное). На северном берегу расположен пляж. Берега пологие. Питание: подземный (солёные потоки верхнепермской толщи восходящие по трещинам водонепроницаемых пород) и поверхностный сток. Имеет место убыль воды под влияниям испарения. На дне озера есть ряд воронкообразных впадин неправильной формы. Наибольшая из которых имеет ширину 80 м, глубину, по данным Е. С. Бурксера (1922 год), 16,3 м (по данным С. И. Залесского — 1896 год — 19,17 м). Уменьшение глубины воронки вызвано процессами заиливания водоёма. Дно воронки покрыто чёрным илом с примесью песка. В воде, которая заполняет воронку, имеется большое количество сероводорода, увеличивающееся с глубиной до 425 мг/л. Стационарные наблюдения над уровенным и ледовым режимом озера производились в период 1936—1941 года по водомерному посту у города Славянск. Наибольшая годовая амплитуда колебания уровня 71 см отмечалась в 1939 и 1940 годах, наименьшая — 30 см в 1936 году. Весеннего и осеннего ледоходов на озере не наблюдалось. Замерзает озеро во второй—третьей декаде декабря, очищается ото льда обычно в конце марта. Продолжительность периода, свободного от льда, изменяется от 258 до 280 дней. По данным за период январь—февраль 1941 года, наибольшая толщина льда достигала в феврале — 32 см. Температура поверхности воды изменяется мало. Самые большие различия в температуре наблюдаются в осенние месяцы и достигают величины 7,6 °C (сентябрь). Наибольшая температура воды наблюдается обычно в июле, в отдельные годы — в июне или в августе. Наивысшая температура была зарегистрирована 01.07.1938 года — 27,7 °C. Исходя из довоенных наблюдений, в озере резко выраженная прямая термическая стратификация. Зимой природные слои воды и илы сохраняют довольно высокие температуры, в то время как поверхностный слой воды охлаждается ниже 0 °C. Дно озеро покрыто слоем ила, который во влажном состоянии имеет чёрный цвет, обладает запахом сероводорода. Илы признаны радиоактивными. Озеро расположено в границах регионального ландшафтного парка Славянский курорт. Примечания Ссылки Лист карты M-37-112 Краматорск. Масштаб: 1 : 100 000. Состояние местности на 1985 год. Издание 1991 г.
Великий бор

«Великий бор» (укр. Великий бір) — урочище и лесной заказник общегосударственного значения, расположенный на территории Шосткинского района (Сумская область, Украина). Является памятником исследовательского лесоводства. Площадь — 1 167 га. История Заказник был создан Постановлением Совета министров УССР от 28 октября 1974 года № 500. Описание Природоохранный объект создан с целью охраны лесного массива на левобережной пойме реки Десна. Заказник занимает квадраты 25-27, 29, 35-36, 39-41, 46 Собичского лесничества на территории Собичского и Тимановского сельсоветов между сёлами Собич и Тимановка. На западе по административной границе примыкает лесной массив Мезинского национального парка. Ближайший населённый пункт — село Собич, город — Шостка. Природа Растительность заказника представлена хвойным (сосновым) лесом. Насаждения были созданы в 1912-1916 года лесоводом В. Д. Огиевским. Здесь представлены свыше 200 разновидностей сосны обыкновенной с различных уголков Российской империи от Польши до Узбекистана. За период существования урочища здесь сформировались типичные для зоны лесов (Полесье) сообщества растений. Примечания Литература Географическая энциклопедия Украины. Издательство Украинская советская энциклопедия. 1989. Заповідні скарби Сумщини. С., 2001; Вивчення біологічного різноманіття у басейні річки Ворскла. Х., 2002 Ссылки Постанова від 28 жовтня 1974 р. N 500 Про створення заказників загальнодержавного значення в УРСР Про заказник на сайте Энциклопедия современной Украины