Черкаський річковий вокзал

Черка́ський річковий вокзал — річковий вокзал у порту на річці Дніпро, в місті Черкаси. Історія Історія річкового вокзалу починається ще з середині XIX століття й проходить через декілька етапів розвитку — від першої пристані до сучасної будівлі. Перша річкова пристань та річковий вокзал у Черкасах з'явився 1846 року, яка забезпечувала пароплавне сполучення та служила важливим торговельним пунктом. Незадовго до цього поміж місто ходили пароплави генерала Мальцева і поміщика Пулавського. Дніпро на той час часто змінював свій фарватер, тож подорожі були складними. У 1858 році утворено Перше акціонерне товариство пароплавства на Дніпрі, яке займалось вантажно-пасажирськими перевезеннями і саме воно впорядкувало згодом рух по Дніпру. До Черкас припливали не лише місцеві судна, а й англійські, голландські і німецькі пароплави. Мікрорайон «Митниця» перетворився на справжнє портове містечко. Черкаси стали частиною мережі акціонерного пароплавства на Дніпрі та активним центром торгівлі зерном, лісом та іншими товарами. У 1888 році відкрито Друге пароплавне товариство на Дніпрі, яке володіло 6 пароплавами на маршруті Київ — Кременчук — Катеринослав. Саме тоді на карту водних шляхів Російської імперії як важливий транспортний вузол були нанесені Черкаси. Відомий черкаський краєзнавець Василь Страшевич у своїх роботах так описував Черкаський порт: У 1880—1910 роках вантажообіг Черкаського пору збільшився втричі, за даними 1910 року у порту за рік розвантажилось 853 судна. У 1950-х роках діяла невелика тимчасова річкова пристань із локальним вантажообігом, яка фактично готувала територію до великої реконструкції міського узбережжя. У повоєнні роки від Черкас ходив новий дизельний пором, який мав розміри 20×40 м. У 1959—1961 роках відбувалися роботи зі створення порту на новому місці берега Дніпра. Перед наповненням Кременчуцького водосховища постало питання будівництва у Черкасах нового річкового порту. За період роботи було намито 15-метровий шар піску об'ємом 3,5 млн м³, забетоновано 1728 м дамби об'ємом 22 000 м³ залізобетону. Були зведені механізовані причали, бокси та набережна. 5 травня 1961 року до річкового порту було приписане перше пасажирське судно — ракета «Юрій Гагарін». Вантажний порт було відкрито 24 липня 1961 року. Від самого початку порт використовувався для розвантаження будівельних матеріалів для зведення «Азоту». Пасажирський вокзал було відкрито 4 листопада 1962 року. Будівлю зведено у стилі пізнього радянського неокласицизму: з колонадою, симетричним фасадом, портиком та виразним силуетом, що став одним із символів міста. Загальна площа вокзалу — понад 3000 м². На той час річковий вокзал був найбільшим об'єктом такого типу між Києвом та Кременчуком. На площі перед вокзалом було встановлено пам'ятник Черкащини, яку символічно зображала жінка у національному українському вбранні та зі щедрими дарами природи у руках (наразі дана скульптура не існує). У 1961—1986 роках — період активних пасажирських рейсів. З вокзалу відправлялися теплоходи типів «Ракета» та «Метеор» у напрямках до Києва, Канева, Кременчука, Херсона та інших міст. Річковий транспорт відігравав помітну роль у міському житті й внутрішній логістиці регіону. У 1986 році порт розпочав здійснювати міжнародні перевезення. Вантажними суднами відправлялися за кордон деревина, торф, мінеральні добрива та інші вантажі. У 1996 році відбулася реорганізація порту, зі створенням ВАТ «Черкаський річковий порт». На початку 2000-х років було вирішено реконструювати вокзал, але роботи затяглись і новий вигляд він отримав лише восени 2011 року. Того ж року вокзал був переданий із приватних рук місту. У 2011—2012 роках проведена часткова реставрація фасаду вокзалу, який був відновлений до первісного архітектурного вигляду. Станом на 2012 рік через вокзал пройшло 332 рейси, перевезено 23 тисячі осіб. У порту двічі швартувався теплохід «Фіделіо» для перевезення іноземних туристів за маршрутом Київ — Миколаїв. У 2018—2021 роках проведено низку ремонтних робіт. Будівля вокзалу набула статусу пам'ятки архітектури місцевого значення. У 2023—2025 роках постало питання про стан та перспективи повної реставрації та нового функціонального призначення будівлі. Існують пропозиції створення музею річкового флоту або культурного центру, відновлено напис «Річковий вокзал». Річковий порт працює переважно як вантажний та приймає судна до 3000 тонн. Регулярні пасажирські рейси тимчасово припинені. Опис Річковий порт Черкаського річкового вокзалу розташований у середній течії Дніпра, на відстані 725 км від його гирла. Навігація відбувається з 15 квітня по 15 листопада. Архітектурний стиль річкового вокзалу — неокласицизм 1950–1960-х років. Акваторія порту захищена хвилезахисною дамбою. Захід суден у акваторію порту відбувається через верхній вхід. Порт може приймати самохідні вантажні трюмні судна типу «річка-море» вантажопідйомність 3 тисячі тонн, річкові судна вантажопідйомністю до 2 000 тонн. Глибина на підходах до порту та біля пристаней становить 3,6 м. Швидкість руху суден у акваторії порту — 5 км/год. Причал має довжину 128 метрів і розрахований на прийом одразу 3 суден. У будівлі вокзалу працювали квиткові каси, кімната матері й дитини, туалети, фоє обладнане м'якими кріслами. На другому поверсі — ресторан-кав'ярня. Галерея Примітки Джерела Черкаські місторії. Мандрівка у часі від Соснівки до Кривалівки / Борис Юхно. — Черкаси : Брама-Україна, 2011. — 264 с. — ISBN 978-966-453-101-3. Стаття з газети «Прес-Центр». Панорама річкового вокзалу.