Яблуня-колонія

Я́блуня-коло́нія — ботанічна пам'ятка природи загальнодержавного значення в Україні. Особливий, унікальний об'єкт природно-заповідного фонду Сумської області. Площа 0,1 га. Статус надано згідно з Указом Президента України від 09.12.1998 року № 1341 та від 12.09.2005 року № 1238. Перебуває у віданні Кролевецької районної станції юних натуралістів. Входить до складу так званого культурно-пізнавального маршруту «10 місць сили», який поєднує в собі природу, історію та духовну спадщину Сіверщини. Розташування Розташована в місті Кролевці Сумської області, район Андріївка (вулиця Андріївська, 71). Дістатися до пам'ятки природи можна залізницею або автодорогою «Київ-Москва», що проходять через місто Кролевець. Яблуня зростає у вигляді куща, який за площею займає близько 10 соток. Орієнтовний вік — понад 200 років. У яблуні давно вже немає її первісного материнського стовбура, а налічують близько 15 стовбурів-гілок, що приросли до землі. Особливістю яблуні (досі ця властивість не була відома) є її здатність до самостійного вкорінення гілками (вегетативно). Віття нахиляється до землі і пускає коріння, коли один із стовбурів відмирає. Так яблуня продовжує собі життя. Набравшись сил, вже не гілки, а дерева піднімаються знову догори, рясно вкриваючись квітками навесні і червоно-білими, приємними на смак яблуками восени. Легенди За легендою, дерево має понад 220 років, тому що посадив його нібито садівник князя Мещерського, що колись жив і був похований в Андріївці. Місцеві жителі назвали диво-яблуню «колонією». Квітує вона щороку, але щоразу плодоносить тільки одна її половина, а друга частина відпочиває. Яблука на смак — солодкі і терпкі. У місцевих жителів існує повір'я, що ця яблуня розмножується, як кущ аґрусу або смородини через те, що кілька століть тому на неї хтось наклав прокляття. Історія У тіні гілок яблуні покоїться могильна плита, на якій викарбувано: «Князь Петр Сергеев сын Мещерский родился 1780 августа 24 умер 1848 февраля 18 в отроду 68 лет». Через це одна з поширених місцевих назв яблуні — «княжа». Завдяки своїм особливостям диво-яблуня увійшла до історії садівництва. У 1948 році в четвертому томі своїх творів про неї згадує Іван Володимирович Мічурін. Вражений переказами про незвичайну яблуню-сад, Іван Володимирович просить відповідні служби міста Кролевець надіслати яблуневі живці. У 1970 році, за свідченнями місцевого жителя, фахівця райсільгоспуправління М. Палиці, на землі лежали 9 стовбурів яблуні діаметром 30—40 см. До 2008 року їхня кількість майже подвоїлася. Учені не спостерігають на цьому місці аномалій, але всі намагання посадити подібну яблуню в іншому місці не дають результатів. Охорона За рішенням виконкому Сумської обласної ради від 20 червня 1972 року, яблуня оголошена пам'яткою природи місцевого значення під назвою «Яблуня-колонія». Рішенням Сумської обласної ради № 1341/98 09.12.1998 року пам'ятка місцевого значення була скасована. У грудні 1998 року Указом Президента України її статус підвищений до загальнодержавного значення. Разом з іншими незвичайними природними об'єктами яблуня є однією з перлин природно-заповідного фонду України. Галерея Див. також Вікові та меморіальні дерева України Всеукраїнський конкурс «Національне дерево України» Вікові та меморіальні дерева Європи Видатні дерева Києва Примітки Джерела «Яблуня — колонія» — унікальна ботанічна пам'ятка природи загальнодержавного значення[недоступне посилання з серпня 2019] Указ Президента України «Про території та об'єкти природно-заповідного фонду загальнодержавного значення» № 1341/98 від 09 грудня 1998 р. Загальнонаціональна акція «7 чудес України» Посилання Колісніченко З. Вирватися з міста. Гетьманська столиця і 220-річна яблуня-колонія (день другий) // УП. Життя, 20 травня 2016