NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Załuże (rejon krzemieniecki)

Załuże (ukr. Залужжя) – wieś na Ukrainie w rejonie krzemienieckim należącym do obwodu tarnopolskiego. Według Władysława i Ewy Siemaszków do 1943 roku w Załużu mieszkało około 600 Polaków, którzy stanowili dwie trzecie ludności. Do 1942 roku we wsi mieszkała jedna rodzina żydowska; pozostali mieszkańcy byli Ukraińcami. W 1943 roku pod wpływem doniesień o zbrodniach UPA Polacy z Załuża początkowo przestali nocować w domach a w maju przenieśli się do Szumska i Krzemieńca, gdzie było bezpieczniej. 10 sierpnia 1943 członkowie UPA zamordowali tutaj co najmniej 30 Polaków, którzy przyszli i przyjechali do swoich gospodarstw na żniwa. Po rzezi polskie domy zostały spalone. W innym czasie grupa Polaków w odwecie spaliła domy ukraińskie. Ogółem w latach 1943-1944 nacjonaliści ukraińscy zamordowali tutaj co najmniej 35 Polaków. Przypisy Linki zewnętrzne Załuże (3), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 361 . Załuże na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Zalujjea, Șumsk

Zalujjea (în ucraineană Залужжя) este un sat în comuna Rohmaniv din raionul Șumsk, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Zalujjea era vorbitoare de ucraineană (99,69%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Залужье (Кременецкий район)

Залужье (укр. Залужжя) — село в Шумской городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Шумский район. Почтовый индекс — 47105. Телефонный код — 3558. Население Население по переписи 2001 года составляло 320 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Залужье на сайте Верховной рады Украины Архивная копия от 3 августа 2020 на Wayback Machine
Залужжя (Кременецький район)

Залу́жжя — село в Україні, у Шумській міській громаді Кременецького району Тернопільської області. Розташоване на півночі району. Населення — 338 осіб (2018). Село Залужжя знаходиться на північній околиці Подільської височини за 10 км від горбогірного Кременецького кряжу. Воно лежить на лівому схилі долини невеликої річки Трибушівки. З усіх боків село оточують луки, від цього і походить його назва. Поверхня території погордована, розчленована кількома ярами та балками, абсолютні висоти змінюються від 235 до 290 метрів над рівнем моря. Клімат помірно-континентальний. Історія Перша писемна згадка — 1513 року. Тоді селом володів Богуш Боговитин, підскарбій литовський. Пізніше належало до Марії Сімашкової, до Рохманівського ключа. За переписом 1911 року велика земельна власність (690 десятин) належала до Автергофів. У селі був палац «Замок» власність війта Шумської гміни Єжи Альтергофа (Auterhoffa). На початку ХХ століття третину населення с. Залужжя становили поляки. В 1943 році село було повністю спалене до останньої хати. Мешканці цього села шукали прихистку у родичів, які проживали у сусідніх селах, а поляки змушені були виїхати у місто Вроцлав (Польща). Ближче до зими селяни стали повертатися на свої місця, де жили раніше. Деякі з них стали будуватися, а дехто перезимовував у льохах. За свідченням односельців-старожилів, на місці теперішньої школи до війни була красива двоповерхова школа. У ній навчалися діти українців та поляків, яких в селі було багато. На 1936 рік село входило до ґміни Шумськ Кременецького повіту. 1943 року село було спалене, у тому ж числі знищена школа. У післявоєнні роки діти ходили до школи в с. Рохманів, а в 1946 році було засновано школу, яка спочатку знаходилася у будинку жителя села. В 1954 році школу перенесено в новозбудоване приміщення, у якому вона знаходиться до цього часу. Довгий період в одному приміщенні знаходилися школа, клуб, бібліотека та медпункт. Проте, для фельдшерсько-акушерського пункту пізніше побудували нове приміщення. Клуб та бібліотека були закриті, приміщення руйнувалося. У 2006 році розпочали роботи з капітального ремонту школи. 21 квітня 1989 року розпочали будівництво нової церкви (Церква Св. Апостолів Петра і Павла). 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» село увійшло до складу Шумської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Шумського району, село увійшло до складу Кременецького району. Пам'ятки Церква Святих Апостолів Петра і Павла (1993). Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа І ступеня, бібліотека, ФАП, магазин. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди У селі народився громадський діяч і господарник В. Попик. Галерея Примітки Посилання Село Залужжя // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України. Тернопільський Енциклопедичний Словник, том І
Za Magórą

Za Magórą (ukr. Замагора) – wieś na Ukrainie w rejonie wierchowińskim obwodu iwanofrankiwskiego. Przypisy Linki zewnętrzne informacja o wsi w haśle Żabie, powiat kosowski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 712 .
Zamahora, Verhovîna

Zamahora (în ucraineană Замагора) este o comună în raionul Verhovîna, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Zamahora era vorbitoare de ucraineană (99,75%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Замагора

Замаго́ра (укр. Замагора) — село в Верховинской поселковой общине Верховинского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 1185 человек. Занимает площадь 14 км². Почтовый индекс — 78720. Телефонный код — 03432. Ссылки Замагора на сайте Верховной рады Украины Архивная копия от 30 октября 2018 на Wayback Machine
Замагора

Замагóра — село в Україні, у Верховинській селищній громаді Верховинського району Івано-Франківської області. Географія Село розміщене в південно-західній частині району, через яке протікає кілька потоків, які впадають у Чорну Річку, яка є притокою річки Чорний Черемош. Середня висота над рівнем моря — 807 м. Віддаль від центру села до райцентру по шляху автобусного сполучення через Красноїллю, Верхній Ясенів, Криворівню — 27 км, по автошляху через перевал — 9 км. Всього присілків на території села 16: Змієнський, Блихавий, Підкринта, Присліп, Випчінка, Магора, Рикалівка, Долина, Чорна Річка, Містечко, Чоліви, Поля, Підсиниці, Підмагора, Гофа, Дубівський. Найбільший присілок за чисельністю населення — Долина. Через село тече струмок Комарничний Великий, правий доплив Річки. Назва Назва села Замагора походить від гори Магора, за якою воно розташоване. Ця гора називається Магора, тому що якщо на неї дивитися із селища Верховина, то вона має вигляд друкованої літери «М». І коли люди йшли з Верховини (Жаб'є), то казали «я йду за Магору». Так утворилась назва села Замагора. У 1940—1993 рр. село називалося Замагорів. Історія Перші поселенці на території села Замагора з'явилися в кінці XVI — на початку XVII ст. Вони були втікачами з Покуття, яких переслідувала польська влада. Територія села входила до складу села Жаб'є і стала селом у 1940 році. 12 серпня 1952 р. Жаб'євський райвиконком ліквідував Замагурівську сільраду з приєднанням її до Головівської сільради. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», увійшло до складу Верховинської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Верховинського району, село увійшло до складу новоутвореного Верховинського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1130 осіб, з яких 533 чоловіки та 597 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 1176 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року. Народний оркестр У селі діє народний оркестр. До його складу входить 12 осіб: 6 скрипок, 2 цимбал, 1 флояр, 1 бубен, 2 баяни. Церква Церква Архистратига Михаїла належить до ПЦУ. Настоятель — митрофорний протоієрей Володимир Максим'юк. Сучасність Сільський голова — Дідушко В. В., секретар сільської ради — Кіцнак О. Ю., землевпорядник — Плитчук Ю. М., бухгалтер — Слижук Г. В. Найбільшими родинами в селі є Шекеряки (Шекерєки), Дідушки (Вакарі), Маківничуки (Штуби), Храпчуки, Шекеряки (Боти), Мартищуки (Лесіччині), Семенюки (Черленові). Особистості Василь Юрійович Небесійчук — референт СБ Жаб'євського районного проводу ОУН, лицар Бронзового хреста бойової заслуги УПА; Люба-Параскевія Стринадюк — українська письменниця, перекладачка німецькомовної художньої літератури; Петро Олексійович Венгрин — український кіноактор, танцюрист. Примітки Посилання Замагора на сайті Верховної Ради України [Архівовано 30 жовтня 2018 у Wayback Machine.]
Zamojne, raionul Jîtomîr, regiunea Jîtomîr

Zamojne (în ucraineană Заможне) este o comună în raionul Jîtomîr, regiunea Jîtomîr, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Zamojne era vorbitoare de ucraineană (97,41%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (2,59%). Note
Заможное (Житомирская область)

Заможное (укр. Заможне) — село в Берёзовской сельской общине Житомирского района Житомирской области Украины. Код КОАТУУ — 1822082401. Население по переписи 2001 года составляет 347 человек. Почтовый индекс — 10001. Телефонный код — 412. Занимает площадь 1,976 км². Примечания Ссылки Заможное на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Заможное (Херсонская область)

Заможное (укр. Заможне) — село в Новорайской сельской общине Бериславского района Херсонской области Украины. В 2026 году статус посёлка был изменён на село. Почтовый индекс — 74360. Телефонный код — 5546. Код КОАТУУ — 6520685203. Население Население по переписи 2001 года составляло 113 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: История В 1946 году указом ПВС УССР хутор 33-й участок переименован в Червоный Яр. Примечания Ссылки Заможное на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 17 мая 2020.
Заможне (Бериславський район)

Заможне — село в Україні, у Новорайській сільській громаді Бериславського району Херсонської області. Населення становить 113 осіб. Історія 28 січня 2026 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 73-р, селище було віднесене до категорії сіл. Населення Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Примітки Джерела Сайт територіальної громади [Архівовано 4 січня 2022 у Wayback Machine.]
Saoserne (Kachowka)

Saoserne (ukrainisch Заозерне; russisch Заозёрное Saosjornoje) ist ein Dorf im Zentrum der ukrainischen Oblast Cherson mit etwa 850 Einwohnern. Das 1902 als Janowka (Яновка) gegründete Saoserne trägt seit 1960 seinen heutigen Namen, es befindet sich an der Regionalstraße P–47 etwa 125 km östlich der Oblasthauptstadt Cherson und 48 km südöstlich vom Rajonzentrum Kachowka. Nach dem russischen Überfall auf die Ukraine am 24. Februar 2022 wurde der Ort im März 2022 von russischen Truppen besetzt und steht seitdem nicht mehr unter ukrainischer Kontrolle. Am 19. August 2016 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Tawrytschanka, bis dahin bildete es zusammen mit dem Dorf Olhiwka (Ольгівка) die gleichnamige Landratsgemeinde Saoserne (Заозерненська сільська рада/Saosernenska silska rada) im Südosten des Rajons Kachowka. Einzelnachweise
Zaozerne (rejon kachowski)

Zaozerne (ukr. Заозерне) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie berysławskim, w hromadzie Tawryczanka. W 2001 liczyła 855 mieszkańców, spośród których 715 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 129 rosyjski, 9 romski, a 2 inny. Przypisy
Zaozerne, Kahovka

Zaozerne (în ucraineană Заозерне) este localitatea de reședință a comunei Zaozerne din raionul Kahovka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Zaozerne era vorbitoare de ucraineană (83,63%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (15,09%) și romani (1,05%). Note
Заозёрное (Каховский район)

Заозёрное (укр. Заозерне) — село в Тавричанской сельской общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 855 человек. Почтовый индекс — 74860. Телефонный код — 5536. Код КОАТУУ — 6523581801. История В 1946 году указом ПВС УССР село Яновка переименовано в Ивановку. Местный совет 74860, Херсонская обл., Каховский р-н, с. Заозёрное, ул. Ленина, 26 Ссылки Заозёрное на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 18 мая 2020. Примечания
Заозерне (Каховський район)

Заозе́рне — село в Україні, у Тавричанській сільській громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 855 осіб. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Люди Зеленський Олександр Михайлович (1971—2015) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни 2014—2017. Найдьонова Віра Опанасівна (1948, Заозерне) — директор державного підприємства «Дослідне господарство „Асканійське“ Інституту олійних культур Української академії аграрних наук» (Херсонська область), Герой України. Посилання Погода в селі Заозерне [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Примітки Джерела Тавричанська ОТГ [Архівовано 9 вересня 2021 у Wayback Machine.]
Zaozerne, Novotroiițke

Zaozerne (în ucraineană Заозерне) este un sat în comuna Sîvașivka din raionul Novotroiițke, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Zaozerne era vorbitoare de ucraineană (99,06%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Заозёрное (Генический район)

Заозёрное (укр. Заозерне) — село в Новотроицкой поселковой общине Генического района Херсонской области Украины на берегу канала. Население по переписи 2001 года составляло 212 человек. Почтовый индекс — 75360. Телефонный код — 5548. Код КОАТУУ — 6524484002. История В 1946 году указом ПВС УССР село Каиро-Тубал переименовано в Заозёрное. Ссылки Заозёрное на сайте Верховной рады Украины (рус.). w1.c1.rada.gov.ua. Дата обращения: 18 мая 2020. Примечания
Заозерне (Генічеський район)

Заозе́рне — село в Україні, у Новотроїцькій селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 212 осіб. Село розташоване не березі озера Авер'янівське. Історія На початку ХХ століття польський шляхтич Яновський викупив у барона Фальц-Фейна частину землі та заснував на ній поселення. Населений пункт отримав назву Яновка. Радянська окупація у селі розпочалась у січні 1918 року. У 1928 році утворено колгосп «Артель крестьянина», який в 30-х роках перейменовано в колгосп імені Молотова. 14 вересня 1941 року село було окуповане німецькими військами. Звільнили населений пункт 1 листопада 1943 року. На фронтах Другої світової війни проти німецьких окупантів боролися понад 300 жителів села, 192 з них загинули. У 1963 році село перейменовано у Заозерне, а в 1973 — створений радгосп «Херсонський». 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області», увійшло до складу Новотроїцької селищної громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Новотроїцького району, увійшло до складу Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Сьогодення У селі функціонують: будинок культури, фельдшерський пункт, базове господарство агрофірма «Теплоогарьовське». Пам'ятки історії, архітектури та культурної спадщини Пам'ятник на честь воїнів-односельців, які загинули у роки Великої Вітчизняної війни (рік встановлення — 1985), пам'ятний знак жертвам Голодомору 1932—1933 рр. (рік встановлення — 2008). Примітки Посилання Погода в селі Заозерне [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Zapovit, Velîka Oleksandrivka

Zapovit (în ucraineană Заповіт) este un sat în comuna Bobrovîi Kut din raionul Velîka Oleksandrivka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Zapovit era vorbitoare de ucraineană (90,74%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (9,26%). Note
Заповит (Херсонская область)

Заповит (укр. Заповіт) — село в Калиновской поселковой общине Бериславского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 74134. Телефонный код — 5532. Код КОАТУУ — 6520980702. Население Население по переписи 2001 года составляло 108 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 74134, Херсонская обл., Великоалександровский р-н, с. Бобровый Кут, ул. Первомайская, 40б Примечания Ссылки Заповит на сайте Верховной рады Украины
Заповіт (село)

Запові́т — село в Україні, у Калинівській селищній громаді Бериславського району Херсонської області. Населення становить 108 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Калинівської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіально-територіальної реформи та ліквідації Великоолександрівського району, село увійшло до складу Бериславського району. Населення Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Заповіт [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Zapillea, Luhînî

Zapillea (în ucraineană Запілля) este un sat în comuna Jerevți din raionul Luhînî, regiunea Jîtomîr, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Zapillea era vorbitoare de ucraineană (99,48%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Заполье (Житомирская область)

Заполье (укр. Запілля) — село в Лугинской поселковой общине Коростенского района Житомирской области Украины. Основано в 1908 году. Расположено на реке Жерев. До 2020 года входило в Лугинский район. Код КОАТУУ — 1822881602. Население по переписи 2001 года составляет 386 человек. Почтовый индекс — 11312. Телефонный код — 4161. Занимает площадь 1,23 км². Ссылки Заполье на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Запілля (Коростенський район)

Запі́лля — село в Україні, у Лугинській селищній територіальній громаді Коростенського району Житомирської області. Населення становить ▼290 осіб. Населення За даними перепису 2001 року населення села становило 386 осіб, з них 99,48 % зазначили рідною українську мову, а 0,52 % — російську. Історія У 1906 році в селі мешкало 284 особи, налічувалось 45 дворових господарств. До 9 червня 2017 року село входило до складу Жеревецької сільської ради Лугинського району Житомирської області. Примітки Посилання Погода в селі Запілля [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Zapole, pow. owrucki // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1895. — Т. XIV. — S. 401. (пол.)
Запорожец (Херсонская область)

Запорожец (укр. Запорожець) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 7 человек. Почтовый индекс — 75530. Телефонный код — 55-34. Код КОАТУУ — 6522184004. Ссылки Запорожец на сайте Верховной рады Украины
Запорожець (Генічеський район)

Запоро́жець — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 7 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Постаті Уродженцем села є архітектор Суський Віктор Іванович (1929 — ? до грудня 2010). Див. також Перелік населених пунктів, що постраждали від Голодомору 1932—1933 (Херсонська область) Примітки Посилання Погода в селі Запорожець [Архівовано 9 серпня 2020 у Wayback Machine.]
Záporožská státní lékařská a farmaceutická univerzita

Záporožská státní lékařská a farmaceutická univerzita (ukrajinsky Запорізький державний медико-фармацевтичний університет) je veřejná vysoká škola lékařského zaměření ve městě Záporoží na Ukrajině, se čtvrtou úrovní akreditace a autonomním řízením. Historie V roce 1959 byl z Oděsy do Záporoží přemístěn Farmaceutický institut a byl přejmenován na Záporožský farmaceutický institut. V roce 1968 byl reorganizován na Záporožský lékařský institut. Výuka cizinců na Záporožské státní lékařské univerzitě začala v roce 1973 založením Přípravné fakulty pro cizince, první přípravné fakulty na Ukrajině s lékařským a biologickým zaměřením, určené speciálně pro zahraniční studenty. V prvním akademickém roce se do programu zapsalo 106 studentů z 22 zemí Afriky, Asie a Latinské Ameriky. Pro koordinaci práce se zahraničními studenty byl v roce 1974 zřízen děkanát přípravné fakulty a v roce 1976 byla zřízena fakulta pro vzdělávání cizinců. Od svého založení získalo na univerzitě lékařské a farmaceutické tituly více než 13 000 zahraničních absolventů. Mnozí z nich nyní pracují ve více než 100 zemích světa v různých zdravotnických pozicích. V roce 1994 byla instituce reorganizována na Záporožskou státní lékařskou univerzitu, která získala čtvrtou (nejvyšší) úroveň akreditace na Ukrajině. Nabízí bakalářské, specializované a magisterské tituly v oboru medicíny a farmacie pro ukrajinské i zahraniční studenty. V roce 2022 schválila kabinet ministrů Ukrajiny a ministerstvo zdravotnictví zřízení Záporožské státní lékařské a farmaceutické univerzity jako právního nástupce Záporožské státní lékařské univerzity a Záporožské lékařské akademie postgraduálního vzdělávání. Struktura univerzity Organizační složky: 7 fakult: Lékařská fakulta č. 1, Lékařská fakulta č. 2, Lékařská fakulta č. 3, Farmaceutická fakulta č. 1, Farmaceutická fakulta č. 2 (mimoškolní), Mezinárodní fakulta č. 1 (Centrum pro vzdělávání cizinců), Mezinárodní fakulta č. 2 61 kateder Vzdělávací a vědecké centrum pro postgraduální vzdělávání Univerzitní klinika Lékařské vzdělávací a vědecké centrum Kampus v Berehově Pro bezpečné vzdělávací prostředí a poskytování kvalitních vzdělávacích služeb univerzita otevřela kampus v lékařské odborné škole ve městě Berehovo, Zakarpatská oblast, které je vzdáleno 1 350 km od bojové zóny a které je blízko hranic Evropské unie. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Zaporizhzhia State Medical University na anglické Wikipedii.