NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Zozulyntsi, Ternopil Oblast

Zozulyntsi (Ukrainian: Зозулинці) is a village in Zalishchyky urban hromada, Chortkiv Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History It was first mentioned in writings in 1532. After the liquidation of the Zalishchyky Raion on 19 July 2020, the village became part of the Chortkiv Raion. Religion Two churches of the Assumption (1910, brick, OCU; 2008, brick, UGCC), Chapel of the Mother of God (1889, restored in 1992), Roman Catholic chapel (1892). References Sources (in Ukrainian) Бігус М., Уніят В., Зозулинці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2004, V. 1: А—Й, S. 656. — ISBN 966-528-197-6. "Zazulińce, pow. zaleszczycki". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 14. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1895. p. 505.
Zazulińce

Zazulińce (ukr. Зозулинці, Zozułynci) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie czortkowskim. W okresie międzywojennym stacjonowała w miejscowości placówka Straży Celnej „Zazulińce”. Do 2020 w rejonie zaleszczyckim. Przypisy Bibliografia Zazulińce, pow. zaleszczycki, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 505 .
Zozulînți, Zalișciîkî

Zozulînți (în ucraineană Зозулинці) este localitatea de reședință a comunei Zozulînți din raionul Zalișciîkî, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Zozulînți era vorbitoare de ucraineană (99,3%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Зозулинцы (Тернопольская область)

Зозулинцы (укр. Зозулинці) — село в Залещицкой городской общине Чортковского района Тернопольской области Украины. Село основано в 1532 году. До 2020 года входило в Залещицкий район. Код КОАТУУ — 6122084001. Географическое положение Село Зозулинцы находится на левом берегу реки Днестр, выше по течению на расстоянии в 3,5 км расположено село Виноградное, ниже по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Синьков, на противоположном берегу — село Дорошовцы. Население Население по переписи 2001 года составляло 1141 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа. Дом культуры. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Solota Balka

Solota Balka (ukrainisch Золота Балка; russisch Золотая Балка Solotaja Balka) ist ein Dorf im Norden der ukrainischen Oblast Cherson mit etwa 1600 Einwohnern (2001). Geschichte Das 1780 gegründete Dorf war vom 23. August 1941 bis zum 27. Februar 1944 von Truppen der Wehrmacht besetzt. Im Juni 1952 wurden die Dörfer Welyki Hyrla (Великі Гирла), Mali Hyrla (Малі Гирла) und Solotu Balku (Золоту Балку) zum Dorf Solota Balka vereint. Im Verlauf des russischen Überfalls auf die Ukraine wurde der Ort im März 2022 durch russische Truppen besetzt, am 2. Oktober 2022 wurde der Ort durch die Ukrainische Armee zurückerobert. Geografie Das 286 km² große Dorf liegt auf 86 m Höhe am rechten Ufer des zum Kachowkaer Stausee angestauten Dnepr 30 km südlich vom ehemaligen Rajonzentrum, der Siedlung städtischen Typs Nowoworonzowka und etwa 150 km nordöstlich der Oblasthauptstadt Cherson. Westlich vom Dorf verläuft die Territorialstraße T–04–03. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der Landgemeinde Nowooleksandriwka; bis dahin bildete es die Landratsgemeinde Solota Balka (Золотобалківська сільська рада/Solotobalkiwska silska rada) im Osten des Rajons Nowoworonzowka. Seit Juli 2020 ist es ein Teil des Rajons Beryslaw. Weblinks Solota Balka auf mycity.kherson.ua (ukrainisch) Das Dorf Solota Balka auf mycity.kherson.ua (russisch) Einzelnachweise
Zolota Balka

Zolota Balka (Ukrainian: Золота Балка; Russian: Золотая Балка) is a village in Beryslav Raion (district) in Kherson Oblast of southern Ukraine, at about 132.6 kilometres (82.4 mi) northeast by east from the centre of Kherson city, on the right bank of the Dnipro river, on the western bank of the Kakhovka Reservoir. It belongs to the Novooleksandrivka rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. History The village was formally founded in 1780, and by 1898 it belonged to the landowner Izmailova. The following year, it came into the possession of Princess Svtopolk-Mirska. In January 1918, the Soviet Union took over the village. For a brief time during World War I the village was occupied by Austro-German troops, and then it was occupied by troops of the White Movement, Anton Denikin, during the Russian Civil War. The first joint cultivation society was formed in August 1924, and in 1928 a fishing artel was created along with a collective farm. During the Great Patriotic War, the village was occupied by German troops from 23 August 1941 to 27 February 1944. During the 1951 Polish–Soviet territorial exchange, residents of the village Krywka were resettled into the territory of Zolota Balka. The following year, a few of the villages near the village were incorporated into it. Until 18 July 2020, Zolota Balka belonged to Novovorontsovka Raion. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Kherson Oblast to five. The area of Novovorontsovka Raion was merged into Beryslav Raion. The settlement came under attack by Russian forces during the Russian invasion of Ukraine in 2022 and was regained by Ukrainian forces in the beginning of October the same year. Demographics The settlement had 1681 inhabitants in 2001, native language distribution as of the Ukrainian Census of the same year: Ukrainian: 96.19% Russian: 3.45% Belarusian: 0.30% References
Zolota Balka

Zolota Balka (en ukrainien Золота Балка ou en ukrainien : Золота Балка) est une commune rurale de l'oblast Kherson, du raïon de Beryslav et de la communauté territoriale de la commune de Novooleksandrivka, en Ukraine méridionale. Sa population s'élevait à 1681 habitants en 2001. Géographie La commune de Zolota Balka se trouve sur la rive droite du fleuve Dniepr, face au réservoir de Kakhovka, à une altitude de 86 mètres. Elle se situe à 14 km au nord-est de la commune de Novooleksandrivka, à 73 km au nord-est de la ville de Beryslav et à 131 km au nord-est de la ville de Kherson. Références Portail de l’Ukraine
Zołota Bałka

Zołota Bałka (ukr. Золота Балка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie berysławskim. W 2001 liczyła 1681 mieszkańców, spośród których 1617 posługiwało się językiem ukraińskim, 58 rosyjskim, 5 białoruskim, a 1 innym. Przypisy
Zolota Balka, Novovoronțovka

Zolota Balka (în ucraineană Золота Балка) este o comună în raionul Novovoronțovka, regiunea Herson, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Zolota Balka era vorbitoare de ucraineană (96,19%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,45%). Note
Золотая Балка (Херсонская область)

Золотая Балка (укр. Золота Балка) — село в Новоалександровской сельской общине Бериславского района Херсонской области Украины. С марта по октябрь 2022 года село было оккупировано российскими войсками в ходе вторжения России на Украину. Население Население по переписи 2001 года составляло 1681 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Географическое положение Село стоит на правом берегу Каховского водохранилища, через Днепр граничит с Каховским районом. Достопримечательности Возле села расположен одноимённый археологический памятник, включающий городище и некрополь II—IV веков до н. э. В 1979 году в кургане было найдено скифское изваяние из известняка, представляющее из себя стоящую мужскую фигуру. Примечания
Zolochivka, Ternopil Oblast

Zolochivka (Ukrainian: Золочівка) is a village in Kozova settlement hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first written mention of the village was in 1435. After the liquidation of the Kozova Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Saint John the Baptist church (1886; brick). References Sources "Złoczówka (pow. brzeżański)". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 14. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1895. p. 633.
Złoczówka (obwód tarnopolski)

Złoczówka – wieś na Ukrainie w rejonie tarnopolskim należącym do obwodu tarnopolskiego. Przypisy Linki zewnętrzne Złoczówka (pow. brzeżański), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XIV: Worowo – Żyżyn, Warszawa 1895, s. 633 . Złoczówka na stronie Rady Najwyższej Ukrainy.
Золочевка (Тернопольская область)

Золочевка (укр. Золочівка) — село в Козовской поселковой общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Основано в 1514 году. До 2020 года входило в Козовский район. Код КОАТУУ — 6123082003. Географическое положение Село Золочевка находится на левом берегу реки Стрыпа, выше по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Глинная, ниже по течению на расстоянии в 0,5 км расположено село Медовая. Население Население по переписи 2001 года составляло 326 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I ст. Примечания
Золочівка (Тернопільський район)

Золочі́вка — село в Україні, у Козівській селищній громаді Тернопільського району Тернопільської області. Розташоване на правому березі річки Стрипа, на заході району. До 2020 адміністративно підпорядковане Глинській сільській раді. До Золочівки приєднано хутір Окіп. Населення — 303 особи (2003). Історія Перша писемна згадка — 28 листопада 1435 року. У травні 1917 внаслідок пожежі згоріло близько 20 будинків. Діяли «Просвіта» та інші українські товариства. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Козівської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Козівського району, село увійшло до складу Тернопільського району. Політика Парламентські вибори, 2019 На позачергових парламентських виборах 2019 року у селі функціонувала окрема виборча дільниця № 610515, розташована у приміщенні клубу. Результати зареєстровано 188 виборців, явка 72,87%, найбільше голосів віддано за Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» — 24,26%, за Радикальну партію Олега Ляшка — 17,65%, за «Слугу народу» — 13,24%. В одномандатному окрузі найбільше голосів отримав Іван Чайківський (самовисування) — 30,37%, за Тараса Юрика (Європейська Солідарність) — 25,93%, за Петра Репелу (Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина») — 20,74%. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Є церква святого апостола Івана Богослова (1886; кам'яна; УГКЦ). Пам'ятники Встановлено: пам'ятний хрест на честь скасування панщини (1849) пам'ятний знак на честь 2000-ліття Різдва Христового (2002) насипана символічна могила Борцям за волю України. Соціальна сфера Діють загальноосвітня школа І ступеня, бібліотека. Галерея Примітки Література Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2004. — Т. 1 : А — Й. — 696 с. — ISBN 966-528-197-6. Мельничук Б., Федечко М. Золочівка // Тернопільщина. Історія міст і сіл : у 3 т. — Тернопіль : ТзОВ «Терно-граф», 2014. — T. 2 : Г — Л. — С. 460—461. — ISBN 978-966-457-228-3. Złoczówka (pow. brzeżański) // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1895. — Т. XIV. — S. 633. (пол.)
Zorivka, Bilozerka

Zorivka (în ucraineană Зорівка) este un sat în comuna Nadejdivka din raionul Bilozerka, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Zorivka era vorbitoare de ucraineană (88,62%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (10,16%). Note
Зоревка (Херсонская область)

Зоревка (укр. Зорівка) — село в Белозёрской поселковой общине Херсонского района Херсонской области Украины. Почтовый индекс — 75015. Телефонный код — 5547. Код КОАТУУ — 6520380705. Население Население по переписи 2001 года составляло 246 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Местный совет 75015, Херсонская обл., Белозёрский р-н, с. Надеждовка, ул. Центральная, 35 Примечания Ссылки Зоревка на сайте Верховной рады Украины
Зорівка (Херсонський район)

Зо́рівка — село в Україні, у Білозерській селищній громаді Херсонського району Херсонської області. Населення становить 246 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Білозерської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Білозерського району, село увійшло до складу Херсонського району. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. 10 листопада 2022 року визволене Збройними силами України в ході контрнаступу в Херсонській області. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 236 осіб, з яких 98 чоловіків та 138 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 246 осіб. Мовний склад Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Зорівка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.] Джерела Сайт територіальної громади [Архівовано 16 серпня 2021 у Wayback Machine.]
Зорянская степь

Зорянская степь — ботанический заказник местного значения в Донецкой области. Общая площадь — 325,92 га. Находится на территории Горняцкого района Макеевского городского совета около посёлков Межевое, Высокий,Грузско-Ломовка и Грузско-Зорянское. Целью создания заказника было сохранение и восстановление природных комплексов и их отдельных компонентов, ценных видов растений, среди которых встречаются эндемичные и реликтовые виды фитоценозов юго-востока Украины. Создание заказника было утверждено на 31 сессии Донецкого областного совета решением 5/31-970 от 21 октября 2010 года. Ссылки «Зорянская степь» — новый заказник Донетчины Об объявлении ботанического заказника местного значения «Зорянская степь» (недоступная ссылка — история).
Зуївська експериментальна ТЕЦ

Електростанція ЗуГРЕС (ЗуГРЕС-1) була побудована в 1930-х роках та запущена в 1932 році. Це було одне з найпотужніших електрогенеруючих підприємств СРСР. До 1977 року електростанція виробила свій виробничий ресурс і стала науково-технічною лабораторією Всесоюзного теплотехнічного інституту ім. Дзержинського. З розпадом СРСР союзне фінансування проєкту припинилося. Працювала до середини 1990-х років, після чого перестала працювати як генеруюча електростанція та була переведена в розряд експериментальної теплоцентралі і стала називатися Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль. Станом на січень 2009 року Зуївська експериментальна теплоелектроцентраль працювала й виробляла електроенергію 18 МВт, а також забезпечувала теплом місто Зугрес. Використовується як база практики для студентів енергетичних спеціальностей Донецького національного технічного університету. З електростанції проведена ЛЕП 220 кВт. Див. також Українські ТЕЦ Зуївська теплова електрична станція (ЗуГРЕС-2)
Зуевский ландшафтный парк

Зуевский региональный ландшафтный парк (кратко: Зуевский РЛП, укр. Регіональний ландшафтний парк «Зуївський») создан в 2002 году с целью сохранения своеобразного живописного, привлекательного для отдыха ландшафта. Парк расположен на востоке Донецкой области (Украина) около посёлка Зуевка. Территория парка расположена на землях Зуевского сельского совета и Макеевского лесничества, всего в 30 км от Донецка. Площадь — 1214,2 га. Вокруг посёлка Зуевка поднимаются скалистые холмы, покрытые степью и лесами, петрофитный вариант разнотравно-типчаково-ковыльной степи. Неподалёку расположены два водохранилища — Ханжонковское и Ольховское, между ними вдоль речки Ольховки скалы встают вертикальной стеной. Тут расположился так называемый Зуевский скалодром, где тренируются альпинисты и скалолазы со всего региона. Растительность, в основном, представлена разнотравно-типчаково-ковыльными степями, где много видов, которые подлежат охране. Под скалами растут три редких вида папоротников, вдоль берегов рек и водохранилищ встречаются очень редкие в регионе злаковые растения. По Липовой балке и склонам Зуй-горы распространены дубовые леса, среди которых есть редкостные формации, подлежащие охране. Всего в пределах РЛП выявлено 509 видов растений, в том числе много эндемических и реликтовых, 36 видов из них подлежат особой охране. Ближайшие населенные пункты Соседними с Зуевским РЛП и посёлком Зуевка населенными пунктами являются г. Харцызск, г. Зугрэс, г. Шахтёрск, г. Кировское, пгт. Зугрэс-2 (Посёлок энергетиков), пгт. Горное. До территории ландшафтного парка можно добраться из г. Харцызска, используя автобусное сообщение, либо пешком из других указанных населенных пунктов. См. также Зугрэс Зугрэс-2 Зуевка Харцызск Примечания Литература Людмила Шабловська. Ландшафтні парки Донбасу (укр.) // Український світ. — 2005. — № 4—6. — С. 19—20. Вовк И., Грибанова В. Зуевский региональный ландшафтный парк // Телегид. Специальный выпуск. Весь Донбасс. Маршруты выходного дня. 50 лучших мест для семейного отдыха. — Донецк, май 2010. — № 1. — С. 46—47. Ссылки Официальный сайт администрации Зуевского РЛП . Архивировано из оригинала 1 октября 2009 года. Информация о ландшафтном парке на официальном портале Харцызского городского совета . Архивировано из оригинала 19 декабря 2010 года. Информация о Зуевском РЛП на портале «Походушки» . Архивировано из оригинала 25 января 2011 года. Информация о ландшафтных парках Донецкой области на сайте Константиновской центральной городской публичной библиотеки . Архивировано из оригинала 30 декабря 2009 года. Мгновения абсолютного счастья . Архивировано из оригинала 18 октября 2015 года. Видеосюжет о парке на YouTube Под Донецком раскинулся громадный парк: непроходимые джунгли, каскады водопадов и река-амазонка
Регіональний ландшафтний парк «Зуївський»

Зуївський регіональний ландшафтний парк — регіональний ландшафтний парк в Україні, в межах Донецької області. Території парку До складу регіонального ландшафтного парку (РЛП) увійшли природні території, що відзначаються особливою привабливістю, науковою та природоохоронною цінністю. Це лісове урочище «Липове», балка біля села Ведмежого, Зуй-гора, долини річок Кринки та Вільхової, відслонення скельних гірських порід, степові ділянки і лісові масиви Макіївського лісництва. Загальна площа парку становить 1532,6629 га. Рослинність Рослинність представлена в основному різнотравно-типчаково-ковиловими степами та їх петрофільним варіантом. На кам'янистих ділянках степу поширені чебречники з наявністю деревію тонколистого, полину Маршалла, бедринця крейдяного, перлівки трансільванської. Під скелями ростуть три рідкісних види папоротей. По Липовій балці та схилах Зуй-гори поширені дубові ліси, серед яких є рідкісні формації, що підлягають охороні. Всього у межах РЛП виявлено 509 видів рослин, у тому числі багато ендемічних та реліктових. Тому 36 видів з них підлягають особливій охороні. Це дуже цінний куточок Донеччини щодо рослинного світу і ландшафту загалом. Територія ландшафтного парку має значний рекреаційний потенціал. І це насамперед пов'язано з районом селища Зуївка, де унікально поєдналися геологічні, геоморфологічні, гідрографічні та біологічні особливості, які у всі часи привертали до себе увагу любителів природи, туризму та альпінізму. Створення регіонального ландшафтного парку «Зуївський» відкриває можливості організованого відпочинку, спортивно-оздоровчих та рекреаційних заходів та дозволяє забезпечити збереження та раціональне використання природних об'єктів. Парк під час військових дій Територія постраждала під час військових дій (див. екологічні наслідки війни на сході України). У 2015 самопроголошена влада ДНР скасувала плату за вхід і всі платні послуги, що призвело до збільшення числа відпочивальників, збільшення сміття, яке вони залишають і відсутності коштів в адміністрації парку на його вивезення. До цього вхід до парку складав невелику суму, яка, дозволяла утримувати територію в чистоті. Існували обладнані місця для відпочинку, туалети, на пляжі завозили пісок. За окремі гроші можна було замовити казанок для приготування їжі на багатті, або дрова, щоб відпочивальники не вирубували дерева. З 2015 кошти з бюджету на ці цілі не виділяються. Немає грошей навіть на мішки для сміття. 2017-го ЗМІ повідомили, що на території парку почався нелегальний видобуток вугілля із «копанок», що, вочевидь, порушує екологічний баланс місця. Парк приходить в зубожіння. Галерея Панорама Примітки Джерела Спеціальний культурологічний випуск аналітично-інформаційного журналу «Схід (журнал)», 2004. Посилання Степи України Заповідна Україна
Зуївське водосховище

Зуївське водосховище — невелике водосховище річкового типу на ріці Кринка на Донеччині в Україні. Технічні й фізико-географічні характеристики Площа дзеркала водосховища — 2,5 км², площа водозбору — 1327 км², запас води — 5,9 млн м3, довжина водосховища — близько 4,5 км, ширина — від 200 до 780 м, висота урізу води — 96 м. Водосховище створене шляхом перекриття річки Кринки дамбою безнапірної греблі при будівництві в 30-х роках XX-го століття Зуївської електростанції. Створювалося воно насамперед для потреб цієї електростанції і було її технологічним об'єктом. Паралельно з будівництвом греблі на його лівому березі будувалось місто Зугрес. У цей час весь лівий берег водойми входить до межі міста. Водойма має кілька гідротехнічних споруд Зуївськой ТЕЦ. Забезпечення технологічних процесів і гідрологічного режиму Кринки — основне призначення Зуївського водосховища. Гребля водойми також включає міст через Кринку, по якому проходить автодорога H-21. Донецький кряж, де розташована водойма, належить до зони з континентальним кліматом. Літо тут посушливе, а зима — зі значними перепадами температур та вітрами. Узимку водойма замерзає. Льодостав нестійкий. Звичайно льодовий покрив встановлюється наприкінці листопада — початку грудня; тане в березні. Флора і фауна. Екологія Басейн Кринки, де розташована водойма, являє собою урбанізовану територію з високою густотою населення і безліччю малих, середніх і великих промислових об'єктів, у тому числі шахт. Наслідком цього є високе забруднення ґрунтів і водойм шкідливими хімічними речовинами. Екологічна ситуація у регіоні оцінюється як критична. Все це повною мірою характерно і для Зуївського водосховища. Примітки Посилання Флора басейну річки Кринка