Свети Архангел Михаил (Киев)

Златовръхият манастир „Свети Архангел Михаил“ (на украински: Михайлівський золотоверхий монастир) е функциониращ православен манастир в Киев, столицата на Украйна. Едноименната църква в манастира е главната катедрала на Православната църква на Украйна. Намира се на ръба на отвесна скала на десния бряг на река Днепър, североизточно от катедралата „Света София“, над историческия търговски квартал Подил. История Построен оригинално от Святополк II Изяслявич през 1108–1113 година, манастирът се състои от катедралата „Свети Михаил“, магерницата „Свети Йоан Богослов“, построена през 1713 година и манастирската камбанария, изградена около 1716–1719 година. Смята се, че през средните векове манастирът е бил духовна обител за рода на Святополк, тъй като там са погребани членове на семейството му. Кубетата на катедралата вероятно са били първите позлатени кубета в Киевска Рус, практика, която с течение на времето се е наложила и донесла на манастира прозвището „златовръх“, „златокуполен“. По време на монголското нашествие и обсадата на Киев през 1240 година, църквата търпи сериозни разрушения и позлатените ѝ кубета са откраднати. Постепенно обителта замира и за следващите две и половина столетия липсват сведения и документи. Към 1496 година манастирът отново започва да се обживява и е прекръстен на „Свети Архангел Михаил“ по името на катедралната църква, построена от Святополк II. След множество реставрирания и разширявания през целия 16 век, се превръща в един от най-популярните и заможни манастири в Украйна. Хетманите са сред манастирските благодетели през годините. Поклонници се стичат към манастира, привлечени от мощите на Света Варвара, които се смята, че са донесени в Киев от Константинопол от Святополк II през 1108 година, и пазени в сребърен реликварий, дарен от хетмана Иван Мазепа. Въпреки че повечето от земите на манастира биват секуларизирани в края на 18 век, 240 монаси са го обитавали през 19-и и 20-и. След 1800 година манастирът служи за резиденция на Черниговските митрополити. Оригиналната катедрала е разрушена от съветските власти през 1930-те под претекст, че архитектурният стил на екстериора не датира от 12 век и сградата няма историческа стойност. Византийски мозайките от интериора, на обща площ 45 кв. м., са набързо демонтирани през юни 1934 година и поделени между Ермитажа, Третяковската галерия и Руския държавен музей, а част били инсталирани на втория етаж на близо разположената катедрала „Света София“. Останките от манастира, които останали в Киев били отнети от нацистите по време на Втората световна война и пренесени в Германия. След края на войната попадат в ръцете на американците и по-късно върнати на Москва. През лятото на 1935 година златните кубета са свалени, сребърните царски двери на катедралата, реликварият на Мазепа (тежал два пуда сребро) и други църковни ценности били продадени в чужбина или просто унищожени. Премахнат и по-късно унищожен бил иконостаса от пет части, дело на майстор Хрихорий. Мощите на Света Варвара били пренесени в Десятинната църква, а когато впоследствие и тя била разрушена – в катедралата „Свети Владимир“ през 1961 година. След обявяването на независимостта на Украйна през 1991 година започва възстановяването ѝ. Открита е отново през 1999 година. Екстериорът на сградите е изпълнен в стил украински барок от 18 век, докато интериорът е оставен в оригиналния му византийски стил. Източници