NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Черче (Камінь-Каширський район)

Че́рче — село в Україні, у Камінь-Каширській громаді Камінь-Каширського району Волинської області. Поштовий індекс — 44510 Налічується близько 1200 жилих будинків. Голова сільської ради — Соколов Юрій Анатолійович. Історія Село Черче, за легендою, утворилося довкола монастиря, який існував тут колись давно. Кажуть, що монахи з Мілецького монастиря припливли сюди по Турії човнами й улаштували собі келії на її берегах. На їхню честь село й назвали Чернче, згодом назва спростилася й трансформувалась у Черче. Неподалік розташувалося невелике село Острівок, давніша назва якого — Островки — розповідає про те, що перші садиби будували тут на підвищених острівках, серед боліт. Економіка Розвивається сільське господарство (посідає провідні позиції в районі по вирощуванню картоплі та моркви), деревообробка. Освіта Працює одна загальноосвітня школа I—III ступеня. Постаті Гурич Олександр Васильович (1984-2024) – солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни. Життя обірвалося 4 травня 2024 року внаслідок отриманого поранення під час виконання бойового завдання. Сліпець Сергій Григорович (1988—2026) — солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни. Життя обірвалося 12 лютого 2026 року у Донецькій області. Похований 26 лютого 2026 року на місцевому кладовищі села Черче. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 1729 осіб, з яких 832 чоловіки та 897 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 1703 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Поруч з селом розташований гідрологічний заказник місцевого значення Турський. Цікаві факти У селі є великодня традиція, що у п'ятницю паску печуть «чорну», тобто з житнього борошна. А у суботу з пшеничного борошна «білу» паску, яку освячують в церкві. Примітки Джерела Картка села[недоступне посилання з травня 2019] Природно-заповідний фонд Волинської області [Архівовано 9 січня 2020 у Wayback Machine.] Література Че́рче // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.270
Czestny Chrest

Czestny Chrest (ukr. Чесний Хрест) – wieś na Ukrainie, w obwodzie wołyńskim, w rejonie włodzimierskim. Pod koniec XIX w. wieś Czestny Krest w powiecie włodzimierskim, w gminie Mikulicze. W dniach 12 i 13 lipca 1943 r. (rzeź wołyńska) nacjonaliści ukraińscy dokonali tutaj mordu na 34 Polakach (18 zabito we wsi a 16 w kolonii Czestny Chrest). Przypisy
Svitanok, Volodîmîr-Volînskîi

Svitanok (în ucraineană Світанок) este un sat în comuna Seleț din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Svitanok era vorbitoare de ucraineană (99,55%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Честный Крест

О религиозном понятии, см. Честный крест. Честный Крест (укр. Чесний Хрест; до 2004 г. Свита́нок, до 1947 г. Вороши́лово, до 1939 г. Честный Крест) — село в Зимневской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 221 человек. Почтовый индекс — 44753. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 0,548 км². История В 2004 г. селу возвращено историческое название. Ссылки Честный Крест на сайте Верховной рады Украины (укр.) (недоступная ссылка — история). Примечания
Czechowka

Czechowka (ukr. Чеховка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie chersońskim, w rejonie heniczeskim, w hromadzie Nyżni Syrohozy. W 2001 liczyła 166 mieszkańców, spośród których 132 wskazało jako ojczysty język ukraiński, a 34 rosyjski. Przypisy
Cehovka, Nîjni Sirohozî

Cehovka (în ucraineană Чеховка) este un sat în comuna Verbî din raionul Nîjni Sirohozî, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Cehovka era vorbitoare de ucraineană (79,52%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (20,48%). Note
Чеховка (Херсонская область)

Чеховка (укр. Чеховка) — село в Нижнесерогозской поселковой общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 166 человек. В 2015 году — 65 человек. Почтовый индекс — 74731. Телефонный код — 5540. Код КОАТУУ — 6523880505. Местный совет 74731, Херсонская область, Нижнесерогозский район, село Вербы, улица Гагарина, 27. Ссылки Чеховка на сайте Верховной рады Украины
Чеховка (Україна)

Че́ховка — село в Україні, у Нижньосірогозькій селищній громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 166 осіб. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Нижньосірогозької селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Нижньосірогозького району увійшло до складу Генічеського району. Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року. 22 червня 2023 року рішенням №230 Національної комісії зі стандартів державної мови віднесено до списку населених пунктів, які «можуть не відповідати лексичним нормам української мови», зокрема стосуватися «російської імперської чи колоніальної політики». Громаді рекомендовано запропонувати нову назву в установленому законодавством порядку. Фермерське господарство «Меліса». Вулиці: Інтернаціональна, Східна. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 232 особи, з яких 108 чоловіків та 124 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 167 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Постаті Борденюк Борис Борисович (1987—2019) — старший солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Примітки Посилання Чеховка на радянській топографічній карті масштабу 1:100 000 (L-36-46, вид. 1991 р.) (рос.) Карта села Чеховка на uamaps.com [Архівовано 24 жовтня 2012 у Wayback Machine.] (рос.) Погода в с. Чеховка [Архівовано 19 грудня 2011 у Wayback Machine.]
Czeczełewe

Czeczełewe (ukr. Чечелеве) – wieś na Ukrainie, w obwodzie połtawskim, w rejonie krzemieńczuckim. W 2001 liczyła 1958 mieszkańców, wśród których 1805 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 143 rosyjski, 1 białoruski, 7 ormiański, a 2 inny. Przypisy
Ceceleve, Kremenciuk

Ceceleve (în ucraineană Чечелеве) este un sat în comuna Bilețkivka din raionul Kremenciuk, regiunea Poltava, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ceceleve era vorbitoare de ucraineană (92,19%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (7,3%). Note
Чечелево

Чечелево — село, Белецковский сельский совет, Кременчугский район, Полтавская область, Украина. Код КОАТУУ — 5322480407. Население по переписи 2001 года составляло 1958 человек. Географическое положение Село находится на правом берегу реки Днепр (Кременчугские плавни), выше по течению на расстоянии в 1,5 км расположено село Старая Белецкая, ниже по течению примыкает город Кременчуг. Через село проходят автомобильная дорога М-22 (E 577) и железная дорога, станция Малановка. История В 1859 году во владельческой деревне Чечелева было 15 дворов где жило 118 человек Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Примечания
Чечелеве

Че́челеве — село в Україні, у Кам'янопотоківській сільській громаді Кременчуцького району Полтавської області. Населення становить 1958 осіб. Географія Село Чечелеве знаходиться на правому березі річки Дніпро (Кременчуцькі плавні), вище за течією на відстані в 1,5 км розташоване село Стара Білецьківка, нижче за течією — місто Кременчук. На заході межує з сосновим лісом. Через село проходить автомобільна дорога М22. На околиці села на залізничній лінії Кременчук-Бурти розташований зупинний пункт Маланівка. Назва Назва села походить від прізвища значкового товариша Кременчуцької сотні Йосипа Чечеля (сина мазепинця, полковника-оборонця Батурина Дмитра Чечеля), який з 1740-х років брав активну участь у колонізаційних процесах на так званих «Задніпрських місцях»[джерело?]. Населення Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Інфраструктура У селі працюють такі об'єкти: Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Відділення зв'язку «Укрпошта» Фельдшерсько-акушерний пункт Пам'ятки живий музей вергунів пам'ятник козакам, полеглим у битві біля Куруківського озера знак полеглим воїнам-землякам Примітки Посилання Погода в селі Чечелеве [Архівовано 25 червня 2008 у Wayback Machine.]
Chystyliv

Chystyliv (Ukrainian: Чистилів, Polish: Czystyłów) is a village in Bila rural hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. Near the village there is the Chystyliv sanctuary. History The first written mention of the village was in 1447. Religion Saint Michael's church (1992, brick). References Sources (in Ukrainian) Уніят В., Чистилів // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 598—599. — ISBN 978-966-528-279-2. "Czystyłów". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 1. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1880. p. 886.
Czystyłów

Czystyłów – wieś na Ukrainie w rejonie tarnopolskim należącym do obwodu tarnopolskiego, położona nad rzeką Seret. Podczas okupacji niemieckiej przez około pół roku (do lipca 1943) we wsi funkcjonował obóz pracy dla Żydów. Pracujący w obozie inżynier Walenty Laxander pomagał więźniom, za co w 1996 roku Instytut Jad Waszem uhonorował go tytułem Sprawiedliwego wśród Narodów Świata. Nagrodę tę otrzymali także mieszkańcy Czystyłowa: rodzeństwo Nakoniecznych (Jan, Franciszka i Marian) oraz rodzina Waszczyszynów (Mychajło, Hanna i Stepan). Przypisy Linki zewnętrzne Czystyłów, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. I: Aa – Dereneczna, Warszawa 1880, s. 886 . Czystyłów na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Ciîstiliv, raionul Ternopil, regiunea Ternopil

Ciîstiliv (în ucraineană Чистілів) este o comună în raionul Ternopil, regiunea Ternopil, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Ciîstiliv era vorbitoare de ucraineană (99,59%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Чистилов

Чистилов (укр. Чистилів) — село в Белецкой сельской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. Почтовый индекс — 47704. Телефонный код — 352. Население Население по переписи 2001 года составляло 974 человека. По состоянию на 1 января 2022 года в селе проживал 1091 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Литература Кропоткин В. В. О датировке кувшина из Чистиловского могильника (Тернопольская область) // Советская археология. — 1973. — № 3. — С. 240—243. Ссылки Чистилов на сайте Верховной рады Украины
Ciîstopillea, Verhnii Rohaciîk

Ciîstopillea (în ucraineană Чистопілля) este localitatea de reședință a comunei Ciîstopillea din raionul Verhnii Rohaciîk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ciîstopillea era vorbitoare de ucraineană (96,22%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (3,78%). Note
Чистополье (Херсонская область)

Чистополье (укр. Чистопілля) — село в Верхнерогачикской поселковой общине Каховского района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 529 человек. Почтовый индекс — 74431. Телефонный код — 5545. Код КОАТУУ — 6521586001. Местный совет 74431, Херсонская обл., Верхнерогачикский р-н, с. Чистополье, ул. Вишнева, 2 Ссылки Чистополье на сайте Верховной рады Украины
Чистопілля (Каховський район)

Чистопі́лля — село в Україні, у Верхньорогачицькій селищній громаді Каховського району Херсонської області. Населення становить 529 осіб (2001). Колишній центр Чистопільської сільської ради. СТОВ «Чистопілля». Ферм. госп. «Універсал-Агро». ПП Марченко. ПП Овчарова. Магазин ПП Ткач. Чистопільське СКГ. Зернотік. Сільський клуб. 24 лютого 2022 року село тимчасово окуповане російськими військами під час російсько-української війни. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 412 осіб, з яких 183 чоловіки та 229 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 528 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Чистопілля Джерела Верхньорогачицька селищна ОТГ
Czołnica

Czołnica (ukr. Човниця) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Historia Pod koniec XIX w. wieś w gminie Trościaniec, w powiecie łuckim. Do 2020 w rejonie kiwereckim. W okresie międzywojennym wieś była podzielona administracyjnie na Czołnicę Starą i Czołnicę Nową. 4 lipca 1943 r. (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali w Czołnicy Nowej mordu na 24 Polakach. Przypisy Linki zewnętrzne Czołnica, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. XV, cz. 1: Abablewo – Januszowo, Warszawa 1900, s. 378 . Човниця (Czołnica) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Ciovnîțea, Kiverți

Ciovnîțea (în ucraineană Човниця) este un sat în comuna Zavitne din raionul Kiverți, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ciovnîțea era vorbitoare de ucraineană (99,27%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Чолница

Чолница (укр. Човниця, пол. Czołnica) — село в Киверцовской городской общине Луцкого района Волынской области Украине. Население по переписи 2001 года составляло 413 человек, по данным 2023 года составляло 351 человек. Село занимает площадь 1,341 км². История С 1795 до 1920 года село находилось в составе Тростянецкой волости Луцкого уезда Волынской губернии. В 1920—1940 гг. (во II Речи Посполитой, а также до 1940 года в УССР) село находилось в составе Тростянецкой волости Луцкого повята Волынского воеводства. Метрические записи жителей села за это время находятся в фондах Государственного архива Волынской области в архивах: Церковь Покрова Пресвятой Богородицы, с. Озеро Тростянецкой волости Луцкого уезда Церковь Святой великомученицы Параскевы, с. Озеро Тростянецкой волости Луцкого уезда Церковь Рождества Пресвятой Богородицы, с. Суск Тростянецкой волости Луцкого уезда Церковь Святой Троицы, с. Тростянец Тростянецкой волости Луцкого уезда Вишенецкий кафедральный римско-католический костёл, с. Вишеньки Рожищенской волости Луцкого повята Известные уроженцы В селе в 1892 году родился выдающийся украинский математик, академик АН УССР Михаил Кравчук, наставник генерального конструктора ракет Сергея Королёва и создателя первого турбореактивного двигателя Архипа Люльки (выпускников КПИ). Репрессирован в 1938, замучен в колымских лагерях ГУЛАГа в 1942. В мае 2014 года в КПИ состоялась XV Международная научная конференция имени академика Михаила Кравчука. Уроженцем села был генерал Лонгин Лозовицкий (род. 1926) — командующий ПВО вооружённых сил ПНР, член Военного совета национального спасения. До 2020 года входило в Киверцовский район. Ссылки Чолница на сайте Верховной рады Украины (укр.) Примечания
Chuhali

Chuhali (Ukrainian: Чугалі) is a village in the Kremenets urban hromada of the Kremenets Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. After the liquidation of the Kremenets Raion (1940–2020) on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. References Bibliography (in Ukrainian) В. Уніят., Чугалі // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 616. — ISBN 978-966-528-279-2.
Ciuhali, Kremeneț

Ciuhali (în ucraineană Чугалі) este localitatea de reședință a comunei Ciuhali din raionul Kremeneț, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ciuhali era vorbitoare de ucraineană (99,29%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Чугали

Чугали (укр. Чугалі) — село в Кременецкой городской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. Основано в 1650 году. Код КОАТУУ — 6123489001. Географическое положение Село Чугали находится на расстоянии в 2,5 км от города Кременец и в 1 км от села Зеблозы. Рядом проходит автомобильная дорога Р-26. Население Население по переписи 2001 года составляло 282 человека. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Объекты социальной сферы Школа I—II ст. Клуб. Фельдшерско-акушерский пункт. Достопримечательности Братская могила советских воинов. Примечания
Чугалі

Чугалі́ — село в Україні, у Кременецькій міській громаді Кременецького району Тернопільської області. Розташоване на сході району за 12 км від районного центру і найближчої залізничної станції м. Кременець. До села приєднані два хутори з однаковою назвою Безіменний, Безіменний і Сокілля. До 2020 - центр Чугалівської сільської ради, якій було підпорядковано села Бонівка та Зеблази. Населення — 257 осіб (2014). Історія Перша письмова згадка про Чугалі датована 1545 р. Відома леґенда, що першим поселенцем був Макар Чугаль – знатний торговець, який отримав цей мальовничий куточок землі в нагороду за службу польському королеві. На одному з пагорбів, що нині називається Макарова, він заснував поселення. Цей пагорб височів над невеликим озером, розташованим між горами Вуглярка і Сокілля. А територію, яку згодом почали заселяти люди, назвали Чугалі. Протягом 1920–1930 рр. у селі діяли філії “Просвіти” та інших товариств. 1 жовтня 1933 року утворено ґміну Угорськ Кременецького повіту і село включено до неї. Від вересня 1939 р. Чугалі – під радянською владою, яка почала переслідування національно свідомих громадян. Від кінця червня 1941 р. до березня 1944 р. село – під нацистською окупацією. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області», увійшло до складу Кременецької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Кременецького (1940-2020) району, село увійшло до складу новоутвореного Кременецького району. Населення За даними перепису населення 2001 року мовний склад населення села був таким: Пам'ятки Поблизу села є козацька могила. церква св. Ольги (2005, мур.) пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1975); Соціальна сфера Працюють ЗОШ 1-2 ступ., клуб, бібліотека, ФАП, торговельний заклад. Галерея Примітки Література В. Уніят. Чугалі // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 616. — ISBN 978-966-528-279-2. "Тернопільщина. Історія міст і сіл" 2 том. http://te-rada.org/?id=292 [Архівовано 29 січня 2017 у Wayback Machine.]
Чугуевский городской совет

Чугу́евский городско́й сове́т — входит в состав Харьковской области Украины. Орган местного городского самоуправления и административно-территориальная единица; до 17 июля 2020 года входил в состав Чугуевского уезда, затем Чугуевского района сначала Харьковской губернии, затем Харьковского округа, с 1932 года Харьковской области Украины.. Является местным законодательным органом власти, органом местного самоуправления и административно-территориальной единицей; исполнительным органом власти являлся Исполнительный комитет Чугуевского Совета депутатов трудящихся (Чугуевский горисполком). Административный центр городского совета находится в городе Чугуев. История Первая половина 1917 года, после Февральской революции — дата образования Чугуевского совета рабочих и солдатских депутатов в условиях двоевластия, а затем троевластия (Временное правительство, Центральная Рада и Советы). С 16 либо, по другим данным, 20 декабря 1917 по апрель 1918 Чугуевский совет — единственный орган местного самоуправления в городе. С начала 1919 года по 22 июня 1919 Чугуевский совет действовал. Выборы в него прошли в феврале 1919 г. Деятельность городского совета была возобновлена в 1920 году (с 16 декабря 1919—1920 действовал не совет, а местный ВРК); прекращена 29 октября 1941, возобновлена после 10 февраля 1943, прекращена 15 марта 1943, возобновлена после 11 августа 1943 года. Населённые пункты совета город Чугу́ев село Клу́гино-Башки́ровка Васи́льев Ху́тор Источники и примечания Академия педагогических наук Украины, Харьковский государственный педагогический университет им. Г. Сковороды; Ярмаченко Н.Д., Лозовая В.И., Макаревич И.Х., Патлай И.М., Сахоцкий М.И. и др. Населённые пункты Харьковщины: Чугуев. // Родной край (укр.) / академик АПНУ Прокопенко И.Ф. — Харьков: Основа, 1994. — С. 166—173. — 582 с. — 5 000 экз. — ISBN 5-7768-0233-4.
Чугуївська міська рада

Чугу́ївська міська́ ра́да є представницьким органом Чугуївської міської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, через який вона здійснює місцеве самоврядування, що здійснює від імені громади та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, а також приймає від її імені рішення. Загальні відомості Чугуївська міська рада є правонаступницею міської ради народних депутатів, що функціонувала в радянський період та у незалежній Україні до 1997 року, а також Чугуївської районної ради (до 2020 року). Складається із 40 депутатів, що обираються жителями громади на строк 5 років. Очолює раду міський голова, який обирається прямим голосуванням. Рада діє в межах повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами. Основні функції ради включають: затвердження місцевого бюджету; прийняття програм соціально-економічного розвитку громади; вирішення питань місцевого значення; контроль за діяльністю виконавчих органів ради. Склад ради Міський голова За результатами місцевих виборів 25 жовтня 2020 року найбільшу кількість голосів набрала Галина Мінаєва. Виконавчий комітет Депутати Примітки та джерела Чугуївська міська рада // Облікова картка на офіційному вебсайті Верховної Ради України.
Ciorna Ricika, Verhovîna

Ciorna Ricika (în ucraineană Чорна Річка) este un sat în comuna Holovî din raionul Verhovîna, regiunea Ivano-Frankivsk, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Ciorna Ricika era vorbitoare de ucraineană (99,72%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Чёрная Речка (Ивано-Франковская область)

Чёрная Речка (укр. Чорна Річка) — село в Верховинской поселковой общине Верховинского района Ивано-Франковской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 357 человек. Занимает площадь 2 км². Почтовый индекс — 78723. Телефонный код — 03432. Ссылки Чёрная Речка на сайте Верховной рады Украины Архивная копия от 21 января 2019 на Wayback Machine
Чорна Річка (Україна)

Чо́рна Рі́чка — село в Україні, у Верховинській селищній громаді Верховинського району Івано-Франківської області. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 714-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Івано-Франківської області», увійшло до складу Верховинської селищної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Верховинського району, село увійшло до складу новоутвореного Верховинського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 602 особи, з яких 294 чоловіки та 308 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 356 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки