NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pîlhanî, Horohiv

Pîlhanî (în ucraineană Пильгани) este un sat în comuna Skrîhove din raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pîlhanî era vorbitoare de ucraineană (99,27%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Пильганы

Пильганы (укр. Пильгани) — село на Украине, находится в Марьяновской поселковой общине Луцкого района Волынской области. Код КОАТУУ — 0720887503. Население по переписи 2001 года составляет 274 человека. Почтовый индекс — 45772. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 8,54 км². Ссылки Пильганы на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Пильгани

Пильга́ни — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Мар'янівської селищної громади. Населення становить 274 осіб. Географія Село розташоване на лівому березі річки Судилівки. Історія У 1906 році село Бранської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 74 верст, від волості 11. Дворів 75, мешканців 615. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 324 особи, з яких 146 чоловіків та 178 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 274 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди Войнаровський Віктор Миколайович — український історик, археолог. Суль Павло — керівник Рожищенського районного проводу ОУН, лицар Срібного хреста бойової заслуги УПА 2 класу, Бронзового хреста заслуги УПА. Примітки Посилання Погода в селі Пильгани [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
Porwańcze

Porwańcze lub Porwańcza (ukr. Пірванче) – wieś na Ukrainie w rejonie łuckim obwodu wołyńskiego. Do 2020 w rejonie horochowskim. Historia Pod koniec XIX w. wieś w powiecie włodzimierskim. Przypisy Linki zewnętrzne Porwańcze, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VIII: Perepiatycha – Pożajście, Warszawa 1887, s. 831 . Пірванче (Porwańcze) na stronie Rady Najwyższej Ukrainy
Pirvance, Horohiv

Pirvance (în ucraineană Пірванче) este o comună în raionul Horohiv, regiunea Volînia, Ucraina, formată numai din satul de reședință. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației satului Pirvance era vorbitoare de ucraineană (99,4%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Пирванче

Пирванче (укр. Пірванче) — село в Гороховской городской общине Луцкого района Волынской области Украины. До 2020 года входило в Гороховский район. Код КОАТУУ — 0720886101. Население по переписи 2023 года составляет 593 человек. Почтовый индекс — 45733. Телефонный код — 3379. Занимает площадь 22,71 км². Ссылки Социальный паспорт 2023
Пірванче

Пірва́нче — село в Україні, у Луцькому районі Волинської області. Входить до складу Горохівської міської територіальної громади. Населення становить 593 осіб. Географія Селом пролягає автошлях Т 0302. Історія 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», село увійшло в склад Горохівської міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Горохівського району, село увійшло до складу новоутвореного Луцького району. Населення Голова села Назар Бойчук Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 716 осіб, з яких 325 чоловіків та 391 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 662 особи. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Релігія У 2019 році релігійна громада села вийшла з підпорядкування УПЦ Московського патріархату й офіційно увійшла до ПЦУ. Примітки Посилання Погода в селі Пірванче
Pyriżna

Pyriżna (ukr. Пиріжна, hist. pol. Pirożna) – wieś na Ukrainie, w obwodzie odeskim, w rejonie podolskim, w hromadzie Kodyma. Znajduje tu się przystanek kolejowy Periżnia położony na linii Żmerynka – Odessa. Historia W XIX i w początkach XX w. położona była w Rosji, w guberni podolskiej, w powiecie olhopolskim, gminie Łuka. Po I wojnie światowej znalazła się w Związku Sowieckim. Od 1991 należy do niepodległej Ukrainy. Pod koniec XIX w. przy drodze ze wsi Łuky do wsi Pyriżna znajdował się folwark o nazwie Wydra. W 2001 liczyła 1322 mieszkańców, spośród których 1312 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 6 - rosyjski. Pojedyncze osoby zadeklarowały języki: mołdawski, bułgarski, białoruski i gagauski. Przypisy Linki zewnętrzne Pirożna, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VIII: Perepiatycha – Pożajście, Warszawa 1887, s. 223 .
Pîrijna, Bârzula

Pîrijna (în ucraineană Пиріжна) este un sat în comuna Codâma din raionul Bârzula, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Pîrijna era vorbitoare de ucraineană (99,24%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Пирожная

Пирожная (укр. Пиріжна) — село, относится к Подольскому району Одесской области Украины. Самый северный населённый пункт данной области. В XIX веке: «Лугская волость, Ольгопольский уезд, Подольская губерния. Пирожна, село бывшее владельческое, дворов 183, жителей 1402, церковь православная, питейный дом» Население по переписи 2001 года составляло 1322 человека. Почтовый индекс — 66021. Телефонный код — 4867. Занимает площадь 2,78 км². Местная власть 68409, Одесская обл., Подольский р-н, г. Кодыма Примечания Ссылки Пирожная на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Pisarzowa Wola

Pisarzowa Wola (ukr. Писарева Воля) – wieś na Ukrainie na terenie rejonu włodzimierskiego w obwodzie wołyńskim, liczy 8 mieszkańców. W sierpniu 1943 roku (rzeź wołyńska) członkowie UPA dokonali tutaj mordu na około pięciu polskich rodzinach. Pozostałe kilka polskich rodzin ewakuował do Bielina oddział AK Władysława Cieślińskiego ps. Piotruś Mały. W akcji odwetowej polskie oddziały spaliły wieś i cerkiew, zabijając 6 osób (wg innego źródła mężczyzn powyżej 14 r.ż.). Przypisy Linki zewnętrzne Boje Polskie 1939-1945. Przewodnik Encyklopedyczny
Pîsareva Volea, Volodîmîr-Volînskîi

Pîsareva Volea (în ucraineană Писарева Воля) este un sat în comuna Bilîn din raionul Volodîmîr-Volînskîi, regiunea Volînia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Pîsareva Volea era vorbitoare de ucraineană (90,48%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (9,52%). Note
Писарева Воля

Писарева Воля (укр. Писарева Воля) — село в Овадновской сельской общине Владимирского района Волынской области Украины. Население по переписи 2001 года составляет 21 человек. Почтовый индекс — 44721. Телефонный код — 3342. Занимает площадь 0,239 км². Ссылки Учётная карточка на сайте Верховной рады (укр.) (недоступная ссылка — история).
Писарева Воля

Писаре́ва Во́ля — село в Україні, розташоване в Оваднівській сільській громаді Володимирського району Волинської області. Кількість населення — 8 осіб. Із 2000 року в Писаревій Волі не працює жоден магазин. У селі доступні такі телеканали: «Перший», «1+1», «Інтер», «СТБ», «Суспільне Луцьк» та ін. Радіомовлення здійснюють «Радіо Промінь», «Радіо Світязь», «Радіо Луцьк». Село не газифіковане. Дорога із твердим покриттям. Географія Село розташоване на правому березі річки Золотухи. Історія 1906 року згадка про село Анусівка Вербської волості Володимир-Волинського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста — 20 верст, від волості — 9. 22 двори, 139 мешканців. Перед другою світовою війною 2/3 мешканців становили українці, 1/3 поляки. В серпні 1943 р. УПА вбило 5 польських сімей (ще три сім’ї попередженні місцевою українкою, втекли). Наприкінці 1943, у помсті польські боївки вбили 6 українців, знищили церкву і спалили село. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області», увійшло до складу Оваднівської сільської територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Володимир-Волинського району(1940—2020), село увійшло до новоутвореного Володимир-Волинського району (від 18 липня 2022 Володимирського). Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність населення становила 30 осіб, з яких 13 чоловіків та 17 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкала 21 особа. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Покликання Паспорт села Писарева Воля Погода в селі Писарева Воля Інформаційний портал iForma Трагедія волинських сіл 1943—1944 рр.
Pishchatyntsi

Pishchatyntsi (Ukrainian: Піщатинці) is a village in the Borsuky rural hromada of the Kremenets Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History The first written mention of the village was in 1442. After the liquidation of the Lanivtsi Raion on 19 July 2020, the village became part of the Kremenets Raion. Religion Church of the Nativity of the Virgin Mary References Bibliography (in Ukrainian) Гуцал П., Особенко П., Піщатинці // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 92. — ISBN 978-966-528-279-2.
Piszczatyńce (rejon krzemieniecki)

Piszczatyńce (ukr. Піщатинці) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie krzemienieckim, w hromadzie Borsuki; nad Horynką dopływem rzeki Horyń. W 2001 liczyła 627 mieszkańców, wśród których 623 wskazało jako ojczysty język ukraiński, a 4 rosyjski. W okresie międzywojennym wieś znajdowała się w granicach II RP, wchodząc w skład gminy Katerburg w powiecie krzemienieckim, w województwie wołyńskim. W końcu kwietnia 1943 roku (rzeź wołyńska) nacjonaliści ukraińscy zamordowali tutaj bliżej nieznaną liczbę Polaków. Władysław i Ewa Siemaszkowie szacują, że zginęło kilkanaście osób. Przypisy
Пищатинцы (Кременецкий район)

Пищатинцы (укр. Піщатинці) — село в Барсуковской сельской общине Кременецкого района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Шумский район. Почтовый индекс — 47163. Телефонный код — 3558. Население Население по переписи 2001 года составляло 627 человек. Языковой состав Родной язык населения по данным переписи 2001 года: Примечания Ссылки Пищатинцы на сайте Верховной рады Украины
Піщатинці

Піща́тинці — село в Україні, у Борсуківській сільській громаді Кременецького району Тернопільської області. Розташоване на півдні району. До 2015 центр сільради. Від вересня 2015 року село ввійшло до складу Великодедеркальської сільської громади. Історія Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки періоду неоліту. Перша писемна згадка — 1442 як Пищани. 1 жовтня 1933 року утворено ґміну Катербурґ Кременецького повіту і село включено до неї. Діяли «Просвіта», «Сільський господар» та інші товариства. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Лановецької міської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Лановецького району, село увійшло до складу Кременецького району. Населення За даними перепису 2001 року, населення Піщатинців становило 627 осіб. Мова Рідна мова населення за даними перепису 2001 року: Пам'ятки Є церква Пресвятої Богородиці (1938, мурована). Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1966). Є пам'ятник Тарасові Григоровичу Шевченку. Соціальна сфера Працюють загальноосвітня школа І-ІІ ступенів, клуб, бібліотека, ФАП, відділення зв'язку. Постаті Фаюра Андрій Анатолійович (1999—2022) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Примітки Література П. Гуцал, П. Особенко. Пищатинці // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — 708 с. — ISBN 978-966-528-279-2. — С. 69. Галерея Посилання Староста села разом із прибічниками, щоб не переходити до ПЦУ, збудували нову церкву моспатріархату
Plavske, Henicesk

Plavske (în ucraineană Плавське) este localitatea de reședință a comunei Plavske din raionul Henicesk, regiunea Herson, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Plavske era vorbitoare de ucraineană (87,9%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (10,66%). Note
Плавское

Плавское (укр. Плавське) — село в Генической городской общине Генического района Херсонской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 835 человек. Почтовый индекс — 75520. Телефонный код — 5534. Код КОАТУУ — 6522180401. История Ранее село носило название Новая Григоровка, в 1987 году было переименовано в Плавское по названию города Плавск, с которым село сотрудничало во времена СССР. В 1989 году в селе была построена новая школа. С 24 февраля 2022 года село находится под контролем Вооружённых сил РФ в ходе вторжения России на Украину. Персоналии Галаневич, Марко Владимирович — украинский музыкант, фронтмен и вокалист группы «ДахаБраха». Примечания
Плавське

Плавське (до 31.12.1987 Новогригорівське) — село в Україні, у Генічеській міській громаді Генічеського району Херсонської області. Населення становить 835 осіб. Історія У 1989 році почалося будівництво нової школи 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 726-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Херсонської області», увійшло до складу Генічеської міської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації колишнього Генічеського району увійшло до складу новоутвореного Генічеського району. Село тимчасово окуповане російськими військами 24 лютого 2022 року. Соціальна сфера В селі є загальноосвітня школа, у ній навчається приблизно 85 учнів. Є дитячий садок «Білосніжка», 3 магазини, будинок культури (будівля школи і будинку культури нова, її відкриття відбулося у 1989 р.), лікарська амбулаторія, будівлю якої було збудовано у 1988 р. Примітки Посилання Погода в селі Плавське
Plachtijiwka (Bilhorod-Dnistrowskyj)

Plachtijiwka (ukrainisch Плахтіївка; russisch Плахтиевка Plachtijewka, rumänisch Plahteevca) ist ein Dorf mit etwa 4900 Einwohnern (2021) im Süden der ukrainischen Oblast Odessa. Das 1830 in Bessarabien gegründete Dorf hat eine Fläche von 7,46 km² und liegt auf 47 m Höhe am Ufer der Kuruder (Курудер), einem 13 km langen Nebenfluss der Sarata (Zufluss zum Sassyksee), sowie nahe der Territorialstraße T–16–43 11 km nordöstlich vom ehemaligen Rajonzentrum Sarata und etwa 125 km südwestlich vom Oblastzentrum Odessa. Verwaltungsgliederung Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf zum Zentrum der neugegründeten Landgemeinde Plachtijiwka (Плахтіївська сільська громада/Plachtijiwska silska hromada). Zu dieser zählen auch noch 7 in der untenstehenden Tabelle aufgelistetenen Dörfer sowie die Ansiedlung Passitschne, bis dahin bildete es die gleichnamige Landratsgemeinde Plachtijiwka (Плахтіївська сільська рада/Plachtijiwska silska rada) im Zentrum des Rajons Sarata. Seit dem 17. Juli 2020 ist es ein Teil des Rajons Bilhorod-Dnistrowskyj. Folgende Orte sind neben dem Hauptort Plachtijiwka Teil der Gemeinde: Einzelnachweise
Plájtiyivka

Plájtiyivka (en ucraniano: Плахтіївка) es un pueblo ucraniano perteneciente al óblast de Odesa. Situado en el suroeste del país, es parte del raión de Bíljorod-Dnistrovski y centro del municipio (hromada) homónimo.​ Toponimia El nombre del asentamiento en otros idiomas de importancia en el asentamiento es también Plajtievka (en ruso: Плахтиевка; en rumano: Plahteevca). Geografía Plájtiyivka se encuentra a orillas del río Kuruder, 11 km al noreste de Sarata y a unos 125 km al suroeste de Odesa. Historia El pueblo fue fundado en 1830 por colonos del pueblo Uspenka de la gobernación de Yekaterinoslav. Demografía La evolución de la población de Plájtiyivka entre 1886 y 2021 fue la siguiente:Según el censo de 2001, la lengua materna de la mayoría de los habitantes, el 93,89%, es el ucraniano; y del 5,38%, el ruso.​ Infraestructura Transporte El pueblo está conectado con Sarata y por ello pasa cerca de la carretera territorial T 16-43. Referencias
Płachtijiwka (obwód odeski)

Płachtijiwka (ukr. Плахтіївка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie odeskim, w rejonie białogrodzkim, siedziba hromady. W 2001 liczyła 5237 mieszkańców. Urodzeni Nicolae Mandricenco - mołdawski piłkarz. Przypisy
Plahteevca, Cetatea Albă

Plahteevca, în trecut și Curudere (în ucraineană Плахтіївка, transliterat: Plahtiivka) este localitatea de reședință a comuna Plahteevca din raionul Cetatea Albă, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației comunei Plahteevca era vorbitoare de ucraineană (93,89%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (5,38%). Note Lectură suplimentară Un sat din Bugeac: monografia satului Plătărești (Plahteevca) județul Cetatea Albă, Mircea Ispir, Panait Antohi, Teodor D Iacobescu, Asociația pentru Cultura Poporului Despărțământul Cetatea Albă, Editura Scrisul Românesc, Craiova, 1932
Плахтиевка (Одесская область)

Плахтиевка (укр. Плахтіївка) — село в Белгород-Днестровском районе Одесской области Украины. Административный центр Плахтиевской сельской общины. Протекает река Курудер. До 2020 года село входило в Саратский район. Население по переписи 2001 года составляло 5237 человек. Почтовый индекс — 68232. Телефонный код — 4848. Занимает площадь 7,46 км². Код КОАТУУ — 5124584901. Ссылки Плахтиевка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Плахтіївка (Білгород-Дністровський район)

Пла́хтіївка — село в Україні, адміністративний центр Плахтіївської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області. Населення становить 4986 осіб — (2021). Історія Територія навколо села була заселена в давнину, про що свідчать знахідки залишків двох поселень початку нашої ери. Село засноване 1830 року переселенцями — державними селянами однойменного села Верхньодніпровського повіту Катеринославської губернії (нині — село Успенка). Станом на 1886 рік у селі, центрі Плахтіївської волості Аккерманського повіту Бессарабської губернії, мешкало 2468 особи, налічувалось 420 дворових господарств, існували православна церква, школа та 2 лавки. 12 червня 2020 року, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», село набуло статусу адміністративного центру Плахтіївської сільської громади. 17 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Саратського району, село увійшло до складу Білгород-Дністровського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 6434 особи, з яких 3033 чоловіки та 3401 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 5233 особи.. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Особистості Уродженці села: Мандриченко Микола Іванович — радянський, футболіст, нападник, згодом — молдовський та український футбольний тренер. Небога Марія Андріївна — трактористка, ланкова механізованої ланки колгоспу «Родина» села Плахтіївки. Депутат Верховної Ради УРСР 6—7-го скликань. Герой Соціалістичної Праці. Посилання Примітки Джерела Історія міст та сіл України (рос.) Плахтіївка — Інформаційно-пізнавальний сайт | Одеська область у складі УРСР (На основі матеріалів енциклопедичного видання про історію міст та сіл України, том — Історія міст і сіл Української РСР. Одеська область. — К.: Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1969. — 911 с.)
Plebanivka, Ternopil Oblast

Plebanivka (Ukrainian: Плебанівка) is a village in Terebovlia urban hromada, Ternopil Raion, Ternopil Oblast, Ukraine. History The first mention of the village dates back to 1425. After the liquidation of the Terebovlia Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. Religion Greek Catholic churches of Saint John the Apostle (1994, khutir Khatky; 2013) References Sources "Plebanówka, pow. trembowelski". Geographical Dictionary of the Kingdom of Poland (in Polish). 8. Warszawa: Kasa im. Józefa Mianowskiego. 1887. p. 243.
Plebanówka (obwód tarnopolski)

Plebanówka (ukr. Плебанівка, Płebaniwka) – wieś na Ukrainie, w obwodzie tarnopolskim, w rejonie tarnopolskim. W II Rzeczypospolitej wieś w gminie Janów w powiecie trembowelskim województwa tarnopolskiego. W 1929 roku, w obecności ministra komunikacji Alfonsa Kühna i wojewody tarnopolskiego Kazimierza Moszyńskiego, oddano tutaj do użytku nowy wiadukt kolejowy na linii Tarnopol-Biała Czortkowska. W latach 1944-1945 nacjonaliści ukraińscy z OUN-UPA zamordowali tutaj 15 Polaków na linii PKP Tarnopol-Biała Czortkowska. Do 2020 w rejonie trembowelskim. Urodzeni Franciszek Malinowski (1908–1998) Przypisy Bibliografia Plebanówka, pow. trembowelski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VIII: Perepiatycha – Pożajście, Warszawa 1887, s. 243 . o wsi w haśle Przybyszówka 4.), albo Chatki, pow. trembowelski, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 205 .
Plebanivka, Terebovlea

Plebanivka (în ucraineană Плебанівка) este localitatea de reședință a comunei Plebanivka din raionul Terebovlea, regiunea Ternopil, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Plebanivka era vorbitoare de ucraineană (99,83%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Плебановка (Тернопольская область)

Плебановка (укр. Плебанівка) — село в Теребовлянской городской общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Теребовлянский район. В 1943 году вблизи Плебановки немецкая жандармерия с помощью украинской полиции провела три массовые казни еврейских узников Теребовлянского гетто. Население по переписи 2021 года составляло 1124 человека. Занимает площадь 3,539 км². Почтовый индекс — 48177. Телефонный код — 3551. Примечания Литература Круглов А. И. Теребовля // Холокост на территории СССР. Энциклопедия / Гл. ред. И. А. Альтман. — 2-е изд., испр. и доп. — М.: РОССПЭН, 2011. — С. 976—977. — 1143 с. — ISBN 978-5-8243-1463-2. Ссылки Плебановка на сайте Верховной рады Украины
Ploske, Ternopil Raion, Ternopil Oblast

Ploske (Ukrainian: Плоске) is a village in the Kozova hromada of the Ternopil Raion of Ternopil Oblast in Ukraine. History The first written mention of the village was in 1559. After the liquidation of the Kozova Raion on 19 July 2020, the village became part of the Ternopil Raion. References Sources (in Ukrainian) Лашта В., Плоске // Ternopil Encyclopedic Dictionary: in 4 v. / editorial board: H. Yavorskyi and other, Ternopil: "Zbruch", 2008, V. 3: П—Я, S. 97. — ISBN 978-966-528-279-2.
Płoska (rejon tarnopolski)

Płoska (ukr. Плоске, Płoske) – wieś na Ukrainie w hromadzie Kozowa w rejonie tarnopolskim obwodu tarnopolskiego. Miejscowość wzmiankowana w 1559 jako Płoskirow. Pierwotnie był to chutor. W II RP polska kolonia Płoska leżała w gminie Budyłów, powiecie brzeżańskim województwa tarnopolskiego. Po deportacji Polaków miejscowość zasiedlili Ukraińcy. W 1952 r, mieszkało tu 288 osób w 56 domach. Według danych z 2001 r. we wsi mieszkało 28 osób, w 2014 – 21. W 2021 r. w Państwowym Rejestrze Wyborców zarejestrowano 7 uprawnionych. W rzeczywistości w miejscowości Płoske (nazwa zmieniona w czasach sowieckich) mieszkają tylko 4 osoby. Przypisy
Плоское (Тернопольский район)

Плоское (укр. Плоске) — село в Козовской поселковой общине Тернопольского района Тернопольской области Украины. До 2020 года входило в Козовский район. Код КОАТУУ — 6123087803. Население по переписи 2001 года составляло 28 человек. В 2021 году в селе зарегистрировано 7 человек, проживает всего 4 человека. Географическое положение Село Плоское находится на расстоянии в 1 км от села Весновка. Рядом проходят автомобильная дорога М-12 (E 50) и железная дорога, станция Веснивка в 2-х км. История 1920 год — дата основания. Примечания