NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Beregvár

Beregvár (ukránul: Карпати) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Munkácsi járásban. Fekvése Munkácstól északkeletre, Szentmiklós északkeleti szomszédjában, a Latorca jobb partján fekvő település. Nevének eredete A falu neve magyar eredetű. Előtagja a megyei hovatartozásra utal, utótagja pedig a magyar vár főnév. A településnek azonban nincs köze várhoz. Eredetileg „csak” egy kastély van itt, a később létrejött falu róla kapta a nevét. A korábbi ruszin Берегваръ a magyar név átvétele. A jelenlegi Карпати (Kárpátok) helységnév a kastélyban létrehozott szanatórium nevéből származik. Története A környék 1711 előtt a Munkácsi uradalom része és a Rákóczi-család birtokában volt. Az osztrák császári udvar a Rákóczi-szabadságharc után 1711-ben elkobozta a Rákócziak itteni uradalmát is, így a száműzött fejedelem e birtokai is a császári koronára szálltak, akárcsak Vay Ádám, Visky Sámuel, Krucsay István és a többi Rákóczihoz hű főurak birtokai. Az elszegényedett jobbágysággal rendelkező munkácsi uradalom kezdetben a szepesi kincstári igazgatóság kezelésébe került, de a gondatlan és szakszerűtlen gazdálkodás következtében alig adott jövedelmet. 1726-ban VI. Károly osztrák császár gróf Schönborn Lothár Ferenc mainzi érseknek és választófejedelemnek adományozta az uradalmat, az uralkodói ház iránt tanúsított hűsége és a császári seregnek felajánlott adományai jutalmazásául – a munkácsi vár kivételével, melyet a császár magának és utódainak tartott fenn. A falu maga a 20. század elején települt. 1905-ben „Beregvár” néven említik. A trianoni diktátumig Bereg vármegye Szolyvai járásához tartozott. Az első világháborút követően a mesterségesen létrehozott Csehszlovákiához csatolták, majd 1938 novembertől ismét Magyarországhoz tartozott 1944 őszéig, amikor a szovjet csapatok megszállták. 1944-ben „Beregvár”, „Берегваръ” formában írják. Az uradalom 1944-ig maradt a Schönborn család birtokában. 1945-ben az Ukrán Szovjet Szocialista Köztársaság, s ezzel együtt a Szovjetunió részévé vált. 1968-ban „Карпати” alakban említik. 1991 óta a független Ukrajna része. Népessége A 2001-es népszámlálás során a lakosság elérte a 475 főt, melynek 96,6%-a ukrán, 1,7% orosz, 1,3% magyar, 0,4% örmény anyanyelvűnek vallotta magát. Nevezetességek A Schönborn-kastélyt Z. Gresserson tervei alapján a környék legmagasabb pontjára a 19. század utolsó évtizedeiben, 1890-1895 között építették fel, az akkor divatos angol Tudor-féle stílusban. Díszes óratornya háromemeletes, az oldalszárnyak egyemeletesek. Helyén korábban egy 18. századi fából készült udvarház, vagy vadászkastély állt. A kastélyban jelenleg szanatórium működik. A kastélyhoz tartozó 50 hektáros park Kárpátalja legnagyobb és legszebb tájépítészeti együttese. A parkban a Kárpátok őshonos növényzete mellett egzotikus fák, bokrok szebbnél szebb példányai is megtalálhatók. A park közepén pedig az itt kialakított kristálytiszta vizű tóban ritka vízi növények pompáznak, de csodálatosak a kastély körül ültetett nyírott bokrok, növénysövények, színpompás virágágyások is. A park látogatható. Jegyzetek Források Kárpátinfo [1] Sebestyén Zsolt: Kárpátalja helységnevei
Karpaty (obwód zakarpacki)

Karpaty (ukr. Карпати) – wieś na Ukrainie, w rejonie mukaczewskim obwodu zakarpackiego. W 2001 roku liczyła 217 mieszkańców. Znajduje się tu przystanek kolejowy Karpaty, położony na linii Lwów – Czop. Zabytki Pałac Schönbornów w Karpatach, wybudowany przez hrabiego Erwina Friedricha Schönborna w latach 1890-1895 w miejscu starszego, drewnianego budynku. Otoczony rozległym parkiem z rzadkimi gatunkami drzew. Przypisy
Karpatî, Muncaci

Karpatî (în ucraineană Карпати) este un sat în așezarea urbană Ciînadiiovo din raionul Muncaci, regiunea Transcarpatia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Karpatî era vorbitoare de ucraineană (96,6%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (1,7%) și maghiară (1,28%). Note
Карпаты (Закарпатская область)

Карпаты (укр. Карпати) — село в Чинадиевской поселковой общине Мукачевского района Закарпатской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 235 человек. Почтовый индекс — 89641. Телефонный код — 3131. Занимает площадь 0,98 км². Код КОАТУУ — 2122755501. В селе находится дворец Шёнборнов — бывшая резиденция и охотничий дом графов Шёнборнов, построенный в 1890—1895 годах. С 1946 года здание дворца используется как санаторий. Ссылки Карпаты на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Закарпатской области (укр.)
Trosťanycja (okres Mukačevo)

Trosťanycja (ukrajinsky Тростяниця, maďarsky Nádaspatak, česky Trostianice nebo Trstěnice) je osada obce Puzňakivci v Kolčynské městyské územní hromadě v okrese Mukačevo v Zakarpatské oblasti na Ukrajině. V roce 2025 zde žilo 179 obyvatel. Historie Před uzavřením Trianonské smlouvy byla ves součástí Uherska. Poté se stala součástí první československé republiky, přičemž příslušný obecní notariát byl v Nových Klenovcích. Od 15. dubna 1939 byla součástí samostatného státu Karpatská Ukrajina; o několik dní později bylo Zakarpatí obsazeno maďarskými vojsky. Od roku 1945 byla součástí Ukrajinské sovětské socialistické republiky, která byla součástí SSSR. Od roku 1991 je součástí samostatné Ukrajiny. Osobnosti Ilko Hutník (1918-1990), československý voják a železničář Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Тростяниця (Мукачівський район) na ukrajinské Wikipedii.
Trostjanyzja (Mukatschewo)

Trostjanyzja (ukrainisch Тростяниця; russisch Тростяница Trostjaniza, ungarisch Nádaspatak oder älter Trosztyánica, tschechoslowakisch Trsťenice oder Trostjanica) ist ein Dorf (ukrainisch село selo) im Rajon Mukatschewo in der westukrainischen Oblast Transkarpatien. Trostjanyzja liegt rund 21 Kilometer Luftlinie nördlich vom Rajonzentrum Mukatschewo und 29 Kilometer östlich vom Oblastzentrum Uschhorod entfernt. Über die Rajonstraße S 070723 ist Trostjanyzja mit der Oblaststraße O 070701 (Koltschyno – Pusnjakiwzi – Turja Passika) verbunden. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil neu gegründeten Siedlungsgemeinde Koltschyno im Rajon Mukatschewo, bis dahin war es ein Teil der Landratsgemeinde Pusnjakiwzi im Norden des Rajons Mukatschewo. Einzelnachweise
Nádaspatak

Nádaspatak (ukránul: Тростяниця) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Munkácsi járásban. Fekvése Munkácstól északra, Szarvasrét északnyugati szomszédjában, 512 méterrel a tengerszint felett fekvő település. Története A 18. század végén Vályi András így ír róla: „TROSTYANICZA. Orosz falu Bereg Várm. földes Ura Gr. Schönborn Uraság, lakosai egygyesűltt ó hitüek, fekszik Patkanóczhoz egy mértföldnyire; határja egy nyomásbéli, hegyes, vőlgyes zab termő; erdeje van, de sovány, piatza Munkácson 3 mértföldnyire.” Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Trosztyanicza, orosz falu, Beregh vmegyében, Ungh vmegye szélén, ut. p. Munkácshoz északra 3 mfld, 120 g. kath., 4 zsidó lak., igen hegyes, erdős, sovány határral. F. u. gr. Schönborn.” A trianoni béke előtt Bereg vármegye Latorcai járásához tartozott. Az első világháborút követően a mesterségesen létrehozott Csehszlovákiához csatolták, majd 1939 márciusától ismét Magyarországhoz tartozott 1944 őszéig, amikor a szovjet csapatok megszállták. Ennek következtében 1945-ben az Ukrán Szovjet Szocialista Köztársaság, s ezzel együtt a Szovjetunió részévé vált. 1991 óta a független Ukrajna része. Népessége 1910-ben 134 lakosából 6 német, 128 ruszin volt; ebből 127 görögkatolikus, 7 izraelita volt. 2015-ben 179 lakosa volt. Források A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 ISBN 963 85683 3 X Jegyzetek
Trosteanîțea, Muncaci

Trosteanîțea (în ucraineană Тростяниця) este un sat în comuna Puzneakivți din raionul Muncaci, regiunea Transcarpatia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Trosteanîțea era vorbitoare de ucraineană (97,77%), existând în minoritate și vorbitori de armeană (1,12%). Note
Тростяница (Закарпатская область)

Тростяница (укр. Тростяниця) — село в Кольчинской поселковой общине Мукачевского района Закарпатской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 179 человек. Почтовый индекс — 89630. Телефонный код — 3131. Занимает площадь 0,422 км². Код КОАТУУ — 2122786605. Ссылки Тростяница на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Закарпатской области (укр.)
Тростяниця (Мукачівський район)

Тростяни́ця — село в Кольчинській селищній громаді Мукачівського району Закарпатської області України. Історія Перші про село відомості у 1649 році, де згадується потік Тростяниця з діючим млином. У 1699 році село було знищене. Дзвіниця. Близько 1930. Церква св. Петра і Павла. 1990. У 1649 р. в селі служив священик Сава Поп, який пізніше повернувся в Польщу. Кажуть, що колись село було досить великим і впродовж своєї давньої історії мало три церкви. Дерев'яну дзвіницю збудовано близько 1930 р. з дерева розібраної старої церкви або дзвіниці, що стояла навпроти, нижче дороги. Андрій Хохоль володів землею, де стояла стара споруда, а також надав ділянку для нової. Дзвіницю споруджено в характерному для Мукачівщини стилі: споруда прямокутна в плані, дах утворює гребінь. Перші двері ведуть до маленького ґанку з арочками під дахом, другі — всередину споруди. Василь Іваник згадує, що дзвіницю тільки один раз перекривали буковими шинґлами близько 30 років тому, а нині цікава споруда занепадає. У 1990 р. в селі збудовано нову маленьку муровану церкву на ділянці, виділеній Ганною Ломпарт. Через кілька років біля церкви спорудили нову каркасну дзвіницю, до якої перенесли два дзвони зі старої. Великий дзвін відлив у 1914 р. Ф. Еґрі, а на малому напис по-латині: «JESUS NAZARENUS REX IUDEORUM A780». Тут функціонують: початкова школа (філія) Пузняковецької ЗОШ І-ІІІ ступенів (8 учнів), сільський клуб-бібліотека з книжковим фондом близько 3000 примірників, 97 читатів),, фельдшерсько-акушерський пункт з сучасним медичним обладнанням та магазин змішаного типу. Присілки Корколь Корколь - колишнє село в Україні, в Закарпатській області. Обєднане з селом Тростяниця Згадки: 1611: Korkolypuszta, 1649: Korkoly Туристичні місця - Дзвіниця. Близько 1930. - храм св. Петра і Павла. 1990. - Тут діє фермерське господарство «Рибальське Ранчо», що спеціалізується на промисловому розведенні риби та спортивному риболовстві. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 172 особи, з яких 80 чоловіків та 92 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 178 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі люди Ілько Гутник - чеський військовий Примітки Посилання Погода в селі
Vinkove

Vinkove (ukrajinsky Вінкове, maďarsky Vinkó) je část obce Zňačevo ve Velykolučské vesnické územní hromadě v okrese Mukačevo v Zakarpatské oblasti Ukrajiny. Z církevních staveb je zde pouze kaple. Historie Ves byla založena na počátku 20. století. Do Trianonské smlouvy byla ves součástí Uher, poté součástí Československa. Po krátkém období nezávislé republiky Karpatská Ukrajina, byla ves obsazena Maďarskem. Od roku 1945 byla ves součástí Ukrajinské sovětské socialistické republiky, která byla součástí SSSR, a nakonec (od roku 1991) je součástí samostatné Ukrajiny. Škola byla postavena v roce 1946. Obyvatelstvo V roce 1989 (podle sčítání lidu Ukrajinské SSR) měla obec 87 obyvatel. V roce 2001 zde žilo 76 obyvatel. Rozložení obyvatelstva podle rodného jazyka Pozn.: Podle sčítání lidu v roce 2001. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Вінкове na ukrajinské Wikipedii a Vinkove na esperantské Wikipedii.
Winkowe

Winkowe (ukrainisch Вінкове; russisch Винково Winkowo, ungarisch Vinkó, tschechoslowakisch Vinkovo) ist ein Dorf im Rajon Mukatschewo in der westukrainischen Oblast Transkarpatien. Winkowe liegt rund 24 Kilometer Luftlinie westlich vom Rajonzentrum Mukatschewo und 18 Kilometer südsüdöstlich vom Oblastzentrum Uschhorod entfernt. Weniger als einen Kilometer südwestlich von Winkowe verläuft die Latoryzja. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Welyki Lutschky im Rajon Mukatschewo, bis dahin war es Teil der Landratsgemeinde Snjazjowo im Westen des Rajons Mukatschewo. Einzelnachweise
Vinkó

Vinkó (ukránul: Вінкове) falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Munkácsi járásban. Fekvése Ungtölgyestől és Ignéctől délnyugatra, 102 méter tengerszint feletti magasságban fekvő zsáktelepülés. Története Területe a trianoni béke előtt Bereg vármegye Latorcai járásához tartozott. Az első világháborút követően a mesterségesen létrehozott Csehszlovákiához csatolták, majd 1938-tól ismét Magyarországhoz tartozott 1944 őszéig, amikor a szovjet csapatok megszállták. Ennek következtében 1945-ben az Ukrán Szovjet Szocialista Köztársaság, s ezzel együtt a Szovjetunió részévé vált. A település 1991 óta a független Ukrajna része. Népessége A falucskának a 2001. évi népszámláláskor 76 lakosa volt.
Vinkove, Muncaci

Vinkove (în ucraineană Вінкове) este un sat în comuna Zneațovo din raionul Muncaci, regiunea Transcarpatia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Vinkove era vorbitoare de ucraineană (89,47%), existând în minoritate și vorbitori de maghiară (9,21%) și rusă (1,32%). Note
Винково (Украина)

Винково (укр. Вінкове) — село в Великолучковской сельской общине Мукачевского района Закарпатской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 76 человек. Почтовый индекс — 89650. Телефонный код — 3131. Занимает площадь 0,417 км². Код КОАТУУ — 2122782802. Ссылки Винково на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Закарпатской области (укр.)
Вінкове

Ві́нкове — село в Україні, у Мукачівському районі Закарпатської області. Село засноване на початку ХХ століття З релігійних споруд наявна лише капличка. У 1946 році збудовано школу. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 87 осіб, з яких 42 чоловіки та 45 жінок. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 76 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки Посилання Погода в селі Вінкове [Архівовано 6 листопада 2016 у Wayback Machine.]
Drahyňa

Drahyňa (ukrajinsky Драгиня, maďarsky Draginya) je část obce Zňacovo ve Velykolučské vesnické územní hromadě v okrese Mukačevo v Zakarpatské oblasti Ukrajiny. Ves byla založena v 19. století. Do roku 1924 byla většina území pokryta lesy. V roce 2024 zde žilo 552 obyvatel. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Драгиня na ukrajinské Wikipedii.
Drahynja

Drahynja (ukrainisch Драгиня; russisch Драгиня Draginja, ungarisch Draginya) ist ein Dorf im Rajon Mukatschewo in der westukrainischen Oblast Transkarpatien. Der Ort entstand im 19. Jahrhundert, 1924 wurde er offiziell zum Ort erklärt und eine Dorfschule eingerichtet. Drahynja liegt rund 19 Kilometer Luftlinie westlich vom Rajonzentrum Mukatschewo und 20 Kilometer südsüdöstlich vom Oblastzentrum Uschhorod entfernt. Drei Kilometer südlich von Drahynja verläuft die Latoryzja. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Welyki Lutschky im Rajon Mukatschewo, bis dahin war es Teil der Landratsgemeinde Snjazjowo im Westen des Rajons Mukatschewo. Einzelnachweise
Draginya

Draginya, ukrán nyelven Драгиня, falu Ukrajnában, Kárpátalján, a Munkácsi járásban. Fekvése Munkácstól nyugat-északnyugatra, Ignéc nyugat-délnyugati szomszédjában fekvő település. A 104 méter tengerszint feletti magasságban fekvő falu határában folyik a Sztára. Története Területe a trianoni béke előtt többségében Bereg vármegye Latorcai járásához, kisebb részben pedig a Munkácsi járásához tartozott. Az első világháborút követően a mesterségesen létrehozott Csehszlovákiához csatolták, majd 1938-tól ismét Magyarországhoz tartozott 1944 őszéig, amikor a szovjet csapatok megszállták. Ennek következtében 1945-ben az Ukrán Szovjet Szocialista Köztársaság, s ezzel együtt a Szovjetunió részévé vált. A 20. században lett falu, Ignéc külterületi lakott helyéből jött létre. A település 1991 óta a független Ukrajna része. Népessége A falunak 552 lakosa van.
Drahînea, Muncaci

Drahînea (în ucraineană Драгиня) este un sat în comuna Zneațovo din raionul Muncaci, regiunea Transcarpatia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Drahînea era vorbitoare de ucraineană (97,64%), existând în minoritate și vorbitori de maghiară (1,45%). Note
Драгиня

Драгиня (укр. Драгиня) — село в Великолучковской сельской общине Мукачевского района Закарпатской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 552 человека. Почтовый индекс — 89650. Телефонный код — 3131. Занимает площадь 0,809 км². Код КОАТУУ — 2122782803. Ссылки Драгиня на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Закарпатской области (укр.)
Драгиня

Драги́ня — село в Україні, у Закарпатській області, Мукачівському районі. В урочищі Старе Село — поселення римсько-провінційної культури. Обабіч берегів Старої від села Зняцеве до села Драгиня — давньослов'янська курганна група. Досліджувалася С. І. Пеняком в 1961, 1965 роках. Село засноване у ХІХ столітті До 1924 р. територія тепершнього села була вкрита суспільними лісами, які раніше належали поміщикові Вірані Шандору. Першими жителями села були Лешко М. А., Бутела С, Лукач В., Мерцин Ю.,Криса М. З 1924 р. на території теперішньої Драгині вирубують ліси. Почалося переселення. Переселенці ці були бідняками, які немали землі в Зняцеві. Проте і в Драгині небуло легко, багато земель заливалося водою. В 1924 р.була заснована однокомплектна школа. Церква Різдва пр. Богородиці. 1995. Мурована церква базилічної форми, збудована в центрі села з 1993 до 1995 р. на місці старої школи, є першою церквою в селі. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 472 особи, з яких 211 чоловіків та 261 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 550 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Туристичні місця - В урочищі Старе Село — поселення римсько-провінційної культури. - давньослов'янська курганна група. - річка Мала Латориця Примітки Посилання Погода в селі [Архівовано 5 березня 2008 у Wayback Machine.]
Červeňovo

Červeňovo (ukrajinsky Червеньово, maďarsky Cserlenő, česky Čerleňovo nebo Červeňovo) je část obce Zňačevo ve Velykolučské vesnické územní hromadě v okrese Mukačevo v Zakarpatské oblasti Ukrajiny. V roce 2024 zde žilo 1951 obyvatel. Historie Archeologické nálezy pocházejí ze 7. až 11. století. První písemná zmínka o vsi pochází z roku 1533. V období mezi světovými válkami byla ves součástí první československé republiky. V roce 1921 zde žilo 882 obyvatel, z toho 804 Rusínů a 77 Židů. Na samém počátku 20. let 20. století byl ve vsi postaven dřevěný pravoslavný kostel. V Červeňově působil kněz Ivan Karbovanec, který v roce 1944 zachránil asi 200 sovětských dětí, které Němci vezli vlakem do Německa. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Червеньово na ukrajinské Wikipedii.
Tscherwenjowo

Tscherwenjowo (ukrainisch Червеньово; russisch Червенёво, ungarisch Cserlenő, tschechoslowakisch Červeňovo oder Čerleňovo) ist ein Dorf im Rajon Mukatschewo in der westukrainischen Oblast Transkarpatien. Tscherwenjowo liegt rund 14 Kilometer Luftlinie westnordwestlich vom Rajonzentrum Mukatschewo und 24 Kilometer südöstlich vom Oblastzentrum Uschhorod entfernt. Von Tscherwenjowo aus verläuft die Oblaststraße О 070704 über Welyki Lutschky nach Hat. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Welyki Lutschky im Rajon Mukatschewo, bis dahin war es Teil der Landratsgemeinde Snjazjowo im Westen des Rajons Mukatschewo. Einzelnachweise
Cserlenő

Cserlenő (ukránul: Червеньово) település Ukrajnában, Kárpátalján, a Munkácsi járásban. Fekvése Munkácstól északnyugatra, Ignéc és Dombokpuszta közt fekvő település. Nevének eredete Szláv személynévi eredetű, magyar névadással. Eredetéről az a hagyomány maradt fenn, hogy alapítója két veres ruhát viselő katona volt, akik a telepített falut saját ruhájuk színéről nevezték el. Története 1570-ben „Czerneleo” néven említették először. 1577-ben és 1610-ben „Cherneleo”, 1697-ben „Czerleniow”, 1773-ban „Cserleno(w)” néven írták. A 18. század végén Vályi András így ír róla: „CSERLENO. Tót falu Bereg Vármegyében, földes Ura Gróf Schönborn Uraság, lakosai ó hitűek, fekszik Ignitz, és Kajdanóhoz fél órányire, határja lapályos helyen fekszik, ’s jó kukoritzát terem, szántó földgyei néhol tsekélyesek, halászattya hasznos, legelője néha szoross, mivel az árvíz rongállya, piatza Munkátson, más fél órányira, harmadik Osztálybéli.” Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Cserleno, orosz falu, Beregh vmegyében, Ignéczhez 1/4 órányira: 237 g. kath., 6 zsidó lak. Határa lapályos s jó kukoriczát terem; legelője néha szűk; mivel a Latorcza árvize járja. F. u. gr. Schönborn. Ut. p. Szerednye.” A trianoni békeszerződés előtt Bereg vármegye Latorczai járásához tartozott. Az első világháborút követően a mesterségesen létrehozott Csehszlovákiához csatolták, majd 1939 márciusától ismét Magyarországhoz tartozott 1944 őszéig, amikor a szovjet csapatok megszállták. Ennek következtében 1945-ben az Ukrán Szovjet Szocialista Köztársaság, s ezzel együtt a Szovjetunió részévé vált. 1991 óta a független Ukrajna része. Népessége 1910-ben 834 lakosából 25 magyar, 45 német, 764 ruszin volt; ebből 786 görögkatolikus, 45 izraelita volt. Források Fényes Elek: Magyarország történeti földrajza A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 ISBN 963 85683 3 X Jegyzetek
Cervenovo, Muncaci

Cervenovo (în ucraineană Червеньово) este un sat în comuna Zneațovo din raionul Muncaci, regiunea Transcarpatia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Cervenovo era vorbitoare de ucraineană (86,67%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi. Note
Червенёво

Червенёво (укр. Червеньово) — село в Великолучковской сельской общине Мукачевского района Закарпатской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 1951 человек. Почтовый индекс — 89651. Телефонный код — 3131. Занимает площадь 2,737 км². Код КОАТУУ — 2122782805. В XX веке в селе жил и служил чтимый в Закарпатье как исповедник священник Иоанн Карбованец. Примечания Литература Баран В. Д. Поселення та могильники поблизу сіл Червеневе та Зняцеве (укр.) // Археологiя Українськой РСР. — Київ: Наукова думка, 1975. — Т. 3. — С. 129—131. Архивировано 10 февраля 2025 года. Ссылки Червенёво на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Закарпатской области (укр.)
Vovčyj

Vovčyj (ukrajinsky Вовчий, maďarsky Vocsitelep) je ves v okrese Mukačevo v Zakarpatské oblasti na Ukrajině. Patří do Nelipynské vesnické územní hromady. V roce 2025 zde žilo 61 obyvatel. Příroda Blízko vesnice je v jihozápadní části horského masivu Polonina Boržava, na západních svazích hory Stij (1681 m n. m.), na ploše 961 ha, přírodní rezervace Rosišnyj (ukrajinsky Росішний, rusínsky Россошный). Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Вовчий na ukrajinské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vovčyj na Wikimedia Commons
Wowtschyj

Wowtschyj (ukrainisch Вовчий; russisch Волчий Woltschi, ungarisch Vocsitelep, tschechoslowakisch Vlčí oder Voči) ist ein Dorf (ukrainisch село selo) im Rajon Mukatschewo in der westukrainischen Oblast Transkarpatien. Wowtschyj liegt rund 32 Kilometer Luftlinie nordöstlich vom Rajonzentrum Mukatschewo und 58 Kilometer östlich vom Oblastzentrum Uschhorod an der Bahnstrecke Lwiw–Stryj–Tschop. Über die Rajonstraße S 071001 (Swaljawa – Nelipyno – Wowtschyj) besteht eine Verbindung zur Oblaststraße O 071002 (Swaljawa – Dowhe – Lyptscha). Der Schdymyr, ein Nebenfluss der Witscha, verläuft durch den Ort. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil der neugegründeten Landgemeinde Nelipyno, bis dahin war es Teil der Landratsgemeinde Nelipyno im Zentrum des Rajons Swaljawa. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Mukatschewo. Einzelnachweise