NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Turkmen Carpet Museum

The Turkmen Carpet Museum or the National Carpet Museum is a national museum, situated on 5 Görogly Street, Ashgabat, Turkmenistan. The museum opened on 24 October 1994. It has the largest collection of Turkmen carpets of any museum. It has a rich collection of Turkmen carpets from the medieval through to the 20th century, including over 1000 carpets from the 18th and 19th centuries. Aside from its extensive collection of antique carpets, it has many carpet articles, chuvals, khurjuns, torba, etc. On the first floor of the museum are Teke and Saryk carpets. The museum is noted for its huge Teke carpets. One Tekke carpet measures 193m² and weighs a tonne and was made by some 40 people in 1941 to make a curtain for the Bolshoi Theatre in Moscow. Another, made in 2001, is even larger, measuring 301m² and 14 by 21.2 metres and was made to commemorate 10 years of Turkmen independence from the Soviet Union. It is recognised by the Guinness World Records as the largest hand-woven carpet in the world. One carpet, made in 1968, is representative of all the tribes in Turkmenistan, fusing together the different styles to display unity. The museum also has carpets dedicated to President Nyýazow. Some of the carpets on display are two-sided, often featuring different design on each side. Institutional authority The carpet museum is also recognized by the Turkmen government as the official authority on Turkmen carpets. Although many carpets are bought from the museum shop or factory, charging M15,000 per square meter of carpet, depending on the carpet quality, many are bought in the extensive Altyn Asyr Bazaar on the city outskirts. If anybody in Turkmenistan purchases a carpet and wants to export it, experts from the Carpet Museum must inspect it and issue a receipt confirming that the carpet is not of historical value, to allow it to be exported from Turkmenistan. Usually there are restrictions on exporting carpets older than 30 years old and if it is determined that the carpet has historical value, then a receipt for export will not be given. This policy restriction on exporting carpets is not only an obligation for tourists but Turkmen citizens also must have their carpets inspected. This has had a profound impact on entrepreneurs in Turkmenistan who find it difficult to develop their businesses internationally. References
Museo de alfombras de Turkmenistán

El Museo de alfombras de Turkmenistán o el Museo de Alfombras Nacional es un museo nacional, situado en la calle 5 Gorogly en Asjabad, Turkmenistán. Se inauguró el 24 de octubre de 1994.​ Tiene la mayor colección de alfombras turcomanas de cualquier museo.​ Tiene una rica colección de alfombras turcomanas desde la Edad Media hasta el siglo XX, incluyendo más de 1000 de alfombras los siglos XVIII y XIX. Además de su extensa colección de alfombras antiguas, tiene muchos artículos, alfombras, chuvals, etc. En la primera planta del museo están las alfombras Tekke y Sarik. El museo es famoso por sus alfombras Tekke enormes. Véase también Museología Museografía Museos Referencias
Musée national du tapis (Achgabat)

Le musée national du tapis ou musée du tapis turkmène, est un musée national, situé à Achgabat, au Turkménistan. Il a ouvert le 24 octobre 1994. Il possède la plus grande collection de tapis turkmènes jamais rassemblée : du Moyen Âge au XXe siècle, dont plus de 1 000 tapis des XVIIIe et XIXe siècles. En plus de sa vaste collection de tapis anciens, il a de nombreux articles de tapis, chuvals, khurjuns, torba, etc. Au premier étage du musée se trouvent les tapis de type Tekke et sarik. Le musée est connu pour ses immenses tapis Tekke. L'un d'entre eux mesure 193 m2, pèse une tonne et a été réalisé par une quarantaine de personnes en 1941 pour constituer un rideau du théâtre du Bolchoï à Moscou. Un autre, fait en 2001 et mesurant 301 m2, soit 14 par 21,2 mètres, a été réalisé pour commémorer les dix ans de l'indépendance du Turkménistan de l'Union soviétique. Il est reconnu par le Guinness World Records comme le plus grand tapis tissé à la main dans le monde. Un tapis, fait en 1968, est représentatif de toutes les tribus au Turkménistan, fusionnant les différents styles pour afficher l'unité. Le musée possède également des tapis dédiés au président Saparmourad Niazov. Certains des tapis ont une représentation sur les deux faces, avec souvent la conception différente de chaque côté. Notes et références Liens externes Site officiel Portail des musées Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du Turkménistan
Museu da Tapeçaria do Turquemenistão

O Museu da Tapeçaria do Turquemenistão é um museu que expõe tapeçaria e se localiza em Asgabade, capital do Turquemenistão. Inaugurado em 24 de outubro de 1994, tem a maior coleção de tapetes turquemenos do mundo. A sua coleção de tapeçaria tradicional turquemena vai desde a Idade Média até ao século XX, e inclui mais de 1000 tapetes dos séculos XVIII e XIX. Além desta coleção de tapetes antigos, tem muitos artigos relacionados com a cultura turquemena. No primeiro piso expõem-se os tapetes Tekke e Sarik. Os tapetes Tekke são enormes e dão fama ao museu como uma das atrações turísticas principais de Asgabade. Referências
Музей туркменского ковра

Национальный музей туркменского ковра (туркм. Türkmen halysynyň milli muzeýi) — национальный музей Туркменистана, расположенный в центре Ашхабада, около административного здания Государственного объединения «Туркменхалы». История В целях возрождения, сохранения и творческого развития традиций туркменского ковроткачества, Постановлением Президента Туркменистана от 20 марта 1993 года в городе Ашхабаде был создан Музей туркменского ковра. В Туркменистане ежегодно празднуется День туркменского ковра, центром праздника уже традиционно является единственный в мире Музей туркменского ковра. Музей Архитектурный ансамбль музея состоит из административного здания Государственного объединения «Туркменхалы» и здания музея, занимающих в общем площадь 13400 м² (административный корпус 8311, музей — 5089). В стенах музея проходят международные научные форумы и конференции. Музей туркменского ковра является одним из культурных центров Туркменистана, в котором выставлено около 2000 ковровых экспонатов, в том числе редких. Например, в музее имеется самое маленькое ковровое изделие, предназначенное для ношения ключей, а также самый большой в мире ковер ручной работы общей площадью 301 м², который был соткан в 2001 году, а в 2003 году внесен в книгу рекордов Гиннесса. В музее проводят реставрации старинных ковров, что является сложной задачей — квадратный метр некоторых искусно сотканных старых экземпляров содержит до 1 350 000 узелков. Фонд музея постоянно пополняется, его сотрудники ведут поиск и сбор старых ковров. См. также Туркменистан Праздник туркменского ковра Примечания Ссылки Выставочный центр Официальный сайт (туркм.) (англ.) (рус.)
Turkmenistans nationella mattmuseum

Turkmenistans nationella mattmuseum (turkmeniska: Türkmen halysynyň milli muzeýi) är ett textilmuseum i Asjchabad i Turkmenistan, som öppnade 1994. Museets nuvarande byggnad invigdes 2008 och har en yta på ungefär 5 000 kvadratmeter. Museet har flera stora mattor, som är vävda av Tekenomader, bland annat en på 193 m², som vävdes 1941 av 40 personer och väger ett ton och som gjordes som ridå för Bolsjojteatern i Moskva. På Turkmenistans nationella mattmuseum visas också världens näst största matta, på 14 x 21 meter. Den vävdes 2001, väger ett ton, och vävdes för att fira Turkmenistans tioårsjubileum som självständig stat efter Sovjetunionens upplösning. Bildgalleri Källor Carpet Museum, Ashgabat på www.orexca.com Noter Externa länkar Bild på Turkmenistans nationella mattmuseum
Музей туркменського килиму

Музей туркменського килиму або Національний музей туркменського килиму (туркм. Türkmen halysynyň milli muzeýi) — національний музей Туркменістану, який розташований в центрі Ашхабаду біля адміністративної будівлі Державного об’єднання «Туркменхали». Історія З метою відродження, збереження та творчого розвитку традицій туркменського килимарства, Постановою Президента Туркменістану від 20 березня 1993 року у місті Ашхабад було створено Національний музей туркменського килиму. А 24 жовтня 1994 року відбулось відкриття єдиного у світі Музею туркменського килиму. У музеї зібрано найбільшу у світі колекцію туркменських килимів. В ньому представлені килимові експонати від часів Середньовіччя до XX століття, у тому числі понад 1000 килимів з XVIII століття до XIX століття. Окрім величезної колекції килимів, у музеї багато килимових виробів. Експонати Музей туркменського килиму є одним із культурних центрів Туркменістану, в якому виставлено приблизно 2000 килимових експонатів, у тому числі ексклюзивних. Наприклад, у національному музеї є найменший у світі килимовий виріб, який призначений для носіння ключів. Музей знаменитий своїми величезними килимами Текке. Один такий килим має розмір 193 м2 та значну вагу у метричній формі. Він був виготовлений у 1941 році 40 людьми як завіса для Великого театру у Москві. А також у музеї можна побачити найбільший у світі туркменський килим, який був виготовлений вручну у 2001 році на честь 10-ї річниці незалежності Туркменістану від Радянського Союзу. Його загальна площа становить 301 м2. У 2003 році його було внесено до Книги рекордів Гіннесу. Про музей Архітектурний ансамбль музею складається з адміністративної будівлі Державного об’єднання «Туркменхали» та будівлі музею, які займають загальну площу 13400 м2 (адміністративний корпус 8311 м2 та музей – 5089 м2). У стінах музею постійно проходять міжнародні наукові форуми та конференції. У національному музеї туркменського килиму співробітники проводять реставрації старовинних килимових виробів. Це є дуже складним завданням, адже квадратний метр деяких мистецьки виготовлених старих екземплярів складається до 1 350 000 вузликів. Фонд музею постійно поповнюється, його співробітники ведуть постійний пошук та збір старих килимів. У Туркменістані щорічно святкують День туркменського килиму. Традиційно центром свята є єдиний у світі Музей туркменського килиму. Історична цінність Багато килимів купують з музейного цеху та на фабриці, а також на базарах. Якщо хтось купує килим у Туркменістані та бажає його експортувати, то експерти з Музею туркменського килиму повинні оглянути його та надіслати висновок про те, що килим немає історичної цінності. Здебільшого існують обмеження на експорт килимів старше 30 років. Такі обмеження стосуються не тільки туристів, але й місцевих громадян. Це дуже сильно впливає на підприємців Туркменістану, яким важко через такі умови розвивати свій бізнес на міжнародному ринку. Див. також Туркменський килим Примітки Посилання Виставковий центр [Архівовано 8 листопада 2019 у Wayback Machine.] Офіційний сайт(туркмен.) (англ.) (рос.)
Кызылкумский государственный тугайно-песчаный заповедник

Кызылкумский государственный тугайно-песчаный заповедник (узб. Qizilqum davlat qo‘riqxonasi) — тугайно-песчаный заповедник расположенный в среднем течении реки Амударьи, Бухарской области Республики Узбекистан. Состоит из двух обособленных друг от друга участков: тугайного, который занимает не более трети по площади и песчано-пустынного. Создан с целью охранения биологического разнообразия тугайно-песчаной экосистемы от влияния человеческой деятельности. Основными объектами охраны являются бухарский олень, джейран, перевязка, дрофа-красотка, фламинго, пеликан, фазан и др. История До организации заповедника его территории принадлежали Кызылкумскому лесхозу. До момента распада СССР находился в подчинении Главного управления охотничьего хозяйства и заповедников Министерства лесного хозяйства Узбекской ССР. 1971 год: на территории Рамитанского района Бухарской области создан Кызылкумский государственный заповедник площадью 3985 га. 1982 год: часть территории заповедника (4254 га) передана в состав Хорезмской области Литература Заповедники Средней Азии и Казахстана / В.Е. Соколова, Е.Е. Сыроечковский. — Москва «Мысль», 1990. — 399 с. — 100 000 экз. — ISBN 5-244-00273-2. Примечания Ссылки Кызылкумский заповедник на сайте информационного портала Узбекистана . Архивировано из оригинала 10 апреля 2016 года.
Кизилкумський заповідник

Кизилку́мський заповідник — заповідник в Бухарській та Хорезмській областях Узбекистану, в заплаві річки Амудар'ї. Розташований за 108 км від міста Ґазлі та за 300 км від Бухари. Площа 5721 га (з них 1467 га в Ромтанському районі, 4254 га в Хазараспському районі). Простягається з північного заходу на південний схід на 30 км і зі сходу на захід 3 км. Заповідник заснований у 1971 році для збереження природних комплексів тугайських лісів, а також вивчення екології бухарського оленя, джейрана, фазана та інших тварин. Складається з двох ділянок: Острів і Тиксуат. Опис Територія заповідника відноситься до азійської зони пустель, і в регіональному відношенні до Приаральськокаспійського лісорослинного округу, що входить до Туранської (Туркестанські провінції). 70% Кизилкумського заповідника розташовані в заплаві річки Амудар'ї. Інша площа відноситься до пустельно-піщаної лісорослинної зони. Рельєф території заповідника рівний і має в загальному невеликий нахил на північний захід. Піщана зона представлена в основному дрібнобугристими пісками. Висота пагорбів 1—3 м. Досить часто пагорби змінюються рівними глинистими ділянками-такирами. Площа заповідника зайнята лісовою рослинністю становить 50% або 2 662 га. Клімат в пустельній зоні відрізняється великою сухістю повітря, різкими коливаннями температури і малою кількістю опадів, високими літніми температурами 38—44°C, а взимку порівняно низькими температурами -21°C. Панують північні вітри 2—7 м/с, починаючи з квітня до грудня. Низька вологість повітря. Річка Амудар'я — головна водна магістраль і основне вододжерело для всієї Туранської рівнини. Водотік становить 2 500 м³/с. Флора і фауна Флора В результаті обстеження заповідника був виявлений склад рослинності з 34 родин, 76 родів і 93 видів. Ландшафти заповідника представлені тугайними (заплавними) лісами, чагарниковими та тростинними заростями, заплавними луками, ділянкою пустелі, відрізком русла річки Амудар'ї, частково пересихаючими протоками, обривами верхньої тераси. Рослинність представлена такими видами, як саксаул, черкез, тополя, верба, лох, очерет, рогіз, солодка, кендирь, еріантус, імперата, ажрек, янтак і багато інших. Усього поки визначено близько 200 видів. Фауна У заповіднику зустрічається до 35 видів ссавців, більш 200 видів птахів, декілька видів плазунів. У водоймах мешкає понад 20 видів риб. До основних видів заповідної фауни належать бухарський олень, джейран, вепр, лисиця, шакал, борсук, перегузня, очеретяний кіт, хівинський фазан, рябки, голуби, кулики, чаплі, качки, агами, круглоголовки, варан, полози, гюрза і багато інших видів . Велика роль заповідника в справі відновлення чисельності бухарського оленя. В 1972 році чисельність цих тварин на заповіданій території не перевищувала 10—12 особин, а до 1985 року вона досягає 100 голів. Література Географический энциклопедический словарь. Москва. «Советская энциклопедия». 1989. стор. 270(рос.)
Мавзолей Тюрабек-ханым

Мавзолей Тюрабек-ханым (также: Мавзолей Тёребег-Ханым; туркм. Törebeg hanym kümmeti) — средневековый мавзолей, расположенный на территории Кёнеургенчского национального историко-культурного музея-заповедника в г. Кёнеургенч, Туркменистан. Мавзолей построен в честь Тёребег-ханым, дочери золотоордыского хана Узбек-хана и жены его хорезмийского наместника из рода кунграт Кутлуг-Тимура, позже ставший усыпальницей династии Суфи-кунгратов (1359—1388). История мавзолея Тёребег-ханым — реальная историческая личность, дочь правителя Золотой Орды — Узбек-хана и супруга его наместника в Хорезме Кутлуг-Тимура. Тёребег-ханым была покровительницей женщин, с течением времени её канонизировали и объявили святой. Она умерла молодой и по велению безутешного повелителя над её могилой лучшими мастерами Хорезма был сооружен дворец, достойный её очарования. Мавзолей является гробницей династии Суфи и был построен в XIV веке. Внешнее и внутреннее убранство Внутренняя сторона купола покрыта мозаичным панно тончайшей работы с орнаментом из звезд и цветов. Панно являет собой шедевр хорезмийского искусства, не имеющий аналогов во всей средневековой архитектуре. Над зданием на высоком барабане с двенадцатью проемами возвышался синий глазурованный шатер.. Мавзолей Тёребег-ханым знаменует собой новый архитектурный стиль Среднего Востока, который в дальнейшем стал основой при строительстве зданий в Мавераннахре при Тамерлане и Тимуридах. Мавзолей сегодня Сегодня мавзолей является местной достопримечательностью, которую посещает много туристов. Примечания Литература Армарчук Е. Мавзолей Тюрабек-ханым в Старом Ургенче: форма, функция и возраст // Татарская археология. — 2001. — № 1-2 (8-9). — С. 188—210. Ссылки Туркменистан: история Хорезма
Mollanepes Student Theater

The Student Theater named after Mollanepes (Turkmen: Mollanepes adyndaky talyplar teatry) is located on Makhtumkuli Avenue in Ashgabat, Turkmenistan. History The theater was organized in 1929 in Ashgabat, on the basis of the national drama studio. It dates back to the first Turkmen Drama Studio since 1926. From the first days of work, it includes in its repertoire works reflecting the struggle of the Turkmen people for a new, socialist society. During the Eastern Front (World War II) (1941-1945), the theater staged the works of Berdy Kerbabayev, Aman Kekilov, Konstantin Simonov and others, dedicated to the heroic struggle of the Soviet people against the German invaders. In the future, the team continues to create a national repertoire, puts on plays by authors from fraternal republics, works of Russian and world classics. The current theater building was built in 1958, architect A.V. Tarasenko. Until 1963 it was called Turkmen Drama Theater named after Joseph Stalin. Important events in the life of the collective were the participation in the Decade of Turkmen Literature and Art (1955) and the tour (1959, 1965, 1974) in Moscow. The theater was awarded the Order of the Red Banner of Labor (1949), it was awarded the title of academic (1956), then the name of the classic of Turkmen literature Mollanepes (1963). Independent Turkmenistan The Mollanepes Student Theater is located in the building of the former Mullanepes Academic Drama Theater, in which a complete reconstruction was carried out. In 2007, transformed into the Student Theater of Drama named after Mollanepes. The Student Theater is an experimental theater, and the chief director of the Main Drama Theatre of Turkmenistan, Honored Artist of Turkmenistan Tachmammed Mammetveliyev, took charge of it. He is the main director and director of all the main holiday shows in Ashgabat. Student theater, as a rule, puts on modern plays and is quite popular among the youth of Ashgabat. Repertoire Artistic productions are expect for the younger generation, preference is given to plays by contemporary authors. The performances are occupied by students from the acting and directing departments of the Turkmen State Institute of Culture. For students of a creative university, practical work in the theater is a great help for further activities in creating new roles and directorial discoveries. References External links Photo Address Archive photo 31.08.1939
Halk-Hakydasy-Gedenkkomplex

Halk-Hakydasy-Gedenkkomplex (übersetzt: Volksgedenken) ist ein zentraler Platz in der turkmenischen Hauptstadt Aşgabat, auf dem sich mehrere Denkmäler befinden. Der Platz wurde im Jahr 2014 fertiggestellt und hat eine Fläche von circa 650.000 Quadratmetern. Baugeschichte Der Auftrag für den Bau eines Gedenkkomplexes erfolgte im Jahr 2012. Verantwortlich für den Bau war das türkische Unternehmen Polimeks, das an zahlreichen Projekten in Turkmenistan beteiligt ist. Am 6. Oktober 2014 wurde der Komplex bei einer großen Veranstaltung eröffnet. In Gegenwart großer nationaler Prominenz legte der Präsident Gurbanguly Berdimuhamedov Kränze nieder und besichtigte daraufhin das angrenzende Museum. Seit der Fertigstellung wurde der Platz regelmäßig für Kranzniederlegungen mit ausländischen Staatsgästen genutzt, beispielsweise im Dezember 2015 mit dem belarussischen Präsidenten Lukashenko. Denkmäler Der Gedenkkomplex erinnert in Form großer Denkmäler an drei der prägendsten und bedeutendsten Ereignisse der Geschichte Turkmenistans: Die Belagerung Geok Tepes, den Zweiten Weltkrieg und das Erdbeben von Aşgabat 1948. Monument Ruhy Tagzym Dieses Denkmal erinnert an die Erdbebenopfer von 1948. Auf einem marmornen Sockel steht ein bronzener Bulle, der die Erdkugel auf seinen Hörnern trägt. Auf der Erdkugel zeigen sich Risse und einige Leichen sind zu erkennen. Eine Mutter hält ihr kleines Kind mit beiden Armen in die Höhe, scheinbar um es vor den verheerenden Auswirkungen des Bebens zu schützen. Das Monument ist ein zentraler Ort für die Bewohner Aşgabats beim Gedenken an das Erdbeben, bei dem mehr als 100.000 Menschen starben und die gesamte Stadt zerstört wurde. Am Gedenktag für die Opfer des Erdbebens legte auch der turkmenische Präsident einen Blumenkranz an dem Monument nieder. Monument Baky şöhrat Ein Denkmal für die gefallenen Soldaten im Zweiten Weltkrieg und den Sieg über den Faschismus. Die fünf Stelen, die das Denkmal bilden, stellen Flammen dar, die für den Namen des Denkmals, ewige Flamme, verantwortlich sind. Bereits 1970 wurde ein ähnlich aufgebautes Denkmal errichtet, für den neuen Halk-Hakydasy-Gedenkkomplex wurde dieses modifiziert. Monument Milletiň ogullary Das dritte Denkmal auf dem Platz zeigt eine Mutter mit ihrem Sohn. Es soll an all diejenigen erinnern, die ihr Leben für Turkmenistan gegeben haben. Insbesondere wird derer gedacht, die 1880 bei der Verteidigung von Geok Tepe gegen die Russen starben. Museum Die Ereignisse, an die die Denkmäler erinnern, werden im angrenzenden Museum aufgegriffen. Hier gibt es Ausstellungen zum Zweiten Weltkrieg und dem Erdbeben von 1948. Unter anderem werden Fotos von Aşgabat vor 1948 und nach 1948 gezeigt und der Besucher wird über die jahrelangen Aufräum- und Wiederaufbaumaßnahmen in der turkmenischen Hauptstadt informiert. Einzelnachweise
Kutlug-Timur-Minarett

Das Kutlug-Timur-Minarett ist ein Minarett im turkmenischen Konye-Urgench, das im 14. Jahrhundert nach Christus fertiggestellt wurde. Lage Das Minarett befindet sich in Konye-Urgench, das seit 2005 zum UNESCO-Weltkulturerbe gehört und im Norden Turkmenistans in der Provinz Daşoguz an der Grenze zu Usbekistan liegt. Neben dem Minarett befindet sich das Mausoleum des Sultans Tekisch. Baugeschichte Der Bau des Minaretts begann zu Beginn des 11. Jahrhunderts unter der Herrschaft des Choresm-Schahs Mahmun II. Nach der Zerstörung der Stadt im Jahr 1221 durch Dschingis Khan wurde das Minarett zwischen 1321 und 1336 unter Kutlug Timur in seiner heutigen Form fertiggestellt. Damals gehörte das Minarett zur Hauptmoschee der Stadt. Bauweise Das Minarett hat einen kreisförmigen Grundriss mit einem Durchmesser von 12 Metern. Bis zur Spitze verjüngt es sich und weist dort einen Durchmesser von zwei Metern auf. Die Fassade ist mit Mustern aus geschliffenen Backsteinen verziert, außerdem sind zwei Kufi-Inschriften zu erkennen. Die Spitze des Minaretts dürfte früher eine Laterne getragen haben, die unter anderem als Orientierungshilfe für Karawanen diente, diese ist aber abgebrochen oder entfernt worden. Ursprünglich konnte man die Spitze des Minaretts über ein Nebengebäude und anschließend über eine Treppe mit 143 Stufen erreichen. Da das besagte Nebengebäude aber nicht mehr steht, befindet sich der Eingang über dem Boden, sodass das Minarett nicht mehr bestiegen werden kann. Galerie Einzelnachweise