NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Zemětřesení v Ašchabadu (1948)

Zemětřesení v Ašchabadu patřilo k největším přírodním katastrofám dvacátého století, přesto se o něm většina světa dověděla až po čtyřiceti letech. Došlo k němu 6. října 1948 okolo druhé hodiny ráno místního času. Vzniklo v hloubce okolo 10 km a mělo sílu 7,3 Mw. Počet obětí se odhaduje na více než sto tisíc; Saparmurat Nijazov, který při zemětřesení přišel o všechny příbuzné, uvádí ve své knize Ruhname, že zemřelo 176 000 ze 198 000 obyvatel turkmenského hlavního města. Většina lidí zahynula v troskách zřícených budov, které byly postaveny bez ohledu na umístění v seizmicky aktivní zóně. Zničeno bylo přes devadesát procent domů, materiální škody se odhadují na 200 miliard rublů. Sovětský režim z propagandistických důvodů rozsah katastrofy utajil, Pravda přinesla pouze stručné oznámení, že v Ašchabadu došlo k zemětřesení, při němž zahynulo několik lidí. Otřesy půdy, které byly zaznamenány na íránském území, pokládala americká generalita za tajnou zkoušku sovětské jaderné zbraně. Teprve v roce 1988 byly publikovány informace o skutečném rozsahu katastrofy. V Ašchabadu byl vybudován velký pomník obětem zemětřesení, výročí tragédie bylo v Turkmenistánu vyhlášeno jako památný den. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zemětřesení v Ašchabadu (1948) na Wikimedia Commons
Erdbeben von Aşgabat 1948

Das Erdbeben von Aşgabat vom 6. Oktober 1948 war eine Naturkatastrophe in der Sowjetunion. Es hatte sein Epizentrum nahe dem Zentrum der Stadt Aşgabat und ereignete sich nachts um 01:12 Uhr Ortszeit. Es forderte Zehntausende Menschenleben und zerstörte praktisch die gesamte Stadt. In der Hauptstadt der Turkmenischen Sozialistischen Sowjetrepublik lebten damals 198.000 Menschen. Die meisten schliefen, als das Erdbeben mitten in der Nacht den Boden erschütterte. Durch die Nähe zum Epizentrum erreichte das Beben in Aşgabat eine Intensität von IX–X auf der Modifizierten Mercalliskala. Fast alle aus Lehmziegeln errichteten Häuser in der Stadt stürzten ein, Gebäude aus Stahlbeton wurden schwer beschädigt. Wasserleitungen barsten, und es entstanden bis zu 60 Zentimeter breite und hunderte Meter lange Risse im Boden. Im Bahnhof wurden Güterzüge aus den Gleisen geworfen und kippten um. Dmitri Naliwkin erlebte das Beben mit und berichtete von mehreren Nachbeben in den ersten Stunden nach dem Hauptbeben. Schwere Schäden entstanden auch im iranischen Verwaltungsbezirk Dargaz. Unter der Herrschaft Stalins wurde die Stärke des Erdbebens heruntergespielt und die Zahl der Toten in ersten Meldungen mit 10.000 angegeben. Es gab keine internationale Katastrophenhilfe. 1988 wurde die Opferzahl auf 110.000 Tote korrigiert. 2007 berichtete eine staatliche turkmenische Agentur, dass 176.000 Menschen dem Beben zum Opfer gefallen sein sollen. Die Zahl der Verletzten ist nicht bekannt. Im Stadtzentrum der wieder aufgebauten Stadt wurde am Halk-Hakydasy-Gedenkkomplex ein Denkmal für die Opfer des Erdbebens errichtet. Der 6. Oktober ist in Turkmenistan ein staatlicher arbeitsfreier Gedenktag. Bekannte Opfer Gurbansoltan-eje, Mutter des turkmenischen Staatschefs Saparmyrat Nyýazow Einzelnachweise
Terremoto de Asjabad de 1948

El terremoto de Asjabad de 1948 ocurrió el 6 de octubre de 1948 con una magnitud de onda superficial de 7,3 y una máxima intensidad en la escala de Mercalli de X (Extremo). El choque ocurrió cerca de Asjabad, en Turkmenistán, Unión Soviética. Debido a la censura del gobierno, el acontecimiento no fue divulgado extensamente en los medios de comunicación de la URSS. Los historiadores tienden a estar de acuerdo en que la prohibición de informar sobre el alcance de las bajas y los daños no permitió al gobierno soviético asignar recursos financieros suficientes para responder adecuadamente.​ Detalles El terremoto ocurrió a la 01:12 de la mañana del 6 de octubre de 1948. El epicentro del terremoto se localizó cerca del pequeño pueblo de Gara-Gaudan, a 25 kilómetros al suroeste de Asjabad. El terremoto causó daños extremos en Asjabad y pueblos cercanos, donde casi todos los edificios de ladrillo se derrumbaron, estructuras de hormigón fueron fuertemente dañadas, y los trenes de carga fueron descarrilados. Se produjeron daños y víctimas en Darreh Gaz (Irán). Se observó ruptura superficial en el noroeste y sureste de Asjabad. Las fuentes de los medios varían en el número de víctimas, de 10.000 a 110.000, lo que equivale a casi el 10% de la población de la RSS de Turkmenistán en ese momento. Según las memorias de los supervivientes, la infraestructura de la ciudad sufrió graves daños, a excepción de las tuberías de agua. La electricidad fue restaurada seis días después del terremoto. La estación empezó a funcionar el tercer día.​ Este terremoto mató a Gurbansoltan Eje, madre del futuro presidente de Turkmenistán Saparmurat Niyazov (su padre murió durante la Segunda Guerra Mundial) y el resto de su familia, dejándolo huérfano. La ayuda a las víctimas, así como la restauración de las necesidades básicas y la infraestructura, fue proporcionada por el Ejército Rojo.​ Referencias
Séisme de 1948 d'Achgabat

Le séisme d'Achgabat de 1948 est un séisme ayant eu lieu le 5 octobre 1948 près d'Achgabat. Il aurait fait entre 10 000 et 120 000 morts. L'ensemble des historiens et autres chercheurs estiment que le bilan approcherait au moins les 200 000 morts, d'autant plus que de nombreuses communes rurales de la région d'Achgabat furent touchées. Cependant, le régime très autoritaire en place au Turkménistan conserve l'estimation de l'époque soviétique, qui estimait le bilan à 10 000 morts. Le séisme du 5 octobre 1948 n'aurait pas que touché Achgabat et sa propre banlieue, mais aussi une grande partie du Turkménistan : le pays étant alors interdit aux observateurs étrangers, aux débuts de la guerre froide, en pleine période stalinienne, on ignore donc le bilan véritable des victimes de ce séisme. Le Nord-est de l'Iran fut aussi touché, mais dans une moindre ampleur. Aussi, le séisme est meurtrier pour les habitants du Turkménistan aux origines ethniques russes, ukrainiennes, et biélorusses qui vivaient surtout dans un cadre urbain, surtout à Achgabat, mais on ignore le nombre des victimes qui ne sont pas turkmènes ou ouzbèkes. Notes et références Portail des sciences de la Terre et de l’Univers Portail du Turkménistan Portail des années 1940
Terremoto di Aşgabat del 1948

Il terremoto di Aşgabat del 1948 si è verificato il 6 ottobre con una magnitudo di 7,3 e un'intensità massima del X grado della scala Mercalli. La scossa avvenne in Turkmenistan vicino ad Aşgabat. A causa della censura del governo turkmeno, l'evento non è stato ampiamente riportato dai media dell'URSS. Gli storici tendono a concordare sul fatto che il divieto di riportare l'entità delle vittime e dei danni non ha permesso al governo sovietico di allocare sufficienti risorse finanziarie per affrontare adeguatamente le conseguenze del sisma. Descrizione Il terremoto si è verificato alle 1:12 del mattino del 6 ottobre 1948. L'epicentro del terremoto è stato localizzato vicino al piccolo villaggio di Gara-Gaudan, a 25 chilometri a sud-ovest di Aşgabat. Il terremoto ha causato danni ingenti ad Aşgabat e nei villaggi vicini, dove quasi tutti gli edifici in mattoni sono crollati, le strutture in cemento sono state gravemente danneggiate e i treni merci sono deragliati. Danni e vittime si sono verificati anche a Darreh Gaz, in Iran. La rottura della faglia è stata osservata a nord-ovest e sud-est di Aşgabat. Le fonti dei media variano sul numero delle vittime, da 10.000 a 110.000, pari a quasi il 10% della popolazione della RSS turkmena dell'epoca. Secondo le memorie dei sopravvissuti, le infrastrutture della città furono gravemente danneggiate, ad eccezione delle condutture dell'acqua. L'elettricità è stata ripristinata sei giorni dopo il terremoto e la stazione ferroviaria è tornata in funzione il terzo giorno. Questo terremoto ha ucciso la madre del futuro presidente turkmeno Saparmyrat Nyýazow (suo padre era morto durante la seconda guerra mondiale) così come il resto della sua famiglia, lasciandolo orfano. Gli aiuti alle vittime e i bisogni di prima necessità così come il ripristino delle infrastrutture sono stati forniti dall'esercito sovietico. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Terremoto di Aşgabat del 1948
Trzęsienie ziemi w Aszchabadzie

Trzęsienie ziemi w Aszchabadzie – trzęsienie ziemi, do którego doszło w 1948 roku w Turkmeńskiej SRR. 6 października 1948 roku o godz. 2:17 czasu miejscowego w Aszchabadzie doszło do trzęsienia ziemi o sile 7,3 w skali Richtera. Jego hipocentrum znajdowało się na głębokości 18 km – niemal bezpośrednio pod miastem. W wielu okolicznych wioskach murowane budynki się zawaliły. Betonowe konstrukcje zostały poważnie uszkodzone, a pociągi towarowe się wykoleiły. Uszkodzenia i straty wystąpiły również w Darreh Gaz i sąsiednim Iranie. Na skutek kataklizmu zginęło do 110 tys. osób. Możliwa liczba ofiar śmiertelnych w samym Aszchabadzie to 36–37 tysięcy osób. Sytuację pogarszał fakt, że trzęsienie ziemi nastąpiło późno w nocy, gdy większość mieszkańców miasta spała. Kruchość budynków i niemożność wykrycia oznak zbliżającego się trzęsienia ziemi sprawiły, że prawie nikt nie był w stanie opuścić terenu na czas; w pewnym momencie dziesiątki tysięcy ludzi znalazło się pod gruzami własnych domów, nie mając czasu, aby zorientować się, co się dzieje. Od 6 do 26 października 8799 osób zostało ewakuowanych z Aszchabadu do innych miast w ZSRR. Uważa się je za jedno z najbardziej niszczycielskich trzęsień ziemi w historii ludzkości; intensywność wstrząsów w obszarze epicentrum osiągnęła 9–10 punktów w skali MSK-64. Od 1995 roku dzień 6 października w Turkmenistanie jest obchodzony jako Dzień Pamięci. Przypisy
Sismo de Asgabade de 1948

O terremoto de Asgabade de 1948 ocorreu em 6 de outubro com uma magnitude de onda superficial de 7.3 e uma intensidade máxima de Mercalli de X (Extremo), no Turquemenistão perto de Asgabade. Devido à censura do governo soviético, o evento não foi amplamente divulgado na mídia da URSS. Historiadores tendem a concordar que a proibição de relatar a extensão das baixas e danos não permitiu que o governo soviético alocasse recursos financeiros suficientes para responder adequadamente. Detalhes O terremoto de Asgabade atingiu à 01:00-02:00 da manhã de 6 de outubro de 1948. O epicentro do terremoto foi perto da pequena vila de Gara-Gaudan, 25 quilômetros a sudoeste de Asgabte. O terremoto causou danos extremos em Asgabade e aldeias próximas, onde quase todos os edifícios de tijolos desabaram, estruturas de concreto foram fortemente danificadas e trens de carga foram descarrilados. Houve danos e baixas em Darreh Gaz, no Irã. A ruptura da superfície foi observada a noroeste e sudeste de Asgabade. As fontes de mídia variam em relação ao número de vítimas, de 10.000 a 110.000, o equivalente a quase 10% da população da RSS Turquemena na época. De acordo com memórias de sobreviventes, a infraestrutura da cidade foi seriamente danificada, com exceção dos canos de água. A eletricidade foi restaurada seis dias após o terremoto. A estação ferroviária começou a funcionar no terceiro dia. Este terremoto matou a mãe do futuro presidente turcomeno Saparmurat Niyazov, Gurbansoltan Eje (seu pai tendo morrido durante a Segunda Guerra Mundial) e o resto de sua família, deixando-o órfão. A ajuda às vítimas, bem como a restauração das necessidades básicas e da infraestrutura, foi fornecida pelo Exército Soviético. Ver também Sismo Asgabade Saparmyrat Nyýazow República Socialista Soviética Turcomena Referências
Potres v Ašhabadu (1948)

Potres v Ašhabadu je bil uničujoči potres v jugovzhodnem delu Turkmenistana leta 1948. Premogel je moč 7,3 stopnje po Richterjevi lestvici in povzročil okoli 110.000 žrtev, s čimer velja za dvanajsti najbolj uničujoč potres doslej. Zaradi cenzure medijev v takratni Sovjetski zvezi, o potresu niso veliko poročali. Znanstveniki se strinjajo, da zaradi skopega poročanja o katastrofalnosti potresa, oblasti niso ustrezno ukrepale in zagotovile pomoči prizadetemu območju. Ameriški vojni veteran, Ellis M. Zacharias, vodja ameriške obveščevalne službe, je leta 1948 in 1949 poročal, da je bil vzrok za potres prvi tajni preizkus jedrskega orožja Sovjetskih oblasti. Podrobnosti Potres je bil v Ašhabadu zabeležen ob 2. uri in 17 minut zjutraj, 6. oktobra 1948. Epicenter se je nahajal 25 kilometrov jugozahodno od mesta. Potres je povzročil katastrofalne posledice na območju, saj je bila porušenih večina opečnatih stavb, betonske zgradbe so bile poškodovane, vlaki pa so iztirili. Potres so čutili tudi v Iranu. Zemlja je bila zaradi potresa razpokana tako južno, kot tudi severno od mesta. Mediji so navajali različne ocene žrtev: od 10.000 pa do 176.000. Poročilo iz leta 1988 navaja 110.000 žrtev, kar je predstavljalo skoraj 10 % prebivalstva Turkmenistana. Novo poročilo izdano leta 2007, omenja 176.000 žrtev. V mestu je preživelo okoli 62.000 prebivalcev. Po pričevanjih preživelih, je bilo mesto močno poškodovano. Elektrika je ponovno delovala šele šesti dan, železnice pa so ponovno obratovale tretji dan po potresu. Pomoč in obnovo so vodili pripadniki Rdeče armade. V potresu je življenje izgubila tudi mati in ostali sorodniki bodočega turkemnistanskega predsednika, Saparmurata Nijazova, ob čemer je postal sirota (njegov oče je življenje izgubil med Drugo svetovno vojno). Viri
Jordbävningen i Asjchabad 1948

Jordbävningen i Asjchabad 1948 var en jordbävning som uppmätte magnituden 7,3 Mw som inträffade den 6 oktober 1948 nära Asjchabad, Turkmenistan (då Sovjetunionen). Jordbävningen är den hittills sjätte dödligaste jordbävningen i modern tid, och den trettonde dödligaste över huvud taget. På grund av censur från den turkmeniska regeringen rapporterades det föga om händelsen i sovjetiska medier. Forskare lutar åt att hålla med om att ett förbud mot offentliggörande av jordbävningens omfattning, dödsoffer och skador medverkade till att den sovjetiska regeringen inte avsatte tillräckliga ekonomiska resurser för att adekvat kunna svara på katastrofen. Amiral Ellis M. Zacharias, tidigare ställföreträdande chef för US Navys underrättelsetjänst, visar på hans radio två hemliga meddelanden (den 12 december 1948 och den 26 september 1949), som påstod att orsaken till jordbävningen var att Sovjetunionen provsprängde atombomber. Detaljer Jordbävningen bröt ut klockan 2:17 på morgonen den 6 oktober 1948. Dess epicentrum lokaliserades till nära byn Gara-Gaudan, 25 kilometer sydväst om Asjchabad. Jordbävningen orsakade extrema skador i Asjchabad och närliggande byar, där nästan samtliga tegelbyggnader kollapsade, betongstrukturer skadades kraftigt och frakttåg spårade ur. Skador och dödsoffer rapporterades även så långt bort som i byn Darreh Gaz i Iran. Ytsprickor observerades nordväst och sydöst om Asjchabad. Olika mediala källor ger olika bild av antalet offer, som varierar mellan 10 000 och 176 000. Ett pressmeddelande den 9 december 1988 meddelade att den korrekta dödssiffran var 110 000, vilket motsvarade 10 procent av Turkmenska SSRs befolkning vid den tiden. En rapport från år 2007 utfärdad av Turkmenistans statliga nyhetsbyrå angav ett totalt antal på 176 000 döda. Enligt memoarer skrivna av överlevande var stadsinfrastrukturen svårt skadad, med undantag för vattenledningar. Elektriciteten återställdes sex dagar efter jordbävningen. Järnvägsstationen började fungera efter tre dagar. Nödhjälp till offer, såväl som grundläggande behov och infrastruktur tillhandahölls av Röda Armén. Bland jordbävningens dödsoffer fanns Turkmenistans blivande president Saparmurat Nijazovs mor (hans far dog under andra världskriget) och resten av Nijazovs familj, vilket lämnade honom föräldralös. Se även Stora jordbävningskatastrofer Referenser Fotnoter
Ашхабадський землетрус

Ашхабадський землетрус (туркм. Aşgabat ýertitremesi) — катастрофічний землетрус, що стався проти ночі 6 жовтня 1948 року в столиці Туркменістану місті Ашхабаді. Став одним з найбільш руйнівних та трагічних стихійних лих XX століття на території колишнього СРСР. Опис Землетрус стався на невеликій глибині (10-12 км). Дев'ятибальна зона та ізосейсти в цілому були видовжені у вигляді вузької смуги вздовж підніжжя Копетдагу, що у поєднанні з іншими чинниками вказувало на лінійну витягнутість епіцентру з південного сходу на північний захід (завдовжки близько 40 км). Головний землетрус складався з 2 поштовхів, що відбулися у проміжках у 5-8 секунд. Перший, потужністю близько 8 балів у місті, був охарактеризований як вертикальний з рухом з півдня на північ (приблизно на 2 м), другий (основний руйнівний) потужністю понад 9 балів пов'язаний із горизонтальним просуванням (на величину до 3 м) і був спрямований з південного сходу на північний захід. Ближче до ранку (біля 6-ї години) відбувся ще один потужний поштовх у 7-8 балів. Підземні поштовхи із затухаючою амплітудою тривали ще впродовж понад 4 діб. Наслідки, відновлення та пам'ять Площа 9-бальних потрясінь землетрусу склала близько 1000 км². У Ашхабаді та поселеннях, розташованих навколо міста, були пошкоджені всі житлові будинки та громадські споруди (понад 90 % з них зазнали повної руйнації). Існує низка свідчень про сходження товарних потягів, скинутих із залізничного полотна. Вщент зруйнованими виявилися понад 30 поселень із похованими під румовищами тисячами людей. Від дії землетрусу постраждала і територія Ірану, що межує з Туркменістаном. Загальне число загиблих тоді, згідно з сучасними уточненими розрахунками, склало щонайменше 40 тисяч осіб. У 1948 році в офіційній радянській пресі повідомлення про Ашхабадський землетрус та його наслідки були дозованими. Задля боротьби з наслідками стихійного лиха, проведення пошуково-рятувальних робіт і поховань жертв до Ашхабаду оперативно було переведено 4 військові дивізії. У 1950-1960-і роки в Ашхабаді розгорнулося масштабне будівництво і відновлення міської інфраструктури. Вже у незалежному Туркменістані від 1995 року 6 жовтня офіційно відзначається як День скорботи і пам'яті жертв Ашгабатського землетрусу. Виноски Джерела та посилання Нурмагамбетов Алкуат (сейсмолог, доктор геолого-мінералогічних наук) Руйнівливі землетруси ХХ століття[недоступне посилання з лютого 2019] (PDF) на ТОВ ЕКО-ГЕО (м. Алмати) [Архівовано 11 серпня 2020 у Wayback Machine.] (рос.) Никонов А. А. Хроніка Ашхабадської катастрофи на www.scgis.ru (рос.)
Shomanay

Shomanay (Karakalpak: Шоманай, Shomanay) is a city and seat of the Shomanay district in Karakalpakstan in Uzbekistan. Its population was 10,513 in 1989, and 14,000 in 2016. Climate The city of Shomanay experiences a cold desert climate (Köppen BWk) which features long hot dry summers and cold snowy winters. References
Shumanay

Shumanay (uzb. cyr.: Шуманай; karakałp.: Шоманай, Shomanay; ros.: Шуманай, Szumanaj) – miasto w zachodnim Uzbekistanie, w Republice Karakałpackiej, siedziba administracyjna tumanu Shumanay. W 1989 roku liczyło ok. 10,5 tys. mieszkańców. Miejscowość otrzymała prawa miejskie w 1983 roku. Przypisy
Шуманай

Шумана́й (каракалп. Shomanay,узб. Shumanay) — город, административный центр Шуманайского района Каракалпакстана Узбекистана. Рядом есть граница с Туркменистаном История До 1983 года был посёлком городского типа. География Расположен в юго-западной части Каракалпакстана. Находится в 70 км к западу от столицы Республики Каракалпакстан города Нукуса. Расположен в 25 км от железнодорожной станции Шуманай. Климат Климат резко континентальный, летом жарко, зимой холодно. Осадков мало. Население Население 14 500 человек (2018). Инфраструктура В городе расположены телефонная станция и ретрансляционная телебашня. Телефонные номера в городе Шуманае семизначные, имеют вид 346-XX-ХХ. Известные уроженцы Саип-Назаров Райм Кошанович (1923—1945) — участник Великой Отечественной войны, полный кавалер ордена Славы. Примечания Ссылки
Шуманай

Шуманай (кар. Shomanay; узб. Шуманай, Shumanay) — місто в Узбекистані, центр Шуманайського району Каракалпакстану. Місто розташоване на каналі Шуманай, біля кордону з Туркменістаном, за 25 км на захід залізничної станції Шуманай на лінії Бейнеу—Тахіаташ. Населення 10 513 мешканців (перепис 1989). Статус міста з 1983 року. Джерела
Berdimuhamedow-Monument

Das Berdimuhamedow-Monument (turkmenisch Arkadag binasy) ist ein Reiterstandbild des turkmenischen Präsidenten Gurbanguly Berdimuhamedow in Aşgabat, der Hauptstadt des zentralasiatischen Staates. Lage Das Monument befindet sich auf einem Platz abseits des Stadtzentrums im Südwesten Aşgabats in der Nähe des Hochzeitspalastes. Vor der Errichtung des Berdimuhamedow-Monuments befand sich an der Stelle der Neutralitätsbogen, der dem Personenkult um den früheren Präsidenten Saparmyrat Nyýazow entstammte. Im August 2010 wurde der Neutralitätsbogen auf Anweisung Berdimuhamedows in einen weniger zentralen Teil der Stadt versetzt. Bald darauf begannen die Planungen für ein neues Monument, das den neuen Präsidenten Berdimuhamedow ehren und zu seinem Personenkult beitragen sollte. Monument Das Monument mit einer Gesamthöhe von mehr als 20 Metern besteht aus einem mächtigen Sockel aus weißem Marmor, auf dem das Reiterstandbild des Präsidenten platziert ist. Dieses ist mit 24-karätigem Blattgold überzogen. Die Darstellung verweist auf die Leidenschaft Berdimuhamedows für Pferde und den Reitsport. So nimmt er jährlich an Pferderennen anlässlich des Tags des turkmenischen Pferdes teil und hat zu Ehren seines Lieblingspferdes sogar ein Musikvideo produziert. Das Monument wurde am 25. Mai 2015 feierlich eröffnet. Einzelnachweise
Аркадаг (памятник)

Монумент «Аркадаг» (туркм. Arkadag binasy; «Аркадаг бинасы») — прижизненный конный памятник второму Президенту Туркменистана Гурбангулы Бердымухамедову, установленный на проспекте Багтыярлык в Ашхабаде. Открытие памятника состоялось 25 мая 2015 года. «Аркадаг» с туркменского переводится как «опора» или «покровитель». История В июле 2014 года вице-премьер, глава МИД Туркменистана Рашид Мередов от имени граждан и правительства страны обратился к Президенту Туркменистана с просьбой установить статую главы государства в одном из районов Ашхабада. Гурбангулы Бердымухамедов согласился, при этом отметив, что «желания и чаяния народа священны». Автор статуи — народный художник Туркменистана, скульптор Сарагт Бабаев. Постановление «Об открытии в столице Туркменистана городе Ашхабаде монумента «Аркадаг» на основании многочисленных обращений граждан принял Меджлис Туркменистана. Монумент был торжественно открыт 25 мая 2015 года в Ашхабаде в честь Дня города при участии общественности. Описание Высота монумента — 21 метр, а его мраморного постамента — 15 метров. Шестиметровая статуя выполнена из бронзы и покрыта сусальным золотом в 24 карата. Гурбангулы Бердымухамедов в традиционной туркменской одежде сидит на гарцующем ахалтекинском коне, правая рука воздета, над ней — порхающий голубь, символ мира. Композиция размещена в центре автомобильной круговой развязки по проспекту Багтыярлык. По мнению туркменской государственной прессы, памятник символизирует единство туркменского народа со своим национальным лидером. Примечания Ссылки Ашхабад — Монумент «Аркадаг» Ашхабад: беломраморный город любви
Спортивный комплекс боевых искусств (Ашхабад)

Спортивный комплекс боевых искусств (туркм. Başa-baş söweş sungaty sport toplumy) — спортивный комплекс, предназначенный для проведения тренировок сборов и соревнований по боевым искусствам. Расположен в Ашхабаде, на территории Олимпийского городка. История Строительство осуществилось компанией Polimeks рамках подготовки к проведению Азиатских игр в помещениях 2017 года в Ашхабаде. Проектирование и строительство велось в полном соответствии с техническим регламентом Международного Олимпийского Комитета и Олимпийского совета Азии. В мае 2016 года в комплексе было проведено первое соревнование — Чемпионат Азии по самбо. Характеристика Вместимость арены — 5,000 зрительских мест. Основной зал имеет размеры 52 м на 30 м, где можно разместить 3 татами одновременно. На данной арене могут проводиться соревнования по таким видам спорта, как спортивная борьба, бокс, самбо, тхэквондо и тяжёлая атлетика. Примечания Ссылки Информация на сайте Ашхабад 2017 Фотографии Архивная копия от 11 июня 2016 на Wayback Machine