NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Altin Tepe

Altin Tep (Altyn Tepe) és un lloc arqueòlogic del Neolític i edat del bronze al sud de Turkmenistan prop de la vila de Miana, on s'han fet excavacions després de 1965 en una superfície de 25 hectàrees, amb una profunditat fins a 8 metres per sota el terreny (el total estratificat són 30 metres). Es tracta d'un assentament del V mil·lenni que va estar habitat fins al segon mil·lenni amb intensiva explotació agrícola. L'establiment és proper a un de la cultura Jaitum (un mil·lenni anterior) però d'aquesta cultura no s'han trobar evidencies a Altin Tepe. L'establiment ocupava unes 6 hectàrees i la poteria porta dibuixos geomètrics principalment triangles; es van trobar objectes d'os i coure. Al IV mil·lenni la superfície de l'establiment va passar a 12 hectàrees i les ceràmiques abans grogues van passar a ser vermelles amb línies paral·leles com a decoració; s'han trobar diverses estàtues realistes; al tercer mil·lenni havia arribat a 25 hectàrees creixent a costa d'altres viles properes que foren abandonades en aquest temps; les ceràmiques esdevenen policromades en estil Geoksur i va existir un mur a l'entorn; d'aquesta època són els enterraments amb tombes oval (tolos), les cases amb diverses dependencies i un santuari amb un espai central oval. A la meitat del mil·lenni es passa al tipus Namazga IV amb poteria feta amb la roda i la decoració augmenta; a una part de l'establiment apareixen petits temples de centre rectangular i entrada de 15 metres amb pilastres decoratives. Va arribar al seu màxim desenvolupament al final del tercer mil·lenni aC i el començament del II (Namazga V) quan va esdevenir un establiment de tipus urbà on s'han trobar nombrosos objectes concentrats a la part nord (el barri dels artesans) amb un complex religiós incloent una torre de 4 pisos i la tomba del sacerdots amb objectes valuosos com el cap d'un llop o d'un brau en or. Les tombes permeten apreciar el nivell social dels habitants; un barri dels nobles estava format per carrers de traç regular amb cases d'entre 80 i 100 metres quadrats, i tombes amb ornamentació de qualitat incloent pedres precioses, i estàtues. S'hi va trobar un segell amb dos signes de lletres protoíndies, i podria haver estat habitada per una població de llengua protodravidiana. Fou abandonat per canvis climàtics i esgotament del sòl. La seva cultura estava emparentada amb la de Murgab al sud de l'Uzbekistan i de Dashli al nord de l'Afganistan llocs on probablement van emigrar els habitants d'Altin Tepe. Bibliografia V. M. Masson, Protogorod¬skaya tsivilizatsia yuga Sredneĭ Azii, Sovetskaya arkheologiya 1967 V. M. Masson, Urban Revolution in the South Turkmenia, Antiquity, 1968, no. 167.
Altyndepe

Altyndepe (Алтын-Депе, sometimes Altyn Tepe, Turkmen "Golden Hill"), is a Bronze Age (BMAC) archaeological site in Turkmenistan, near Aşgabat, inhabited first from c. 3200 to 2400 BC in the Late Regionalization Era, and from c. 2400 to 2000 BC in the Integration Era as a full urban site. Excavations Large-scale excavations at Altyn-depe started in 1965. During the late Chalcolithic period, Altyn Depe became a large-scale center with an area of 25 hectares. It was surrounded by an adobe wall with rectangular watch towers. Several living quarters were uncovered. The area called Excavation 9 was a living quarter with several houses, many of them perhaps belonging to wealthy people. The houses had courtyards and street were running between them. People were often buried within houses. At Excavation 5 and Excavation 10 two other larger parts of living quarters were found. Those belong more likely to craftsmen. The houses are smaller and not so well built. Ziggurat The site is notable for the remains of its ziggurat. This was a monumental religious complex with a four-level tower of the Mesopotamian ziggurat type. This construction has also been described as "proto-Zoroastrian". There were also other Mesopotamian connections, "The Altyn Depe civilization was in close contact with neighboring cultures. Sulfur-glazed vessels (Tepe Hissar, Tureng Tepe) obviously brought in from northeastern Iran turned up during the excavations in the aristocratic sector." Namazga V and Altyndepe were also in contact with the Late Harappan culture (c. 2000–1600 BC). In Altyn Depe, many Indus Valley items were found, including objects made of ivory, and stamp seals of the Harappian type. At least one item contained Harappian writing. Masson (1988) views the culture as having a Proto-Dravidian affiliation. Also, Sarianidi affiliates the site with Indo Iranians. Two-wheeled carts Models of two-wheeled carts from c. 3000 BC found at Altyn-Depe are the earliest complete evidence of wheeled transport in Central Asia, though model wheels have come from contexts possibly somewhat earlier. Judging by the type of harness, carts were initially pulled by oxen, or a bull. However camels were domesticated within the BMAC. A model of a four-wheeled wagon drawn by a camel of c. 2200 BC was found at Altyn-Depe. Monjukli Depe, another important ancient settlement is located nearby. See also Anau culture Jeitun South Turkmenistan Complex Archaeological Expedition References External links Altin Tepe entry in Encyclopaedia Iranica "Bronze Age in Eurasia", by Valery Pavlovich Alekseyev (1991) Stantours advice for Altin Depe visit
Altyn-depe

Altyn-depe (« la colline d'or ») est un site archéologique de la fin du Néolithique, du Chalcolithique, et de l'âge du bronze du Turkménistan, à proximité de la frontière iranienne. Il est situé à 220 km au sud-est d'Ashgabat, la capitale du pays, au sud-est du désert du Karakoum. Habité depuis la fin du IVe millénaire av. J.-C., il est abandonné au début du IIe millénaire av. J.-C. C'est actuellement le plus grand site connu de la culture de Namazga. Ce site, par sa superficie, la présence d'artisans, d'édifices publics montrent que le phénomène urbain est apparu en Asie centrale dès le IVe millénaire av. J.-C. Bibliographie (en) V. M. Masson, « Altin Tepe », dans Encyclopædia Iranica, 1989 (lire en ligne) Voir aussi Namazga-depe Notes Portail du Turkménistan Portail de l’archéologie
Altin Tepe

Altin Tepe, anche noto come Altyn-tepe o Altyndepe, (in turkmeno Алтын-Депе, che significa "collina dorata"), è un sito archeologico dell'età del bronzo parte del complesso archeologico battriano-margiano e fu abitato inizialmente dal al 3200 a.C. al 2400 a.C. circa ed è cronologicamente collocato nella cosiddetta "età della tarda regionalizzazione" e dal 2400 a.C. al 2000 a.C. circa nella cosiddetta "età dell'integrazione" come sito completamente urbano. Il sito si trova nell'attuale Turkmenistan, vicino ad Aşgabat. Scavi Gli scavi su larga scala ad Altin Tepe iniziarono nel 1965. Durante il tardo periodo calcolitico Altin Tepe divenne un centro su larga scala con un'area di 25 ettari. Era circondato da un muro di adobe con torri di guardia rettangolari. Diversi alloggi sono stati scoperti. L'area denominata Scavo 9 era un quartiere abitato con diverse abitazioni, molte delle quali forse appartenenti a persone facoltose. Le case avevano cortili e le strade correvano tra di loro. Le persone venivano spesso sepolte all'interno delle case. Allo Scavo 5 e allo Scavo 10 sono state trovate altre due parti più grandi di alloggi. Quelli appartengono più probabilmente agli artigiani. Le case sono più piccole e non molto ben costruite. Ziggurat Il sito è degno di nota per i resti del suo ziggurat. Si trattava di un monumentale complesso religioso con una torre a quattro livelli di tipo ziggurat mesopotamico. C'erano anche altri collegamenti mesopotamici,"La civiltà Altin Tepe era in stretto contatto con le culture vicine. Vasi rivestiti di zolfo (Hissar, Tureng Tepe) ovviamente portati dall'Iran nord-orientale sono emersi durante gli scavi nel settore aristocratico."Namazga V e Altin Tepe erano anche in contatto con la cultura del tardo Harappa (ca. 2000-1600 aC). Ad Altin Tepe sono stati trovati molti oggetti della valle dell'Indo, inclusi oggetti in avorio e sigilli di francobolli di tipo Harappian. Almeno un oggetto conteneva la scrittura harappiana. Masson (1988) considera la cultura come avente un'affiliazione proto-dravidica. Inoltre, Sarianidi affilia il sito con gli indo-iraniani. Carri a due ruote Modelli di carri a due ruote dal 3000 a.C. sono stati trovati ad Altin Tepe sono la prima prova completa del trasporto su ruote in Asia centrale, sebbene le ruote modello provengano da contesti forse un po' prima. A giudicare dal tipo di imbracatura, inizialmente i carri erano trainati da buoi o da un toro. Tuttavia i cammelli furono addomesticati all'interno del complesso archeologico battriano-margiano. Un modello di carro a quattro ruote trainato da un cammello del 2200 a.C. circa è stato trovato ad Altin Tepe. Monjukli Tepe, un altro importante insediamento antico si trova nelle vicinanze. Note Voci correlate Complesso archeologico battriano-margiano Änew Namazga Hissar Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Altin Tepe
Алтын-Депе

Алтын-Депе (туркм. Altyn depe) — городище бронзового века (2300—1900 годы до н. э.), обнаруженное на юге Туркменистана. Название в переводе с туркменского языка означает «золотой холм». Город возник на основе местной земледельческой общины. Он был обнесён крепостной стеной из кирпича-сырца. В центре поселения находился храм-зиккурат шумерского вида с изображением головы быка. Артефакты (изделия из слоновой кости, печати, фаянсовые бусы) свидетельствуют о тесных связях поселенцев с носителями Хараппской цивилизации. Глиняные статуэтки свидетельствуют о существовании колёсного транспорта. При раскопках Алтын-Депе обнаружены знаки, напоминающие протоэламскую и протошумерскую пиктографию, а также хараппскую письменность. Культура поселения приходила в упадок без следов внешнего воздействия. В III тысячелетии до н. э. в двух центрах раннегородской цивилизации на юге Средней Азии — Алтын-Депе и Намазга-Тепе — проживало от 5000 до 10 000 человек. Первым археологически исследовал поселение В. М. Массон. Хозяйство Жители поселения занимались поливным земледелием и скотоводством (в т.ч. и верблюдоводством). Сохраняла своё значение охота. Высокого мастерства достигало ремесло. Внешний облик носителей Антропологически жители Алтын-Депе были европеоидами средиземноморской расы, к которой также относятся и современные туркмены. Языковая принадлежность Высказываются предположения о принадлежности создателей культуры к протодравидским языкам. См. также Бактрийско-Маргианский археологический комплекс Примечания Литература Массон В. М. Раскопки на Алтын-депе в 1969 г. / АН СССР. ЛОИА; АН ТуркмССР. — Ашхабад: Ылым, 1970 — 24 с: ил. — (Материалы ЮТАКЭ; Вып. 3). — Рез. англ. — Библиогр.: с. 22. Шишкин И. Б. У стен великой Намазги. — М.: Наука, Главная редакция восточной литературы, 1981. — 2-е изд., доп. — 208 с.: ил. — (По следам исчезнувших культур Востока). Массон В. М. Алтын-депе / АН Туркменской ССР. — Л.: Наука, 1981—176 с., 2 л. ил.: ил. — (Труды ЮТАКЭ; Т. 18). — Рез. англ. — Библиогр.: с. 166—172. Ссылки Древнейшие племена. Раннеклассовое общество Алтын-депе Древние цивилизации, затерянные в песках Ахалского велаята Туркменистана. Алтын-депе как бы снова появился из небытия Архивная копия от 4 марта 2016 на Wayback Machine
Алтин-Депе

Алтин-Депе — городище бронзової доби (2300—1900 до Р. Х.), виявлене на південному заході Туркменістану. Займало площу 25 га. Місто виникло на основі місцевої землеробської громади. Було обнесене фортечним муром з саману та прямокутними сторожовими вежами. У центрі поселення знаходився храм-зикурат шумерського виду із зображенням голови бика. Артефакти (вироби зі слонової кістки, печатки, фаянсові намиста) свідчать про тісні зв'язки поселенців з носіями Хараппської цивілізації. Глиняні статуетки свідчать про існування колісного транспорту. При розкопках Алтин-Депе виявлені знаки, що нагадують протоеламську та протошумерську піктографію, а також Хараппську писемність. Культура поселення занепадала без слідів зовнішнього впливу. В III тисячолітті до Р. Х. в двох центрах ранньоміських цивілізації на півдні Середньої Азії — Алтин-Депе і Намазга-Тепе — проживало від 5000 до 10 000 осіб. Господарство Жителі поселення займалися поливним землеробством і скотарством (верблюдарство). Зберігало своє значення полювання. Високої майстерності досягало ремесло. Зовнішній вигляд носіїв Антропологічно жителі Алтин-Депе були європеоїдами середземноморської раси. Мовна приналежність Науковці припускають про приналежність творців культури до протодравидських мов. Примітки Посилання Altin Tepe entry in Encyclopaedia Iranica «Bronze Age in Eurasia» [Архівовано 6 грудня 2012 у Archive.is], by Valery Pavlovich Alekseyev (1991) http://stantours.com/tm_rg_ahal_ad.html [Архівовано 24 вересня 2020 у Wayback Machine.] Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Алтин-Депе
Arc de la Neutralitat

L'Arc de la Neutralitat és un monument icònic a Asgabat, capital del Turkmenistan. Un conjunt futurista construït el 1998 s'inclou en la política de renovació urbana començada per l'expresident Saparmurat Niàzov, que volia substituir els antics símbols soviètics per edificis que celebrassen el seu propi règim. Al principi situat a prop del Palau presidencial, a la plaça Türkmenbaşy, el van reconstruir als afores durant el 2010. Descripció Anomenat "trípode" o "tres potes" pels residents d'Asgabat, l'Arc de la Neutralitat és un dels edificis més controvertits de la capital turcmana. Una part integral d'un vast programa de desenvolupament urbà destinat a "magnificar" la persona de l'expresident, aquest monument amb formes futuristes — característiques del suposat moviment de l'arquitectura de la llum— vol celebrar el reconeixement per part de les Nacions Unides de l'estatus de "nació neutral" del Turkmenistan del 12 de desembre del 1995. A vegades comparat amb un coet o una nau espacial, es pretén que represente un trèmol tradicional (utilitzat per a cuinar aliments per les tribus nòmades). Erigit per l'empresa turca d'obres públiques Polimeks sota la direcció de l'arquitecte Erol Tabanja, al principi era a la rodalia del conjunt presidencial. L'arc estava coronat per una monumental estàtua de bronze de l'antic cap d'estat, amb els braços estesos cap al sol, completament coberta de pa d'or i equipada amb un mecanisme de precisió que feia que seguís la trajectòria del sol, obra de l'escultor Babasary Annamuradow. A la nit, uns potents focus il·luminaven l'estàtua del Türkmenbaşy, que esdevingué un punt de referència en el paisatge urbà d'Asgabat. El 18 de gener del 2010, el president Gurbanguly Berdimuhamedow signà un decret per a traslladar l'Arc de la Neutralitat lluny del centre de la ciutat. Havia de ser reconstruït quasi idènticament, tret de l'estàtua d'or de l'expresident. L'estructura també s'havia d'elevar fins a una alçada de 95 m. Un cop traslladat, l'arc es col·locarà en el Museu de la Independència. Referències
Památník neutrality

Památník neutrality nebo také Oblouk neutrality (turkmensky Bitaraplyk binasy) je rozhledna v Ašchabadu, hlavním městě Turkmenistánu. Její celková výška je 95 m. Monument nechal postavit na ašchabadském náměstí Nezávislosti první prezident nezávislého Turkmenistánu Saparmurat Nijazov (Turkmenbaši). Stavba začala v roce 1996 a slavnostní inaugurace se konala 12. prosince 1998. Památník připomíná rezoluci Valného shromáždění OSN číslo 50/80 o trvalé neutralitě Turkmenistánu, přijatou 12. prosince 1995 (odtud výška 95 m). Výročí tohoto dne je v Turkmenistánu státním svátkem jako Den neutrality (Bitaraplyk baýramy). Památník neutrality vybudovala turecká stavební firma Polimeks a náklady byly vyčísleny na dvanáct milionů dolarů. Navrhl ho architekt Erol Tabanja a jeho podoba připomíná tagan, tradiční turkmenskou trojnožku na vaření. Věž spočívá na třech pilířích, které symbolizují tři hlavní principy země: samostatnost, neutralitu a Turkmenbašiho spis Ruhnama. Pilíře jsou obloženy mramorem a spojují je prstence s dekorativními basreliéfy. Eskalátory návštěvníky vynesou na vyhlídkovou terasu ve výšce padesát metrů nad zemí, ve věži se také nachází restaurace. Na jejím vrcholu byla instalována dvanáctimetrová pozlacená socha Saparmurata Nijazova s rozvinutou vlajkou. Ve dne se socha otáčela ke slunci a v noci byla nasvícena silnými reflektory. Stavba se stala symbolem Nijazovova kultu osobnosti a byla vyobrazena na bankovce v hodnotě 10 000 manatů. Po Nijazovově smrti rozhodl jeho nástupce Gurbanguly Berdimuhamedow o odstranění oblouku z centra Ašchabadu. V srpnu 2010 byla demontována Turkmenbašiho socha a památník byl přemístěn na třídu Bitarap Türkmenistan şaýoly na jižním okraji města, kde byl zprovozněn v prosinci 2011. Nijazovova socha pak byla na vrchol vrácena, ale již se neotáčí. V roce 2025 proběhla rozsáhlá rekonstrukce oblouku a jeho okolí k příležitosti třicátého výročí turkmenské nezávislosti. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Památník neutrality na Wikimedia Commons BITARAPLYK BINASY
Neutralitätsbogen

Der Neutralitätsbogen (turkmenisch Bitaraplyk arkasy) ist mit einer Höhe von 95 Metern das höchste Bauwerk der turkmenischen Hauptstadt Aşgabat. Er befindet sich heute im südlichen Teil der Stadt, nachdem er im Jahre 2011 umgebaut und versetzt worden war. Geschichte Der ursprüngliche, 75 Meter hohe Bogen wurde 1998 im Auftrag des damaligen Präsidenten Saparmyrat Nyýazow zur Feier der Anerkennung als neutraler Staat durch die UN am 12. Dezember 1995 im Zentrum Aşgabats auf dem Unabhängigkeitsplatz erbaut. Die Baukosten beliefen sich auf zwölf Millionen US-Dollar. Nach dem Tod Nyýazows und der Machtübernahme durch Gurbanguly Berdimuhamedow unterzeichnete der neue Präsident ein Dekret, das den Abbau und den Transport des Monuments sowie den Wiederaufbau in veränderter Form in einem Vorort der Hauptstadt anordnete. Die Arbeiten wurden von dem türkischen Unternehmen Polimeks übernommen, das auch den ursprünglichen Bogen errichtet hatte. Die Demontage begann mit der Entfernung der goldenen Statue Nyýazows vom Bogen am 26. August 2010. Im Jahre 2011 wurde der Bogen wiedereröffnet, nun mit einer Höhe von 95 Metern. Die Verlegung der Statue wurde von Beobachtern als Versuch Berdimuhamedows angesehen, den Personenkult um seinen Amtsvorgänger, der als „Vater der Turkmenen“ bekannt war, einzudämmen. Aufbau Der Neutralitätsbogen steht auf drei Füßen; auf seiner Spitze befindet sich eine goldene Statue Saparmyrat Nyýazows. Bei der Fertigstellung im Jahre 1998 war das Bauwerk 75 Meter hoch; die goldene Statue hat eine Höhe von zwölf Metern. Ursprünglich drehte sich die Statue im Laufe des Tages, so dass sie stets auf die Sonne ausgerichtet war. Nach der Verlegung und dem Umbau ist der Bogen 95 Meter hoch, eine Rotation der Statue ist nicht mehr möglich. Das Bauwerk hat eine öffentlich zugängliche Aussichtsplattform. Einzelnachweise
Neutrality Monument

The Monument of Neutrality (Turkmen: Bitaraplyk binasy) is a monument and observation tower located in Ashgabat, Turkmenistan. The three-legged arch, which became known locally as "The Tripod", was 75 metres (246 ft) tall and was built in 1998 on the orders of President Saparmurat Niyazov to commemorate the country's official position of neutrality. It was constructed by Turkish construction firm Polimeks at a cost of $12 million. Originally located in central Ashgabat, the monument was one of the tallest buildings in the city, being taller than the nearby Presidential Palace. It was topped by an illuminated 12-metre (39 ft) tall gold-plated statue of Niyazov which rotated to always face the sun. The monument features a panoramic viewing platform for visitors, accessible by inclined elevators built into the arch's legs. In 2010, the monument was dismantled and moved to the suburbs in the city's southern end, where it was reassembled and still stands. Removal On 18 January 2010, Niyazov's successor, President Gurbanguly Berdimuhamedow, signed a decree to dismantle and move the monument out of central Ashgabat. There were reports that it would be dismantled as early as 2008, but Berdimuhamedow did not approve the move until 2010. The dismantling was officially said to be a move to improve urban design in Ashgabat, but is seen as part of Berdimuhamedow's campaign to remove the excesses of the personality cult that Niyazov had created during his two decades of totalitarian rule. Niyazov also named cities and infrastructure after himself, and ordered the construction of an "ice palace" and a 40-metre (130 ft) tall pyramid, but the monument and its gold-plated statue have been described as the most notorious symbol of his legacy. In 2010, Berdimuhamedow appointed Polimeks to dismantle the monument and move it to the suburbs in Ashgabat's southern end. The removal of Niyazov's statue was completed on 26 August 2010, although it was then placed back after the monument was moved. The statue no longer rotates, but the viewing platform is still usually open for visitors. Renovation Starting in February 2025, the Neutrality Monument in Ashgabat will undergo renovation as part of preparations for the 30th anniversary of Turkmenistan’s neutrality and the designation of 2025 as the International Year of Peace and Trust. The project includes improvements to the surrounding area, landscaping with suitable greenery, modernization of transport infrastructure with innovative technologies, and an upgraded lighting system. The design will also incorporate elements reflecting the colors of the UN flag. Gallery See also De-Stalinization References External links The Neutrality Monument – Polimeks
Monumento de la Neutralidad

El Monumento de la Neutralidad, también llamado Arco de la Neutralidad (en turcomano: Bitaraplyk binasy o bien Bitaraplyk arkasy), era un monumento situado en Asjabad, Turkmenistán. El arco de tres bases llegó a ser conocido localmente como "El Trípode",​ tenía 75 metros (246 pies) de alto y fue construido en 1998 por orden del Presidente de Turkmenistán Saparmurat Niyazov para conmemorar la posición oficial del país de neutralidad. Costó 12 millones de dólares construirlo. El monumento fue coronado por una estatua de 12 metros (39 pies) de alto dorada de Niyazov, que gira para mostrarse siempre el sol. El arco se encontraba en la parte central de Asjabad donde dominaba el horizonte, siendo más alto que el Palacio Presidencial que está cerca. La estatua se iluminaba por la noche. El 18 de enero de 2010 el sucesor de Niyazov como presidente, Gurbanguly Berdimuhamedow, firmó un decreto para comenzar a trabajar en el desmantelamiento y remoción del arco.​ Berdimuhamedow reemplazó el arco con un "Monumento a la neutralidad" de 95 metros (312 pies) de altura, que se encuentra en las afueras. Véase también Monumento Monumento nacional Monumento conmemorativo Referencias
Monumento alla neutralità

Il Monumento alla neutralità (in turkmeno Bitaraplyk arkasy) fu un monumento situato a Ashgabat, Turkmenistan. Il manufatto era costituito da un arco moderno a tre gambe, che divenne noto localmente come "il tripode", alto 75 metri. Fu costruito nel 1998 su ordine del presidente del Turkmenistan Saparmurat Niyazov per commemorare la posizione ufficiale di neutralità del paese. Costato 12 milioni di dollari, il monumento era sormontato da una statua alta 12 metri di Niyazov, placcata d'oro e che ruotava per mantenere sempre il volto rivolto al sole; la statua di notte era illuminata. L'arco, caratterizzato da una piattaforma di osservazione panoramica e situato nel centro di Ashgabat, ne dominava lo skyline, essendo più alto del vicino Palazzo Presidenziale. Il nuovo presidente del Turkmenistan Gurbanguly Berdimuhamedow nel 2010 distrusse il monumento nel tentativo di contrastare il culto della personalità del suo predecessore. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monumento alla neutralità Collegamenti esterni (EN) Neutrality Arch, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.