NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Philoxenoscisternen

Philoxenoscisternen (grekiska: Κινστέρνα Φιλοξένου) eller turkiska: Binbirdirek Cistern) var en underjordisk bysantinsk vattenreservoar i Konstantinopel, dagens Istanbul. Cisternen byggdes på 400-talet e.Kr. och har en yta på 3 640 m² och kunde rymma 40 000 m³ vatten. Vattenreservoaren består av 224 marmorkolonner som är 14 eller 15 meter höga. Philoxenoscisternen har restaurerats och är i dag en turistattraktion. Det är Istanbuls näst största vattenreservoar; bara Basilikacisternen är större. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Philoxenoscisternen.
Цистерна Філоксена

Цистерна Філоксе́на (грец. Κινστέρνα Φιλοξένου) або Бінбірдире́к (з тур. Binbirdirek — 1001 колона) — стародавнє підземне водосховище Константинополя, друге за величиною після Цистерни Базиліки. Розташована в історичному центрі Стамбула в районі Султанахмет між древніми форумом Костянтина і іподромом. Вхід розташований за адресою İmran Öktem Sokak 4. Нині цистерна відреставрована та відкрита для відвідування туристів. Історія Цистерна Філоксена — одна з найстаріших в місті вона була побудована в V столітті під міським палацом (часто стверджується, що це був палац Антіоха). Відповідальним за будівництво був якийсь сенатор Філоксен, який, можливо, почав його ще за часів імператора Костянтина I (IV століття). Цистерна була відновлена ​​імператором Юстиніан I в 528 році після того, як в 475 році повністю згорів палац, який знаходився нагорі. До середини XII століття водосховище постачав акведук Валента (головний в місті), а потім — накопичувальна цистерна Пери та атмосферні опади. Після завоювання османами Константинополя в 1453 році водосховище прийшло в запустіння. Воно було знову виявлено лише в XVII столітті при будівництві будинку Фазлі-паші. До цього періоду відноситься легенда про жінку на ім'я Джевахірлі Ханим Султан, яка нібито заманювала до себе в будинок чоловіків, вбивала їх і скидала їх тіла в цистерну. Марк Твен у своїх подорожніх нотатках від 1860 року сповіщає, що в цистерні Бінбірдирек розмістилися майстерні по роботі з шовком. Мабуть, надалі резервуар був знову покинутий. Поступово в його склепіннях утворилися дірки, куди люди почали скидати сміття. Дірки все розширювалися, і в підсумку при розчищенні водосховища в 2002 році звідти вивезли понад 7 тисяч вантажівок зі сміттям. Сьогодні цистерна відреставрована і перетворена в музей; її приміщення часто використовується для проведення виставок, концертів, бенкетів, весіль та інших урочистостей. Деякі дослідники вважають, що ототожнення цистерни Бінбірдирек із цистерною Філоксена є помилковим. Опис Резервуар має площу 3640 м² (64 × 56,4 м), його ємність становить 40,000 м³. Він являє собою гіпостильна залу, цегляні склепіння якої спираються на 224 мармурові колони. Вони збудовані в 16 рядів по 14 штук, висота коливається в межах 14-15 метрів. Матеріал для колон добувався на сусідньому острові Мармара. Посередині кожна з них оперезана мармуровим кільцем. Більшість колон разом з капітелями помічені надписами з декількох літер грецькою мовою (ймовірно, це підписи бригадирів артілей, які виготовили колони); за іншими даними, це масонські знаки. Спочатку цистерна мала три яруси, що з'єднуються сходами. Нижній, мабуть, призначався для виведення мулу і зайвої води. Зараз він недоступний. В ході реставрації цистерну не стали розчищати до дна, тому нижня частина кожної колони ховається в купах історичного сміття. Однак виритий посередині басейн дає можливість оцінити справжній розмір колон. Із турецького слово «Бінбірдтрек» перекладається як «1001 колона», хоча насправді в цистерні їх всього 224. Див. також Цистерна Базиліка Примітки
Çukurova Üniversitesi

Die Çukurova-Universität ist eine staatliche Universität in der südtürkischen Stadt Adana. Die Universität liegt am Seyhan-Stausee und ist etwa zehn Kilometer vom Stadtzentrum entfernt. Die Çukurova-Universität ist mit rund 46.000 Studenten eine der größten Universitäten der Türkei. Sie gliedert sich heute in neunzehn Fakultäten. Fakultäten Landwirtschaftliche Fakultät Medizinische Fakultät Fakultät für Naturwissenschaften und Literatur Fakultät für Ingenieurwissenschaften und Architektur Fakultät für Wirtschafts- und Verwaltungswissenschaften Fakultät für Rechtswissenschaft Fakultät für Pharmazie Fakultät für Zahnmedizin Fakultät für Pädagogik Fakultät für Kunst Fakultät für Theologie Fakultät für Gesundheitswissenschaften Fakultät für Kommunikationswissenschaften Fakultät für Fischereiwesen Ceyhan-Fakultät für Ingenieurswesen Ceyhan-Fakultät für Tiermedizin Kozan-Fakultät für Betriebswirtschaftslehre Fakultät für Architektur Fakultät für Sportwissenschaften Der Çukurova-Universität ist ein staatliches Konservatorium angeschlossen. Seit 1990 besteht eine wissenschaftliche Partnerschaft mit der TU Berlin in den Fachgebieten Agrarwissenschaften und Germanistik. Außerdem arbeitet sie im Zuge der Hochschulallianz EUPeace seit 2021 mit der Philipps-Universität Marburg und der Justus-Liebig-Universität Gießen zusammen. Rektorin der Universität ist die Medizinerin Meryem Tuncel. Weblinks Einzelnachweise
Çukurova University

Çukurova University (Turkiska:Çukurova Üniversitesi) är ett universitet i den turkiska staden Adana i provinsen Adana. Universitetsområdet ligger cirka 10 kilometer från Adana centrum. Universitetet bildades 1973. Universitetet, med sina 1903 lärare, erbjuder kurser till över 40.000 grundutbildningar, forskarstuderande och doktorander. Biblioteket har tillgång till internet och rymmer nationella och internationella publikationer. Datorsalar finns tillgängliga för studerande användning. Dessa datorsalar används också för datorstödd undervisning och vetenskaplig forskning. Universitetet erbjuder också sina studenter fritidsanläggningar, inklusive en inomhus sporthall och simhall, ett båthus och idrottsplatser. Eleverna kan göra det bästa av sin fritid i någon av de 29 studentföreningar. Studenterna på universitetet har möjlighet att göra praktik utomlands genom AIESEC och liknande organisationer. Externa länkar Çukurova University hemsida Referenser
Palác Çırağan

Palác Çırağan (turecky: Çırağan Sarayı) byl osmanský palác, nyní je pětihvězdičkovým hotelem sítě hotelů Kempinski. Nachází se na evropském pobřeží Bosporu, mezi Beşiktaş a Ortaköy v Istanbulu. Sultánské apartmá, které stojí 35 419 amerických dolarů za noc, je čtrnáctým nejdražším hotelovým pokojem z patnácti světově nejdražších pokojů. Historie Palác byl vybudován sultánem Abdulazizem; navržen byl arménským palácovým architektem Nigoğayosem Balyanem a zkonstruován jeho syny Sarkisem a Hagopem v letech 1863 – 1867. Bylo to v období, kdy bylo zvykem, aby si každý sultán vybudoval svůj palác, místo aby používali domov svých předků. Palác Çırağan byl posledním takovým palácem. Stěny a střecha byly vyrobeny ze dřeva, venkovní zdi z barevného mramoru. Překrásný mramorový most spojuje tento palác s palácem Yıldız, který se nachází na kopci za ním. Velmi vysoká zeď chrání palác před venkovním světem. Konstrukce a interiérové dekorace se dolaďovali až do roku 1872. Sultán Abdulaziz zde dlouho nežil – zemřel v něm v roce 1876, chvíli poté, co byl sesazen z trůnu. Jeho nástupce Murad V. se poté do paláce nastěhoval, ale vládl pouze 93 dní. Byl sesazen svým bratrem Abdulhamidem II. kvůli jeho mentálnímu zdraví a v paláci Çırağan pak žil až do své smrti v roce 1904 uvězněn. Sultán Mehmed V. zde konal od roku 1910 politická setkání. Dva měsíce po tom, co se odehrálo první setkání zničil palác velký požár, po kterém zbyly jen ty nejsilnější zdi. In 1989, the ruined palace was bought by a Japanese corporation, which restored the palace and added a modern hotel complex next to it in its garden. Today, it serves as luxury suites for the five-star Kempinski hotel along with two restaurants that cater to guests. V roce 1989 byly zbytky paláce odkoupeny japonskou společností, která opravovala paláce a předělávala je na moderní hotelové komplexy. Dnes tento palác tedy slouží jako luxusní hotel s restaurací. Narození v paláci Princové 21. září 1874 – Şehzade Mehmed Seyfeddin († 19. října 1927) Princezny 19. června 1879 – Fatma Sultan, dcera sultána Murada V. († 23. listopadu 1930) 24. srpna 1880 – Aliye Sultan, dcera sultána Murada V. († 19. září 1903) 20. září 1881 – Behiye Sultan, vnučka sultána Murada V. († 5. března 1948) Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Çırağan Palace na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Çırağan na Wikimedia Commons
Çırağan Palace

Çırağan Palace (Turkish: Çırağan Sarayı), a former Ottoman palace, is now a five-star hotel in the Kempinski Hotels chain. It is located on the European shore of the Bosporus, between Beşiktaş and Ortaköy in Istanbul, Turkey. The Sultan Suite, billed at US$35,419.68 per night, is ranked number 14 on World's 15 most expensive hotel suites compiled by CNN Go in 2012. History The palace, built by Sultan Abdulaziz to replace the old Çırağan Palace which was at the same location, was designed by the Armenian palace architect Nigoğayos Balyan and constructed by his sons Sarkis and Hagop Balyan between 1863 and 1867, during a period in which all Ottoman sultans built their own palaces rather than using those of their ancestors; Çırağan Palace is the last example of this tradition. The inner walls and the roof were made of wood, the outer walls of colorful marble. A beautiful marble bridge connects the palace to the Yıldız Palace on the hill behind. A very high garden wall protects the palace from the outer world. The construction and the interior decoration of the palace continued until 1872. Sultan Abdulaziz did not live long in his magnificent palace - he was found dead inside on 30 May 1876, shortly after he was dethroned. His successor, his nephew Sultan Murad V, moved into Çırağan Palace, but reigned for only 93 days. He was deposed by his brother Abdul Hamid II due to alleged mental illness and lived there under house arrest until his death on 29 August 1904. On November 14, 1909, during the Second Constitutional Monarchy, Sultan Mehmed V allowed the Ottoman Parliament to hold their meetings in this building. Only two months later, on January 19, 1910, a great fire destroyed the palace, leaving only the outer walls intact. Called "Şeref Stadı", for many years its garden served as a football field for the club Beşiktaş J.K. In 1987, the ruined palace was bought by a Japanese corporation, which restored it and added a modern hotel complex next to it in its garden. The modern hotel building was opened in 1990 and the restored palace building was opened in 1992. Today, it serves as luxury suites for the five-star Kempinski hotel along with two restaurants that cater to guests. The palace was renovated again during the first quarter of 2007, now resembling the authentic palace with the baroque style and soft colors. See also Hotels in Istanbul Ottoman architecture Ottoman palaces in Istanbul References History of the palace Literature Çelik Gülersoy. The Çerâğan palaces. Istanbul Kitaplığı, Istanbul (1992). ISBN 975-7687-08-1 External links Media related to Çırağan Palace at Wikimedia Commons Official hotel website
Palacio de Çırağan

El Palacio de Çırağan (en turco, Çırağan Sarayı), antiguo palacio otomano, es en la actualidad un hotel de cinco estrellas de la cadena Kempinski. Se encuentra en la costa europea del Bósforo, junto al barrio de Ortaköy de Estambul, Turquía. Historia El palacio, mandado construir por el sultán Abdülaziz I, fue diseñado por el arquitecto armenio Nigoğayos Balyan y construido por sus hijos Sarkis y Hagop entre 1863 y 1867. En esta época, los sultanes otomanos solían construir sus propios palacios en lugar de utilizar los de sus antepasados. El Palacio de Çırağan es el último ejemplo. Las paredes interiores y los techos estaban hechos de madera, mientras que para las paredes exteriores se eligió mármol de diferentes colores. El palacio se comunica con el Palacio de Yıldız mediante un puente de mármol. Un muro de gran altura separa el palacio del resto del barrio. La construcción y la decoración interior se prolongaron hasta 1872. Sin embargo, Abdülaziz no pudo disfrutar del palacio durante mucho tiempo, ya que poco después de trasladarse se le encontró muerto, el 30 de mayo de 1876, poco después de haber sido depuesto. Su sucesor y sobrino, el sultán Murad V, se trasladó al Palacio de Çırağan, aunque solo permaneció en el poder durante 93 días. Fue depuesto por su hermano Abdul Hamid II debido a que padecía una enfermedad mental y vivió en el palacio bajo arresto hasta su muerte el 29 de agosto de 1904. Durante el Segundo Periodo Constitucional, el sultán Mehmed V permitió que el parlamento celebrase sus reuniones en el palacio. Solo dos meses después, el 19 de enero de 1910, se produjo un incendio que destruyó el palacio, quedando en pie únicamente las paredes exteriores. Empezó a conocerse como «Şeref Stadı», puesto que durante años se utilizó como estadio de fútbol del equipo Beşiktaş J.K.. En 1991, se decidió restaurar el palacio y se levantó un complejo hotelero en los jardines. Actualmente, el palacio alberga las suites de lujo del hotel y dos restaurantes. La restauración del palacio fue criticada duramente, ya que el gobierno había permitido que una empresa restaurase un lugar de interés nacional con un coste mínimo y sin tener en cuenta la importancia histórico-arquitectónica del edificio. El interior se pintó de rosa, además de abrirse diferentes tiendas y zonas para celebrar eventos como banquetes. El artista alemán Rainer Maria Latzke redecoró el interior con un ambiente mediterráneo luminoso y colorido, pintando además unos bellos murales en la piscina interior. El palacio se volvió a restaurar durante los tres primeros meses de 2007, devolviéndole el aspecto original y recuperando el estilo barroco y los colores suaves. Referencias Historia del palacio Çelik Gülersoy. The Çerâğan palaces. Istanbul Kitaplığı, Estambul (1992). ISBN 975-7687-08-01 Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Palacio de Çırağan. Palacio de Çırağan Suites del Palacio de Çırağan Focus Mediterranean Magazine - Historia del Palacio de Çırağan
Palais Çırağan

Le palais Çırağan (en turc : Çırağan Sarayı) est un ancien palais ottoman réaménagé en hôtel de luxe 5 étoiles de la chaîne Kempinski. Il est localisé sur la partie européenne d'Istanbul entre Beşiktaş et Ortaköy. Histoire Le palais, construit par le sultan Abdulaziz, fut conçu par l'architecte Nigoğayos Balyan et bâti par ses fils Sarkis et Hagop Balyan (tr) entre 1863 et 1867. Il fut construit pendant une période au cours de laquelle les sultans ottomans se faisaient bâtir leur propre palais plutôt que d'utiliser ceux de leurs ancêtres. Le palais de Çırağan en est le dernier exemple. La construction et la décoration intérieure du palais s'acheva en 1872. Après avoir emménagé, le sultan Abdulaziz, ne résida cependant pas longtemps dans son magnifique palais. Il fut retrouvé mort dans le palais le 4 juin 1876, cinq jours après avoir été détrôné. Son successeur et neveu, le sultan Mourad V emménagea ensuite mais régna seulement 93 jours. Il fut déposé par son frère Abdulhamid II, en raison d'allégations de maladie mentale, et y vécut en résidence surveillée jusqu'à sa mort le 29 août 1904. Le 20 mai 1878, Ali Suavi, hostile au sultan Abdulhamid II, avec un groupe composé majoritairement de musulmans des Balkans, attaquent le palais pour tenter de libérer l'ex-sultan Mourad V et le ramener au pouvoir. Très vite, la réaction s'organise et les forces de l'ordre se dirigent vers le palais : une fusillade nourrie s'engage au cours de laquelle Ali Suavi est tué. Voir aussi Littérature Çelik Gülersoy, The Çerâğan palaces, Istanbul Kitaplığı, Istanbul, 1992 (ISBN 975-7687-08-1). Articles connexes Architecture ottomane Liens externes [PDF] « Histoire du palais (archive) » « Histoire du palais Çırağan (en anglais) (archive) » Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Çırağan Palace » (voir la liste des auteurs). Portail de l’Empire ottoman Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’hôtellerie Portail d'Istanbul Portail de la monarchie
Çırağanpaleis

Het Çırağanpaleis werd in de periode 1863-1867 gebouwd in opdracht van sultan Abdülaziz van het Ottomaanse Rijk. Het werd ontworpen door Nigoğayos Balyan. Het staat in de Turkse stad Istanboel aan de Europese kant van de Bosporus tussen de wijken Beşiktaş en Ortaköy. In 1910 brandde het paleis volledig uit. Alleen de muren bleven gespaard. Pas in 1989 werd het herbouwd. Sinds 1992 is het een vijfsterrenhotel.
Чыраган

Чыраган-Палас (тур. Çırağan Sarayı, англ. Çırağan Palace) — пятизвёздочный отель сети Kempinski, который занимает воссозданное из руин здание дворца султана Абдул-Азиза на европейском берегу пролива Босфор (между Бешикташем и Ортакёем в Стамбуле). Отель соединён мраморным мостом с дворцово-парковым комплексом Йылдыз. Чыраганский дворец, равно как мечеть Ортакёй и дворец Долмабахче, изначально представлял собой творение придворных зодчих Бальянов, стремившихся европеизировать османскую архитектуру в направлении стилизации монарших резиденций XVIII века. Строительство велось с 1863 по 1867 годы. В начале XX века во дворце под присмотром военных жил султан Абдул-Хамид II, а в 1909 году здесь проходили первые заседания турецкого парламента. В январе 1910 года полудеревянный дворец сгорел. Он оставался в разрушенном состоянии до 1989 года, когда его воссозданием в спешном порядке занялись японские предприниматели. Интерьеры были реконструированы таким образом, чтобы привлекать в отель туристов, а не отражать исторические реалии. В 2007 году была предпринята попытка приблизить интерьеры к их первоначальному облику. Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Чираган-Палас Сайт отеля Чираган Архивная копия от 6 апреля 2010 на Wayback Machine
Çırağanpalatset

Çırağanpalatset är ett osmanskt palats i Istanbul i Turkiet. Palatset ritades av en medlem i den armeniska Balyanfamiljen och byggdes mellan 1863 och 1867. Det var tidigare förbundet med Yildizpalatset med en marmorbro. Palatset uppfördes för sultan Abdulaziz, som bodde där till sin död 1876. Det var sedan bostad åt sultan Murad V, som blev sultan 1876, avsattes samma år och sedan bodde i palatset under husarrest till sin död 1904. Byggnaden blev lokal för det osmanska parlamentet 14 november 1909. Det brann ned 19 januari 1910 och stod i ruiner till 1987, då det restaurerades och 1990 invigdes till hotell. Palatset är numera lyxhotell i Kempinski-kedjan. Källor Çelik Gülersoy. The Çerâğan palaces. Istanbul Kitaplığı, Istanbul (1992). ISBN 975-7687-08-1
Чираган

Чирага́н-сара́й (тур. Çırağan Sarayı; англ. Çırağan Palace) — п'ятизірковий готель мережі Kempinski, який займає відтворену з руїн будівлю палацу султана Абдул-Азіза на європейському березі Босфору (між Бешикташем і Ортакьоєм у Стамбулі). Готель з'єднаний мармуровим мостом із палацово-парковим комплексом Йилдиз. Чираган, так само як мечеть Ортакьой та палац Долмабахче, спочатку був творінням придворних зодчих Бальянів, які прагнули європеїзувати османську архітектуру в напрямку стилізації монарших резиденцій XVIII століття. Будівництво велося у 1863—1867 роках. На початку XX століття в палаці під наглядом військових жив султан Абдул-Гамід II, а в 1909 тут проходили перші засідання турецького парламенту. У січні 1910 року напівдерев'яний палац згорів. Він залишався в зруйнованому стані до 1989 року, коли його відтворенням в спішному порядку зайнялися японські підприємці. Інтер'єри були реконструйовані таким чином, щоб залучати в готель туристів, а не відображати історичну дійсність. У 2007 зроблена спроба наблизити інтер'єри до їхнього початкового вигляду. Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Чираган-Палас Сайт готелю Чираган
Белградска гора

Белградската гора (на турски: Belgrad Ormanı) е най-известният парк в Турция и любимо място за почивка на жителите на Истанбул. Гората е с площ 5442 хектара и се намира на около 20 км северозападно от Истанбул в най-източния край на Тракия и Балканския полуостров. Приспада от географска гледна точка към Странджа. Носи името си от белградските дюлгери, изселени от Сюлейман Великолепни в района след превземането на Белград от османците през 1521 г. Гората е свидетел на редица исторически събития от ликвидирането на еничарския корпус до изхвърлянето на останките/заравянето на трупа на Джамал Хашогджи в нея. Размер и състав на гората В рамките на район от около 5500 хектара гори тук живеят много видове растения, птици и животни. Най-често срещаното дърво в гората е горунът (Quercus petraea). Белградската гора е защитена и е една от най-посещаваните зони за отдих в Истанбул. Изграждането на западната част на магистралата, минаваща над 3-тия мост на Босфора (отворен през 2016 г.), който минава през северната част на гората, разширяването на Истанбул (Маслак и др.), селищата, които заобикалят гората, и новите пътища поставят под въпрос практическия ефект от защитата. Престъпления През 2018 г. турската полиция заявява, че Джамал Хашоги е бил убит и захвърлен в тази гора. Източници
Belgrader Wald

Der Belgrader Wald (türkisch Belgrad Ormanı) ist ein Naherholungsgebiet nördlich von Istanbul mit einer Fläche von 5442 Hektar. Er ist nach den tausenden von Serben benannt, die Süleyman der Prächtige nach der Belagerung von Belgrad (1521) hierher deportieren ließ. Das Gebiet war die wichtigste Trinkwasserquelle für Istanbul während der byzantinischen und osmanischen Zeit. Über das Valens-Aquädukt wurde die Stadt zu einem großen Teil mit Wasser aus dem Belgrader Wald versorgt. Unter Sultan Süleyman I. wurde die Ergänzung des Wasserversorgungssystems für die schnell wachsende Hauptstadt in Auftrag gegeben. Zu diesem Zweck errichtete der Architekt Sinan in den Jahren 1554 bis 1562 und 1563 unter anderem das Mağlova-Aquädukt. Weblinks Einzelnachweise
Forêt de Belgrad

La forêt de Belgrad est une forêt naturelle mixte de feuillus qui se situe dans les environs immédiats d’Istanbul en Turquie. Caractéristiques Se déployant sur quelque 5 500 hectares, la forêt s'étend entre les districts de Sarıyer et Eyüp. On y remarque des petits réservoirs historiques. L'arbre le plus courant est le chêne rouvre. Le nom Belgrad vient des bûcherons Serbes qui vivaient jadis dans un village (aujourd'hui abandonné) au cœur de la forêt après que des milliers de Serbes ont été déportés à la suite du siège de Belgrade de 1521 . Notes et références Portail du bois et de la forêt Portail de la Turquie Portail d'Istanbul
Floresta de Belgrado

A Floresta de Belgrado (em turco: Belgrad Ormanı) é uma floresta natural de caducifólias que se encontra nos arredores de Istambul, Turquia, nos distritos de Sarıyer e Eyüp. Além da flora e da fauna, o local é notável pelos reservatórios de água construídos a partir do século XVI para abastecer a cidade. A espécie vegetal mais comum na floresta é o carvalho-branco (Quercus petraea) e o carvalho-da-Hungria (Quercus frainetto), mas também estão presentes carpinos, Betula pendula, Betula pubescens, Lilium martagon (lírio), Mercurialis perennis, Circaea lutetiana e Scilla bifolia. O nome tem origem em ex-habitantes de Belgrado que foram feitos prisioneiros pelos otomanos durante o Cerco de Belgrado de 1521 e ali se instalaram numa aldeia abandonada. Embora atualmente tenha menos de metade do tamanho que tinha no tempo de Solimão, o Magnífico, quando era uma importante fonte de abastecimento de água à cidade, ainda se estende por 5 500 ha e ainda fornece alguma água. Após o chamado Evento auspicioso, os últimos janízaros a serviço do sultão otomano foram enterrados em uma vala comum nesta floresta. Notas e fontes Texto inicialmente baseado na tradução do artigo «Forêt de Belgrad» na Wikipédia em francês (acessado nesta versão). «Belgrade Forest». www.mymerhaba.com (em inglês). 10 de janeiro de 2006. Consultado em 2 de agosto de 2011. Arquivado do original em 23 de fevereiro de 2009