NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Aquaduct van Valens

Het aquaduct van Valens (Turks: Bozdoğan Kemeri, wat betekent: "Aquaduct van de grijze valk"; Grieks: Άγωγός του ὔδατος, Agōgós tou hýdatos, wat betekent "aquaduct") was een Byzantijns aquaduct dat Constantinopel van vers water voorzag. Het werd in 373 in gebruik genomen. Het aquaduct is een van de indrukwekkendste staaltjes van weg- en waterbouw in de geschiedenis. Het bestond uit een heel stelsel van kanalen en bruggen dat uitmondde in grote ondergrondse cisternen in de stad, zoals de Yerebatan (bij de Hagia Sophia) en de Binbirdirek. Het was oorspronkelijk zo'n 100 km lang en reikte tot voorbij Korçunlugerme ten noordwesten van de stad in het woud van Thracië. Voor de tijd van Valens kreeg de stad van twee aquaducten van zo'n 15 km naar het noorden uit het Belgradowoud zijn water. Een rivier zoals de Tiber bij Rome was niet voorhanden en dat beperkte de groeimogelijkheden van de stad danig. Valens bracht daar met zijn kunstmatige rivier verandering in. Nu kon de stad een echte wereldstad worden. In de loop van de 5e eeuw werd het systeem nog eens verbreed en verlengd tot voorbij Vize, zo'n 240 km naar het noordwesten. Het bleef tot 626 onder Heraclius ongeschonden, maar de Avaren brachten er in dat jaar grote schade aan toe. Sommige historici zien daarin de reden voor een soort Duister Tijdperk dat nog 150 jaar zou duren, maar recent archeologisch werk door o.a Çeçen en Crow laat zien dat dat niet helemaal klopt. De stad was in die tijd toch vrij goed van water voorzien, hoewel alle schade pas aan het eind van de 8e eeuw hersteld was. In de 9e eeuw was het waterstelsel weer volop in gebruik en de kruisvaarders konden rond 1100 hun ogen niet geloven: Constantinopel had een kwart miljoen inwoners. De grootste 'wereldsteden' die zij kenden, zoals Londen of Parijs (beide wél aan een rivier) waren in die tijd niet groter dan 15.000 inwoners. Vanaf de 12e eeuw deelde het hele stelsel in de geleidelijke aftakeling van het Byzantijnse Rijk met zijn vele oorlogen en burgeroorlogen. In de 16e eeuw liet de beroemde Ottomaanse architect Sinan de aquaducten naar het Belgradowoud weer oplappen. Delen van het systeem waren nog in de 19e eeuw in gebruik.
Akwedukt Walensa

Akwedukt Walensa (zwany także Akweduktem Walentyniana; tr. Bozdoğan Kemeri, gr. Άγωγός του ὔδατος) – akwedukt w Stambule w Turcji. W czasach Konstantynopola dostarczał wodę do miasta. Zbudowano go w 373 roku na rozkaz cesarza rzymskiego Walensa. Budowę akweduktu nadzorował prefekt Konstantynopola Klearch. Akwedukt leży między trzecim a czwartym wzgórzem Półwyspu Historycznego. Nie jest znana trasy akweduktu w samym Konstantynopolu. Przypuszcza się, że budowla biegła wzdłuż Złotego Rogu, przecinała miasto i docierała do Forum Tauri. Zachowana część akweduktu mierzy 18,5 m wysokości w najwyższym punkcie oraz 625 m długości. Za czasów panowania Justyna II w 576 roku odnowiono akwedukt. Po uszkodzeniu budowli przez Awarów w 626 roku odrestaurowano akwedukt. Za panowania Justyniana II rozbudowano akwedukt, by mógł doprowadzić wodę do okolic kościoła św. Anny z Deuteron. Przypisy Bibliografia Mirosław J. Leszka, Teresa Wolińska: Konstantynopol Nowy Rzym. Miasto i ludzie w okresie wczesnobizantyjskim. Warszawa: Wydawnictwo Naukowe PWN, 2011. ISBN 978-83-01-16521-5.
Aqueduto de Valente

O Aqueduto de Valente (em turco: Bozdoğan Kemeri, "Aqueduto do Falcão Cinzento"; em grego clássico: Ἀγωγός του ὕδατος; romaniz.: Agōgós tou hýdatos, "aqueduto") está situado na parte europeia de Istambul, na Turquia. Sua construção se finalizou sob o reinado do imperador bizantino Valente no ano 368, mas as obras provavelmente começaram sob o comando de Constantino I ou Constâncio II. Construído entre a terceira e a quarta colina da cidade antiga, se utilizava para trazer água para a fonte monumental (ninfeu) desde o bosque de Belgrado. Tem 64 m de altura desde o nível do mar e 20 m desde sua base. Em sua origem tinha 1 km de longitude, mas atualmente apenas se conservam 600 m no bairro de Unkapani e 200 m em Beyazıt. Os materiais que se usaram para a construção do aqueducto, tanto as pedras grandes da parte inferior como as pequenas da parte superior, trouxeram das muralhas da cidade antiga de Calcedónia. Já foi uma das mais longas linhas de aqueduto do mundo antigo, tendo ultrapassado os 500 quilómetros no seu auge. Por volta do século V, era através deste canal que os cidadãos de Constantinopla obtinham água. Numa área de 50 quilómetros da porção central do aqueduto era feita de dois canais, um por cima do outro, que ocasionalmente se cruzavam. Esta abordagem de canal duplo permitia aos engenheiros limpar o aqueduto sem interromper completamente o fluxo de água para Constantinopla durante semanas ou até meses. Toda a rede de aquedutos foi construída em secções, ao longo dos vários séculos, sendo mais um exemplo da construção avançada realizada durante o Império Romano. Referências
Акведук Валента

Акведук Валента (греч. Υδραγωγείο του Ουάλεντος), Боздоган (тур. Bozdoğan Kemeri) — мост-акведук, являющийся частью водопроводной системы Константинополя. Расположен в старой части Стамбула (Константинополя) на бульваре Ататюрка. Акведук является одним из символов города. Акведук построен в период правления императора Валента приблизительно в 368—375 годах и являлся очень важным этапом в развитии водопроводной системы Константинополя — он соединил два холма города. Его первоначальная длина составляла более 1000 метров, а максимальная высота 26 метров. В наше время сохранившаяся часть акведука имеет длину 971 метр и максимальную высоту 20 метров (за счёт поднятия уровня земли). При строительстве использовались камни из стен Халкидона. По свинцовым трубам, проложенным по верху акведука, вода поступала в город вплоть до середины XIX века. В настоящее время акведук является туристической достопримечательностью Стамбула, под ним проходит оживлённая автомагистраль города — бульвар Ататюрка. См. также Акведук в Сеговии Цистерна Базилика Литература Janin, Raymond. Constantinople Byzantine (фр.). — 2. — Paris: Institut Français d'Etudes Byzantines, 1964. Mamboury, Ernest. The Tourists' Istanbul (англ.). — Istanbul: Çituri Biraderler Basımevi, 1953.
Valensakvedukten

Valensakvedukten (grekiska: Ἀγωγὸς τοῦ ὕδατος Agōgós tou hýdatos; turkiska: Bozdoğan Kemeri) är en romersk akvedukt i Istanbul. Den lät uppföras av den romerske kejsaren Valens på 300-talet och var Konstantinopels huvudsakliga vattenledning under den bysantinska och osmanska tiden. Den löper mellan Istanbuls tredje och fjärde kulle. Akveduktens ursprungliga längd var omkring 750 meter. Flera gånger under historien har akvedukten delvis förstörts, återuppbyggts och utökats. Den löper bland annat över Atatürk Bulvarı och hör till Istanbuls tydligaste landmärken. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Valensakvedukten.
Акведук Валента

Акведук Валента (грец. Υδραγωγείο του Δύναμο), Боздоган (тур. Bozdoğan Kemeri) — акведук, який був частиною водопровідної системи Константинополя (нині Стамбул). Розташований в старій частині Стамбула на бульварі Ататюрка, є одним із символів міста. Історія Акведук побудований в період правління імператора Валента приблизно в 368–375 і був дуже важливим етапом у розвитку водопровідної системи Константинополя — він поєднав два міських пагорби міста. Його первісна довжина становила понад 1000 метрів, а максимальна висота — 26 метрів. У наш час збережена частина акведука має довжину 971 метр і максимальну висоту 20 метрів (за рахунок підняття рівня землі). При будівництві використовувалися камені зі стін Халкедона. По свинцевих трубах, прокладених верхом акведука, вода надходила в місто аж до середини XIX століття. У теперішній час акведук є визначною пам'яткою Стамбула (Константинополя), під ним проходить жвава автомагістраль міста — бульвар Ататюрка. Див. також Акведук у Сеговії Цистерна Базиліка Література Janin, Raymond (1964). Constantinople Byzantine (French) (вид. 2). Paris: Institut Français d'Etudes Byzantines. Mamboury, Ernest (1953). The Tourists' Istanbul. Istanbul: Çituri Biraderler Basımevi. Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Акведук Валента
Еюп Султан джамия

Еюп Султан джамия (на турски: Eyüp Sultan Camii) е първият мюсюлмански храм на османските султани, издигнат в Константинопол и разположен в района Еюп на Истанбул, Турция. Джамията е легендарна не само заради това, че е първата след превземането на Константинопол от османците, но и заради това че в нея се извършвал най-важния османски държавнически церемониален акт в историята на Османската империя – препасването на новоизбрания османски султан, а после халиф и падишах – с меча на Осман. След тази едновременно регалийна и военна коронация, султанът се отправял на лодка към двореца Топкапъ под погледите и приветствията на поданиците си. История Еюп Султан джамия е построена по заповед на султан Мехмед II Фатих в периода 1453 – 1458 г. извън крепостните стени на града по това време. Посвещаването на храма е обвито в легенди, подобни за тази на първите османци. Една от тях предава, че издигането на първата джамия в Константинопол е на гробището на обсаждащите Константинопол през 674 г. Джамията вероятно е засегната от земетресенията във вековете и през 1798 – 1800 г. е основно реконструирана и с нови минарета. Около джамията има тюрбета, медресе и турска баня. В тюрбетата около джамията почиват редица османски деятели, най-вече от 16 век. Сред тях са Аяс Мехмед паша фаворизирал Роксолана, велик везир и участник в битката при Чалдиран и Мохач, както и в османското завоюване на светите места и Египет. В друго тюрбе са погребани Мехмед паша Соколович, Айше Сенийепервер Султан и други членове или близки на османската династия. Източници Eyüp Sultan Komplex Архив на оригинала от 2009-05-28 в Wayback Machine. ((de))
Eyüp-Sultan-Moschee

Die Eyüp-Sultan-Moschee (türkisch Eyüp Sultan Camii) befindet sich im Istanbuler Stadtteil Eyüp am nördlichen Ende des Goldenen Horns. Legende Das Grab Abu Ayyub al-Ansaris (türkisch: Eyüp), eines Gefährten Mohammeds und dessen Fahnenträger, der vor den Mauern Konstantinopels während der ersten erfolglosen Belagerung der Stadt durch die Muslime (674–678) fiel, soll einer Legende zufolge kurz nach der osmanischen Eroberung wiedergefunden worden sein. Diese Grabstelle befindet sich heute in der Eyüp-Sultan-Moschee knapp außerhalb der antiken Stadtmauer und ist ein beliebtes Touristenziel vieler Muslime. Baugeschichte Die erste Moschee an diesem Ort wurde von Sultan Mehmed II. fünf Jahre nach der Eroberung Konstantinopels im Jahr 1458 in Auftrag gegeben. Den im Hof befindlichen Şadırvan (Reinigungsbrunnen) ließ Großwesir İbrahim Pascha bauen. Da die Minarette nicht hoch genug waren, um die Mahya (traditionelle Beleuchtung im Ramadan) anzubringen, ließ Sultan Ahmed III. sie im Jahr 1723 einreißen und höhere bauen. Die Moschee wurde während des Erdbebens im Jahr 1766 schwer beschädigt. Daraufhin ließ Sultan Selim III. im Jahr 1798 die Moschee niederreißen, bis auf die Minarette, um eine neue Moschee zu bauen. Am 24. Oktober 1800 wurde die neue Moschee eröffnet. Uzun Hüseyin Ağa war der leitende Architekt der neuen Moschee. Weblinks Einzelnachweise
Mezquita de Eyüp Sultan

La Mezquita de Eyüp Sultan (en turco, Eyüp Sultan Camii) está situada cerca del Cuerno de Oro, en el distrito de Eyüp, en la parte europea de Estambul. Se encuentra fuera de las Murallas de Constantinopla. Construida en 1458, fue la primera mezquita construida por los turcos otomanos tras la conquista de Constantinopla en 1453. La mezquita se construyó en el lugar donde Abu Ayyub al-Ansari (en turco, Eyüp Sultan), adalid del profeta Mahoma, murió durante el ataque árabe a Constantinopla en 670. Su tumba es un importante lugar de veneración para los musulmanes. Algunas de las pertenencias personales de Mahoma se encuentran en el interior de la mezquita. Otras pertenencias se encuentran en el Palacio de Topkapı y en otras mezquitas de Estambul, ya que fue la última capital del califato. Referencias Mehmet Nami Haskan, Eyüpsultan Tarihi, Eyüpsultan Vakfı Yayınları, Estambul, 1996. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Mezquita de Eyüp Sultan. Imágenes de la Mezquita de Eyüp Sultan. Archivado el 4 de agosto de 2014 en Wayback Machine. Vista de 360° de la Mezquita de Eyüp Sultan.
Mosquée Eyüp Sultan

La mosquée Eyüp Sultan (en turc : Eyüp Sultan Camii) est un sanctuaire islamique de la ville d'Istanbul, en Turquie. Elle doit son nom à l'un des compagnons de Mahomet, Abu Ayyub al-Ansari - appelé par les turcs Eyüp Sultan - tombé lors du premier siège de Constantinople. Présentation La mosquée fut l'une des premières à être élevées après la prise de Constantinople, à l'emplacement du tombeau d'Eyüp Sultan. La première pierre de ce sanctuaire fut posée en 1453 en présence du sultan Mehmed II. Autour du tombeau d'Eyüp Sultan, recouvert de céramique d'Iznik, se trouve une nécropole autrefois réservée aux dignitaires ottomans. Le complexe auquel appartient la mosquée abrite également une madrasa et un hammam. Par la suite, tous les sultans s’y rendent pour y accomplir un rituel : la prise en charge symbolique de l’épée d’Osman, fondateur de la dynastie ottomane, lors de leur accession au pouvoir. La mosquée actuelle fut partiellement reconstruite en 1800. Caractéristique de l'architecture ottomane, elle intègre une coupole et est entourée de deux minarets aux formes élancées. Elle est située en dehors des murailles de Constantinople, non loin de la Corne d'Or, dans le district d'Eyüp, dans la partie européenne de la ville. Références Portail de l'islam Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail d'Istanbul
Moschea di Eyüp Sultan

La moschea di Eyüp Sultan (in turco Eyüp Sultan Camii) è una moschea imperiale ottomana situata nel distretto di Eyüp a Istanbul, fuori dalle mura di Costantinopoli, nei pressi del Corno d'Oro. La struttura attuale risale agli inizi del XIX secolo. Storia Nel 1458, cinque anni dopo la conquista ottomana di Costantinopoli, Maometto II ordinò la costruzione di una moschea in onore di Abu Ayyub al-Ansari, uno dei più fedeli compagni del profeta Maometto. La moschea venne eretta nel luogo in cui era sepolto Abū Ayyūb al-Anṣārī, morto durante la campagna del 672 contro Costantinopoli. La moschea di Eyüp, dalla sua costruzione, è considerata uno dei luoghi più sacri all'Islam, importanza accresciuta dal fatto che qui il gran maestro della confraternita mistica della Mawlawiyya (in turco Mevleviye) cingeva con la Spada di Osman ogni nuovo Sultano. Alla fine del XVIII secolo, la moschea di Eyüp verteva in uno stato di degrado al punto che il sultano Selim III ne ordinò la demolizione e la successiva ricostruzione. I lavori terminarono nel 1800 mentre il minareto esterno fu ricostruito, secondo lo stile originario, da Mahmud II nel 1822. Decori Le mura esterne del mausoleo sono rivestite da piastrelle di İznik tutte databili a periodi diversi. Anche le mura del vestibolo del mausoleo sono decorate da piastrelle di İznik. Piastrelle simili a quelle del vestibolo, sono in mostra in diversi musei Galleria d'immagini Note Bibliografia Hilary Sumner-Boyd e John Freely, Strolling Through Istanbul: The Classic Guide to the City, Tauris Parke Paperbacks, 2010, ISBN 978-1-84885-154-2. Godfrey Goodwin, A History of Ottoman Architecture, Thames and Hudson, 1971, ISBN 0-500-27429-0. Suraiyah Faroqhi, Subjects of the Sultan: Culture and Daily Life in the Ottoman Empire, I B Tauris, 2005, ISBN 1-85043-760-2. John Freely, Blue Guide Istanbul, W. W. Norton & Company, 2000, ISBN 0-393-32014-6. Voci correlate Moschee di Istanbul Moschee commissionate dalla Dinastia ottomana Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su moschea Eyüp Sultan
Eyüp Sultan-moskee

De Eyüp Sultan-moskee is een moskee in het (gelijknamige) district Eyüp in de Turkse stad Istanboel. De moskee is gebouwd bij het mausoleum van Abu Ayyub al-Ansari, metgezel van de profeet Mohammed en vaandeldrager in diens leger. Daarom is de moskee, hoewel zeker niet de grootste, voor sommige moslims wel de meest heilige plek in Istanbul. Het mausoleum trekt jaarlijks vele pelgrims. Ayyub al-Ansari (het Arabische Ayyub wordt naar het Turks als Eyüp vertaald, in het Nederlands is de naam Job vergelijkbaar) was volgens de overlevering aanwezig bij de eerste islamitische belegering van Constantinopel (zoals Istanbul vroeger heette) door de Omajjaden in 668 en 669. Daarbij is hij omgekomen voor de stadsmuren. Volgens sommige bronnen stond er al in de Byzantijnse tijd een klein heiligdom op de bewuste plek, duidelijk is in ieder geval dat daar in 1453, toen de Ottomaanse sultan Mehmet II Constantinopel innam, niets meer van overeind stond. De leraar van de sultan, Akşemseddin, zou vervolgens in een droom de exacte locatie hebben gevonden, waarop Mehmet II in 1458 een mausoleum en een moskeecomplex (een zogenaamde kulliye) liet bouwen. Het complex bevatte behalve een moskee een medresse, een hamam en een gaarkeuken voor de armen. Tijdens de aardbeving van 1776 werd de moskee vrijwel vernietigd. Op bevel van sultan Selim III werd een nieuwe moskee gebouwd die in 1800 klaar kwam voor gebruik. De moskee heeft twee minaretten en een koepel die 17,5 meter in diameter groot is. Het opvallendste en belangrijkste gebouw in het complex is het mausoleum, dat achthoekig van vorm is en een eigen koepel heeft. De buiten- en binnenmuren zijn bekleed met groen-blauwe Iznik-tegels. Voor de grote sarcofaag staan drie enorme zilveren schilden. Tegenwoordig staat van het complex behalve de moskee en het mausoleum alleen nog de hamam overeind. De omgeving van het heiligdom is bezaaid met graven, omdat de omgeving van het mausoleum als een gunstige plaats voor een graf werd en wordt beschouwd.
Meczet Sultan Eyüp

Meczet Sultan Eyüp – jeden z najważniejszych dla muzułmanów meczetów w Stambule w Turcji. Znajduje się tuż przy murach miejskich, w pobliżu Złotego Rogu. Został zbudowany w 1458 jako pierwszy meczet w mieście po zdobyciu Konstantynopola przez Turków. Oryginalny meczet został zniszczony podczas trzęsienia ziemi, na jego miejscu wybudowano nowy w 1800. W meczecie znajdują się pamiątki po proroku Mahomecie. Meczet zbudowany jest na planie kwadratu i pokryty centralną kopułą, otoczoną ośmioma półkopułami. Dziedziniec otoczony jest z trzech stron 12 kolumnami, na nich spoczywa 13 kopuł. Oprócz meczetu znajduje się tu również medresa, karawanseraj, łaźnia, kuchnia dla ubogich. Naprzeciwko meczetu znajduje się mauzoleum w którym pochowano jednego z przyjaciół Mahometa - Eyüpa el Ensari. Grób został odnaleziony w trakcie oblężenia Konstantynopola przez Turków w 1453 dzięki widzeniu, jakie miał Akszemsettin- nauczyciel sułtana Mehmeda Zdobywcy. W mauzoleum dominującymi kolorami na dekorowanych fajansem ścianach jest zieleń i błękit. Samo mauzoleum zbudowane jest na planie ośmiokąta z pojedynczą kopułą. Meczet jest otoczony cmentarzem. Bibliografia Stambuł, Istanbul 2002. mosques.inistanbul.com. mosques.inistanbul.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-07-04)]. (ang.)
Mesquita de Eyüp Sultan

A Mesquita de Eyüp Sultan (em turco: Eyüp Sultan Camii) é uma mesquita otomana situada no distrito de Eyüp, Istambul, Turquia. Está situada na parte exterior das Muralhas de Constantinopla junto ao Corno de Ouro. A mesquita deve o seu nome a Abu Aiube Alançari (em turco: Eyüp Sultan), um dos companheiros do profeta Maomé que teria sido sepultado em 670, aquando o assédio dos árabes a Constantinopla, muito perto de onde a mesquita se ergue. No túmulo, um lugar muito venerado e que atrai muitos peregrinos, encontram-se alguns dos objetos pessoais de Maomé. A construção da mesquita foi iniciada em 1453 pelo sultão otomano Maomé II, o Conquistador, pouco depois da conquista da cidade. Concluída em 1458, foi a primeira mesquita construída de raiz pelos turcos otomanos em Istambul. [carece de fontes?] A mesquita foi parcialmente reconstruída em 1800. A mesquita era palco de uma cerimónia ritual: a tomada de posse simbólica da espada de Osmã, o fundador da dinastia otomana pelos novos sultões quando subiam ao trono. Junto à mesquita, à volta do túmulo de Eyüp Sultan, existe um cemitério que no passado estava reservado aos dignitários otomanos. O complexo onde se encontra a mesquita inclui também um hamam e um madraçal. Fontes e bibliografia Não usada diretamente, mas referida no artigo onde o texto foi inicialmente baseado: Haskan, Mehmet Nami (1996). Eyüpsultan Tarihi (em turco). [S.l.]: Eyüpsultan Vakfı Yayınları Ligações externas «Panorama 360º da Mesquita de Eyüp Sultan» (em turco). . Site oficial do município de Eyüp (www.eyup.bel.tr)
Мечеть Султана Эйюпа

Мечеть Эйюпа Султана (тур. Eyüp Sultan Camii) расположена в районе Эюп на европейской стороне Стамбула, недалеко от Золотого Рога, за стенами Константинополя. Строительство Мечеть построена в 1458 году при султане Мехмеде II. Это была первая мечеть, построенная турками-османами после завоевания Константинополя в 1453 году. Реликвии Эйюп Султан Мечеть возвышается рядом с местом, где Абу Айюб аль-Ансари, знаменосец пророка Мухаммеда, как говорят, был похоронен во время осады Константинополя в 674—678 годах. Его могила очень почитается мусульманами, привлекает многих паломников. Некоторые из личных вещей пророка Мухаммеда хранятся в гробнице. Ссылки Фотографии мечети Эйюп Султан круговая панорама мечети Эйюп Султан
Мечеть Султана Еюпа

Мечеть Султана Еюпа (тур. Eyüp Sultan Camii) розташована в Стамбулі, в історичному районі Еюпсултан на схилі пагорба поблизу берега затоки Золотий Ріг. Споруджена в 1458 році османами та є першою мечеттю, побудованою ними після захоплення Константинополя в 1453 році. Розташована за межами стін Константинополя на місці, де похований Еюб аль Ансарі — соратник ісламського пророка Мухаммеда. Була значно реконструйована на початку XVIII століття. Назва Назва мечеті походить від прапороносця пророка Мухаммеда Еюба аль Ансарі, який помер у 674 році під час першої облоги Константинополя та був похований під стінами міста. Після падіння Константинополя від рук Османської імперії вісім століть потому вся місцевість стала називатися за його іменем — Еюпсултан (тур. Eyüpsultan), або просто Еюп. Будівництво мечеті розпочалось зі зведення мавзолею над могилою Еюба аль Ансарі. Історія Свій початковий вигляд архітектурний ансамбль мечеті набув у 1458 році. Це перша мечеть побудована турками після взяття Константинополя. Увесь комплекс значно постраждав у 1766 році після землетрусу. В 1798 році султан Селім III розпочав велику реконструкцію мечеті, залишивши від старої будівлі тільки мінарети. Мечеть була збудована під керівництвом архітектора зодчого Узун Хусеін-аги, та відкрита для віруючих у 1800 році. Архітектура Нова мечеть виконана з вапняку та білого мармуру, але не має колон та прикрас. Її купол діаметром 17,5 метри є основним елементом стелі харима (святилище) розміром 26 на 11 метрів підтримується двома напівкуполами однакового діаметра. На зводі центрального купола та напівкуполах розміщені вікна, що освітлюють внутрішній простір мечеті. Мечеть має два мінарети (із двома шарефе на кожному), які були у 1723 році перебудовані Даматом Ібрагімом-пашею. У мечеті є елементи притаманні стилю османського бароко. На внутрішньому подвір'ї з куполоподібними терасами розміщені невеликі фонтани з мармуру білого кольору (фонтани долі) та джерело з цілющою водою. Усипальниця Усипальниця Еюпа виконана з вапняку, має восьмигранну форму з куполом. За наказом Селіма III для її інтер'єру були зроблені срібні щити, а за наказом від султана Махмуда II покривало для саркофагу. Срібні написи у стилі «сулус», є основним елементом внутрішнього вбрання усипальниці, їх виконував каліграф Мустафа Раким Ефенді. Місце паломництва Мечеть є важливим місцем паломництва. Архітектурний комплекс, до якого входить мечеть, медресе, тюрбе Еюпа та лазня є найвідвідуванішим місцем Стамбулу. Перед паломництвом до Мекки турки обов'язково відвідують мечеть. У ній зберігаються священні реліквії, у тому числі камінь «зі слідами пророка», привезений з мечеті Кааба, на якому стояв Мухаммед. У мечеті відбувалась коронація султана, під час якої він оперізувався мечем Османа, що сьогодні зберігається у Палаці Топкапи. Галерея Примітки