NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Anea

Anea (in greco antico Ἄναια?) era una polis dell'antica Grecia ubicata nella regione della Ionia. Storia Secondo Pausania, soldati di Efeso, comandati da Androclo, ottennero una vittoria a Samo ed espulsero gli abitanti dall'isola, i quali si diressero e in parte fondarono Samotracia e altri Anea, che provvidero a fortificare. Dieci anni dopo, l'esercito di Anea attaccò Samo, espulse gli efesini recuperando l'isola. Strabone localizza Anea nei pressi di Panionio e dice che in precedenza era appartenuta agli efesini mentre nella sua epoca apparteneva a Samo, che la avevano scambiata con gli efesini cedendo loro la città di Maratesio. Non è nota la data in cui avvenne questo scambio. Durante la guerra del Peloponneso, Anea era abitata da cittadini di Samo che erano stati banditi dalla loro isola dopo una ribellione nel 439 a.C. e sostenevano gli spartani durante la guerra. L'esercito ateniese di Lisicrate venne attaccato da soldati di Caria e di Anea, mentre rastellava fondi e attraversava la piana del fiume Meandro. Lisicrate e il suo esercito vennero uccisi durante l'attacco. Un'ambasciata di Anea si diresse ad Efeso, nel 428 a.C., per intercedere per i prigionieri tenuti dallo spartano Alcida, sottolineando che molti di questi prigionieri erano stati costretti ad essere alleati degli Ateniesi e che se lasciati liberi sarebbero diventati suoi alleati. Alcida accolse le richieste degli ambasciatori di Anea e liberò molti prigionieri. Nel 411 a.C., gli spartani annoveravano nella loro flotta una nave di Anea. Nel periplo di Scilace viene citata Anea come appartenente al territorio di Samo. Note
ГЕС Kiğı

ГЕС Kiğı — гідроелектростанція на південному сході Туреччини. Знаходячись перед ГЕС Yedisu (23 МВт), становить верхній ступінь каскаду на річці Peri Suyu Çayı, лівій притоці Мунзур-Чай, яка в свою чергу є правою притокою Мурату (лівий витік Євфрату). У 1997—2003 роках річку перекрили кам'яно-накидною греблею висотою 175 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 150 метрів) та довжиною 585 метрів, яка потребувала 23 млн м3 матеріалу (крім того, в процесі будівництва комплексу здійснили екскавацію 49,4 млн м3 породи та використали 1,1 млн м3 бетону). На час будівництва воду відвели за допомогою двох тунелів довжиною 1,3 км та 1,4 км з діаметрами по 5,5 метра. Гребля утримує водосховище з площею поверхні 8,4 км2 та об'ємом 1200 млн м3 (корисний об'єм 508 млн м3), в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі між позначками 1307 та 1365 метрів НРМ. Зі сховища через правобережний масив прокладено дериваційний тунель довжиною 8,4 км з діаметром від 5 до 6 метрів. Він подає ресурс до розташованого на березі річки наземного машинного залу, який ввели в експлуатацію дещо пізніше від греблі — у 2017-му. Тут встановили три турбіни типу Френсіс потужністю по 46,6 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 450 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Гезенде

ГЕС Гезенде – гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись між ГЕС Ерменек (вище по течії) та ГЕС Кірпилик (24 МВт), входить до складу каскаду на річці Göksu (античний Калікадн), яка впадає до Середземного моря неподалік від міста Сіліфке. В межах проекту річку перекрили бетонною арковою греблею висотою 75 метрів (від фундаменту, висота від дна річки – 71 метрів) та довжиною 171 метр, яка потребувала 98 тис м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з об’ємом 91,9 млн м3, в т.ч. корисний об’єм 65,5 млн м3, що досягається коливанням рівня поверхні у операційному режимі між позначками 310 та 333 метри НРМ. Зі сховища через лівобережний гірський масив прокладено дериваційний тунель довжиною 8,6 км з діаметром 5,6 метра, який подає ресурс до розташованого на березі річки машинного залу. Останній обладнали трьома турбінами типу Френсіс потужністю по 54,2 МВт, котрі повинні забезпечувати виробництво 528 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Даран 1-2

ГЕС Даран 1-2 — гідроенергетичний комплекс на півдні Туреччини. Знаходячись між ГЕС Япрак (9 МВт, вище за течією) та ГЕС Ерменек, входить до складу каскаду у сточищі річки Göksu (античний Калікадн), яка впадає до Середземного моря неподалік від міста Сіліфке. У межах проєкту правий витік Göksu річку Gökçay перекрили двома послідовними бетонними греблями висотою 23 і 13 метрів. Від першої через лівобережний гірський масив прокладено дериваційний тунель довжиною близько 7 км, який живить розташований на березі річки машинний зал з двома турбінами типу Френсіс потужністю по 24,4 МВт, котрі при напорі у 129 метрів забезпечують виробітку 129 млн кВт·год електроенергії на рік. Від другої греблі так само через лівобережний масив прокладено дериваційний тунель довжиною близько 3,5 км, котрий після невеликого відкритого балансувального басейну переходить у напірний водовід довжиною 0,25 км. Машинний зал станції Даран 2 обладнано двома турбінами типу Френсіс потужністю по 10 МВт, котрі при напорі у 51 метр забезпечують виробітку 52 млн кВт·год електроенергії на рік. Разом станції комплексу використовують падіння у 182,5 метра. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Ерменек

ГЕС Ерменек — гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись між ГЕС Даран 1-2 (вище по течії) та ГЕС Гезенде, входить до складу каскаду на річці Göksu (античний Калікадн), яка впадає до Середземного моря неподалік від міста Сіліфке. У межах проєкту річку після злиття її лівого та правого витоків Gökdere та Gökçay (на останньому і працює зазначена вище ГЕС Даран 2) перекрили бетонною арковою греблею висотою 218 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 210 метрів) та довжиною 123 метри, яка потребувала 303 тис. м3 матеріалу. На час будівництва воду відвели за допомогою тунелів загальною довжиною 1,75 км. Гребля утримує велике водосховище з площею поверхні 61,5 км2 та об'ємом 4583 млн м3 (корисний об'єм 1747 млн м3), у якому припустиме коливання рівня в операційному режимі між позначками 660 та 694 метрів НРМ. Зі сховища через правобережний гірський масив прокладено дериваційний тунель довжиною 8,2 км із діаметром 5,6 км. На своєму шляху він приймає додатковий ресурс, котрий пройшов через малу ГЕС Ерік потужністю 6,8 МВт (живиться через тунель довжиною 4,2 км). На завершальному етапі вода потрапляє у похилий напірний тунель довжиною 1,1 км з діаметром 4,7 метра. В системі також працює запобіжний балансувальний резервуар висотою 150 метрів із діаметром 11 метрів. Розташований на березі річки наземний машинний зал обладнали двома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 302,4 МВт, які при чистому напорі у 327 метрів повинні забезпечувати виробництво 1187 млн кВт·год електроенергії на рік. Поява водосховища також збільшила виробітку на розташованій нижче станції Гезенде на 338 млн кВт·год. Примітки
ГЕС Касимлар 1-2

ГЕС Касімлар 1-2 — гідроенергетичний комплекс на півдні Туреччини на річці Кьопрю-Чай (античний Евримедонт), яка впадає до Середземного моря приблизно посередині між Анталією та Сіде. У межах проєкту річку перекрили греблею Касімлар висотою 90 метрів, виконаною як споруда з ущільненого котком бетону. Сюди ж через канал довжиною 1 км та тунель довжиною 2,2 км подається додатковий ресурс від водозабірної греблі İbişler. Пригреблевий машинний зал Касімлар 1 обладнали двома турбінами типу Френсіс загальною потужністю 25 МВт, які при напорі у 83 метри забезпечують виробництво 69 млн кВт·год електроенергії на рік. За 0,7 км від греблі Касімлар річку перекриває ще одна водозабірна споруда, яка спрямовує ресурс у прокладену через лівобережжя дериваційну трасу, що включає канал довжиною 4,4 км та тунель довжиною 10,9 км. На завершальному етапі ресурс проходить через напірну шахту глибиною 168 метрів та напірний тунель довжиною 0,5 км до розташованого на березі Кьопрю-Чай наземного машинного залу Касімлар 2. Тут встановлено дві турбіни типу Френсіс загальною потужністю 74,5 МВт, які при напорі у 268 метрів забезпечують виробництво 200 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Ковада 2

ГЕС Ковада 2 (тур. Kovada 2 Barajı) — гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись після ГЕС Ковада 1, становить нижній ступінь каскаду на річці Ковада-Чай, лівій притоці Аксу (античний Кестр), котра впадає до Середземного моря за десяток кілометрів від східної околиці Анталії. Озерна система Егирдир - Ковада дренується підземним шляхом через карстові порожнини під оточуючим озеро Ковада із західної сторони хребтом, виходячи з його іншого боку як Ковада-Чай. В 1960-му тут проклали тунель, спрямувавши ресурс на розташований у верхів'ї зазначеної річки машинний зал ГЕС Ковада 1 (8,4 МВт). Після нього долину Ковади перекриває невелика водозабірна гребля, від якої через правобережний гірський масив прокладений дериваційний тунель довжиною близько 3,5 км. Після запобіжного балансувального резервуара він переходить у напірний водовід довжиною 1,3 км, котрий спускається по схилу гори до наземного машинного залу ГЕС Ковада 2. Основне обладнання станції, введеної в експлуатацію в 1969-му, становлять дві турбіни типу Пелтон потужністю по 25,6 МВт, які працюють при напорі у 384 метри. За проєктом вони повинні були виробляти 225 млн кВт·год електроенергії на рік. Утім, цей показник сильно залежить від використання води в котловині Егирдиру та наразі рахується лише як 36 млн кВт·год. Примітки
ГЕС Шанлиурфа

ГЕС Шанлиурфа — дериваційна гідроелектростанція на південному сході Туреччини. Одним із завдань спорудженого на Євфраті гігантського комплексу греблі Ататюрка є зрошення рівнини Харрану, для чого проклали два паралельні тунелі довжиною понад 26 км із діаметрами 7,6 метра, котрі завершуються в межах міста Шанлиурфа. Для використання наявного на цій трасі перепаду висот спорудили гідроелектростанцію, яку обладнали двома турбінами типу Френсіс потужністю по 25,5 МВт. При напорі у 50 метрів це обладнання забезпечує виробництво 124 млн кВт·год електроенергії на рік. 27 травня 2016 року, всього через кілька місяців після запуску станції, сталась аварія із затопленням приміщення ГЕС, в яке надійшло 10 тис. м3 води. Примітки
ГЕС Akköy 2

ГЕС Akköy 2 — гідроелектростанція на півночі Туреччини. Використовує деривацію ресурсі з притоків річок Harşit Çayı та Ozluce Deresi, котрі впадають до Чорного моря біля Тиреболу — перша на східній околиці, а друга за десяток кілометрів західніше від цього міста. У межах проєкту спорудили три греблі: Aladereçam на правій притоці Ozluce Deresi. Виконана з ущільненого котком бетону, гребля при висоті 60 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 51 метр) та довжині 260 метрів потребувала 196 тис. м3 матеріалу та утримує водосховище з об'ємом 14 млн м3. Gökçebel на Gelaver — ще одній правій притоці Ozluce Deresi. Ця кам'яно-накидна споруда з бетонним облицюванням при висоті 144 метрів потребувала 4,5 млн м3 матеріалу та утримує водосховище з об'ємом 65,1 млн м3. Yaşmaklı на Gavraz — лівій притоці Harşit Çayı. Зведена тут бетонна гравітаційна гребля має висоту 118 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 103 метри) та потребувала 63 тис. м3 матеріалу. Вона утримує сховище з об'ємом 15,5 млн м3. Від греблі Aladereçam ресурс перекидається на схід до водосховища Gökçebel по тунелю довжиною 4,1 км із діаметром 3,2 м, котрий переходить у напірний водовід довжиною 0,45 км із діаметром 1,5 м та живить малу гідроелектростанцію потужністю 7 МВт (при напорі у 210 метрів продукує 18 млн кВт·год електроенергії на рік). Від Gökçebel до Yasmaki (так само у східному напрямку) прокладено другий тунель довжиною 6,65 км із діаметром 4 м. З останнього сховища ресурс через третій тунель довжиною 4 км та діаметром 3,2 м проходить у долину Harşit Çayı. Тут він потрапляє до напірного водоводу довжиною 3,4 км із діаметром 2,7 м, за яким слідує напірна шахта заввишки 200 м. Далі вода через горизонтальний тунель довжиною 0,25 км із таким саме діаметром 2,7 м доходить до розгалуження на два короткі водоводи з діаметрами 1,9 м. Машинний зал станції розташований на одному майданчику з аналогічною спорудою ГЕС Akköy 1 (входить до складу каскаду на Harşit Çayı). Основне обладнання ГЕС становлять дві турбіни типу Пелтон потужністю по 116 МВт, котрі використовують найбільший в країні напір — 1224 м. Вони повинні забезпечувати виробництво 873 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Akıncı

ГЕС Akıncı — гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись між ГЕС Решадіє 1-3 (вище по течії) та ГЕС Niksar (40 МВт), входить до складу каскаду на річці Келькіт, великій правій притоці Єшиль-Ирмаку, який впадає до Чорного моря біля міста Самсун. У межах проєкту річку перекрили бетонною водозабірною греблею, яка відводить ресурс у прокладену по правобережжю дериваційну трасу загальною довжиною 23,6 км, зокрема 5 км тунелів із діаметром 6 метрів та 18,6 км каналів. Розташований на березі Келькіту наземний машинний зал обладнали трьома турбінами типу Френсіс потужністю по 34,2 МВт, котрі живляться через водоводи діаметром по 3 метри. При напорі у 106 метрів вони повинні забезпечувати виробництво 416 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Aslancık

ГЕС Aslancık – гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись після ГЕС Доганкент, становить нижній ступінь каскаду на річці Harşit Çayı, яка впадає до Чорного моря на східній околиці міста Тиреболу. В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 29 метрів (від фундаменту, висота від на річки – 20 метрів). Вона утримує невелике водосховище з площею поверхні 0,18 км2 та об’ємом 1,64 млн м3, з якого бере початок прокладений через лівобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 13,1 км з діаметром 5,5 метра (завершальні 0,2 км в діаметрі 4,5 метра). Після запобіжного балансувального резервуару висотою 50 метрів з діаметром 22 метри тунель переходить у напірний водовід довжиною 0,25 км зі спадаючим діаметром від 4,5 до 3,2 метра. Основне обладнання ГЕС становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 60 МВт, проте максимальний показник при їх спільній роботі не може перевищувати 93 МВт. Використовуючи напір у 135 метрів гідроагрегати повинні забезпечувати виробництво 418 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Burçak 1-2

ГЕС Burçak 1-2 – гідроенергетичний комплекс на півночі Туреччини. Знаходячись після ГЕС Sumer (22 МВт), становить нижній ступінь каскаду на річці Alucra Çayı, котра впадає праворуч до водосховища ГЕС Kılıçkaya на Келькіті (права притока Єшиль-Ирмаку, який впадає до Чорного моря біля міста Самсун). В межах проекту на річці послідовно спорудили дві невеликі водозабірні греблі, котрі спрямовують воду до дериваційних трас. Перша з них прокладена по правобережжю, та включає тунель довжиною 1,6 км, канал довжиною 0,9 км та напірний водовід довжиною 0,5 км. Друга споруджена на лівобережжі і складається з двох каналів довжиною 0,4 км та 4,4 км, розділених невеликим тунелем довжиною 0,5 км. Завершальну ланку становить напірний водовід довжиною 0,4 км. Основне обладнання станції Burçak 1 складається з трьох турбін типу Френсіс – двох потужністю по 17,7 МВт та однієї з показником 6,9 МВт. На Burçak 2 так само працюють три турбіни – дві по 11 МВт та одна з показником 4,5 МВт. В сукупності це обладнання повинне виробляти 224 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Büyükdüz

ГЕС Büyükdüz — гідроелектростанція на півночі Туреччини. Використовує ресурс зі сточища річки Cizere, лівої притоки Harşit Çayı, яка впадає до Чорного моря на східній околиці міста Тиреболу. У межах проєкту спорудили дві невеликі бетонні водозабірні греблі Тасоба та Елмалі на Demirkapi та Kürtün — відповідно лівому та правому витоках Cizere. Вони мають висоту від тальвегу 14 метрів та 17 метрів і припускають коливання рівня води між позначками 1185 та 1190 метрів НРМ. Від них прямують дериваційні тунелі довжиною 6,9 км та 4,9 км, котрі з'єднуються за 0,4 км від невеликого балансувального басейну. З останнього починається напірний водовід довжиною 1,7 км з діаметром 2 метри, який на завершальному етапі перетинає Demirkapi і виходить до машинного залу, спорудженого на правому березі Cizere. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Пелтонс потужністю по 34,4 МВт, які при чистому напорі у 489 метрів повинні забезпечувати виробництво 192 млн кВт·год електроенергії на рік. Відпрацьована вода повертається у Cizere незадовго до її впадіння у водосховище ГЕС Kürtün. Примітки
ГЕС Darica 2

ГЕС Darica 2 — гідроелектростанція на півночі Туреччини. Використовує деривацію ресурсі із річки Turnasuyu Cayi, котра впадає впадає до Чорного моря за кілька кілометрів від східної околиці міста Орду. У межах проекту річку одразу після злиття її витоків Кабалак і Хамзабей перекрили бетонною гравітаційною греблею Çambaşı висотою 60 метрів (від тальвегу) та довжиною 195 метрів, котра утримує водосховище з об'ємом 4,7 млн м3 (корисний об'єм 3,9 млн м3). Крім того, у сточище Turnasuyu Cayi по тунелю завдовжки 5,05 км подаватиметься додатковий ресурс від бетонної водозабірної греблі висотою 8 метрів та довжиною 50 метрів на потоці Армутколу-Чай. Від греблі Çambaşı на захід під водорозділом із річкою Мелет (впадає до Чорного моря на східній околиці Орду) прокладено дериваційний тунель довжиною 7,15 км з діаметром 2,5 метра. Він переходить у напірний водовід довжиною 3,25 км з діаметром 1,5 метра. Крім того, в системі працює запобіжний балансувальний резервуар висотою 51 метр та діаметром 8 метрів. Наземний машинний зал станції розташований на правому березі Мелету (неподалік, але на лівому березі, знаходиться аналогічна споруда ГЕС Darica 1, котра входить до складу каскаду на Мелеті). Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Пелтон потужністю по 37,5 МВт, які при напорі у 1043 метри повинні забезпечувати виробництво 245 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Darıca 1

ГЕС Darıca 1 – гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись між ГЕС Topçam (вище по течії) та ГЕС Kozbükü, входить до складу каскаду на річці Мелет, яка впадає до Чорного моря на східній околиці міста Орду. В межах проекту річку перекрили греблею Karıca висотою 38 метрів (від фундаменту, висота від дна річки – 28 метрів), на час спорудження якої воду відвели за допомогою тунелю довжиною 0,12 км. Гребля утримує невеликий резервуар з площею поверхні 0,1 км2 та спрямовує ресурс у прокладений через лівобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 8,5 км з діаметром 5,5 метра. Після запобіжного балансувального резервуару висотою 70 метрів тунель переходить у короткий водовід до наземного машинного залу. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 55 МВт, які при напорі у 315 метрів повинні забезпечувати виробництво 376 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Demirköprü

ГЕС Demirköprü – гідроелектростанція на заході Туреччини. Використовує ресурс із річки Гедиз (в давнину Гермус), яка впадає в Егейське море за три десятки кілометрів на північний захід від Ізміру. В межах проекту річку перекрили земляною греблею висотою 74 метри, яка потребувала 4,3 млн м3 матеріалу. Вона утворила витягнуте по долині річки на 18 км водосховище з площею поверхні 47,7 км2 та первісним об’ємом 1320 млн м3. Наразі об’єм рахується як 1022 млн м3, в т.ч. корисний об’єм 765 млн м3, що забезпечується коливанням рівня між позначками 222 та 244 метри НРМ. Зі сховища через дериваційний тунель вода подається до розташованого за 2,3 км від греблі машинного залу. Основне обладнання станції становлять три турбіни типу Френсіс потужністю по 23 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 80 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Основною функцією комплексу є зрошення 99 тисяч гектарів земель. Примітки
ГЕС Kargı Kızılırmak

ГЕС Kargı Kızılırmak – гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись між ГЕС Pirinçli (19 МВт, вище по течії) та ГЕС Боябат, входить до складу каскаду на річці Кизил-Ірмак, яка впадає до Чорного моря між містами Сіноп та Самсун. В межах проекту річку перекрили земляною греблею висотою 11 метрів та довжиною 500 метрів. Вона утримує водосховище з площею поверхні 5,8 км2 та об’ємом 20,8 млн м3 (корисний об’єм 15,2 млн м3), в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі в діапазоні 2,5 метра. Зі сховища у північному напрямку прокладено дериваційний тунель довжиною 11,6 км з діаметром 9,8 метра, котрий доправляє ресурс до наземного машинного залу, розташованого на березі водосховища Боябат. При цьому оскільки між греблею та залом річка описує вигнуту на захід велику дугу, відстань між цими пунктами по природному руслу становить понад 50 км. Основне обладнання складається з двох турбін типу Френсіс потужністю по 51,8 МВт, які при напорі у 75 метрів повинні забезпечувати виробництво 470 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Koyulhisar

ГЕС Koyulhisar — гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись між ГЕС Çamlıgöze (32 МВт, вище за течією) та ГЕС Решадіє 1-3, входить до складу каскаду на річці Келькіт, великій правій притоці Єшиль-Ирмаку, який впадає до Чорного моря біля міста Самсун. У межах проєкту річку перекрили греблею з ущільненого котком бетону висотою 12 метрів та довжиною 195 метрів. Вона утримує невеликий резервуар з припустимим коливанням рівня в операційному режимі між позначками 722,4 та 724 метри НРМ та відводить ресурс до прокладеної по правобережжю дериваційної траси довжиною 29,6 км. Траса включає тунелі загальною довжиною 4,9 км із діаметром 6,4 м, канали кількох типів загальною довжиною 24 км з шириною по дну від 7,2 до 12,4 метра та один сифон довжиною 0,65 км із діаметром 6,1 м. Після відкритого балансувального басейну розмірами 86 × 13 метрів починається напірний водовід довжиною дещо менше за 0,3 км зі спадаючим діаметром від 5,25 до 3,2 метра. У розташованому на березі Келькіту машинному залі встановили три турбіни типу Френсіс потужністю по 21,75 МВт, які при чистому напорі у 86 метрів забезпечують виробництво 340 млн кВт·год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Kozbükü

ГЕС Kozbükü – гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись між ГЕС Darica 1 (вище по течії) та ГЕС Орду (42 МВт), входить до складу каскаду на річці Мелет, яка впадає до Чорного моря на східній околиці міста Орду. В межах проекту річку перекрили бетонною греблею Kirazlik висотою 32 метри, котра спрямовує ресурс у прокладений через лівобережний масив дериваційний тунель довжиною 13,75 км з діаметром 4,4 метра. Після запобіжного балансувального резервуару висотою 140 метрів з діаметром до 9,5 метра тунель переходить у короткий напірний водовід до розташованого на березі річки машинного залу. Основне обладнання станції становлять чотири турбіни типу Френсіс потужністю по 20,3 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 261 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Спорудження тунелів проекту потребувало вибірки 500 тис м3 породи та використання 200 тис м3 бетону. Примітки