NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ГЕС Köklüce

ГЕС Köklüce – гідроелектростанція на півночі Туреччини. Використовує ресурс із річки Єшиль-Ирмак, яка впадає до Чорного моря біля міста Самсун. В 1966-му на Єшиль-Ирмаку завершили земляну греблю Алмус висотою 78 метрів, яка потребувала 3,4 млн м3 матеріалу. Вона забезпечує роботу пригреблевої ГЕС Алмус потужністю 27 МВт (знаходячись після малої ГЕС Çilehane з показником у 7 МВт, становить другий ступінь каскаду на Єшиль-Ирмаку), а також зрошення 21 тисячі гектарів земель. Споруда утримує витягнуте по долині річки на 21 км водосховище з площею поверхні 31 км2 та об’ємом 950 млн м3 (корисний об’єм 815 млн м3), в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі між позначками 767 та 805 метрів НРМ (у випадку повені останній показник може зростати до 808 метрів НРМ). А в кінці 1980-х водосховище задіяли для живлення ще однієї, на цей раз дериваційної станції. Із нього у північному напрямку проклали тунель довжиною понад 7 км, який проходить під водорозділом з долиною річки Келькіт – великої правої притоки Єшиль-Ирмаку. Тунель продовжує напірний водовід довжиною біля 2 км, котрий подає ресурс до машинного залу, створюючи напір у 418 метрів. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 45 МВт, які забезпечують виробництво 588 млн кВт-год електроенергії на рік. Відпрацьована вода відвідним каналом довжиною 1,6 км транспортується у Келькіт, по руслу якого далі слідує до ГЕС Tepekışla – останньої в каскаді на Келькіті, котрий впадає до Єшиль-Ирмаку перед водосховищем ГЕС Hasan Uğurlu. Можливо відзначити, що на природному руслі Єшиль-Ирмаку між греблею Алмус та водосховищем Hasan Uğurlu окрім зазначеної вище ГЕС Алмус працює ще цілий ряд гідроелектростанцій, проте потужність жодної з них не досягає 50 МВт. Примітки
ГЕС Tepekışla

ГЕС Tepekışla – гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись після ГЕС Niksar (40 МВт), становить нижній ступінь каскаду на річці Келькіт, великій правій притоці Єшиль-Ирмаку, який впадає до Чорного моря біля міста Самсун. В межах проекту річку перекрили кам’яно-накидною греблею із глиняним ядром висотою 56 метрів (від фундаменту, висота від дна річки – 39 метрів) та довжиною 145 метрів, яка потребувала 0,75 млн м3 матеріалу. Пригреблевий машинний зал обладнали двома турбінами типу Каплан потужністю по 33 МВт та однією турбіною типу Френсіс потужністю 3,7 МВт. При напорі у 37 метрів це обладнання повинне забезпечувати виробництво 241 млн кВт-год електроенергії на рік. Можливо відзначити, що вище від станції Tepekışla до Келькіту через ГЕС Köklüce здійснюється деривація ресурсу із верхньої течії Єшиль-Ирмаку, а невдовзі після Tepekışla Келькіт впадає до Єшиль-Ирмаку перед водосховищем ГЕС Hasan Uğurlu. Примітки
ГЕС Topçam

ГЕС Topçam – гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись між ГЕС Boztepe (18 МВт) та ГЕС Darıca 1, входить до складу каскаду на річці Мелет, яка впадає до Чорного моря на східній околиці міста Орду. В межах проекту річку у 1996-2008 роках перекрили кам’яно-накидною греблею із глиняним ядром висотою 122 метри, яка потребувала 4,5 млн м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з площею поверхні 3 км2 та об’ємом 133 млн м3. Зі сховища ресурс спрямовується у прокладений через лівобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 7,5 км з діаметром 12 метрів. На завершальному етапі після запобіжного балансувального резервуару тунель переходить у напірний водовід, котрий спускається до розташованого за 0,2 км наземного машинного залу. Основне обладнання станції становлять три турбіни типу Френсіс потужністю по 20,8 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 199 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботі під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Айвалі

ГЕС Айвалі – гідроелектростанція на північному сході Туреччини. Використовує ресурс із річки Oltu Çayı, правої притоки Чороху (впадає до Чорного моря біля грузинського міста Батумі). В межах проекту річку перекрили греблею із ущільненого котком бетону висотою 177 метрів (від фундаменту, висота від дна річки – 118 метрів) та довжиною 391 метр. Вона потребувала 1,6 млн м3 матеріалу та утримує водосховище з об’ємом 308 млн м3. Зі сховища через лівобережний гірський масив прокладено дериваційний тунель довжиною 10 км. Він подає ресурс до наземного машинного залу, спорудженого вже на березі Чороху трохи вище від впадіння Oltu Çayı. Тут встановили дві турбіни типу Френсіс потужністю по 65 МВт, які використовують напір у 190 метрів. Крім того, для підтримки природної течії частина води випускається біля греблі через дві турбіни потужністю по 2,6 МВт, котрі працюють при напорі у 115 метрів. Разом це обладнання повинне забезпечувати виробництво 347 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Доганкент

ГЕС Доганкент — гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись між ГЕС Akköy 1 (вище за течією) та ГЕС Aslancık, входить до складу каскаду на річці Harşit Çayı, яка впадає до Чорного моря на східній околиці міста Тиреболу. У межах проєкту річку перекрили водозабірною греблею, яка спрямовує ресурс до прокладеного через лівобережний гірський масив дериваційного тунелю довжиною 7,5 км із перетином 4,5 × 5,5 метра. Крім того, через тунель довжиною 0,5 км з перетином 3,1 м отримують певний додатковий ресурс із водозабору на потоці Кавраз. По завершенні тунель переходить у три напірні водоводи — два довжиною по 343 метри з діаметрами 1,85 метра та один довжиною 276 метрів із діаметром 2,25 метра. У системі також працює запобіжний балансувальний резервуар висотою 14 метрів із діаметром 16 метрів. У 1971 році в напівзаглибленому машинному залі стали до ладу три турбіни типу Френсіс потужністю по 8,2 МВт, які використовували напір у 185 метрів. За сім років до них додали ще одну таку ж, а в 1981-му запустили другу чергу у складі однієї турбіни того ж типу потужністю 41,7 МВт. Останню розмістили у підземному машинному залі, при цьому її напір був дещо вищий — 191 метр. У сукупності це обладнання повинне забезпечувати виробництво 314 млн кВт·год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Саріяр Хасан Полаткар

ГЕС Саріяр Хасан Полаткар (Sarıyar Hasan Polatkan) — гідроелектростанція на північному заході Туреччини. Знаходячись між ГЕС Каргі (вище по течії) та ГЕС Gökçekaya, входить до складу каскаду на річці Сакар'я, яка впадає до Чорного моря за сотню кілометрів на захід від Зонгулдака. В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 108 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 80 метрів), довжиною 257 метрів та товщиною по гребеню 7 метрів, яка потребувала 568 тис. м3 матеріалу. Вона утримує витягнуте по долині річки на 63 км водосховище з площею поверхні 83 км2 та об'ємом 1699 млн м3 (корисний об'єм 942 млн м3), в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі між позначками 462 та 475 метрів НРМ. Зі сховища у північному напрямку прокладений дериваційний тунель довжиною 0,95 км з діаметром 8 метрів, котрий доправляє ресурс до наземного машинного залу. При цьому оскільки між греблею та залом річка описує вигнуту на схід дугу, відстань між цими пунктами по природному руслу становить 3,6 км. В системі також працює запобіжний балансувальний резервуар висотою 47 метрів з діаметром 28 метрів. Основне обладнання станції становлять чотири турбіни типу Френсіс потужністю по 40 МВт, які при напорі від 54 до 93 метрів повинні забезпечувати виробництво 300 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Торул

ГЕС Торул — гідроелектростанція на півночі Туреччини. Знаходячись перед ГЕС Kürtün, становить верхній ступінь каскаду на річці Harşit Çayı, яка впадає до Чорного моря на східній околиці міста Тиреболу. У межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею з бетонним облицюванням висотою 142 метри (від фундаменту, висота від дна річки — 137 метрів) та довжиною 950 метрів, яка потребувала 4,3 млн м3 породи та 25 тис. м3 бетону. Вона утримує водосховище з площею поверхні 3,6 км2 та об'ємом 165,8 млн м3 (корисний об'єм 80,8 млн м3), в якому припустиме коливання рівня в операційному режимі між позначками 890 та 917 метр НРМ. Зі сховища через правобережний гірський масив прокладено дериваційний тунель довжиною 4,2 км з діаметром 3,9 метра, який після запобіжного балансувального резервуару переходить у напірний водовід довжиною 0,4 км. Розміщене у підземному машинному залі основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 51,6 МВт, які при напорі у 288 метрів повинні забезпечувати виробництво 322 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Узундере 1

ГЕС Узундере 1 – гідроелектростанція на північному сході Туреччини. Знаходячись перед ГЕС Узундере 2, становить верхній ступінь каскаду у сточищі річки Sabuncular Deresi, яка впадає до Чорного моря за півтора десятки кілометрів на схід від Ризе. В межах проекту на правому витоку Sabuncular Deresi річці Узундере облаштували водозабірну греблю, котра спрямовує ресурс до дериваційного тунелю довжиною 5,5 км з діаметром 3,2 метра. Незадовго до завершення він з'єднується з іншим тунелем довжиною 5,6 км, що прямує від водозабірної греблі на лівому витоку Sabuncular Deresi річці İncesu. Завершальною ділянкою дериваційної траси є напірний водовід довжиною 2,6 км з діаметром 1,6 метра, котрий спускається до розташованого на березі İncesu наземного машинного залу. Основне обладнання станції складається з двох турбін типу Пелтон потужністю по 31,5 МВт, які при чистому напорі у 700 метрів повинні забезпечувати виробництво 156 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Улуабат

ГЕС Улуабат – гідроелектростанція на північному заході Туреччини. Використовує деривацію ресурсу із річки Orhaneli Çayı, правого витоку Мустафакемальпаша-Чай, котра через озеро Улуабат та коротку протоку дренується праворуч до Capraz Cayi (впадає до Мармурового моря за чотири десятки кілометрів на північний захід від Бурси). В межах проекту річку перекрили кам’яно-накидною греблею Çınarcık висотою 125 метрів (від фундаменту, висота від дна річки – 123 метрів), довжиною 319 метрів та товщиною по гребеню 12 метрів, яка потребувала 5,7 млн м3 матеріалу. На час будівництва воду відвели за допомогою тунелю довжиною 0,56 км з діаметром 6 метрів. Гребля утримує водосховище з площею поверхні 10,1 км2 та об’ємом 373 млн м3 (корисний об’єм 187 млн м3), в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі між позначками 305 та 330 метрів НРМ. Зі сховища на північ у напрямку озера Улуабат прокладено дериваційний тунель довжиною 11,5 км з діаметром 4 метри. По завершенні він переходить у напірний водовід до наземного машинного залу довжиною 1,15 км з діаметром 3,2 метра, який розгалужується на два з діаметрами по 1,5 метра. В системі також працює запобіжний балансувальний резервуару із верхньою камерою висотою 40 метрів з діаметром 13 метрів. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 50 МВт, які при напорі у 322 метри повинні забезпечувати виробництво 372 млн кВт-год електроенергії на рік. Відпрацьована вода по каналу довжиною 1 км відводиться до озера Улуабат. Можливо відзначити, що при загальній довжині дериваційної траси між водосховищем та озером менше від 14 км відстань між цими точками по природному шляху дренажу становить біля 75 км. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Окрім виробництва електроенергії комплекс забезпечує зрошення 6 тисяч гектарів земель. Примітки
ГЕС Akıncı (Кура)

ГЕС Akıncı (Кура) — гідроелектростанція на північному сході Туреччини. Знаходячись між ГЕС Котанли ІІ (вище по течії) та ГЕС Мткварі (споруджується у Грузії), входить до складу каскаду на річці Кура (басейн Каспійського моря). У межах проєкту річку перекрили греблею з ущільненого котком бетону висотою 159 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 145 метрів) та довжиною 230 метрів, яка потребувала 800 тис. м3 матеріалу та утримує водосховище з об'ємом 148 млн м3. На час будівництва воду відвели за допомогою тунелю довжиною 0,36 км із діаметром 6 метрів. Зі сховища через лівобережний масив прокладено дериваційний тунель довжиною 2,65 км з діаметром 4 метри, який переходить у напірний водовід довжиною 0,35 км з діаметром 3,5 метра. Наземний машинний зал обладнали турбінами типу Френсіс загальною потужністю 75,1 МВт (за іншими даними — 77,5 МВт, 84,7 МВт, 87,4 МВт або 88 МВт), які при чистому напорі у 170 метрів повинні забезпечувати виробництво 301 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Котанли ІІ

ГЕС Котанли ІІ — гідроелектростанція на північному сході Туреччини. Знаходячись між ГЕС Котанли І (вище по течії) та ГЕС Akıncı, входить до складу каскаду на річці Кура (басейн Каспійського моря). В межах проекту річку перекрили греблею Котанли, виконаною як споруда із ущільненого котком бетону висотою 85 метрів та довжиною 201 метр. Вона потребувала 235 тис. м3 матеріалу та утримує водосховище з об'ємом 20 млн м3. Через два водоводи діаметром по 5 метрів ресурс подається у пригреблевий машинний зал. Тут встановили дві турбіни типу Френсіс потужністю по 25 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 116 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Göktaş 1

ГЕС Göktaş 1 — гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись між ГЕС Çamlıca 3 (28 МВт, вище по течії) та ГЕС Göktaş 2, входить до складу каскаду на річці Заманли, правому витоку Сейхан, яка протікає через Адану та впадає до Середземного моря. В межах проекту річку перекрили бетонною греблею висотою 118 метрів, довжиною 200 метрів та товщиною по гребеню 8 метрів, яка потребувала 300 тис. м3 матеріалу. Вона відводить ресурс у прокладений через правобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 1,3 км, котрий після запобіжного балансувального резервуару переходить у короткий — трохи більше за 0,1 км — напірний водовід. У наземному машинному залі встановили дві турбіни потужністю по 61 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 494 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Göktaş 2

ГЕС Göktaş 2 — гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись після ГЕС Göktaş 1, становить нижній ступінь каскаду на річці Заманли, правому витоку Сейхан, яка протікає через Адану та впадає до Середземного моря. У межах проєкту річку перекрили бетонною водозабірною греблею висотою 27 метрів. Вона відводить ресурс у прокладений через правобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 13 км, котрий після верхнього балансувального резервуара відкритого типу переходить у короткий — трохи більше за 0,2 км — напірний водовід. У наземному машинному залі встановили дві турбіни потужністю по 76 МВт, які повинні забезпечувати виробництво 623 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Güllübağ

ГЕС Güllübağ – гідроелектростанція на північному сході Туреччини. Знаходячись перед ГЕС Аркун, наразі становить верхній ступінь каскаду на річці Чорох, яка впадає до Чорного моря біля грузинського міста Батумі. При цьому можливо відзначити, що в майбутньому вище від ГЕС Güllübağ планується спорудити станції Лалелі та İspir, а нижче – станцію Аксу. В межах проекту річку перекрили бетонною греблею висотою 72 метри, на час будівництва якої воду відвели за допомогою тунелю довжиною 0,65 км з діаметром 6,5 метра. Вона утримує водосховище з об’ємом 21 млн м3 (корисний об'єм 12 млн м3), в якому припустиме коливання рівня поверхні у операційному режимі між позначками 1133 та 1147 метрів НРМ. Зі сховища через лівобережний масив прокладено дериваційний тунель довжиною 3,25 км з діаметром 6 метрів, який продовжується коротким напірним водоводом до наземного машинного залу. В системі також працює запобіжний балансувальний резервуар висотою 75 метрів з діаметром до 22 метрів. Основне обладнання станції складається з трьох турбін типу Френсіс загальною потужністю 96 МВт, які при напорі у 106 метрів повинні забезпечувати виробництво 314 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Çamlıca 1

ГЕС Çamlıca 1 — гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись між ГЕС STS-1 (11 МВт, вище за течією) та ГЕС Çamlıca 2 (18 МВт), входить до складу каскаду на річці Заманли, правому витоку Сейхан, яка протікає через Адану та впадає до Середземного моря. В межах проекту річку перекрили бетонною греблею, яка відводить ресурс у розташовані на правобережжі три басейни для видалення осаду розмірами по 90х7,5 метра. З них вода потрапляє до дериваційного тунелю довжиною 10,5 км та діаметром 3,6 метра, котрий переходить у напірний водовід довжиною 0,8 км зі спадаючим діаметром від 3,25 до 2,75 метра. В системі також працює запобіжний балансувальний резервуар з діаметром від 12,5 до 22 метрів та об'ємом 2000 м3 У наземному машинному залі встановили три турбіни типу Френсіс потужністю по 28 МВт, які при чистому напорі у 295 метрів повинні забезпечувати виробництво 429 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
ГЕС Торос

ГЕС Торос — гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись між ГЕС Çakıt (20 МВт), становить верхній ступінь каскаду на річці Çakıt, котра впадає праворуч до водосховища ГЕС Сейхан (річка Сейхан, яка протікає через Адану та впадає до Середземного моря). У межах проєкту річку перекрили бетонною водозабірною греблею, яка спершу спрямовує ресурс у два басейни для видалення осаду. Звідти починається прокладений через лівобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 10,6 км із перетином 4,6 × 4,6 метра. По його завершенні знаходиться невеличкий відкритий балансувальний басейн, звідки через напірний водовід ресурс подається до розташованого за 1,1 км наземного машинного залу. При потужності основного обладнання у 50 МВт станція повинна забезпечувати виробництво 219 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Яманли ІІ

ГЕС Яманли ІІ — гідроенергетичний комплекс на півдні Туреччини. Знаходячись перед ГЕС Геккая (29 МВт), становить верхній ступінь каскаду у сточищі річки Сейхан, яка протікає через Адану та впадає до Середземного моря. Комплекс складається із двох послідовних гребель, зведених на річці Гексу — лівому витоку Сейхану. Верхня з них (1 етап) виконана як бетонна водозливна споруда висотою 27 метрів, котра відводить ресурс у прокладений через лівобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 9,3 км з діаметром 3,5 метра. На завершальному етапі після запобіжного балансувального резервуара з верхньою камерою висотою 12 метрів та діаметром 22 метри він переходить у напірний водовід довжиною 0,8 км з діаметром 2,9 метра. У підсумку ресурс потрапляє до розташованого на березі Гексу наземного машинного залу, обладнаного трьома турбінами типу Френсіс — двома по 24,4 МВт та однією з показником 12,1 МВт. При чистому напорі у 297 метрів це обладнання забезпечує виробництво 165 млн кВт·год електроенергії на рік. Відпрацьована у верхньому машинному залі вода потрапляє назад до річки та захоплюється арковою бетонною спорудою (2 етап) висотою 25 метрів. Вона відводить ресурс у ще один прокладений через лівобережний гірський масив дериваційний тунель довжиною 5,6 км з діаметром 3,5 метра, котрий на своєму шляху перетинає ущелину струмка Хочабей по акведуку довжиною 90 метрів. На завершальному етапі після запобіжного балансувального резервуара з верхньою камерою висотою 27 метрів та діаметром 20 метрів він переходить у напірний водовід довжиною 0,13 км з діаметром 3 метри. В підсумку ресурс потрапляє до розташованого на березі Göksu нижнього машинного залу, обладнаного двома турбінами типу Френсіс потужністю по 11,5 МВт. При чистому напорі у 83 метри це обладнання забезпечує виробництво 68 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
Göztepe 60. Year Park

Göztepe 60. Year Park (Turkish: Göztepe 60. Yıl Parkı), commonly referred to as just Göztepe Park(ı), is a park located in the Caddebostan neighborhood and the Göztepe quarter in the Kadıköy district of Istanbul. To the north is Bağdat Avenue and to the south is Operatör Cemil Topuzlu Avenue. Inside the park, there are children playgrounds, flower gardens and exercise areas. In March 2024, the Kemal Sunal Museum, a Kemal Sunal themed museum, was opened inside of the park. The 60. Yıl Parkı metro station will be opened in the future, connecting the park to Ataşehir and Ümraniye through the M12 line. References
Göztepe 60. Yıl Parkı

Il 60. Yıl Parkı ("Parco del 60º anniversario") è un parco situato al confine fra i quartieri di Göztepe e Caddebostan del distretto di Kadıköy di Istanbul. Esso confina con Bağdat Caddesi a nord e Operator Cemil Topuzlu Caddesi a sud. Il parco è la più grande area verde lungo Bağdat Caddesi. Caratteristiche Area Totale : 80.475 mq Area verde: 53.142 m2 (39.882 m2 area erbosa) Roseto: 8.600 mq Pavimentazione: 27.332 mq 2 parchi giochi per bambini: 3.350 m2 Area sportiva attrezzata: 176 m2 Giochi d'acqua: 1.250 mq Stagno biologico: 1.000 m2 Vasca ornamentale: 21 m2 Trasporti Gli autobus della IETT e gli speciali minibus gialli passano da Bağdat Caddesi e Operator Cemil Topuzlu Caddesi, le due strade che confinano con il Göztepe Parkı. Il parco dista 10 minuti a piedi dalla stazione "Göztepe" di Marmaray, e 150 metri dalla spiaggia di Caddebostan. La stazione "Göztepe 60 Yıl Park" è prevista come capolinea della linea M12, una delle nuove linee della metropolitana di Istanbul in costruzione. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Göztepe 60. Yıl Parkı
Yoğurtçu Park

Yoğurtçu Park (Turkish: Yoğurtçu Parkı) is a park in Kadıköy, Istanbul, Turkey. The park has been used for demonstrations. Features Features of the park include: a bust of Mustafa Kemal Atatürk a statue of Brazilian footballer Alex a statue of Turkish footballer and basketball player Can Bartu a statue of Yunus Emre a statue of Süreyya İlmen a statue of Turkish footballer Lefter Küçükandonyadis a statue of artist Fikret Mualla Saygı Yoğurtçu Fountain References External links Media related to Yoğurtçu Park at Wikimedia Commons