NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gimnasio de Vedio

El Gimnasio de Vedio es el nombre usado para un gimnasio y termas de la] ciudad de Éfeso en Asia Menor, en la actual Turquía. Sus ruinas forman parte del sitio de Éfeso, declarado Patrimonio de la Humanidad por la Unesco.​​​ Se construyó en el Imperio romano, a mediados del siglo I. Según una inscripción hallada en las ruinas, fue construido por Marco Claudio Publio Vedio Antonino Fedro y su esposa Flavia Papiana. El gimnasio estaba dedicado a Artemisa de Éfeso, al emperador Antonino Pío y a la ciudad de Éfeso. En la antigüedad, el edificio se conocía como el «Gimnasio de Coreso».​​ Se ubicaba al norte del Estadio de Éfeso, con unas dimensiones aproximadas de 135 × 75 metros. En la parte oriental del complejo se encontraba un patio con columnas que servía de palestra, de unos 40 × 50 metros. En su lado oeste se encontraba una sala dedicada al culto imperial de Antonino Pío, con una estatua del emperador y un altar. En la esquina suroeste se encontraba una letrina de 17 metros de largo. En la parte occidental del complejo se encontraban las termas, que contaban con un amplio salón en el centro y un frigidarium. Al oeste se encontraban primero el tepidarium y luego el caldarium, así como los apoditerios. Los baños estaban decorados con copias de esculturas famosas.​​ El edificio, se mantuvo en uso como termas hasta finales del V tras una importante rehabilitación en el primer cuarto del siglo V. Fue destruido por un gran incendio en la segunda mitad del siglo VI.​ Cerca del gimnasio se encontraba la Puerta Coreso de la muralla de la ciudad.​ Referencias Enlaces externos
Hipodrom Veliefendi

Hipodrom Veliefendi (turecky Veliefendi Hipodromu) je největší dostihové závodiště v Turecku. Nachází se v istanbulské čtvrti Bakırköy na pobřeží Marmarského moře. Je majetkem organizace Turkey Jockey Club. Závodiště je nazváno podle původního majitele pozemku, islámského učence (Şeyhülislam) Veliyüddina Efendiho. Nechal je vybudovat v roce 1911 Enver Paša a bylo otevřeno v roce 1913. Dráhu projektovali němečtí inženýři. Hipodrom zaujímá plochu 59,6 hektarů. Nacházejí se zde tři dráhy: první je travnatá o délce 2 020 m, druhá 1 870 m dlouhá s umělým povrchem a třetí měří 1 730 m a má písčitý povrch, který slouží pro trénink. Na tribuny se vejde 7 600 diváků. Nejnavštěvovanějšími závody jsou Gazi Koşusu pořádaný od roku 1927 a Başbaşkanlık Koşusu pořádaný od roku 1951. Konají se zde také kulturní akce, např. koncert zpěvačky Nez v roce 2006. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hipodrom Veliefendi na Wikimedia Commons
Veliefendi Hipodromu

Das Veliefendi Hipodromu ist die größte und älteste Pferderennbahn der Türkei. Die Rennbahn befindet sich in Bakırköy auf der europäischen Seite Istanbuls nahe dem Marmarameer. Die Pferderennbahn wurde auf Betreiben Enver Paschas in den Jahren 1912/13 von deutschen Spezialisten angelegt. Namensgeber der Rennbahn war der Scheichülislam Veli Efendi. Die Tribünen der Rennbahn fassen 7600 Zuschauer. Sie wurden in den Jahren 1967 bis 1969 neu gebaut. Die Streckenlänge beträgt 2400 Meter. Siehe auch Liste von Pferderennbahnen Einzelnachweise
Veliefendi Race Course

Veliefendi Race Course (Turkish: Veliefendi Hipodromu) is a horse racing track located at Veliefendi neighborhood in Bakırköy district of Istanbul, Turkey. It is the country's oldest and biggest race course founded on a former grassland that was historically a farm belonging to Şeyhülislam Veliyyüddin Efendi, an 18th-century superior authority of Islam in the Ottoman Empire. The race course was constructed in the years 1912/13 by German specialists upon the initiative of Enver Pasha. The race course hosts also music events. In 2006, Turkish pop singer Nez held a concert. Physical attributes The race course covers an area of 59.6 ha (147 acres) consisting of facilities for racing, training and barns. The race course has three interleaved tracks as: a 2,020 m (2,210 yd) long and 27–36 m (89–118 ft) wide turf oval, a 1,870 m (2,050 yd) long and 17.5–19 m (57–62 ft) wide synthetic track for all-weather racing and a 1,730 m (1,890 yd) long and 16–17 m (52–56 ft) wide sand oval for training. The track's seating capacity is 7,600. The complex comprises offices, a museum, an exhibition hall, a racehorse hospital, an apprentice training center as well as social and recreational facilities. Major races Gazi Race (Gazi Koşusu), is the most prestigious Turkish Oaks, and is held since 1927 in memory of Mustafa Kemal Atatürk, who was awarded the honorific title "Gazi" (Ghazi). Initially run in Ankara, the event was later transferred to Veliefendi Race Course. The award is about TL 1.4 million (approx. US$850,000 as of June 2011), and since 1970 is accompanied with a silver equestrian statue of Atatürk. Prime Minister's Race (Başbaşkanlık Koşusu) is a Turkish Oaks held since 1951. The winner is awarded TL 1,105,000 (approx. US$330,000 as of July 2018) and a trophy bestowed by the Turkish prime minister. Incidents During a race on July 31, 1949, four race horses, including two favourite horses, did not leave the starting gate upon the referee's start sign, and were disqualified. The bettors protested against a possible swindle by the referees and the racehorse owners, and demanded a rerun. As the referee commission rejected the demand, the crowd set the referee tower, the bleachers, the administration and box offices on fire. In July 1953, bettors threw stones towards horsemen and beat a jockey named Muhacir Ahmet (literally: Ahmet The Immigrant) whom they believed to have swindled. Two years later local newspapers published news about swindles at Veliefendi Race Course, and during a race on July 13, 1955, the bettors stoned the administration building, and Muhacir Ahmet was beaten once again. In 2008, the track held its first-ever farewell ceremony for a racehorse, honoring Ribella, a popular mare. References
Hipódromo de Veliefendi

El Hipódromo de Veliefendi​ (en turco: Veliefendi Hipodromu) es una pista de carreras de caballos ubicada en el barrio Veliefendi en el distrito de Zeytinburnu en la ciudad de Estambul, Turquía. Es hipódromo más antiguo y más grande del país fundado sobre un antiguo pastizal que fue históricamente una finca perteneciente a Şeyhülislam Veliyüddin Efendi, una autoridad superior en el islam del siglo XVIII en el Imperio Otomano. El hipódromo fue construido entre los años 1912 y 1913 por especialistas alemanes por la iniciativa de Enver Pasha. El hipódromo acoge también eventos musicales. En 2006, el cantante pop turco Nez celebró allí un concierto. Véase también Hípica Instalación deportiva Hipódromo Referencias
Hippodrome Veliefendi

L'Hippodrome Veliefendi (en turc : « Veliefendi Hipodromu ») est un hippodrome situé dans le quartier de Veliefendi dans le district de Zeytinburnu à Istanbul, en Turquie. Historique C'est le plus ancien et le plus grand hippodrome du pays, fondé sur une ancienne prairie qui était historiquement une ferme appartenant à Şeyhülislam Veliyüddin Efendi, une autorité supérieure de l'islam du XVIIIe siècle sous l'Empire ottoman . L'hippodrome a été construit dans les années 1912-1913 par des spécialistes allemands à l'initiative d'Enver Pacha . L'hippodrome accueille également des événements musicaux. En 2006, la chanteuse pop turque Nez y a donné un concert . Caractéristiques Les installations couvrent une superficie totale de 59,6 hectares comprenant des pistes de course, des sites d'entraînement et des écuries. Le parcours comporte trois pistes . La capacité des tribunes est de 7 600 places. Le complexe comprend des bureaux, un musée, une salle d'exposition, un hôpital pour chevaux de course, un centre de formation des apprentis ainsi que des installations sociales et récréatives . Grandes épreuves La Course Gazi (« Gazi Koşusu »), est le plus prestigieux des Prix Turcs, et se tient depuis 1927 à la mémoire de Mustafa Kemal Atatürk, qui a reçu le titre honorifique "Gazi" (Ghazi). Initialement organisé à Ankara, l'événement a ensuite été transféré à l'hippodrome Veliefendi. Le prix est d'environ 1,4 million de livres turques (environ 850 000 $ en juin 2011), et depuis 1970 est accompagnée d'une statue équestre en argent d'Atatürk. La Course du Premier Ministre (« Başbaşkanlık Koşusu ») est un Grand Prix Turc organisé depuis 1951. Le gagnant 300 000 livres turques (environ 180 000 $ en juin 2011) et un trophée décerné par le Premier ministre turc. En 2008, l'hippodrome a organisé sa toute première cérémonie d'adieu pour un cheval de course, en l'honneur de Ribella, une jument populaire . Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Veliefendi Race Course » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du monde équestre Portail du sport Portail d'Istanbul
Seferihisar

Seferihisar és una ciutat de Turquia, i un districte de la província d'Esmirna a la badia de Sığaçık a 30 km al sud d'Esmirna, al nord de l'illa de Sisam (Samos). La seva població el 1965 era de 5.259 habitants, i el 2006 havia arribat a 43.361. Al segle xiv era part del vilayet d'Aydın. Sota l'otomà Baiazet II fou la base del corsari Kara Turmish. Evliya Çelebi la va visitar el 1670. Al final del segle xix tenia 3.640 habitants. Enllaços externs «Report: Seferihisar, 30 p.» (en turc). İzmir Chamber of Commerce, 2007.
Seferihisar

Seferihisar je město a okres v provincií İzmir v Turecku. Rozloha činí 375 km², ve městě žije přibližně 45 tisíc obyvatel. Centrum města se nachází v nadmořské výšce 28 metrů nad mořem, zástavba se rozprostírá k Egejskému moři. Poblíž města se nachází starověké město Teos. Ekonomika distriktu Seferihisar je založena na zemědělství. Úroveň gramotnosti v distriktu činí 99 %. Ve čtvrti Sığacık se nachází přístav, jde také o turistické letovisko. 8. prosince 2007 se poblíž Seferihisaru převrátila loď s migranty, která mířila na Chios. V prosinci 2009 se Seferihisar stal prvním tureckým městem, které získalo členství v Cittaslow. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Seferihisar na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Seferihisar na Wikimedia Commons
Seferihisar

Seferihisar (ehemals Sivrihisar) ist eine Stadtgemeinde (Belediye) im gleichnamigen Ilçe (Landkreis) der Provinz Izmir in der türkischen Ägäisregion und gleichzeitig ein Stadtbezirk der 1984 gebildeten Büyükşehir belediyesi İzmir (Großstadtgemeinde/Metropolprovinz). Seit der Gebietsreform ab 2013 ist die Gemeinde flächen- und einwohnermäßig identisch mit dem Landkreis. Geografie Der Landkreis/Stadtbezirk liegt im Westen der Provinz am Ägäischen Meer. Er grenzt im Norden an Urla, Güzelbahçe und Karabağlar sowie im Osten an Menderes. Den größten Teil der Küste im Südwesten nimmt die Bucht von Teos ein. Im Zentrum des Landkreises, etwa sechs Kilometer östlich der Kreisstadt, liegt der Stausee Seferihisar Barajı, in dem der Karakoç Çayı aufgestaut wird. Weitere Talsperren im Landkreis sind die Kavakdere-Talsperre und die Ürkmez-Talsperre. Verwaltung Der Kreis (bzw. Kaza als Vorgänger) bestand schon vor Gründung der Türkischen Republik (1923). Zur ersten Volkszählung am 28. Oktober 1027 hatte er eine Einwohnerzahl von 8.332 (auf 365 km²) in 14 Dörfern, 4.352 Menschen lebten im Verwaltungssitz Séfrihissar (damalige Schreibweise, vgl. Sivri-Hissar). (Bis) Ende 2012 bestand der Landkreis aus der Kreisstadt und acht Dörfern (Köy), die während der Verwaltungsreform 2013/2014 in Mahalle (Stadtviertel/Ortsteile) überführt wurden. Die zwölf Mahalle der Kreisstadt blieben unverändert. Durch diese Herabstufungen zu Mahalle stieg deren Zahl auf 21 an. Ihnen steht ein Muhtar als oberster Beamter vor. Ende 2020 lebten durchschnittlich 2.301 Menschen in jedem Mahalle, 10.216 Einw. im bevölkerungsreichsten (Camikebir Mah.). Etymologie Der ehemalige Name der Stadt war Sivrihisar, was aber zu Verwechslungen mit dem Ort Sivrihisar in der Provinz Eskişehir führte. Daher schrieben die osmanischen Postbeamten in den 1890er Jahren Sivrihisar mit einem Zeichen über dem V, so dass aus Versehen aus dem V mit der Zeit ein F wurde. Das führte über Sifrihisar zum heutigen Seferihisar. Geschichte In vorosmanischer Zeit gehörte die Stadt zum Beylik der Aydınoğulları. Unter Bayezid II. hatte der Pirat Kara Turmisch dort einen Rückzugsort. Der Reiseschriftsteller Evliya Çelebi besuchte 1670 den Ort. Sehenswürdigkeiten Beim Ort Sığacık, etwa fünf Kilometer südwestlich von Seferihisar und einen Kilometer vom Meer entfernt, liegen die Ruinen der antiken Stadt Teos. Weblinks interaktive Landkarte (türk.) Einzelnachweise
Seferihisar

Seferihisar est une ville et un district de la province d'İzmir dans la région égéenne en Turquie. Géographie Le centre-ville de Seferihisar est situé légèrement à l'intérieur des terres, à 28 m d'altitude. La zone urbaine s'étend jusqu'à la mer et se compose de huit quartiers, assez distants les uns des autres. L'un d'entre eux, le quartier Sığacık, se situe un peu à l'écart ; il dispose de son propre port et s'est fait un nom comme station touristique. Histoire Liens externes (tr) Site officiel Portail de la Turquie
Distretto di Seferihisar

Il distretto di Seferihisar (in turco Seferihisar ilçesi) è uno dei distretti della provincia di Smirne, in Turchia. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Seferihisar Collegamenti esterni (TR) Sito ufficiale, su seferihisar.gov.tr.
Сеферихисар

Сефери́хиса́р (тур. Seferihisar) — город и район в иле Измир в Турции. Площадь района 375 км². Население района 44 526 человек (2019). Экономика района основана на туризме и сельском хозяйстве — выращивании мандаринов, а также оливок, овощей, винограда и цветов в теплицах. Западнее города, на берегу залива Сыгаджик Эгейского моря находится порт Сыгаджик. В район входит остров Чифыткалеси. История На территории района расположены древние города Теос между Сеферихисаром и Сыгаджиком, Лебедос у современного города Уркмез и Мионнес у современного города Доганбей. В Дюздже находилось медресе на протяжении всего османского периода. Из Сеферихисара родом морские пираты XV века Кара-Хасан и Кара-Турмуш. В ходе Второй греко-турецкой войны 1919—1922 гг. после оккупации Смирны (Измира) греческие войска в течение нескольких дней с боем захватили Сеферихисар и другие прилегающие к Смирне города и районы. Примечания
Халки

Халки или Хейбелиада (на турски: Heybeliada, Хейбелиада; на гръцки: Χάλκη, Халки) е вторият по големина принцов остров в Мраморно море, близо до Истанбул. Официално е квартал от истанбулския район Адалар, или преведено от турски език – Островите. История На острова е разположено най-голямото турско военноморско училище, в чиято околност могат да бъдат открити две важни архитектурни забележителности на Халки. Църквата „Света Богородица Камариотиса“, единствената оцеляла византийска църква на острова и вероятно последната църква построена преди завладяването на Константинопол. И гробът на втория английски посланик изпратен в Константинопол от кралица Елизабет I, Едуард Бартън, който избира да живее на Халки, избягвайки суетата на града. На върха на централната планина е православненият манастир от XI век „Света Троица“, в който е Семинарията на Халки, главната православна семинария в Турция на Вселенската патриаршия. Манастирът е популярна туристическа забележителност на острова. Туризъм Днес Халки се развива като популярна туристическа дестинация, особено със своите християнски светини. С цел да се предпази острова от замърсяването на изгорелите автомобилни газове единствените превозни средства, които имат право да се движат на острова са линейки, пожарни и полицейски коли и други подобни. Гостите на острова се придвижват пеша, с коне, файтони или обслужващ транспорт. Поради липсата на летище или мост единственият начин за достъп е посредством плавателни средства. Подобно на много други туристически дестинации в Турция населението на Халки варира годишно. През студените зимни месеци населението на наброява около 3000 души, но лятото вилите из острова се изпълват и населението му нараства на около 10 000 души. Източници
Heybeliada

Heybeliada o Heybeli Ada (en griego, Χάλκη, Chalki) es la segunda isla más grande de las Islas de los Príncipes, ubicadas en el mar de Mármara. Se trata de un barrio del distrito de Adalar en Estambul, Turquía. Lugares de interés Existen dos elementos arquitectónicos de interés en la isla, en los terrenos de la escuela naval: Kamariotissa, la única iglesia bizantina que queda en la isla y la última iglesia que se construyó antes de la conquista de Constantinopla; y la tumba del segundo embajador inglés que envió a Constantinopla Isabel I de Inglaterra, Edward Barton, quien decidió vivir en Heybeliada huyendo de la ajetreada vida de la ciudad. En la cima del monte central se encuentra un monasterio ortodoxa del siglo XI, que alberga el seminario Halki (el principal seminario ortodoxo de Turquía y seminario teológico del Patriarcado Ecuménico de Constantinopla. El monasterio atrae a numerosos turistas de Grecia y Turquía. Demografía La población en invierno es de unas 3.000 personas, aunque en verano los propietarios de las casas de veraneo vuelven y la población aumenta hasta 10 000. Transporte Para evitar la contaminación, no se permite la circulación de vehículos motorizados (a excepción de los de servicio), por lo que los visitantes pueden desplazarse a pie, en bicicleta o en coches de caballos. No existe aeropuerto, por lo que la única forma de acceso es en barco.
Heybeliada

Heybeliada (in greco Χάλκη?, Chalki) è la seconda isola per estensione dell'arcipelago delle Isole dei Principi situate nel Mar di Marmara, al largo di Istanbul, in Turchia. La sua superficie è di 2,34 km²; centro principale è Heybeli. Geografia fisica Heybeliada si trova tra le isole di Büyükada (la più grande isola dell'arcipelago) e Burgazada, rispettivamente ad ovest/nord-ovest della prima e ad est della seconda. L'isola è lunga 1200 metri e larga 2700 metri. Il suo punto più alto è rappresentato dal Değirmentepe, che raggiunge un'altitudine di 136 metri. Origini del nome Il nome dell'isola in turco Heybeliada è dovuto alla forma dell'isola, che ricorda una bisaccia (in turco heybeli). Il nome in greco Χάλκη fa invece riferimento alle miniere di rame presenti sull'isola. Monumenti e luoghi d'interesse Liceo navale Heybeliada ospita il liceo navale, le cui origini risalgono al 1773. Istituto di Teologia ortodossa Nella parte settentrionale dell'isola si erge su una collina l'edificio che ospita l'Istituto di teologia ortodossa, fondato nel 1844. Palazzo di Halki Altro edificio d'interesse è il Palazzo di Halki, un hotel costruito nel 1862. Chiesa di San Nicola Nel paese sorge la Chiesa greco-ortodossa di San Nicola, patrono di pescatori e marinai. Cultura Musei Casa di İsmet İnönü Museo dedicato a Hüseyin Rahmi Gürpinar Note Bibliografia (TR) Eva Şarlak, Istanbul'un 100 Kilisesi, Istanbul'un Yüzleri Serisi, vol. 18, Istanbul, 2010, ISBN 9786055592387. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Heybeliada Collegamenti esterni (EN) Heybeli Ada, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Heybeliada

Heybeliada (Grieks: Χάλκη, Chalce, Chalki of Halki) is een van de negen Prinseneilanden, gelegen voor de kust van Istanbul, in de Zee van Marmara. Bestuurlijk gezien behoort het eiland tot het Turkse district Adalar in de provincie Istanbul. Değirmen Tepesi is met 136 meter het hoogste punt van het eiland. Het eiland heeft een aantal Grieks-orthodoxe kloosters. Vlak bij de Çam-haven ligt het klooster Terki-Dünya uit 1868. Andere religieuze bouwwerken op het eiland zijn het Aya-Yorgi-Uçurum-klooster uit 1758 en de Heilige Maagd Mariakerk, die in 1341 werd opgericht door keizer Johannes V. Op de top van de Ümit-Tepe staat een Grieks-orthodox klooster, waarin tot de door de Turkse overheid gedwongen sluiting in 1971 het Seminarium van Chalce, de belangrijkste theologische hogeschool van het oecumenisch patriarchaat van Constantinopel, was gevestigd. Sindsdien oefenen de Europese Unie en de Verenigde Staten druk uit op de Turkse regering om toestemming te geven voor heropening van het seminarie omdat zij het verbod op de opleiding in strijd achten met de godsdienstvrijheid en een discriminatie ten opzichte van religieuze minderheden. Ook Bartholomeos I, de oecumenische patriarch van Constantinopel, heeft in 2013 bij de Turkse autoriteiten opnieuw aangedrongen om het theologisch seminarie van Chalce te heropenen. Er is geen gemotoriseerd vervoer op het eiland toegestaan, behalve dienstwagens van de politie, brandweer en ambulance. Er is geen luchthaven. De enige manier om op het eiland te komen is per boot. Wetenswaardigheid Dit eiland mag niet verward worden met Chalce in de Dodekanesos bij Rodos.
Heybeliada

Heybeliada (gr. Χάλκη, Chalkē) – turecka wyspa we wschodniej części Morza Marmara, niedaleko azjatyckiej części Stambułu. Powierzchnia wyspy wynosi ok. 2,35 km², jest drugą pod względem wielkości wyspą w archipelagu Wyspy Książęce. Zobacz też Seminarium duchowne na Chalki Przypisy
Хейбеліада

Хейбелиада (тур. Heybeliada; або Халкі грец. Χάλκη) — невеликий острів в Туреччині, знаходиться в Мармуровому морі неподалік від Стамбула, другий за величиною з Принцевих островів. Площа 2,5 км², населення 4000 осіб. Історія Турецька назва Хейбеліада означає в перекладі «острів з сумкою», грецьке Халкі — «мідний» (назва походить тому, що на острові було багато покладів міді). Острів був захоплений турками в 1522 році. У XIX столітті рибачий острів Халкі став популярним дачним місцем серед багатих греків та євреїв — стамбульських торговців і банкірів. За кілька десятиліть його населення збільшилося з 800 до 3500 чоловік, а селище на північній частині острова обросло новомодними будинками. Свого часу тут жив російський філософ Костянтин Леонтьєв. Головною православною святинею острова є Свято-Троїцький монастир, заснований у IX столітті святим Патріархом Фотієм. У 1844 році стараннями патріарха Германа IV при монастирі була заснована Халкінська богословська школа, де навчалися ієрархи Константинопольської, Антіохійської, Олександрійської, Елладської православних церков. За весь час її існування школу закінчило близько тисячі студентів. Семінарія була закрита в 1971 році турецькою владою. Переговори про її відкриття ведуться протягом багатьох років. В бібліотеці школи був виявлений рукопис «Сугдейський синаксар». Поблизу пристані, в провулку Imralı sokak, розташований грецький православний храм святителя Миколая (1857 р.), а на південно-західному узбережжі в Çam Limanı — скит святого Спиридона. На острові заборонений будь-який автотранспорт, крім пожежних і поліцейських машин. В літературі У 1922 р. О. М. Толстой написав про будні російських емігрантів розповідь «На острові Халкі». Відомі жителі Іриней (Пандолеондос) (1863-1945) – Митрополит Мелнікський і Кассандрійський Інші Никодим (патріарх Єрусалимський) — колишній патріарх Єрусалимський (помер на острові в 1910 році). Примітки Посилання