NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Национальная библиотека Турции

Национальная библиотека Турции — центральная библиотека Турции, расположенная в Анкаре. Основана 15 апреля 1946 года. История Национальная библиотека Турции была создана 15 апреля 1946 года в районе Чанкая города Анкара при Министерстве образования через Управление публикаций. Первоначально в библиотеке было 8000 печатных работ, в течение первого года она благодаря увеличению фонда ей потребовалось новое здание. Чтобы сделать коллекцию доступной для общественности, 17 апреля 1947 года библиотека переехала во временное здание. Вскоре размер фонда достиг 60 000 экземпляров. Библиотека официально начала обслуживать пользователей 16 августа 1948 года. В настоящее время это здание функционирует как Публичная провинциальная библиотека Анкары. Национальная библиотека стала отдельным юридическим лицом, независимым от Министерства национального образования, в соответствии с законом, принятым Великим национальным собранием 23 марта 1950 года. Через девять дней закон вступил в силу и был опубликован в T.C. Resmi Gazete. В 1965 году появились планы по строительству нового здания для Национальной библиотеки, существующее здание не могло соответствовать требованиям в будущем. Строительство началось в 1973 году и было завершено 5 августа 1983 года. С момента завершения строительства библиотека обслуживала своих посетителей на площади около 39 000 квадратных метров. Согласно Закону 1934 года о компиляции печатных статей и изображений, необходимо отправлять копию каждого произведения, опубликованного в стране, в Национальную библиотеку. По данным на 2017 год, в архиве библиотеки находилось 4 087 909 рукописей и печатных работ. Согласно статистике того же года, количество пользователей Национальной библиотеки, в которой зарегистрировано 26 478 членов, составило 629 905 человек. Библиотека является членом Конференции европейских национальных библиотекарей и Европеаны. Она является членом Национального коллективного каталога организаций Турции. Примечания Ссылки Milli Kütüphane (National Library of Turkey) National Library List
Національна бібліотека Туреччини

Національна бібліотека Туреччини — центральна бібліотека Туреччини, розташована в Анкарі. Заснована 15 квітня 1946 року. Історія Національна бібліотека Туреччини була створена 15 квітня 1946 року в Анкарі, в районі Чанкая міста при Міністерстві освіти через Управління публікацій. Спочатку в бібліотеці було 8000 друкованих праць, протягом першого року вона значно збільшила свої фонди, тож знадобилася нова бібліотечна будівля. Маючи на меті зробити фонди доступними для громадськості, 17 квітня 1947 року бібліотека переїхала до тимчасової будівлі. Незабаром розмір фондів сягнув 60 000 примірників. З 16 серпня 1948 року бібліотека офіційно почала обслуговувати читачів. Нині ця будівля функціонує як Публічна провінційна бібліотека Анкари. Національна бібліотека стала окремою юридичною особою, підпорядкованою Міністерству національної освіти, відповідно до закону, прийнятого Великими національними зборами 23 березня 1950 року. Через дев'ять днів закон набув чинності й був опублікований у TC Resmi Gazete. У 1965 році з'явилися плани щодо будівництва нової будівлі для Національної бібліотеки, тодішня будівля не могла відповідати вимогам у майбутньому. Будівництво почалося 1973 року і було завершено 5 серпня 1983 року. З моменту завершення будівництва бібліотека обслуговувала своїх відвідувачів на площі близько 39 000 квадратних метрів. Відповідно до Закону 1934 року про компіляцію друкованих статей та зображень, необхідно надсилати копію кожного твору, опублікованого в країні, до Національної бібліотеки. За даними на 2017 рік, в архіві бібліотеки перебувало 4 087 909 рукописів та друкованих видань. Згідно зі статистикою того ж року кількість користувачів Національної бібліотеки, в якій зареєстровано 26 478 членів, склала 629 905 осіб. Бібліотека є членом Конференції європейських національних бібліотекарів та Європа. Вона є членом Національного колективного каталогу організацій Туреччини. Примітки Посилання Milli Kütüphane (National Library of Turkey) National Library List
Büyük Ada

Büyük Ada (en turco, isla mayor) es la isla más grande que se puede ver desde el centro de la ciudad de Karaburun, en la provincia de Esmirna, Turquía.​ Al sureste de la isla se encuentra Küçük Ada (isla menor, en turco), también parte del municipio de Karaburun. Ambas islas son habitadas por cabras silvestres. Referencias
Lake Eymir

Lake Eymir is a small lake in Ankara Province, Turkey. According to notes of Seyyah Kandemir published by the governorate of Ankara in 1932, the lake was named after a Turkmen tribe named Eymür. Geography The lake is about 20 kilometres (12 mi) south of the Ankara city center within the secondary municipality of Gölbaşı. The southern shore lies along the ring road O.20 of Ankara. The altitude of the water surface with respect to sea level is about 969 metres (3,179 ft). The shape of the lake roughly resembles the letter S. The lake has a surface area of 108.8 hectares (1.088 km2). The length of the lake is approximately 4.2 kilometres (2.6 mi), the average width is about 250 metres (820 ft). and the circumferential length is about 9 kilometres (5.6 mi). The deepest point is at −5.5 metres (−18 ft) (dry season) with an average depth of the lake at 3.80 metres (12.5 ft) (dry season) and 5.00 metres (16.40 ft) (wet season). Geology The lake is an alluvial set lake. The main water input is a channel from the nearby Lake Mogan, some 3 kilometres (1.9 mi) at the south west. When the level of Lake Eymir increases beyond a certain level, the extra water is discharged to the River İmrahor. During the flood in 1910, Lake Mogan and Lake Eymir temporarily merged. Near history According to 1930 travel notes of Nahit Sırrı Örik the area surrounding the lake was arid land devoid of any green plantation. In 1956, 45 square kilometres (17 sq mi) land including Lake Eymir was allocated to the Middle East Technical University (Turkish: Orta Doğu Teknik Universitesi, ODTÜ) campus. METU is currently the only university in Turkey with a lake within its campus area. Immediately after 1956, the first rector of the university Kemal Kurdaş began a forestation project around the lake. Now most of the once-barren land is a pine forest. In 1995, Kemal Kurdas and Alattin Egemen, director of reforestation of the Middle East Technical University, shared the 1995 Aga Khan Award for Architecture for the re-forestation work done on 45 km2 area of Middle East Technical University including Lake Eymir and surroundings. Access The lake has two entrances to the east and west, and it is open to public. Only cars with a special permit are admitted inside the lake area in order to eliminate the pollution and risk of traffic accidents. However the parking lots located near both entrances are free for use. For public use, there is a transportation services at the door to recreational areas. References
Эймир (озеро)

Эйми́р (ошибочно Эмир; тур. Eymir Gölü) — небольшое озеро, расположенное в 20 км к югу от Анкары, в районе Гёльбаши. Связано с озером Моган и вместе с ним составляет единую экосистему. Территория, на которой находится озеро, принадлежит Ближневосточному техническому университету. Площадь озера составляет 1,09 км², длина — 4,2 км, средняя ширина — 250 м, протяжённость береговой линии — 9 км. Средняя глубина — 3,80 м, однако в сезон дождей средняя глубина может увеличиваться до 5 метров. Максимальная глубина во времена засухи составляет 4,5 метра. Вода немного солоноватая. Питается от озера Моган из-за расположения на 3 метра ниже. Озёра связаны каналом. С северо-восточной оконечности Эймира вытекает река Имрахор. Озеро расположено на высоте около 969 метров над уровнем моря, вблизи Анкары на Анатолийском плоскогорье, имеет изогнутую форму буквы «с» и окружено степными лесными горами и равнинами. Как и озеро Моган, образовалось в результате запруживания проточных вод аллювиальными отложениями. В июле 2025 года около озера произошёл лесной пожар. В тушении были задействованы 200 пожарных и 66 автоцистерн с водой. Пожар был взят под контроль в течение нескольких часов. Примечания Ссылки Ankara'da Eymir Gölü yakınlarındaki ormanlık alanda çıkan yangın kontrol altına alındı (тур.). aa.com.tr (26 июля 2025).
Galatasaray Islet

The Galatasaray Islet (Turkish: Galatasaray Adası) is a small island on the Bosphorus strait off Kuruçeşme neighbourhood in Istanbul, Turkey, partially owned by Galatasaray Sports Club. Being situated just north of the Bosphorus Bridge, it's only accessible to Galatasaray members and their guests. Only 165 m (541 ft) from the European coast, the islet is reachable by free ferry service. From Autumn 2002 to July 2007 Galatasaray Islet has undergone massive construction works, resulting in its transformation into the entertainment and recreation centre that is now serving the Galatasaray community and Istanbul. That same year the constructions had been finished, on 4 October 2007, a fire broke out in a kitchen chimney and burnt down two restaurants and damaged four other premises on the islet. History In 1872, Ottoman sultan Abdülaziz (reigned 1861–1876) granted the islet to the Ottoman-Armenian court architect Sarkis Balyan (1835–1899), who erected a three-story house on it as his own residence. In 1874, during one of his several visits to Istanbul, Russian-Armenian painter Ivan Aivazovsky stayed in the mansion of Sarkis on the islet, and made here a number of paintings commissioned by the sultan for the Dolmabahçe Palace. Called as the "Sarkis Bey Islet" during his lifetime, it was rented out by his legal heirs after the World War I to "Şirket-i Hayriye", the company operating passenger ferries in Istanbul, and was used for a long time as a coal depot. In 1957, Galatasaray S.K. purchased the islet and constructed premises and sports facilities on it. The swimming pool on the islet served home to the water polo team from 1957 to 1968. References External links Galatasaray S.K. official website (in Turkish and English) Galatasaray Islet on Wikimapia
Islote Galatasaray

Islote Galatasaray también conocido como islote Kuruçeşme (en turco: Galatasaray Adası, Kuruçeşme Adası) es una pequeña isla en el estrecho del Bósforo del barrio Kuruçeşme en Estambul, Turquía, que es propiedad de Galatasaray Sport Club (Galatasaray Spor Kulübü). Su ubicación, justo al norte del Puente del Bósforo, con vistas al Bósforo, la convierte en un atractivo centro que alberga bares, 6 restaurantes y dos piscinas.​ Como se encuentra a solo 165 m (541 pies) de la costa europea,​ el islote es accesible por ferry gratuito. En 1957, el Galatasaray S.K. compró el islote e inició la construcción de instalaciones deportivas en él. La piscina en el islote fue sede del equipo de waterpolo desde 1957 hasta 1968.​ En otoño de 2002, se comenzaron las obras que convirtieron al islote de Galatasaray en uno de los lugares más emblemáticos de la ciudad. Totalmente reconstruido, sirve desde julio de 2007, a la comunidad de Galatasaray y a la gente de Estambul como un sitio de entretenimiento y un centro de esparcimiento.​ El 4 de octubre de 2007 se produjo un incendio en la chimenea de la cocina, que quemó dos restaurantes y dañó otros cuatro locales en el islote.​ Véase también Geografía de Turquía Geografía de Asia Referencias Enlaces externos Mapa de la isla
Галатасарай (остров)

О́стров Галатасара́й (тур. Galatasaray Adası) — небольшой остров в проливе Босфор в Стамбуле, Турция, принадлежащий спортивному обществу Галатасарай. Остров расположен к северу от Босфорского моста, в 165 метрах от побережья района Куручешме (европейская часть Стамбула), что делает его легко доступным с помощью паромов. Расположение острова делает его привлекательным местом для жилых домов, баров, ресторанов. Также на острове имеется 2 плавательных бассейна. История В 1872 году османский султан Абдул-Азиз (правивший в 1861—1876 годах) подарил остров придворному архитектору Саркису Бальяну, который построил трёхэтажный дом на нём для собственного проживания. В 1874 году, в течение своих нескольких визитов в Стамбул, русский художник Иван Айвазовский останавливался в усадьбе Саркиса на острове, и написал здесь несколько картин, подаренных им султану для дворца Долмабахче. В это время остров называли «Остров Саркис-бея». Саркис жил на острове вплоть до своей смерти в 1899 году. После Первой мировой войны его законный наследник сдал остров в аренду компании «Şirket-i Hayriye Ferry Enterprise», которая занималась пассажирскими паромами в Стамбуле. В это время остров стал известен как «Уголок рая». Долгое время остров использовался как склад угля. В 1957 году спортивный клуб Галатасарай выкупил остров и начал его использовать для своих помещений и спортивных построек. Плавательный бассейн на острове использовала команда водного поло для тренировок с 1957 по 1958 годов. Осенью 2002 года остров начали благоустраивать. С июля 2007 года, после окончания строительства, остров становится местом отдыха и развлечений для членов клуба Галатасарай и стамбульцев. 4 октября 2007 года пожар на кухне в одном из заведений уничтожил два ресторана и повредил 4 других помещения на острове. Примечания Ссылки Galatasaray SK Official Web Site (тур.). suadaclub.com.tr. Дата обращения: 25 марта 2015. Архивировано из оригинала 29 марта 2015 года. Suada Club (англ.). suadaclub.com.tr. Дата обращения: 24 марта 2015.
Галатасарай (острів)

Острів Галатасарай (тур. Galatasaray Adası) — невеликий острів у протоці Босфор навпроти району Куручешме в Стамбулі, Туреччина, належить спортивному товариству Галатасарай. Острів розташований на північ від Першого Босфорського мосту, за 165 метрів від європейського узбережжя Стамбула, що робить його легко доступним за допомогою поромів. Розташування острова робить його привабливим місцем для житлових будинків, барів, ресторанів. Також на острові є 2 плавальних басейни. Історія У 1872 році османський султан Абдул-Азіз (правив у 1861—1876 роках) подарував острів придворному архітекторові Саркісу Бальяну, який побудував триповерховий будинок на ньому для власного проживання. В 1874 році, протягом кількох своїх візитів в Стамбул, Іван Айвазовський зупинявся в садибі Саркіса на острові, і написав тут кілька картин, подарованих ним султанові для палацу Долмабахче. В цей час острів називали «Острів Саркіс-бея». Саркіс жив на острові аж до своєї смерті в 1899 році. Після Першої світової війни його законний спадкоємець здав острів в оренду компанії Şirket-i Hayriye Ferry Enterprise, яка займалася пасажирськими поромами в Стамбулі. У цей час острів став відомий як Куточок раю. Довгий час острів використовувався як склад вугілля. В 1957 році спортивний клуб «Галатасарай» викупив острів і почав його використовувати для своїх приміщень та спортивних споруд. Плавальний басейн на острові використовувала команда водного поло для тренувань з 1957 по 1958 років. Восени 2002 року острів почали упорядковувати. З липня 2007 року, після закінчення будівництва, острів стає місцем відпочинку і розваг для членів клубу Галатасарай і стамбульців. 4 жовтня 2007 року пожежа на кухні в одному із закладів знищила два ресторани і пошкодила 4 інших приміщення на острові. Примітки Посилання Galatasaray SK Official Web Site (тур.). suadaclub.com.tr. Архів оригіналу за 29 березня 2015. Процитовано 25 березня 2015. Suada Club (англ.). suadaclub.com.tr. Дата звернення 24 березня 2015.
Atatürk Orman Çiftliği

Das Atatürk Orman Çiftliği ve Hayvanat Bahçesi (früher auch Orman Çiftliği und Gazi Orman Çiftliği) ist ein ausgedehntes Erholungs- und Agrargebiet in der türkischen Hauptstadt Ankara, das mehrere kleine landwirtschaftliche Betriebe, Gewächshäuser, Restaurants, eine Molkerei und eine Kelterei enthält. Es wurde 1925 von Staatsgründer Mustafa Kemal Atatürk als Waldfarm eröffnet; 1933 kam auch ein Tiergarten hinzu. 1936 bis 1937 wurde der Park vom österreichischen Architekten Ernst Arnold Egli erweitert. Das Atatürk Orman Çiftliği steht heute unter der Verwaltung des türkischen Landwirtschaftsministeriums. Waldfarm Das Atatürk Orman Çiftliği wurde im Jahre 1925 von Staatsgründer Atatürk als Privatbetrieb errichtet. Im Jahre 1937 vermachte er den Betrieb dem türkischen Staat. Auf dem Gelände ist eine exakte Nachbildung von Atatürks Geburtshaus zu sehen. Besucher können in einem traditionellen Restaurant (Merkez Lokantası) die Produkte der Farm kosten, wie Saft, frische Milchprodukte, Eiskrem und auf Holzkohle gebratene Fleischrollen und Kebab. Auch andere Gastwirtschaften sind vorhanden. Auf dem Gelände wurde bis 1988 der Türkische Staatsfriedhof angelegt, auch der von Staatspräsident Erdoğan trotz fehlender Baugenehmigung erbaute und 2014 eröffnete Präsidentschaftspalast befindet sich hier. Tiergarten Auf dem Gelände des Atatürk Orman Çiftliği befand sich früher der Ankaraner Tiergarten (Ankara Hayvanat Bahçesi). Dieser war ein 32 Hektar großer zoologischer Garten, der im Jahre 1933 gegründet wurde – zu seiner Zeit der größte zoologische Garten des Landes. Der zoologische Garten beherbergte einige Großkatzen, verschiedene Vögel, Affen, Huftiere und Schlangen sowie ein größeres Aquarium. Er züchtete und verkaufte auch Angorakatzen. Im Zuge der Errichtung des Cumhurbaşkanlığı Sarayı wurde der Zoo aufgelöst. Ein Zoo für Haustiere befindet sich in der zur Großstadtkommune Ankara gehörigen Gemeinde Sincan. Zwischenfälle Am 25. Dezember 1951 stürzte ein Transportflugzeug des Typs Douglas DC-3/C-47A-80-DL der türkischen Luftstreitkräfte (Luftfahrzeugkennzeichen CBK-20) auf dem Weg vom Militärflugplatz Ankara-Etimesgut nach Istanbul im Park Atatürk Orman Çiftliği ab. Alle 6 Insassen, Besatzungsmitglieder und Passagiere, wurden getötet. Der Unfall war vermutlich auf Vereisung zurückzuführen. Das Flugzeug wurde zerstört. Weblinks Offizielle Website des Parks (türkisch) Einzelnachweise
Atatürk Forest Farm and Zoo

Atatürk Forest Farm and Zoo (Turkish: Atatürk Orman Çiftliği ve Hayvanat Bahçesi, in short AOÇ) is an expansive recreational farming area, which houses a zoo, several small agricultural farms, greenhouses, restaurants, a dairy farm and a brewery in Ankara, Turkey. The farm and the zoo are under the administration of the Ministry of Agriculture and Village Affairs. Forest farm The Forest Farm was established in 1925 by Mustafa Kemal Atatürk, the first President of the Turkish Republic, as a private farm. After 1926, the management of the farm was offered to Spiritual Christians from Russia living in north Kars Province who were noted for animal breeding (Malakan horse, Malakan cow) but who refused repatriation to the Soviet Union. They declined to move to Ankara, because the most zealous believed they must live close to Mount Ararat for the Second Coming of Christ. In 1937, Atatürk donated the farm to the Turkish state. At the farm is an exact replica of the house where Atatürk was born circa 1881 in Selânik. Visitors to the farm can sample the products of the farm such as old-fashioned beer, fresh dairy products, ice cream, and meat rolls and kebabs made on charcoal, at a traditional restaurant (Merkez Lokantası, Central Restaurant) and other areas of catering around the farm. Zoo The Ankara Zoo (Turkish: Ankara Hayvanat Bahçesi) is a 32-hectare (79-acre) zoological garden founded in 1933 (39.9459699°N 32.791099°E﻿ / 39.9459699; 32.791099). It houses some big cats, various birds, monkeys, apes, ungulates, snakes, and an aquarium. The zoo also breeds and sells Angora cats. Recent controversies and disputes The current Presidential Complex has been constructed on part of the territory of the forest farm, and this issue has caused substantial legal and political disputes in Turkey. According to recent reports, Turkey's Public Housing Development Administration (TOKİ) is planning to sell some of the farm lands in an auction. References External links Official Website of the park (in Turkish) Official Website of Ankara Zoo (in Turkish)
Granja y zoológico del bosque de Atatürk

La Granja y zoológico del bosque de Atatürk (en turco: Atatürk Orman Çiftliği ve Hayvanat Bahçesi) es un área recreativa y de agricultura, que alberga un zoológico, varias fincas agrícolas pequeñas, invernaderos, restaurantes, una granja de productos lácteos y una fábrica de cerveza en la ciudad de Ankara, en Turquía. La granja y el zoológico están bajo la administración del Ministerio de Agricultura y Asuntos locales. El parque zoológico de Ankara (Turco: Ankara Hayvanat Bahçesi) es un jardín zoológico de 32 hectáreas (79 acres) fundado en 1933.​ Contiene algunos grandes felinos, aves, monos, varios ungulados, serpientes, y un acuario.​ El zoológico también cría y vende gatos de Angora.​ Véase también Jardín zoológico Anexo:Jardines zoológicos Referencias
Къща музей на Ататюрк (Анталия)

Къщата музей на Ататюрк (на турски: Atatürk Evi ve Müzesi) е музей, разположен в Анталия, Турция, посветен на известния революционер и първи президент на Република Турция, Мустафа Кемал Ататюрк. История На 5 март 1930 г. основателят на Република Турция Мустафа Кемал Ататюрк отива на почивка в Анталия. На 6 март той пристигнал в града и отседнал в двуетажна каменна вила, която се намирала в централната му част. Благодарни жители на Анталия, които приветстват политика в града, му подаряват това имение. По-късно Ататюрк посещава Анталия още два пъти, през 1931 и 1935 г., и двата пъти остава в представената му къща. След смъртта на Ататюрк имението е прехвърлено на частно управление и през 1939 г. се превръща във вечерно училище по занаяти за момичета и институт за момичета. През 1952 г. вилата преминава към Министерството на земеделието и служи като бюро на едно от неговите ведомства. През 1980 г. сградата е предадена на Министерството на културата и туризма и след реставрация в нея е открит Музеят на великия турчин. Експозиции На приземния етаж на музея има вестници, документи и снимки, свидетелстващи за посещенията на Ататюрк в Анталия от 1930 до 1935 година. На втория етаж има два офиса на политика и спалня в атмосферата на отминалия век. Има и колекции от възпоменателни монети, банкноти и пощенски марки, издадени след провъзгласяването на Република Турция. Най-важната част от музея е стаята, в която са представени личните вещи на Ататюрк, донесени от мавзолея Анъткабир в Анкара. Източници
Atatürk's House Museum (Antalya)

Atatürk's House Museum (Turkish: Atatürk Evi ve Müzesi) is a national museum in Antalya, Turkey dedicated to the visits of Mustafa Kemal Atatürk to this city. Museum building The museum is located in a two-storey replica house, which was rebuilt original. Mustafa Kemal Atatürk stayed during his official visits to Antalya in 1930 and 1935 in the mansion that belonged to the governorship of the province. In 1984, the building was handed over to the Ministry of Culture and Tourism to be transformed into a house museum. The building had to be broken down in the frame of city's street widening project. With the financial support of a local electricity distribution company, the house was rebuilt at the same location. In 1986, the museum opened to the public. Exhibitions At the first floor, newspapers, photos and documents relating to Atatürk's visits to Antalya between March 6–10, 1930 and February 18–19, 1935 are on display. At the second floor, there are two working rooms and a bedroom. At another section on that floor, a collection of banknotes, coins, commemorative coins and postage stamps issued since the proclamation of the Republic is on the show. The most important part of the museum is the room with personal belongings of Atatürk, which were brought from Anıtkabir, the mausoleum in Ankara. Location and admission Address Işıklar Caddesi, Muratpaşa, Antalya Admission 09:00–19:30 April to October 08:30–17:30 November to March Mondays closed. Admission is free of charge. See also Atatürk Museums in Turkey References