NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Палац Едірне

Палац Едірне (тур. Edirne Sarayı) або Сарай-и Джедід-і Аміре (Новий палац) (тур. Saray-ı Cedid-i Amire) — палац османських султанів в Едірне. Після палацу Топкапи в Стамбулі був найбільшим палацом в імперії. Поза центром міста, в північно-західній частині річки Тунджі в лісі на земельній ділянці площею майже 3 км² побудований великий мисливський палац, оточений садами. У наш час на території палацового саду проходять «масляні бої». Ініціатором будівництва палацу був султан Мурад II, завершував же будівництво архітектор Шехабеттін при Мехмеді Фатісі. Найбільшого розміру палацовий комплекс досяг за Мехмеда IV. В цей час побудовано безліч павільйонів, фонтанів та інших будівель. Використовувався султанами аж до XIX століття. Був улюбленим місцем відпочинку Сулеймана I Кануні, Селіма II, Ахмеда I, Мехмеда IV Авджі, Ахмеда II, Мустафи II й Ахмеда III. Велика частина палацових будівель зруйнована під час російсько-турецьких воєн. До наших днів дійшло лише 10 будинків з 100. У 2008 прийнято рішення про відновлення комплексу, яке почалося в 2009. Історія палацу Павільйон Джіханнюма Джіханнюма був найяскравішою будовою комплексу. Побудований в 1452 при Фатісі, мав вигляд семиповерховуої будівлі. На верхньому поверсі розташовувався басейн . Нині павільйон зруйнований. Пісочний павільйон Розташований неподалік від Джіханнюма. Свою назву отримав від місця розташування. Побудований за часів Мехмеда Фатіха. Павільйон і прилеглий до нього хамам збереглися до наших днів . Павільйон справедливості Або «Судовий павільйон» . Побудований Сінаном за наказом Сулеймана Кануні в 1562. Використовувався для проведення засідань Дивану та Верховного суду. На першому поверсі розташовувався Шербетхане, на другому поверсі розташовувалися книжники (секретарі) Дивану, Рада дивана збиралася на верхньому поверсі в мармуровому залі, у середині якого розташовувався басейн, а за троном падишаха — таємна кімната. Палацовий сад З палацового саду до наших днів збереглася лише ділянка лісу в 58 гектарів, звана «Курячий ліс» (тур. Tavuk Ormanı). Цей ліс сповнений безліччю цінних лікарських рослин. Тут Мехмедом Авджі побудований в 1671 «Солов'їний павільйон» (тур. Bülbül Köşkü) з невеликим мисливським будиночком, що зберігся донині. Примітки
University of Turkish Aeronautical Association

University of Turkish Aeronautical Association (UTAA) (Turkish: Türk Hava Kurumu Üniversitesi, THKÜ) is a non-profit foundation university located in Ankara, Turkey. It was established on March 3, 2011, by Law No. 6114 and is supported by the Turkish Aeronautical Association Foundation. The university is Turkey's first higher education institution specialized in aviation and space sciences. The main aim of the university is to provide qualified human resources for the aviation and aerospace sectors, offering undergraduate and graduate education, research, and training in areas such as pilotage, air transport, aerospace sciences, and engineering. Academic Structure Faculties Faculty of Air Transportation Faculty of Aeronautics and Astronautics Faculty of Business Faculty of Engineering İzmir Faculty of Air Transportation Institutes Institute of Aeronautics and Space Sciences Institute of Science Institute of Social Sciences Vocational Schools Ankara Aviation Vocational School İzmir Aviation Vocational School Campus and Facilities The main campus is located in the Etimesgut district of Ankara, in the Turkkusu complex. The campus includes flight training fields, hangars, laboratories, flight simulators, research centers, library, student dormitories, and social facilities. Students receive hands-on training with extensive aviation infrastructure. Education and Graduates UTAA provides applied training especially in pilotage, aviation, and space sciences. Students receive instruction at flight schools accredited by the Directorate General of Civil Aviation (SHGM) and EASA (European Union Aviation Safety Agency). Graduates are employed by Turkish Airlines, private airlines, and various aviation/aerospace companies. References External links Official website Instagram X (Twitter) YouTube Facebook
Giricano

Giricano (assyrisch: Dunnu-ša-Uzībi) ist ein Tell (Türkisch: Höyük) am Nordufer des Tigris im Landkreis Bismil der Provinz Diyarbakır in der Türkei. Der Höyük liegt erhöht an einer Flussschleife mit Blick auf den Fluss und misst 170 × 120 × 25 Meter. Er befindet sich 3 km nordwestlich der Stätte Ziyaret Tepe (das altorientalische Tušḫan) und 2 km nördlich von Hakemi Use Tepe. Ausgrabungen Giricano wurde 1988 von Guillermo Algaze im Rahmen des Euphrat-Tigris-Surveys entdeckt, die zur Entdeckung mehrerer Siedlungen entlang der Flüsse geführt hat. Ausgrabungen fanden in Giricano zwischen 2000 und 2003 im Rahmen der wegen des Baus des Ilısu-Staudamms notwendig gewordenenNotgrabungen unter der Leitung von Andreas Schachner der LMU München statt. Weitere Partner und Förderer waren TAÇDAM der ÖDTU Ankara, die DFG und das Archäologische Museum von Diyarbakır. Schichtungen Ausgrabungen belegen, dass Giricano vom ersten Viertel des 3. Jahrtausends v. Chr. bis in die späte Obed-Zeit, die erste Hälfte des 2. Jahrtausends v. Chr., die späte Bronzezeit und die Eisenzeit bewohnt war. Später, vom 12. bis zum 14. Jahrhundert n. Chr., diente dieser Ort nahegelegenen Siedlungen als Begräbnisstätte. Funde Die oberste Schicht mit der Architektur der frühen Eisenzeit zeigt im Gegensatz zu den vorherigen Schichten die Verwendung von Stein anstelle von Lehmziegeln. Diese Steine stammen vermutlich vom Flussufer. Aufgrund ihrer Nähe zur Oberfläche und ihrer späteren Nutzung als Begräbnisstätte sind sie jedoch stark beschädigt. In dieser Schicht wurde handgefertigte, gerillte Keramik gefunden, die für Ostanatolien charakteristisch ist. Der bedeutendste Fund der Ausgrabungen ist ein Satz von 15 Tontafeln aus der Zeit des assyrischen Königs Aššur-bel-kala (1073 bis 1056 v. Chr.). Die Keilschrifttafeln, die in einem Behälter gefunden wurden, gehörten einem Kaufmann namens Ahuni und beziehen sich auf den Handel mit Getreide, Vieh und Silber. Der Kaufmann lebte in Tušḫan und unterhielt Handelsbeziehungen mit Giricano. Aufgrund dieser Dokumente wird Giricano mit der assyrischen Siedlung Dunnu-ša-Uzībi identifiziert, Tušḫan selbst war die Provinzhauptstadt. Weblinks Giricano in der Pleiades-Datenbank Fotos auf der Seite der Türkiye Arkeolojik Yerleşmeleri (TAY) Mitteilung der Deutschen Forschungsgemeinschaft (DFG) Andreas Schachner: Die Glyptik des 2. Jahrtausends v. Chr. aus Giricano am Oberen Tigris, Bd. 64 (2014): Istanbuler Mitteilungen, Quellen Peter Bartl: Giricano and Ziyaret Tepe: Two Middle Bronze Age sites in the Upper Tigris Region. In: Peter Pfälzner (Hrsg.): Studien zur Urbanisierung Nordmesopotamiens. Harrassowitz Verlag, Wiesbaden 2012. Peter Bartl: The middle Bronze Age on the upper Tigris: New evidence from the excavations at Giricano and Ziyaret Tepe. In: Archaologische Mitteilungen aus Iran und Turan. Band 37, 2005, S. 153–162 (academia.edu). Karen Radner: Das mittelassyrische Tontafelarchiv von Giricano, Dunnu-sa-Uzibi. Verlag Brepols, Turnhout 2004, ISBN 2-503-51581-9, S. 156. Einzelnachweise
Національний парк Улудаг

Національний парк Улудаг (тур. Uludag Milli Parki; тур. Uludag National Park) розташований на однойменній горі в ілі Бурса (Туреччина). Заснований Національний парк Улудаг в 1961 р. Гора Улудаг — це найвища гора Мармурового регіону, де Європа зустрічається з Азією. Гірський масив складається з довгого утворення в 40 км завдовжки і 15 км завширшки. Найвища точка Картальтепе (тур. Kartaltepe — буквально «Гора орла») — 2543 м. У першу чергу Національний парк Улудаг відомий як один з найпопулярніших центрів зимового спорту в Туреччині. У період з грудня по травень гора Улудаг покрита снігом, чим притягує до себе величезну кількість любителів зимових лиж. На його схилах організований найбільший в Туреччині гірськолижний курорт Отеллер. Гірськолижна зона катання розташована на висоті 1700–2200 м. Шар снігу іноді досягає 4 м товщини. У регіоні є 14 лижних спусків загальною протяжністю 16 км і найдовшим спуском в 3 км. Майже кожен місцевий готель має свій власний під'йомник. До Національного парку можна дістатися як по шосе, так і по канатній дорозі. Національний парк Улудаг є одним з місць з рідкісними умовами для рослинного багатства, що виділяються географічними особливостями і незвичайною красою. На схилах гори, на різних висотах крім різновидів ялин і сосен були виявлені такі рідкісні види дерев та чагарників як лавр, маквіс, філірея, суничне дерево, грецький дуб, кизил, терпентинне дерево, мушмула німецька, живокіст аптечний, метільник ситниковий, ялиця Нордмана, верба козяча та ін. Ліси з таких рослин створили сприятливе середовище проживання для багатьох видів ссавців і птахів. На території парку водяться ведмеді, вовки, шакали, лисиці, козулі. У цих краях живе понад 90 видів птахів, з яких більше 20 видів це хижі. Зустрічаються види птахів, які мають різні захисні статуси від світових природоохоронних організацій: бородач, орел-змієїд, яструб-тетерев'ятник, чорна катарта, малий підорлик, сапсан, короткопала піщуха, шишкар і жовтоголовий корольок. Особливий інтерес представляють два плато — Саріалан (тур. Sarialan) і Кіразлі (тур. Kirazli), розташовані на північному схилы гори національного парку, рясно вкриті квітами і являють найбільший інтерес для ботаніків. Серед любителів природи, трекінгу, гірського туризму і зимових лиж парк здобув популярність на весь світ. Середньорічна кількість відвідувачів становить близько 700000 чоловік. Див. також Малий Олімп Ресурси Інтернету Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Національний парк Улудаг Slope & Lift Informations of Uludağ Uludağ Photographs Uludağ Ski Center Plan All About Turkey «Uludag Tepe» on Peakbagger Фотогалерея парку
Kilise Tepe

Kilise Tepe of Maltepe is een archeologische vindplaats op 1 km van Kışlaköy, in het district Mut in de Turkse provincie Mersin. Geschiedenis van de opgraving De ruïneheuvel ligt tussen Karaman en Silifke in het dal van de rivier de Göksu. Opgravingen werden in eerste instantie gemotiveerd door de bouw van een stuwdam in deze rivier die de heuvel onder water zou doen verdwijnen. Uiteindelijk bleek dat het stuwmeer de heuvel toch niet zou bereiken en later werden de opgravingen hervat. Er zijn dus twee opgravingsperiodes 1994-2000 en 2007-2011 onder leiding van Nicholas Postgate. Geschiedenis van de vindplaats De heuvel dankt zijn naam ("kerkheuvel") aan een Byzantijnse kerk uit de 5e eeuw waarvan de fundamenten nog aanwezig zijn. Daaronder ligt een goede 10 m materiaal uit de IJzer- en de Bronstijd. De oudste lagen dateren van ongeveer 2800 v.Chr., het Vroege Brons. De plek was een Hettitische nederzetting in de 14-13e eeuw, getuige een ivoren zegel met hiërogliefen. Het was waarschijnlijk een klein administratief centrum in die tijd. Er zijn 7 of 8 lagen uit het Late Brons. Er werd een stuk hout gevonden met 192 groeiringen dat een datum rond 1381 v.Chr. opleverde. Rond 1300 v.Chr. werd de bebouwing vlak gemaakt en er werd iets anders op gebouwd, een gebouw met tien vertrekken. Ook het aardewerk veranderde. De plaats ontsnapte niet aan de onrust van de brandcatastrofe rond 1190 v.Chr. Laag III kwam in een brand ten einde, maar Hettitisch bewind kan in deze streken mogelijk nog wat langer voortgeduurd hebben dan in Hattusa. Ook in laag II zijn nog zegels gevonden met de naam Tarhunta-piya in hiërogliefen. Maar daarna ging de plaats opnieuw in vlammen op. Nadien wordt er nog wat Myceens aardewerk gevonden, maar dan wordt er handgevormd aardewerk aangetroffen, dat niet op een pottenbakkerswiel gemaakt is en worden de vondsten schaars. Pas rond 750 v.Chr. verandert dat weer en verschijnt er aardewerk zoals dat in het oostelijke deel van de Middellandse Zee in die tijd gebruikelijk is. Evenals in Kinet Höyük wordt er 'imitatie'-Cypriotisch aardwerk gevonden. In Kinet Höyük kan dat gedateerd worden op de periode 750-720 v.Chr. Strata
Hekimoğlu Ali Pasha Mosque

The Hekimoğlu Ali Pasha Mosque (Turkish: Hekimoğlu Ali Paşa Camii) is a mosque in the Fatih district of Istanbul, Turkey. It was commissioned by Hekimoğlu Ali Pasha, who served as grand vizier multiple times from the 1730s to 1750s. The mosque was completed in 1734–1735. It is part of a larger külliye (charitable religious complex) with multiple components, including the founder's tomb. The architects of mosque are Çuhadar Ömer Ağa and Hacı Mustafa Ağa. Architecture The mosque complex was built during a transitional period in Ottoman architecture. It is the last major monument of the Classical Ottoman style, marking the end of the Tulip Period stage before the rise of the Ottoman Baroque style in the 1740s. As a result, it has a largely Classical layout, emulating 16th-century mosques, but also displays elements of the newer trends at the time. It is the last Classical-style mosque to employ the hexagonal baldaquin design, meaning that the central dome is supported by six main pillars arranged in a hexagonal layout around the mosque. The mosque forms part of a külliye complex that consists of a khanqah, a türbe (tomb), a shadirvan, a library, a sebil, and a primary school. It is the last major monument of the Tulip Period stage in Ottoman architecture and the last representative of the "classical" Ottoman style. The mosque reflects an overall classical form and is very similar to the nearby Cerrah Pasha Mosque (late 16th century), but the flexible placement of the various components of the complex around a garden enclosure is more reflective of the new changes in tastes. For example, the main gate of the complex is topped by a library, a feature which would have been unusual in earlier periods. It also has a very ornate sebil positioned at the street corner, next to the founder's tomb. The mosque is the last to employ an "hexagonal baldaquin" design, meaning that the main dome is supported by six pillars or buttresses arranged in a hexagon formation, with semi-domes occupying the spaces between the pillars. The interior of the mosque is light and decorated with tiles from the Tekfursaray kilns, which were of lesser quality than those of the earlier Iznik period. One group of tiles is painted with an illustration of the Great Mosque of Mecca, a decorative feature of which there were multiple examples in this period. See also List of mosques in Turkey References Bibliography Carswell, John (2006). Iznik Pottery (Second ed.). British Museum Press. ISBN 9780714124414. Goodwin, Godfrey (1971). A History of Ottoman Architecture. Thames & Hudson. ISBN 0-500-27429-0. Kuban, Doğan (2010). Ottoman Architecture. Translated by Mill, Adair. Antique Collectors' Club. ISBN 9781851496044. Rüstem, Ünver (2019). Ottoman Baroque: The Architectural Refashioning of Eighteenth-Century Istanbul. Princeton University Press. ISBN 9780691181875. Sumner-Boyd, Hilary; Freely, John (2010). Strolling Through Istanbul: The Classic Guide to the City (Revised ed.). Tauris Parke Paperbacks. External links Large collection of pictures of this mosque
Davutpaşa Barracks

Davutpaşa Barracks (Turkish: Davutpaşa Kışlası) were Ottoman Army barracks built in the 1800s and located at Davutpaşa neighborhood of Esenler district on the European part of Istanbul, Turkey. The building was used later as a shelter for immigrants during the Balkan Wars and as a military hospital during World War I. During the bombings of Istanbul, the area was bombed by the British forces. Today, it serves as a campus of Yıldız Technical University after its redevelopment. References
Türk Standardları Enstitüsü

Türk Standardları Enstitüsü (TSE) (en français : Institut turc de normalisation) est un organisme turc de normalisation. Créé le 18 novembre 1960, son siège social est à Ankara. Il est reconnu par le gouvernement turc comme l'organisme national de normalisation et représente les intérêts turcs aux niveaux international et européen. Liens externes Site officiel Portail de la Turquie
Tille Höyük

Tille Höyük is an archaeological site in Geldibuldu village in the Adıyaman Province of Turkey. It is a small settlement mound on the west bank of the Euphrates some 60 km east of Adıyaman. The site was excavated by the British Institute of Archaeology at Ankara, under the direction of David French, from 1978 to its flooding by the Atatürk Reservoir in 1990. Surface pottery suggests the site was first occupied in the fourth millennium BC, but large-scale excavation was restricted to the Medieval, Classical and Iron Age levels of the site. A small step-trench recovered Iron Age and Bronze Age pottery in 1980; a more substantial trench was cut into the side of the mound in the last season and reached Late Bronze Age levels. The Iron Age levels at Tille have been identified on the basis of the presence of iron objects, and the parallels in pottery with Late Assyrian pottery from Mesopotamia. More precise evidence for dating the extensive Iron Age burnt level comes from comparison of its architectural features. The pebble mosaic courtyard and surrounding building plan is found close parallels in eighth century BC. Neo-Assyrian buildings at Til Barsip and Arslan Tash in Syria. The date of the extensive burnt level can be placed in the eighth-seventh centuries BC. on archaeological grounds. Finds from the site are in the Adıyaman Museum. References See also British Institute at Ankara publications "Tille Höyük 1, The Medieval Period" by John Moore "Tille Höyük 3.1, The Iron Age: Introduction, Stratification & Architecture" by Stuart R. Blaylock "Tille Höyük 3.2, The Iron Age: Pottery, Objects and Conclusions" by Stuart R. Blaylock "Tille Höyük 4, the Late Bronze Age and the Iron Age Transition" by G.D. Summers
Poblat de les Matemàtiques de Nesin

El Poblat de les Matemàtiques de Nesin (en turc: turc: Nesin Matematik Köyü) és una institució educativa i de recerca dedicada a les matemàtiques, que es troba a 800 m del poble de Şirince, a la Província d'Izmir a l'oest de Turquia. Història Va ser creat el 2007 per Ali Nesin, un veterà professor de matemàtiques i director de la fundació sense ànim de lucre Nesin, creada pel seu pare, l'escriptor i humorista Aziz Nesin (1915-1995). El Poblat de les Matemàtiques es finança amb les donacions que rep la Fundació Nesin. El Poblat de les Matemàtiques Nesin acull diverses activitats relacionades amb les matemàtiques, principalment cursos d'estiu breus. L'ensenyament al Poblat de les Matemàtiques és voluntari; i si bé no compensa econòmicament als professors, sí que ofereix allotjament i àpats gratuïts. Els cursos van des de batxillerat fins a graus universitaris. Tots els cursos de secundària s'imparteixen en turc, ja que els estudiants no coneixen necessàriament llengües estrangeres, però qualsevol curs de grau o postgrau es pot impartir en anglès. Els estudiants solen romandre al poble durant un cicle de dues setmanes. Cada dijous s'organitza una activitat de lleure. No hi ha televisors ni s'hi emet música, tot i que de tant en tant hi ha projeccions de pel·lícules. Cada any hi treballen una quinzena de treballadors remunerats i prop d'un centenar de voluntaris. El poble també ha acollit recentment reunions de matemàtiques nacionals i internacionals. Ali Nesin va rebre el Premi Leelavati 2018 per "les seves contribucions excepcionals en l'increment de la consciència pública sobre les matemàtiques a Turquia, en concret pel seu incansable treball en la creació del Poblat de les Matemàtiques com un lloc excepcional i tranquil per a l'educació, la recerca i l'exploració de les matemàtiques per a tothom." Amenaça de demolició D'acord amb una declaració de juliol del 2017 per part de Tekin Karadağ, president de l'Associació de Naturalesa i Medi Ambient de Şirince, les autoritats es platejaven la demolició del poblat perquè el consideraven una "construcció il·legal". Tanmateix, Harun Abuş, Director de Desenvolupament i Planificació Urbanística de Selçuk, va declarar que la demolició, ara com ara, "no és al calendari". Referències Enllaços externs Lloc web
Nesin Mathematics Village

Nesin Mathematics Village (Turkish: Nesin Matematik Köyü) is an educational and research institute devoted to mathematics in İzmir Province in western Turkey. It is located 800 m (2,600 ft) from Şirince village in the Selçuk district. History and activities It was launched in 2007 by Ali Nesin, a veteran mathematics professor, who heads up the education non-profit Nesin Foundation established by his father, humorist writer Aziz Nesin (1915–1995). Mathematics Village is funded by donations made to the Nesin Foundation. Nesin Mathematics Village hosts various mathematical activities, mostly short summer courses. Teaching in the mathematics village "is voluntary; while the mathematics village does not provide honoraria for the teachers, it provides free accommodations and meals". Courses range from high school to graduate university courses. All high school courses are taught in Turkish, as the students do not necessarily know foreign languages, but any undergraduate or postgraduate course may be taught in English. Since 2014, Nesin Mathematics Village has been hosting an art school, Nesin Art Village, founded by Işın Önol. Students usually stay in the village for a cycle of two weeks. Each Thursday, a vacation activity is organized. There are no TVs or broadcast music, although there are occasionally film screenings. Around fifteen paid staff and nearly one hundred volunteers work there every year. The village has also been hosting domestic and international mathematics meetings recently. Ali Nesin was bestowed the 2018 Leelavati Award for "his outstanding contributions towards increasing public awareness of mathematics in Turkey, in particular for his tireless work in creating the 'Mathematical Village' as an exceptional, peaceful place for education, research, and the exploration of mathematics for anyone." Demolition scare According to a statement in July 2017 by Tekin Karadağ, the president of the Şirince Environment and Nature Association, Nesin Mathematics Village was slated for demolition by the authorities as being an "illegal construction". However, Harun Abuş, Director of Development and City Planning of Selçuk Municipality, declared that at this moment Nesin Mathematics Village is "not on the demolition calendar". See also Sevan Nişanyan References External links Official website Article on the maths village Nesin Matematik Köyü Hava Durumu