NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Çayönü

Çayönü, também conhecido como Çayönü Tepesi, é um povoado neolítico situado no que é hoje o sul da Turquia, a 40 km a noroeste de Diarbaquir, no sopé dos Montes Tauro, próximo do Bestacote, um regato intermitente, e do Rio Bogazçay, um afluente do Tigre. Foi habitado entre 7 200 a.C. e 6 600 a.C. Arqueologia As primeiras escavações foram conduzidas por Robert John Braidwood entre 1964 e 1978 e posteriormente entre 1985 e 1991. O assentamento cobre os períodos Neolítico pré-cerâmico A (PPNA), Neolítico pré-cerâmico B (PPNB) e Neolítico cerâmico (PN). A estratigrafia está dividida nas seguintes subfases, de acordo com a arquitetura dominante: circular, PPNA em forma de grelha, PPNB inicial com canais ou com grandes salas pavimentadas, PPNB médio em forma de celas, PPNB tardio com grandes salas inidviduais, PPNB tardio, Neolítico inicial Pecuária e agricultura Çayönü pode ter sido o lugar onde o porco foi pela primeira vez domesticado. A fauna selvagem incluía javalis, cervídeos, ovelhas e cabras. O ambiente no Neolítico incluía sapais e pântanos junto ao Bogazcay, bosques abertos, áreas de estepe e florestas de pistáchio a sul. Em 1997, cientistas do Max-Planck-Institut für Pflanzenzüchtungsforschung (Instituto Max-Planck para Investigação em Crescimento de Plantas) descobriu que os antepassados genéticos de 68 tipos contemporâneos de cereais se encontram em plantas que ainda crescem de forma selvagem nas encostas do Monte Karaca, situado nas proximidades de Çayönü. Notas Texto inicialmente baseado na tradução dos artigos «Çayönü» na Wikipédia em inglês (acessado nesta versão) e «Çayönü» na Wikipédia em castelhano (acessado nesta versão). Ver também Cultura arqueológica Referências Ligações externas «Cayönü Tepesi (Turkey)» (em inglês). . About.com «Pre-Pottery Neolithic Cayonu Tepesi» (em inglês). . The History of the Ancient Near East Electronic Compendium
Чайоню-Тепесі

Чайоню́, Чаєню і Чайоню-Тепесі поширені також невірні написання Кайону або Чайону (тур. Çayönü) — неолітичне поселення у Північній Месопотамії (зараз — південно-східна Туреччина), 9200 — 6600 років до н. е. Розташоване за 40 км на північний захід від міста Діярбакир біля підніжжя гір Тавра. Археологія Перші розкопки провів у 1964—1978 роках Роберт Брейдвуд. Розкопки поновилися в 1985—1991 роках. У поселенні виявлено споруди докерамічних культур PPNA та PPNB, а також керамічного неоліту. Економіка За деякими припущеннями Чайоню, можливо, є центром, де людина вперше почала використовувати метал. Знайдені металеві вироби за радіовуглецевим датуванням мають вік — 9200 +200 і 8750 +250 років до н. е. Чайоню, можливо, є центром, де була вперше одомашнена свиня (Sus scrofa). Місцева дика фауна включала кабанів, овець, кіз та оленів. Ландшафт складався з боліт, очеретових заростей у притоках Тигра, лісостепу з чагарниками мигдалю та фісташки. У степу поблизу гори Каракадаг в околицях Чайоню досі ростуть дикі попередники окультуреної пшениці та інших одомашнених злаків, що складали основу землеробства місцевих племен. Примітки Посилання СОЦИАЛЬНАЯ РЕВОЛЮЦИЯ В ЭПОХУ НЕОЛИТА: ОТ ЧАЁНЮ К ЧАТАЛ-ГЮЮКУ [Архівовано 14 травня 2012 у Wayback Machine.] Çayönü [Архівовано 27 вересня 2011 у Wayback Machine.] from About.com Çayönü [Архівовано 27 вересня 2011 у Wayback Machine.] from Ancient Near East
Цистерна на Филоксен

Цистерната на Филоксен (на гръцки: Κινστέρνα Φιλοξένου), известна в Турция под името Цистерна на 1001-та колони (на турски: Binbirdirek Sarnıcı) е византийско покрито водохранилище за питейна вода от 5 век, намиращо се в историческата част на Константинопол, между Форума на Константин и Хиподрума. Въпреки името си на турски, всъщност се състои от 224 колони. Тя е втората по големина антична подземна цистерна в Истанбул след Йеребатан сарнъджъ. Описание Водохранилището е построено през 5 век под дворец, който често се идентифицира от учени като Двореца на Антиох. Резервоарът е с размери 64 на 56 m, заема обща площ от 3640 m² и може да побере около 40 000 m³ вода. Представлява голяма зала, изпълнена с колони, които поддържат покрив от засводени арки. Общата височина на колоните е между 14 и 15 m, като всяка всъщност се състои от две отделни масивни колони, една върху друга, свързани помежду си с кръгъл мраморен диск. Цистерната е била реконструирана по времето на император Юстиниан през 6 век, тъй като дворецът над нея е бил опустошен от пожар през 475 г. След падането на Константинопол под османско владичество през 1453 г., цистерната вече не е използвана по предназначение и дори е била забравена, но е преоткрита при строежа на двореца на Фазли Паша на същото място през 17 век. Цистерната е ремонтирана и може да се посети като музей. Подът ѝ е повдигнат с няколко метра и долната част на почти всички колони са вкопани в него. В центъра на цистерната има изкоп-басейн, който стига до нивото на оригиналния под и показва четири колони в пълната им височина. Източници Alexander Kazhdan (éd.), The Oxford Dictionary of Byzantium, 3 vols., Oxford University Press, 1991 (ISBN 0-19-504652-8), s. v. Constantinople, Monuments of: Cisterns, vol. 1, 518 – 519; Müller-Wiener, Wolfgang. Bildlexikon zur Topographie Istanbuls: Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul bis zum Beginn d. 17 Jh. Tübingen, Wasmuth, 1977. ISBN 978-3-8030-1022-3. (на немски)
Cisterna de Filoxen

La Cisterna de Filoxen (grec: Κινστέρνα του Φιλοξένου, Kisterna tu Filoxenu; turc: Filoksenos Sarnıcı) o Cisterna de les Mil i Una Columnes (turc: Binbirdirek Sarnıcı) és un cisterna situada entre el Fòrum i l'Hipòdrom de Constantinoble a la zona de Sultanahmet, Istanbul, Turquia. La cisterna va ser construïda sota el palau de Lausos al segle iv. Té una superfície de 3.640 m2 que pot albergar 40.000 m³ d'aigua. La sala conté 224 columnes de 14 a 15 metres d'altura fabricades en marbre de l'Illa de Mármara. Cada columna és en realitat la superposició de dues columnes unides amb un anell de marbre. Igual que la Cisterna de la Basílica i la cisterna de Teodosi, està oberta al públic. L'entrada actual es troba en el Piyer Loti Caddesi, en el districte d'Eminönü. Referències Bibliografia Aleksandr Kajdan (ed.), The Oxford Dictionary of Byzantium, 3 vols., Oxford University Press, 1991 (ISBN 0-19-504652-8), s. v. Constantinople, Monuments of : Cisterns, vol. 1, 518-519 ; (German) Wolfgang Müller-Wiener, Bildlexikon Zur Topographie Istanbuls: Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul Bis Zoom Beginn D. 17 Jh, Wasmuth, Tübingen, 1977 (ISBN 3-8030-1022-5), 280-281 (En anglès) Handbook of Applied Hydraulics. Library of Congress Catalog Card Number 67-25809. Vegeu també Cisterna de la Basílica (Istanbul) Cisterna de Teodosi (Istanbul) Llista de cisternes romanes Aqüeductes de Roma Enllaços externs USGS: Stream Modeling (anglès)
Cistern of Philoxenos

The Cistern of Philoxenos (Greek: Κινστέρνα Φιλοξένου), or Binbirdirek Cistern, is a man-made subterranean reservoir in Istanbul, situated between the Forum of Constantine and the Hippodrome of Constantinople in the Sultanahmet district. It has been restored and is now visited as a tourist attraction. The entrance is located at İmran Öktem Sokak 4. Binbirdirek Cistern is the second largest cistern in Istanbul after the Basilica Cistern. Construction The reservoir has a surface area of 3640 m2, storing 40,000 m3 of water. The cistern is composed of a large hypostyle chamber supported by vaults. The 224 columns, each 14 to 15 meters tall, are made of marble from nearby Marmara Island. Each column is a superposition of two columns, joined by a marble ring. The floor of the cistern was later reinforced, so that only the upper column and a short sleeve of the lower column are thus visible. The original height can be seen in an excavated pond with four columns in the middle of the cistern. Most of the columns, and also the caps, are engraved with a Greek mason's mark. Restoration The cistern was restored by Justinian I in the 6th century, after the Palace of Lausus was completely destroyed in a fire in 475. After the conquest of the city by the Ottomans in 1453, the cistern fell into disuse, and was forgotten until rediscovered during the construction of Fazli Pasha's palace on the same site in the 17th century. In 1826, roughly 100 members of the Janissary Corps drowned after fleeing into the cistern during the Auspicious Incident. 1001 columns The name "Binbirdirek" means "1001 Columns" in Turkish, although the true number of the columns is only 224. The difference is due to the Turkish expression, "binbir" (i.e. 1001), being a turn of phrase that is often used to express a large sum or array of something. Gallery See also List of Roman cisterns Ancient Roman and Byzantine domes References Sources Kazhdan, Alexander (éd.), (1991). The Oxford Dictionary of Byzantium, 3 vols., Oxford University Press, (ISBN 0-19-504652-8), s. v. Constantinople, Monuments of : Cisterns, vol. 1, 518-519; Müller-Wiener, Wolfgang (1977). Bildlexikon zur Topographie Istanbuls: Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul bis zum Beginn d. 17 Jh (in German). Tübingen: Wasmuth. ISBN 978-3-8030-1022-3. Further reading Crow, J. (2015). "The Water Supply of Byzantine Constantinople". History of Istanbul. Retrieved January 15, 2021. Mango, Cyril (1995). "The Water Supply of Constantinople". In Mango, Cyril; Dagron, Gilbert (eds.). Constantinople and its Hinterland. Aldershot, Hampshire, UK: Ashgate Publishing. pp. 9–18. ISBN 9781315259567. Ward, K. A.; Crapper, M.; Altuğ, K; Crow, J. (2017). "The Byzantine Cisterns of Constantinople" (PDF). Water Supply. 17 (6). London: IWA Publishing: 1499–1506. doi:10.2166/ws.2017.053.
Cisterna de Binbirdirek

La Cisterna de Binbirdirek, Cisterna de Filoxeno o Cisterna de las mil columnas (turco Binbirdirek Sarnıcı) es un cisterna situada entre el Foro y el Hipódromo de Constantinopla en la zona de Sultanahmet, Estambul, Turquía. La cisterna fue construida bajo el palacio de Lauso en el siglo IV. Tiene una superficie de 3.640 m² que puede albergar 40.000 m³ de agua. La sala contiene 224 columnas de 14 o 15 metros de altura fabricadas en mármol de la Isla de Mármara. Cada columna es en realidad la superposición de dos columnas unidas con un anillo de mármol. Referencias Alexander Kazhdan (éd.), The Oxford Dictionary of Byzantium, 3 vols., Oxford University Press, 1991 (ISBN 0-19-504652-8), s. v. Constantinople, Monuments of : Cisterns, vol. 1, 518-519 ; (German) Wolfgang Müller-Wiener, Bildlexikon Zur Topographie Istanbuls: Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul Bis Zum Beginn D. 17 Jh, Wasmuth, Tübingen, 1977 (ISBN 3-8030-1022-5), 280-281 Véase también Cisterna Basílica (Estambul) Cisterna de Teodosio (Estambul) Lista de cisternas romanas
Citerne de Philoxenos

Le citerne de Philoxenos ou de Birbindirek est une citerne souterraine située entre le Forum de Constantin et l’Hippodrome de Constantinople à Istanbul, dans l’actuel quartier de Sultanahmet. Elle est toujours visitable et a été réhabilitée pour accueillir les touristes. Elle fut construite sous un palais longtemps identifié à tort au palais de Lausos au IVe siècle. D'une surface de 3 640 m2 (64 × 56,4 m), elle pouvait stocker près 40 000 m3 d’eau. Elle se présente comme une vaste salle hypostyle, couverte d'une série de voûtes d'arêtes. Ses 224 colonnes de marbre de Proconnèse (16 × 14) de 14 à 15 mètres de haut sont en fait composées de deux colonnes superposées réunies par une bague de marbre. Le sol de la citerne a été consolidé afin de la renforcer, de sorte que seule la colonne supérieure et un court tronçon de la colonne inférieure sont encore visibles. Une partie de l'élévation originelle est toutefois conservée près de l’entrée. La plupart des colonnes, mais aussi des chapiteaux, ainsi que certaines bases portent des marques de tâcheron (monogrammes ou abréviations de deux ou trois lettres grecques) La citerne fut restaurée quand le palais fut complètement détruit au VIe siècle. Après la conquête de la ville par les Ottomans en 1453, la citerne tomba dans l’oubli et fut redécouverte quand Fazli Pasa construisit sa demeure au-dessus au XVIIe siècle. Son nom turc, « Binbirdirek », signifie « 1 001 colonnes », bien que ce nombre ne soit « que » de 224. Articles connexes Citerne Basilique (Yerebatan Sarayı) Citerne d'Aspar Citerne de Théodose Bibliographie (en) Alexander Kazhdan (dir.), Oxford Dictionary of Byzantium, t. 1, New York et Oxford, Oxford University Press, 1991, 1re éd., 3 tom. (ISBN 978-0-19-504652-6 et 0-19-504652-8, LCCN 90023208), p. 518-519, s. v. Constantinople, Monuments of : Cisterns (de) Wolfgang Müller-Wiener, Bildlexikon zur Topographie Istanbuls : Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul bis zum Beginn des 17. Jh., Tübingen, Wasmuth, 1977 (ISBN 978-3-8030-1022-3), 280-281. Portail de l’archéologie Portail de l'Empire byzantin Portail d'Istanbul
Cisterna di Filosseno

La Cisterna di Filosseno (in greco antico Κινστέρνα Φιλοξένου?, in turco Binbirdirek Sarnıcı - lett. "1001 colonne") è la seconda cisterna sotterranea di Istanbul dopo la Cisterna Basilica. Essa si trova nel distretto di Fatih (che coincide con la città murata), nella mahalle (quartiere) di Sultanahmet, ed è ubicata tra il Foro di Costantino e l'Ippodromo di Costantinopoli, sotto al complesso palaziale oggi noto come Palazzo di Antioco. È oggi visitabile, e l'ingresso del sito è al civico 4 di İmran Öktem Sokak. Descrizione La cisterna misura 3640 m² (64 × 56,4 m). Poteva stoccare sino a 40000 m³ d'acqua. Sebbene il nome turco sia "Cisterna delle 1001 colonne", le effettive colonne della struttura (alte oltre 10 metri), sono effettivamente 224, 12 delle quali sostituite durante i restauri. Storia La cisterna venne costruita nel IV secolo e fu poi oggetto di rimaneggiamenti durante il regno di Giustiniano I, quando il soprastante Palazzo di Antioco venne demolito. Già al tempo della conquista turca di Costantinopoli, la Cisterna di Filosseno era caduta nell'oblio. Venne riscoperta solo nel XVII secolo, complice la realizzazione del limitrofo palazzo di Fazli Pascià, ed iniziò ad essere nota come "Cisterna delle 1001 colonne". Nel giugno del 1826 durante la repressione del corpo dei giannizzeri da parte del sultano Mahmud II, alcuni membri della milizia cercarono scampo all'eccidio che si stava svolgendo per le strade della capitale presso la Cisterna di Filosseno ma la maggior parte dei fuggiaschi finì per annegare. Nel corso del XIX secolo, la cisterna fu poi convertita in una filanda per la seta e divenne apprezzata meta di visite da parte degli occidentali di passaggio a Costantinopoli: Mark Twain, Herman Melville, ecc. Note Bibliografia (EN) Kazhdan, Alexander [a cura di] (1991), The Oxford Dictionary of Byzantium, Oxford University Press, v.1, ISBN 0-19-504652-8, pp. 518-519. (DE) Wolfgang Müller-Wiener, Bildlexikon Zur Topographie Istanbuls: Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul bis zum Beginn des 17. Jahrhunderts, Tübingen, Wasmuth, 1977, ISBN 978-3-8030-1022-3. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cisterna di Filosseno
Cisterne van Philoxenos

De Cisterne van Philoxenos (ook wel bekend als Binbirdirek Cistern, ') is een Byzantijnse ondergrondse wateropslagplaats in Istanboel, in het district Sultanahmet. De cisterne werd gebouwd onder een paleis, waarschijnlijk het paleis van Antiochus, in de 5e eeuw. Het reservoir had een oppervlak van 3640 m², goed om zo'n 40.000 m³ water op te slaan. Het dak van de cisterne wordt gedragen door 224 marmeren kolommen van 14 tot 15 meter hoog. De kolommen bestaan elk uit twee delen die worden gesloten door een marmeren ring, de vloer is later opgehoogd waardoor van de onderste kolommen enkel het bovenste deel te zien is. Alle kolommen dragen een Grieks Steenhouwersmerk. De cisterne werd in de 6e eeuw gerestaureerd in opdracht van Justinianus I nadat het bovenstaande paleis volledig was vernietigd door een brand in 475. Na de verovering van Constantinopel door de Turken in 1453 raakte het in onbruik, tot het werd herontdekt in de 17e eeuw toen men er het paleis van Fazli Pasha boven wilde bouwen. De cisterne is tegenwoordig een toeristische attractie.
Cysterna Tysiąca i Jednej Kolumny

Cysterna Tysiąca i Jednej Kolumny (także: Cysterna Filoksenosa, tr. Binbirdirek Sarnıcı) – podziemny zbiornik wybudowany w IV wieku w Konstantynopolu (obecnie Stambuł), pomiędzy Forum Konstantyna a Hipodromem. Obecnie znajduje się we współczesnej dzielnicy Sultanahmet. Cysterny zostały odnowione i obecnie są udostępnione dla turystów. Cysterna została wybudowana pod pałacem, często identyfikowanym z pałacem Lausosa, w IV wieku. Zbiornik ma powierzchnię 3640 m² i jest w stanie pomieścić 40,000 m³ wody. Cysterna składa się z dużego hypostylu, w którym znajdują się 224 kolumny, każda o 14/15 metrach wysokości. Kolumny wykonano z marmuru pochodzącego z pobliskiej wyspy Proconnesus, słynącej z białego marmuru. Każda z kolumn składa się w rzeczywistości z dwóch kolumn stojących jedna na drugiej, połączonych za pomocą marmurowego pierścienia. Posadzka cysterny została w późniejszym okresie wzmocniona i podniesiona co spowodowało, iż obecnie w całości widoczne są jedynie górne kolumny, natomiast dolne jedynie w niewielkiej części. Na większości kolumn, wraz z kapitelami, wyryto greckie znaki murarskie. Kiedy znajdujący się nad cysterną pałac został zniszczony w VI wieku dokonano naprawy cysterny. Po upadku Konstantynopola w 1453, cysterna przestała być używana i popadła w zapomnienie. Została ponownie odkryta w czasie budowy, w tym samym miejscu, pałacu dla Paszy Fazlia w XVII wieku. Turecka nazwa Binbirdirek oznacza dosłownie "1001 Kolumn" pomimo faktu, iż w rzeczywistości jest ich tam tylko 224. Zobacz też Zatopiona Cysterna Cysterna Teodozjusza Przypisy
Cisterna de Filoxeno

A Cisterna de Filoxeno ou Cisterna de Binbirdirek (em grego: Κινστέρνα Φιλοξένου; em turco: Binbirdirek Sarnıcı; "Cisterna das 1001 Colunas") é um reservatório de água subterrâneo situado entre o Fórum de Constantino e o Hipódromo (atualmente Sultanahmet) da antiga cidade de Constantinopla, atual Istambul, na Turquia. A cisterna foi restaurada e aberta ao público em 2002 como um museu. Tem um restaurante no interior e algumas pequenas lojas; ocasionalmente é usada para eventos e concertos. Atualmente já não tem água. História Foi construída no século V d.C. debaixo de um palácio construído por Filoxeno, um senador romano enviado para Constantinopla durante o reinado de Constantino. Esse palácio é usualmente identificado como o Palácio de Antíoco. O reservatório cerca de 64 por 56 metros (3 640 m²) e capacidade para 40 000 m³ de água. A cisterna é constituída por um hipostilo suportado por abóbadas em tijolo. As 224 colunas, das quais restam 212, têm entre 14 a 15 metros de altura e são feitas em mármore proveniente da vizinha Ilha de Mármara. Cada coluna é uma sobreposição de duas colunas ligadas por um anel de mármore. O piso da cisterna foi posteriormente reforçado, de forma a que só a coluna superior e uma pequena parte da coluna inferior são atualmente visíveis. Uma parte do exterior original foi preservado e está em exposição junto à entrada. A maior parte das colunas e alguns dos capitéis apresentam marcas de pedreiro gregas. A cisterna foi restaurada por Justiniano I no século VI, depois do palácio ter sido completamente destruído por um fogp em 475. Depois da conquista da cidade pelos otomanos em 1453, a cisterna caiu em desuso e foi esquecida, só sendo redescoberta durante a construção do palácio de de Fazli Paxá no mesmo local no século XVII. Durante algum tempo aí funcionou uma fábrica de seda. No século XX foi usada como uma lixeira. Notas e fontes Ligações externas Gülten, Ediz (10 de agosto de 2010). «Binbirdirek Sarnıcı». www.stargazete.com (em turco). Jornal Star. Consultado em 17 de agosto de 2011
Filoksenova cisterna

Filoksenova cisterna (grško Κινστέρνα Φιλοξένου) ali cisterna Binbirdirek je umetni podzemni rezervoar v Carigradu med Konstantinovim forumom in hipodromom v okrožju Sultanahmet. Cisterna je bila obnovljena in je danes turistična atrakcija. Vhod je na naslovu İmran Öktem Sokak 4. Cisterna Binbirdirek je druga največja cisterna v Carigradu za cisterno Bazilika. Gradnja Cisterna ima površino 3640 m² in hrani 40.000 m³ vode. Cisterna je sestavljena iz velike hipostilne komore, ki jo podpirajo oboki. 224 stebrov, od katerih je vsak visok od 14 do 15 metrov, je izdelanih iz marmorja z bližnjega otoka Marmara. Vsak steber je superpozicija dveh stebrov, povezanih z marmornim obročem. Tla cisterne so kasneje utrdili, tako da sta vidna samo zgornji steber in kratek tulec spodnjega stebra. Prvotno višino lahko vidimo v izkopanem ribniku s štirimi stebri sredi cisterne. Na večini stebrov in tudi na pokrovih je vgraviran grški zidarski znak. Obnova Cisterno je obnovil Justinijan I. v 6. stoletju, potem ko je bila palača Lausus popolnoma uničena v požaru leta 475. Po osvojitvi mesta s strani Osmanov leta 1453 se cisterna ni več uporabljala in je bila pozabljena, dokler je niso ponovno odkrili med gradnjo Fazli-paševe palače na istem mestu v 17. stoletju. Leta 1826 se je približno 100 članov janičarskega korpusa utopilo, potem ko so pobegnili v cisterno med Ugodnim incidentom. 1001 steber Ime Binbirdirek v turščini pomeni »1001 steber«, čeprav je pravo število stolpcev le 224. Razlika je posledica turškega izraza binbir (tj. 1001), ki je pogosto uporabljena fraza za izraziti veliko vsoto ali niz nečesa. Galerija Sklici Viri Kazhdan, Alexander (éd.), (1991). The Oxford Dictionary of Byzantium, 3 vols., Oxford University Press, (ISBN 0-19-504652-8), s. v. Constantinople, Monuments of : Cisterns, vol. 1, 518-519 ; Müller-Wiener, Wolfgang (1977). Bildlexikon zur Topographie Istanbuls: Byzantion, Konstantinupolis, Istanbul bis zum Beginn d. 17 Jh (v German). Tübingen: Wasmuth. ISBN 978-3-8030-1022-3.: Vzdrževanje CS1: neprepoznan jezik (povezava) Zunanje povezave
Филоксенова цистерна

Филоксенова цистерна (грч. Κινστέρνα Φιλοξένου) или цистерна 1001 стуба (тур. Binbirdirek Sarnıcı), је затворена цистерна за воду подигнута, у данашњем облику, највероватније у 6. веку и представља другу по величини (од око 500 колико је до сада пронађено) затворену цистерну у византијском Цариграду, после цистерне Базилике. Након пада Цариграда 1453. године је изгубила своју намену, касније је била коришћена у производњи свиле, да би на крају била у потпуности напуштена и претворена у ђубриште. Током процеса чишћења и рестаурације, који је трајао седам година, из ње је изнето око 700 камиона пуних ђубрета, а утврђено је и да су отвори на њеном врху, који су служили за скупљање кишнице, проширени да би су у њу лакше убацивало ђубре. Смештена је на западном крају пространог трга на коме се данас налазе Аја Софија, Хиподром, Плава џамија, цистерна Базилика и читав низ других споменика. Данас је отворена за јавност, а у њој се једно време налазила изложба слика и макета које су настале у склопу пројекта Byzantinum1200. Назив Филоксенова цистерна је византијски назив који је води порекло од римског сенатора и сарадника Константина Великог (306—337) Филоксена, за кога се претпоставља да ју је подигао. Међутим, данас се не може са сигурношћу потврдити да ли је ова цистерна истоветна са Филоксеновом која се помиње у византијским изворима. Цистерна 1001 стуба је отомански назив за цистерну, али његова етимологија није позната, пошто она има свега 224 стуба тј. 448 стубова, уколико се горњи и доњи делови рачунају засебно. Подаци о цистерни Цистерна има правоугаону основу димензија 64m x 56.4m. Носећи стубови су распоређени у 16 редова са по 14 стубова у сваком, тако да их укупно има 224. Њена висина је 15 m, а сами стубови носачи су састављени од два стуба који стоје један на другом. Њена укупна запремина износи 54.000m³, док цистерна Базилика, поређења ради, има запремину од 80.000m³. Данашњи под цистерне је новијег датума, а њена првобитна висина односно дубина се може видети на једном месту на коме се између четири стуба види њено првобитно поплочано дно. Око тог простора су данас постављени столови и тај део функционише као кафић, а на његовом дну и данас има воде. Види још Цистерне византијског Цариграда Референце Литература Jan Kostenec, A. Tayfun Öner (2007). Walking Thru Byzantium: Great Palace Region (2nd изд.). Byzantium 1200.com. ISBN 978-9944-0994-0-0. Спољашње везе Званична презентација (језик: турски)