NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Seleucia Sidera

Seleucia Sidera (Ancient Greek: Σελεύκεια η Σιδηρᾶ, Seleukeia hê Sidêra; Latin: Seleucia Ferrea), also transliterated as Seleuceia, Seleukeia, and later known as Claudioseleucia, Greek Klaudioseleukeia, was an ancient city in the northern part of Pisidia, Anatolia, near the village of Bayat (old name Selef), near Atabey, about 15 km north-northeast of Isparta, Isparta Province, in the Mediterranean Region of Turkey. Founded by Seleucus I Nicator or Antiochus I Soter to protect the military road across northern Pisidia. The city's surname Sidera (hê Sidêra, Ptol. v. 5. § 4; Hierocl. p. 673), is probably derives from iron-works in its vicinity. The city minted its own coins, some of which bear the image of the Asiatic divinity Men, who was worshipped at Antioch. The city was restored by the Roman emperor Claudius, and the name was changed to Claudioseleucia. This name is retained on the city's coins down to the time of Claudius II, though in Ptolemy, the Synecdemus of Hierocles, and the Notitiae Dignitatum the name is recorded as Seleucia. The city was Christianized early, its bishop, Eutychius being present at the Council of Nicaea in 325. [1] The city is in ruins. Remnants of the city wall, a necropolis, and a theater can be found. External links Smith, William (editor); Dictionary of Greek and Roman Geography, "Seleucia Sidera", London, (1854) Richard Stillwell, William L. MacDonald, Marian Holland McAllister (editors); The Princeton Encyclopedia of Classical Sites, "Seleucia Sidera", Princeton, (1976) Sagalassos IV: Report on the Survey and Excavation Campaigns of 1994 and 1995, page 98 This article incorporates text from a publication now in the public domain: Smith, William, ed. (1854–1857). "Seleuceia". Dictionary of Greek and Roman Geography. London: John Murray.
Barrage de Çatak

Le barrage de Çatak est un barrage en Turquie. La rivière issue du barrage est appelée rivière de Çatak (Çatak Deresi) ou Soguksu. Cette rivière est un affluent de la Büyükçay (« grande rivière ») à 8 km au nord du barrage. Cette Büyükçay est un affluent de la Karacehennem Boğazı Çayı (« rivière de la gorge de l'enfer noir »), connue pour ses gorges, qui se jette dans la Mer Noire. Notes et références Portail de la Turquie Portail du bâtiment et des travaux publics Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
Barrage de Hancağız

Le barrage de Hancağiz est un barrage turc sur la rivière de Nizip, dans la province de Gaziantep. Construit dans le cadre du vaste projet du Sud-est anatolien, il se situe en aval de la ville de Nizip, à une dizaine de kilomètres du confluent de la rivière avec l'Euphrate. Notes et références Sources (en) Site de l'agence gouvernementale turque des travaux hydrauliques Portail des lacs et cours d'eau Portail de la Turquie Portail du bâtiment et des travaux publics Portail des énergies renouvelables Portail des barrages
Diga di Hancağız

La diga di Hancağız è una diga della Turchia sul fiume Nizip situato nella provincia di Gaziantep e costruito nell'ambito del progetto del sud-est dell'Anatolia. La diga si trova a una decina di chilometri dalla confluenza del fiume con l'Eufrate. Fonti (EN) Sito dell'agenzia turca delle opere idrauliche, su www2.dsi.gov.tr. URL consultato l'8 agosto 2011 (archiviato dall'url originale il 20 agosto 2008).
Shrapnel Valley Cemetery

Shrapnel Valley Cemetery is a cemetery from World War I and is the second largest Commonwealth War Graves Commission Cemetery in the former Anzac sector of the Gallipoli Peninsula, Turkey, after Lone Pine Cemetery. History The battles at Gallipoli, some of whose participating soldiers are buried at this cemetery, was an eight-month campaign fought by Commonwealth and French forces against Ottoman Empire forces in an attempt to force the Ottoman Empire out of the war, which it was hoped would relieve the deadlock of the Western Front and to open a supply route between Russia and the Mediterranean through the Dardanelles and the Black Sea. Following the landing at Anzac Cove in April 1915, Shrapnel Valley (or Shrapnel Gully) became the main route for Allied troops and supplies between the beach and the frontline in the Anzac sector. Falling shrapnel made a distinctive whistling before striking the area. It was during the battles in the early days of the campaign that the name for the gully was coined. Later, several wells were dug in the valley and camps and gun emplacements constructed in the lower end. On the night of 18 to 19 May 1915, the 5th Light Horse Regiment from Queensland began an offensive through the valley. The cemetery is a trapezoidal shaped area larger than an average city block. It was in use during the campaign, and some additional graves were moved from outlying sites into it after the war. Private Victor Laidlaw photographed the cemetery in 1915 and made this comment in his diary: 4.7.15 (4 July 1915) The military cemetery near us is gradually expanding, every day you will see a small party witnessing the last call of a comrade who has gone to rest, crude graves some of them are, but they are looked after as much as possible. A good number have large crosses on them, while others are quite nameless, still all honour to these Australian heroes who have fallen here. Major Quinn buried at Shrapnel Valley Amongst the burials is that of Major Hugh Quinn, after whom Quinn's Post was named, now the location of Quinn's Post Cemetery. Ironically, Major Quinn is not buried in the cemetery which bears his name. Captain Quinn was in command of C company, 15th Battalion of the First Australian Imperial Force (AIF), and detailed on 29 April 1915 to hold the precarious position which had been established a few days before. He was promoted to major on 1 May but was shot on 29 May whilst reconnoitring in daylight for a counter-attack to expel Turkish troops from positions nearby seized during an assault on the post. Location The Anzac cemeteries are reached from the left hand junction of the Eceabat – Bigali Road. After 10.1 km from the junction, there is a right turn along a short track to find the cemetery on the left. Notes References Cemetery details. Commonwealth War Graves Commission. External links Photograph of cemetery Shrapnel Valley Cemetery at Find a Grave Map of Gallipoli and location of cemetery
Shrapnel Valley katonai temető

A Shrapnel Valley katonai temető (Shrapnel Valley Cemetery) egy első világháborús nemzetközösségi sírkert a Gallipoli-félszigeten. Története A szövetséges csapatok 1915. április 25-26-án szálltak partra a Gallipoli-félszigeten azzal a céllal, hogy kikényszerítsék Törökország kilépését a háborúból, az új front megnyitásával tehermentesítsék a nyugati frontot és utánpótlási utat nyissanak Oroszország felé. A nemzetközösségi csapatok által Shrapnel Valley-nek (Repesz-völgy) nevezett bemélyedésben egy létfontosságú út haladt, amely a partot összekötötte az ANZAC-fronttal. Nevét az április 26-ai heves török ágyútűzről kapta. Déli végénél táborokat és raktárakat alakítottak ki. A területet már a harcok folyamán használni kezdték temetésre, de a fegyvernyugvás után máshonnan is hoztak ide halottakat. A sírkertben 683 nemzetközösségi katona földi maradványait hantolták el, közülük 516 ausztrál, 55 új-zélandit és 36 britet azonosítottak. Jegyzetek Források ↑ WW1 Cemeteries: Shrapnel Valley Cemetery. WW1 Cemeteries.com. Hozzáférés: 2021. december 11..
Атакуле

Атакуле е сред главните забележителности на Анкара, Турция. Представлява 125-метрова наблюдателна и комуникационна кула, разположена в квартал Чанкая. Разположена е на хълм и при ясно време може да бъде видяна от почти цяла Анкара. Построяването на кулата продължава от 1987 до 1989 г., неин дизайнер е архитектът Раджъп Булуч. Официалното откриване на кулата е на 13 октомври 1989 г. от тогавашния президент Тургут Йозал.
Atakule

Atakule je 125 metrů vysoká komunikační a vyhlídková věž, která se nachází v čtvrti Çankaya v centrální Ankaře v Turecku. Je jednou z hlavních dominant města Ankara. Další informace Vzhledem k tomu, že čtvrť Çankaya je na kopci, může být věž spatřena během jasných dnů téměř odkudkoli z města. Návrh železobetonové konstrukce věže vzešel od architekta Ragıpa Buluça a stavební práce trvaly od roku 1987 do roku 1989. V horní části věže je otevřená terasa a obíhající restaurace s názvem Sevilla, která udělá plnou rotaci o 360 stupňů za 1 hodinu. Nad Sevillou je další restaurace, Dome, která se neotáčí a nachází se přímo pod kopulí. Pod terasou je kavárna s názvem UFO. Ve spodní část věže je nákupní centrum a několik vnitřních a venkovních restaurací. Věž byla otevřena dne 13. října 1989 prezidentem Özalem. Turecké slovo ata znamená předek nebo otec a je často používáno jako přezdívka (Ata) pro Mustafu Kemala Atatürka, zakladatele a prvního prezidenta Turecké republiky; zatímco turecké slovo kule znamená věž. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Atakule na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Atakule na Wikimedia Commons
Atakule-Fernsehturm

Der Atakule-Turm ist ein 125 Meter hoher Turm mit einem Drehrestaurant in der türkischen Hauptstadt Ankara. Der Atakule-Turm wurde 1989 als Aussichtsturm und neues Wahrzeichen der Stadt fertiggestellt. Außer der Aussichtsplattform und des Restaurants befinden sich noch eine Spielhalle, ein Burger-King-, ein Kentucky Fried Chicken- und ein Pizza-Hut-Restaurant und ein Einkaufszentrum um den Atakule-Turm herum. Er liegt ca. 4 km südlich des Kızılay-Platzes, des Stadtzentrums Ankaras. Seit dem 12. Juni 2011 ist der Atakule-Turm mit einer LED-Beleuchtungsanlage ausgestattet. Über 10.000 einzeln über DMX ansteuerbare Pixel sorgen jede Stunde für verschiedene Farbszenarien und Shows. Weblinks Atakule-Fernsehturm. In: Structurae http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=107668
Atakule

Atakule is a 125 m (410 ft) high communications and observation tower located in the Çankaya district of central Ankara, Turkey, and is one of the primary landmarks of the city. As the district of Çankaya is itself on a hill, the tower can be spotted from almost anywhere in the city during clear days. The tower was opened on 13 October 1989 by Prime Minister Turgut Özal. The tower's design came from architect Ragıp Buluç and the construction works lasted from 1987 to 1989. The top section of the tower houses an open terrace and a revolving restaurant named Sevilla, which makes a 360-degree rotation in one hour. On top of Sevilla is another restaurant, Dome, which is non-revolving and located directly under the cupola. Under the terrace is a café, named UFO. The bottom structures house a shopping mall and several indoor and outdoor restaurants. The Turkish word ata means "ancestor" (or "father" in Old Turkic), which is often used as a nickname (Ata) for Mustafa Kemal Atatürk, the founder and first President of the Republic of Turkey; while the word kule means "tower". Atrium shopping mall The shopping mall adjacent to the tower, Atrium, was also opened on 13 October 1989. It was the first modern mall in Ankara and the second in Turkey after Galleria in Istanbul, which was opened in 1987. The shopping mall was closed due to loss of popularity in the face of competition from an increasing number of more modern shopping malls in the city. It was demolished and rebuilt as a contemporary style shopping mall. Atakule shopping mall reopened on 29 October 2018, combining its original character with modern architecture, design, and technology, reflecting the international character of Ankara. See also List of tallest buildings in Ankara References External links Official website of the Atakule Tower Archived 2018-10-26 at the Wayback Machine (in Turkish)
Atakule

El Atakule Alışveriş Merkezi (o simplemente Atakule, en turco, ata significa ancestro aunque generalmente se le utiliza para referirse a Atatürk, y kule, torre) es una torre de comunicación y observación turca ubicada en Çankaya, uno de los distritos (ilçe) de la Provincia de Ankara. Como Çankaya se encuentra en una colina de la región central de la provincia, puede ser vista desde casi cualquier lugar de la ciudad en días claros, y viceversa. El diseño de la torre, que incluye un restaurante giratorio llamado "Sevilla", estuvo a cargo de Ragıp Buluç, y puede dar un giro de 360° en una hora. La estructura en la parte inferior de la torre es un centro comercial. La torre, de 125 metros fue inaugurada el 13 de octubre de 1989.
Atakule

Az Atakule egy 125 m magas torony Törökország fővárosában, Ankarában. A Cinnah és a Çankaya utak kereszteződésénél, a Botanikus Kert fölött magasodik. A torony bevásárlóközpontnak és számos étteremnek, kávéháznak ad helyet. A kilátó része 103 méter magasan helyezkedik el és 360°-os fordulatot tesz meg egy óra alatt; a kilátó egészében étterem üzemel. Története A torony építésére 1986-ban Turgut Özal miniszterelnök adott engedélyt, 1989-ben, a köztársaság fennállásának 66. évében nyitotta meg a nagyközönségnek. Az épület modern stílusban készült, tervezője Ragıp Buluç építész. A torony nevét az ankarai lakosság szavazta meg egy pályázat keretében, így lett Atakule, mely az Ata („apa”) és kule („torony”) szavakból áll össze. Az Ata a Török Köztársaság alapítójának, Mustafa Kemal Atatürknek a nép által használt beceneve. Források Atakule.net (törökül) Emporis.com (angolul) Külső hivatkozások Hivatalos honlap Archiválva 2018. október 26-i dátummal a Wayback Machine-ben (törökül)
Atakule

Atakule is een communicatie- en observatietoren in Çankaya, Ankara, Turkije. Atakule is naast toren ook een overdekt winkelcentrum. Deze werd op 13 oktober 1989 geopend door toenmalig premier Turgut Özal. Reden was het 66-jarig bestaan van Ankara als hoofdstad van Turkije. Het winkelcentrum Atakule bestaat uit vijf verdiepingen. Hier zitten veelal kledingwinkels en restaurants. Ook is er een bioscoop. De toren Atakule is 125 meter hoog. Op de helft van de toren en bovenin zijn ook restaurants te vinden. Eén van die restaurants bovenin draait om zijn eigen as (360 graden in één uur). Ook is een ruimte aanwezig waar men kan genieten van het uitzicht. Foto's maken is toegestaan aan één kant van de toren. Aan de andere kant zijn gebouwen van de overheid en militaire bases te vinden, waar men geen foto's van mag maken. Atakule heeft een oppervlakte van 28.530 vierkante meter, waarvan 17.297 vierkante meter gebruikt wordt voor handelsdoeleinden. Externe link www.atakule.com
Atakule

Atakule, to 125 metrowa wieża widokowa w dzielnicy Çankaya, w stolicy Turcji Ankarze. Atakule jest jednym z symboli i ważnym punktem orientacyjnym w Ankarze. Atakule znajduje się na wzgórzu, dzięki czemu w pogodny dzień można z niej oglądać panoramę prawie całego miasta. Wieżę zaprojektował architekt Ragıp Buluç, a jej budowa trwałą w latach 1986 – 1989. Na szczycie wieży znajduje się otwarty taras i obrotowa restauracja. Pełny obrót o 360 stopni zajmuje 60 minut. W pomieszczeniach u podstawy wieży mieści się centrum handlowe. Nazwę obiektu można przetłumaczyć z języka tureckiego jako Wieża Atatürka (ata – Atatürk, kule – wieża). Zobacz też Lista najwyższych wież na świecie
Атакуле

Атакуле́ (тур. Atakule) — смотровая башня в Анкаре с вращающейся платформой. Находится в городском районе Чанкая. История Проект разработал турецкий архитектор Рагип Булуч в 1986 году. Открывал сооружение президент Турции Тургут Озал 13 октября 1989 года. Название было выбрано всенародным голосованием. Открывшийся торговый центр Тансаш стал первым в Анкаре и вторым в Турции. В 2014 году башня вместе с торговым центром была закрыта на реконструкцию. Часть торгового центра была снесена, новый открылся в октябре 2018 года, башня была открыта 19 мая 2022 года. Диаметр башни — 21 метр, вес — 9 тыс. тонн. Рядом с башней расположен парк. Галерея Примечания Ссылки Официальная страница
Атакуле

Вежа Атакуле (тур. Atakule) — 125-метрова теле - і оглядова вежа, у столиці Туреччини, Анкарі. Вежу видно практично з будь-якої точки міста, а з вершини вежі можна оглянути все місто з висоти пташиного польоту. На вежі знаходиться ресторан, що обертається, який здійснює один оберт на 360 градусів за 1,5 години. Також один з перших торгових центрів Туреччини знаходиться під вежею. Місце розташування Башта знаходиться в місті Анкара, в одному з найвищих районів Чанкая, на місці перетину проспектів Джин і Чанкая. Башта підноситься на 118,2 метра над рівнем моря. Історія Будівництво вежі було розпочато в 1987 році і тривало близько 3-х років. Автором проекту є турецький архітектор Рагіп Булуч, який підготував його у 1985 році. Діаметр башти становить 21 метр, а вага — 9 тис. тонн. У 1987 році тодішній президент Туреччини Тургут Озал заклав фундамент споруди, а 13 жовтня 1989 року брав участь на відкриття вежі. Назва вежі було обрано всенародним голосуванням, на основі конкурсу. У 2011 році Реджеп Тайіп Ердоган брав участь на відкриття нового освітлення будівлі. Ресторани діють, але оглядова частина вежі тимчасово закрита. Торговий центр Відкритий в 1989 році торговий центр Тансаш під вежею став першим в Анкарі і другим в Туреччині. Торговий центр виходить на ботанічний сад. У 2012 році всі орендарі торгового центру були виселені і магазини закриті. У 2014 році почалося руйнування торгового центру, але припинено через загрозу вежі. Пізніше рознесення було завершено. Поки готується проект по оновленню торгового центру. Галерея Цікаві факти Один з ресторанів вежі носить назву іспанського міста Севільї. Див. також Дівоча вежа (Стамбул) Примітки Посилання Офіційна сторінка
Skew Bridge Commonwealth War Graves Commission Cemetery

Skew Bridge Cemetery is a Commonwealth War Graves Commission cemetery containing the remains of Allied troops who died during the Battle of Gallipoli, including the youngest British soldier. History The battles at Gallipoli were an eight-month campaign fought by British Empire and French forces against the Ottoman Empire in an attempt to force Turkey out of the war and to open a supply route to Russia through the Dardanelles and the Black Sea. The cemetery is 2 kilometres northeast of Seddülbahir on the Gallipoli Peninsula. Is named after a skewed wooden bridge which carried the road from Helles to Krithia across the Dere, a stream about 45 metres west of the cemetery and just behind the centre of the Allied lines. The cemetery was created during the fighting of 6–8 May 1915 and used until the Allied evacuation in January 1916. It originally contained only 53 graves, but now contains 607 graves, a consequence of its enlargement following the Armistice as graves were moved in from the surrounding including clearing Backhouse Post, Orchard Gully, R.N.D., and Romanos Well cemeteries. Special memorials record 125 British and 4 Australians who are known to be buried in the cemetery but the location of whose graves is not known more precisely. Notable graves Amongst those known to be buried in the cemetery is the youngest British soldier to be killed during the campaign and the youngest Allied serviceman to be buried on the peninsula. Drummer Joseph Aloysius Townsend of D Company, 1/4th Battalion of the East Lancashire Regiment was 15 when he was killed on 18 May 1915. (The youngest Allied soldier to die on service was an Australian, Private James Martin, aged 14 years 9 months. He contracted typhoid and was evacuated to a hospital ship where he died and was buried at sea.) References Cemetery details. Commonwealth War Graves Commission. "Skew Bridge Cemetery". Digger History. Retrieved 2008-08-02. "Skew Bridge Cemetery". Battlefields 1914–1918. Retrieved 2008-08-02. External links Skew Bridge Commonwealth War Graves Commission Cemetery at Find a Grave
Skew Bridge katonai temető

A Skew Bridge katonai temető (Skew Bridge Cemetery) első világháborús nemzetközösségi sírkert a Gallipoli-félszigeten. Története A szövetséges csapatok 1915. április 25-26-án szálltak partra a Gallipoli-félszigeten azzal a céllal, hogy kikényszerítsék Törökország kilépését a háborúból, az új front megnyitásával pedig tehermentesítsék a nyugati frontot és utánpótlási utat nyissanak Oroszország felé. A temető egy fából ácsolt ferde, rézsútos (skew) hídról kapta a nevét, amely a szövetséges csapatok által 1915. április 27-én elfoglalt vonal mögött állt. A temetőt a május 6. és 8. között folyó harcok alatt kezdték használni, és a teljes hadművelet során hantoltak el területén áldozatokat. A fegyvernyugváskor 53 sír volt benne. A temetőt kibővítették, és számos halott földi maradványait szállították át oda a csatamezőkről. A sírkertben jelenleg 608 halott nyugszik, közülük 351-et nem sikerült azonosítani. Az azonosítottak közül 245 brit, kilenc ausztrál, kettő új-zélandi, egy pedig indiai volt. Jegyzetek Források ↑ WW1 Cemeteries: Walker’s Ridge Cemetery. WW1 Cemeteries.com. Hozzáférés: 2022. szeptember 25.. ↑ WW1 Cemeteries 1: Skew Bridge Cemetery. WW1 Cemeteries.com. Hozzáférés: 2022. október 20..
Atatürkova přehradní nádrž

Atatürkova přehrada (turecky Atatürk Baraj Gölü) je přehrada v Turecku. Nachází se ve Východní Anatolii na řece Eufrat. Umělá nádrž má rozlohu 817 km² a je třetí největší vodní plochou Turecka. Zadržuje 48,5 km³ vody a její vzdutí sahá 180 km proti proudu. Zasahuje na území provincií Adıyaman, Diyarbakır a Şanlıurfa. Nadmořská výška při plném stavu vody činí 542 m. Přehrada byla postavena v letech 1982 až 1990 v rámci Jihovýchodního anatolského projektu. Původně se nazývala Karababa, pak dostala název na počest prezidenta Mustafy Kemala Atatürka. Náklady na stavbu byly přibližně 1,4 miliardy USD. Kvůli přehradě bylo přesídleno zhruba 55 000 lidí. Při napouštění nádrže bylo zaplaveno neolitické sídliště Nevalı Çori a pozůstatky Samosaty, hlavního města starověkého státu Kommagene. Koruna sypané hráze je 1820 m dlouhá a 184 m vysoká. V roce 1992 byla spuštěna hydroelektrárna s kapacitou 2 400 MW, která vyrábí téměř 10 % elektrické energie Turecka. Voda z nádrže slouží k zavlažování zemědělské půdy o rozloze 4 760 km² a umožňuje pěstování bavlníku na Harranské pláni. Přehrada je také využívána k rekreaci. V jezeře žije množství ryb druhů jako kapr obecný, sumec irácký a cípal abu. Oba břehy spojuje most Nissibi, dlouhý 610 metrů. Projekt vytvořil mnoho pracovních míst a zastavil vylidňování okolního kraje. Byl však také kritizován pro zadržování vody přitékající do Sýrie a pro podezření, že masa vody zvyšuje riziko zemětřesení. Přehrada byla v letech 1995 až 2009 vyobrazena na tureckých bankovkách. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Atatürkova přehrada na Wikimedia Commons Enerji Atlasi