NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Det Store Enhedsparti

Det Store Enhedsparti (Tyrkisk: Büyük Birlik Partisi – BBP) er et ultranationalistisk politisk parti i Tyrkiet. Partiet opstod som en udbrydergruppe af Det Nationalistiske Aktionsparti (Milliyetçi Hareket Partisi), under partiformanden Devlet Bahçeli's forsøg på at rense partiet for dets anti-kapitalistiske og anti-vestlige elementer samt frigøre sig fra partiets tilhørende militante ungdomsgruppe "Ülkü ocakları" og endelig de islamist-nationalistiske elementer. Det var de sidstnævnte elementer, der dannede Det Store Enhedsparti, med Muhsin Yazıcıoğlu i spidsen. Noter
Grote Eenheidspartij

De Grote Eenheidspartij (Turks: Büyük Birlik Partisi - BBP) is een extreemrechtse nationalistische en islamistische politieke partij in Turkije, opgericht op 29 januari 1993. De partij schijnt banden te hebben met de Grijze Wolven, een paramilitaire organisatie in Turkije, en is gelieerd aan de "Alperen Ocakları", die een synthese van islamisme en Turks ultra-nationalisme nastreeft. Deze organisatie scheurde zich in juli 1992 los van de MHP. De partij is in het parlement geraakt door kartels te vormen met populaire partijen. Bij de parlementsverkiezingen van 2002 haalde de partij 1,1% van de stemmen en haalde geen zetels. Bij de verkiezingen in 2007, werd Muhsin Yazıcıoğlu verkozen als onafhankelijke parlementariër. Bij de verkiezingen van 2011 deed de BBP weer mee en behaalde 0,73% van de stemmen. Moord op Hrant Dink Ogün Samast, de ultranationalistische Turkse tiener die Hrant Dink, een Turks-Armeense journalist, vermoordde, scheen banden te hebben met de Grijze Wolven en ook met de Grote Eenheidspartij, via de jeugdbeweging Alperen Ocakları die voorheen bekend was onder de naam Nizam-ı Alem Ocakları. De gerechtskosten van een van de sleutelfiguren in de moord, het voormalig BBP-lid Yasin Hayal, werden betaald door de partijtop van de BBP. Dood van Muhsin Yazıcıoğlu in 2009 Op woensdag 25 maart 2009 raakte de oprichter en partijvoorzitter, Muhsin Yazıcıoğlu, vermist bij een helikoptercrash in Turkije. Een zoekactie werd op touw gezet en na 48 uur werden de eerste overleden passagiers gevonden. Het lichaam van Muhsin Yazıcıoğlu werd enkele uren later gevonden. Externe link (tr) Officiële website Referenties
Kandıra

Kandıra ist eine Stadtgemeinde (Belediye) im gleichnamigen Ilçe (Landkreis) der Provinz Kocaeli in der türkischen Marmararegion und gleichzeitig ein Stadtbezirk der 1993 gebildeten Büyükşehir belediyesi Kocaeli (Großstadtgemeinde/Metropolprovinz). Seit der Gebietsreform ab 2013 ist die Gemeinde flächen- und einwohnermäßig identisch mit dem Landkreis. Die im Stadtlogo manifestierte Jahreszahl (1868) dürfte ein Hinweis auf das Jahr der Erhebung zur Stadtgemeinde (Belediye) sein. Geographie Der Landkreis/Stadtbezirk liegt zwischen den Provinzen Istanbul im Westen und Sakarya im Osten. Im Süden grenzt er an İzmit und Derince und im Norden hat er das Schwarze Meer als natürliche Grenze. Die höchste Erhebung ist mit 400 Metern der Babadağı (Berg der Väter). Die wichtigsten Wasserläufe sind die Bäche Sarısu, Seyrek und Kumcağız. Die Jahressumme der Niederschläge beträgt 900–1000 mm. Die Region ist dicht bewaldet. Einige Dörfer am Strand sind unter einheimischen Touristen durch ihre Nähe zu den Großstädten Istanbul, İzmit und Bursa beliebte Feriengebiete. Einige der beliebtesten Ferien-Dörfer sind Bağirganlı, Kefken, Kerpe, Kumcağız, Sarısu und Seyrek. Verwaltung Der Kreis (bzw. Kaza als Vorgänger) bestand schon vor Gründung der Türkischen Republik 1923. Die erste Volkszählung 1927 wies für ihn 24.663 Bewohner in 97 Dörfern (auf 880 km² Fläche) auf, der namensgebende Verwaltungssitz verzeichnete 1.057 Einwohner. (Bis) Ende 2012 bestand der Landkreis neben der Kreisstadt aus 91 Dörfern (Köy), die im Zuge der Verwaltungsreform 2013/2014 in Mahalle (Stadtviertel/Ortsteile) überführt wurden. Durch die Herabstufung der Dörfer zu Mahalle stieg deren Zahl von 5 auf 96. Ihnen steht ein Muhtar als oberster Beamter vor. Ende 2020 lebten durchschnittlich 544 Menschen in jedem Mahalle, 6.280 Einw. im bevölkerungsreichsten (Kocakaymas Mah.). Geschichte Während der römischen und byzantinischen Zeit war es als Kandira Desa(nôn Kômê) bekannt. Kandira wurde zu Regierungszeiten des Osmanischen Sultans Orhan I. zwischen 1308 und 1317 von Akça Koca erobert und dem Osmanischen Reich eingegliedert. Bis 1868 gehörte Kandıra zum Kreis (Kaza) Üsküdar, der heute ein Stadtteil von Istanbul ist. Danach wechselte der Ort zum Sandschak Izmit und erhielt Gemeindestatus (erkenntlich am Stadtlogo). Während des türkischen Unabhängigkeits-Krieges wurde es im Jahre 1918 von englischen und 1920 von griechischen Truppen besetzt. Kandira musste im Laufe seiner Geschichte Angriffe von Griechen, Abbazaren und Tscherkessen hinnehmen. Wissenswertes Auf dem Gipfel des Babadağı befindet sich das Grabmal von Akçakoca Bey, dem Eroberer von Kocaeli. Speisen mit Truthahnfleisch sind in Kandira sehr beliebt und im gesamten Land bekannt. Weblinks Tarihçe – Geschichte Doğal Güzellikler – Schönheiten der Natur Einzelnachweise
Kandıra

Kandıra is a municipality and district of Kocaeli Province, Turkey. Its area is 840 km2, and its population is 52,874 (2022). Its neighbours are Kaynarca to the east, Adapazarı to the southeast, İzmit to the south and Şile to the west. Geography Of the area of Kandıra, almost 50% is used for agricultural purposes, while almost 40% is forested. Of the rest of the land, 4% is settled (buildings or roads and the remainder) History Kandıra is first mentioned as Desa(nôn Kômê). The state hospital of Kandıra was founded in 1949. Tourist attractions Tourists discovered Kerpe when it was a small fishing port. It boasts a calm sea and sandy beaches, and is close to urban centers such as Istanbul, İzmit, and Adapazarı. Kefken is 20 km away from Kandıra, and 8 km away from Kerpe. Kefken is the most advanced town among the coastal settlements of the district. Sea, beach and pine forests are the most important features. Kefken harbor is a typical fishing town. In the summertime the town gets 3 times crowded. 2 hours more or less, or 150 km away from Istanbul on the Black Sea coast, is this fairly secluded, quiet, and relatively unspoilt part of the region. The sea is suitable for swimming and there are unspoilt bays for picnics. Kefken Island is one of the few islands on the Turkish Black Sea coast. The island is at a close distance to the shores of Cebeci village. Genoese era fortress walls and water wells are worth to mention as the historical heritage of the island. Composition There are 96 neighbourhoods in Kandıra District: References External links District governor's official website (in Turkish) District municipality's official website (in Turkish) Kandira Hotel Guide "Tourism Potentials of Kandıra" (in Turkish). Governorship of Kandıra, Kocaeli. 2009. Archived from the original on 2011-10-08.
Кандыра

Кандыра (тур. Kandıra) — город и район в провинции Коджаэли Турции. Его население составляет 13,511 человек (2009). Высота над уровнем моря — 18 м. История В 1912 году в городе и районе проживали: Турки - 37 452 чел. Греки - 7 689 чел. Армяне - 5 100 чел.. Примечания Ссылки Официальный сайт города Официальный сайт района
Distretto di Tenedo

Tenedo (Tènedo; in turco Bozcaada o Bozca ada, in greco Τένεδος?, Τénedos) un'isola dell'arcipelago delle Sporadi anatoliche, situato nel mar Egeo nordorientale, di fronte alle coste della penisola anatolica. Trovandosi, in particolare, poco a sud dell'ingresso dello stretto dei Dardanelli a circa 6 chilometri dalla costa. L'isola appartiene politicamente alla Turchia e amministrativamente costituisce un distretto della provincia di Çanakkale, l'unico della Turchia a non comprendere alcun villaggio. La popolazione è infatti concentrata interamente nel centro abitato di Tenedo che si trova sulla costa orientale dell'isola. Storia L'isola, che prenderebbe il nome da Tenete, è nota fin dall'antichità essendo citata in diversi punti dell'Iliade di Omero: secondo Omero infatti quest'isola, prospiciente alla città di Troia, vide svolgersi diversi fatti della guerra di Troia. In particolare, è qui che le navi achee si sarebbero nascoste simulando la partenza nel quadro dello stratagemma che doveva condurli alla conquista della città. Nel periodo medioevale nel X e XI secolo l'isola, per la sua posizione strategica, venne contesa tra l'impero Romano di Costantinopoli e le altre potenze marittime, finché, a seguito di un trattato del 1261 tra l’imperatore di Bisanzio e il Capitano del Popolo genovese Guglielmo Boccanegra, alla Repubblica di Genova vennero affidati diversi territori che di fatto controllavano l'accesso navale al mar Nero, tra cui Tenedo; l'isola tra alterne vicende rimase sotto il controllo Genovese fino al 1456, quando cadde in mano ai Turchi, ed ai genovesi venne concesso di mantenere un Fondaco come deposito per i commerci, pagando un dazio agli Ottomani. Durante la guerra di Candia fra Veneziani e Turchi (1656) un contingente veneziano sbarcò il 5 luglio sull'isola. Le truppe venete che erano comandate dal Alessandro del Borro dopo otto giorni riuscirono a conquistare la fortezza. I Turchi alla cui testa vi era Alì Mehmet dovettero lasciare in mano ai vincitori tutto l'equipaggiamento bellico. Nel 1822 2 brigantini e 2 brulotti greci attaccarono le navi turche alla fonda nel porto dell'isola. I Greci che erano comandati da Canaris e Ciriaco, riuscirono ad incendiare due navi nemiche. La reazione turca fu immediata ma venne ostacolata da una furiosa tempesta che di fatto aiutò la ritirata greca. Note Altri progetti Wikisource contiene una pagina dedicata a Distretto di Tenedo Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Tenedo Collegamenti esterni Sito ufficiale, su bozcaada.gov.tr.
Бозджаада (район)

Бозджаада (тур. Bozcaada) — город и район в провинции Чанаккале (Турция). Полностью расположен на острове Тенедос, который по-турецки называется «Бозджаада» («сероватый остров»). История Ссылки Официальный сайт города Официальный сайт района
Бозджаада (ільче)

Бозджаада (тур. Bozcaada) — ільче (округ) у складі ілу Чанаккале на заході Туреччини. Адміністративний центр — місто Бозджаада. Ільче утворений з острова Бозджаада та дрібних сусідніх — Ешек, Гьокче (Кьокче), Мавака, Таш та скеля Шималь. Склад До складу ільче (округу) входить 1 буджак (район) та 1 населений пункт (місто): Примітки
Лампсак

Лампсак или Лапсеки (на турски: Lapseki; на гръцки: Λάμψακος, Лампсакос) е пристанищен град на малоазийския бряг във вилает Чанаккале, Република Турция. Днешното име на града е турско производно на старогръцкото Лампсакос. Градът има население от 12 537 жители (според данни от декември 2017 г.), но като локален туристически център прераства през летния ваканционен сезон на 20 000 жители. В Турция околностите на града са популярни с вкусните череши, отглеждани в местните големи черешови градини. История Градът е основан от гръцки колонисти от малоазийския град Фокея през 6 век пр.н.е. Скоро след това, Лампсак става основен съперник на близкия град Милет, контролиращ търговските връзки през Дарданелите. Майстори от Лампсак изработват фиалата от прочутото златно Панагюрско съкровище. През 1235 г. на голям църковен събор в Лампсак с участието на представители на всички източни православни църкви е възстановена Българската патриаршия, а архиепископ Йоаким тържествено е провъзгласен за патриарх. В началото на 19 век в района на града се заселва българска колония, която живее там до 1914 г., когато се изселва окончателно в България. Нов Лампсак Гръцкото население на града се изселва в Гърция след Гръцко-турската война. Бежанци от Лампсак основават градчето Неа Лампсакос (в превод Нов Лампсак) на остров Евбея. Източници
Lapseki

Lapseki és una ciutat turca, i districte de la província de Çanakkale. Se situa a 34 km del centre de Çanakkale. El districte té una població de 27.149 habitants i una superfície de 955 km². Història Làmpsac (en grec: Λάμψακος, en llatí: Lampsacus o Lampsacum) fou una de les principals ciutats gregues de Mísia, a la vora de l'Hel·lespont. Fou fundada amb el nom de Pitiüssa i després va rebre colons jonis de Milet i Focea. Era a l'altre costat de Cal·lípolis, al Quersonès Traci, i tenia un port excel·lent. El seu territori produïa un bon vi. A Làmpsac hi havia una estàtua d'un lleó postrat molt ben feta, obra de Lísip, però fou traslladada per Agripa a Roma, al Camp de Mart. Làmpsac fou el lloc on suposadament nasqué Príap –déu de la fertilitat en la mitologia grega, representat amb uns grans genitals–, fill d'Afrodita. Va combatre contra Milcíades el Vell, que s'havia establert al Quersonès Traci i que va atacar la ciutat, però Milcíades fou fet presoner i només posteriorment alliberat per la mediació del rei de Lídia, Cresos. Va participar en la rebel·lió de Jònia, que aviat fou recuperada pels perses. Fou governada per un tirà local amb suport dels perses, anomenat Hipocle. El seu fill Eàntides es va casar amb Arquedice, filla d'Hípies i neta de Pisístrat. Per aquesta època es va produir l'intent de cop d'estat d'Euagon, que va voler ocupar l'acròpoli i proclamar-se tirà. Després de la batalla de Mícale el 479 aC, la ciutat va esdevenir aliada d'Atenes, va ingressar en la Lliga Dèlica i va pagar un tribut de 12 talents (una gran quantitat per a l'època). El 413 aC, després del fracàs de l'expedició a Sicília, es va revoltar, però com que no tenia fortificacions fou recuperada fàcilment per una flota atenenca dirigida per Estrombíquides. Al segle següent, com la resta de ciutats, va passar a la sobirania persa i va conservar el seu govern. Va rebre els macedonis i va pertànyer a l'imperi d'Alexandre i els seus diàdocs. Fou atacada per Antíoc III el 196 aC i la ciutat es va declarar a favor de Roma; va votar oferir una corona d'or a la República Romana a canvi de la qual foren acceptats com a aliats. En temps d'Estrabó encara era una ciutat important. Fou lloc de naixement de diversos poetes, escriptors i filòsofs, com Caró, historiador; Anaxímenes, orador; Metròdor, deixeble d'Epicuri (que hi va residir per uns anys); i d'altres. Cultura Lapseki és famosa pels seus cirerers i s'hi organitza un Festival de Cirerers anual. L'any 2015 se'n va celebrar l'edició número 30. Esports A Lapseki es fa un Torneig Internacional de Voleibol de Platja anual. El 2015 se'n va realitzar la versió 19. Referències Enllaços externs Kaymakamlık (govern) de Lapseki. Ajuntament de Lapseki.
Lapseki

Lapseki ist eine türkische Kleinstadt an der Ostküste der Dardanellen in der Provinz Çanakkale. Sie ist gleichzeitig Hauptstadt des gleichnamigen Landkreises im Norden der Provinz. Die Stadt vereint über die Hälfte der Kreisbevölkerung (2020: 50,6 %). Von hier aus verkehrt eine Fähre über die Dardanellen nach Gelibolu. Der Ort liegt an der Stelle des antiken Lampsakos, von dem jedoch fast nichts mehr erhalten ist. Der Landkreis grenzt im Süden an den zentralen Landkreis (Merkez) Çanakkale und an den Kreis Çan sowie im Osten an den Kreis Biga. Im Norden bilden die Dardanellen die natürliche Grenze. Neben der Kreisstadt besteht der Kreis aus zwei weiteren Gemeinden (Belediye): Çardak (3721) und Umurbey (2439 Einw.). Zum Kreis gehören des Weiteren noch 40 Dörfer (Köy) mit einer durchschnittlichen Bevölkerung von 196. Adatepe ist mit 1131 das einzige Dorf des Landkreises mit einer Einwohnerzahl über 1000. Die Bevölkerungsdichte des Kreises liegt mit 34 Einwohnern je km² unter der des Provinzdurchschnitts (55 Einwohnern je km²). Einzelnachweise
Lapseki

Lapseki (em grego: Λάμψακος; romaniz.: Lampsakos; Pityusa, Pityussa ou Lâmpsaco na Antiguidade) é um distrito (em turco: ilçeler) da província de Çanakkale que faz parte da região de Mármara da Turquia. Com 882 km², em 2010 a sua população era de 26 375 habitantes (densidade: 29,9 hab./km²), dos quais 10 889 moravam na cidade. Situado na margem oriental do estreito dos Dardanelos (antigo Helesponto) e extremidade sudoeste do mar de Mármara, o distrito é célebre pelos seus pêssegos e principalmente pelas suas cerejas. Todos os anos, no início de junho, é realizado um festival de cerejas na cidade. A principal atividade dos habitantes é a agricultura, embora a pesca e o turismo também tenham alguma importância. Mitologia Foi em Lâmpsaco que a deusa Vênus deu à luz Príapo, quando voltava de seu encontro com Baco, então em sua expedição à Índia. O nome antigo da cidade era Pityussa. O seu rei, Mandron, convidou Fobo, da Foceia, que era da família de Codro, a trazer colonos da Foceia, prometendo dar parte da sua terra. Os colonos prosperaram, pilhando os bárbaros vizinhos, e tornaram-se alvo da inveja dos nativos, que planearam matá-los. Lampsace, a filha do rei, soube dos planos, e contou aos gregos os planos de traição. Estes tomaram a iniciativa e mataram os homens da cidade. Lampsace morreu de doença, e o rei Mandron pediu para sair da cidade, levando os filhos e as esposas dos homens mortos. A cidade passou a chamar-se Lampsace em homenagem à princesa morta, que recebeu honras heroicas e recebeu sacrifícios como uma deusa. História A cidade foi fundada por colonos gregos de Foceia no século VI a.C.. Pouco tempo depois tornou-se uma dos principais rivais de Mileto, controlando as rotas comerciais do Helesponto. O nome moderno em turco deriva do antigo nome grego. Lâmpsaco era uma das quatro cidades das costas do Helesponto. Neste cidade, segundo Pausânias, o principal deus adorado era Príapo, considerado filho de Dionísio e Afrodite. Havia festivais em honra a Príapo, onde o povo se entregava a toda sorte de lascívia. A cidade esteve sob o domínio bizantino durante um longo período, até ser conquistada pelos Otomanos por Solimão Paxá em 1356. No fim da Primeira Guerra Mundial foi ocupada por tropas britânicas e francesas, que só abandonaram a região a 25 de setembro de 1922, perto do fim da Guerra de independência turca. No distrito encontram-se os túmulos de 15 000 soldados que perderam a vida naquela guerra. Notas e referências
Lapseki

Lapseki (din greacă Λάμψακος, transliterat: Lampsakos) este un oraș și district din provincia Çanakkale, Turcia. În 2012 avea o populație de 10.863 de locuitori. Primarul este Eyüp Yılmaz (AKP). Districtul Lapseki este cunoscut pentru cireșele sale, iar în oraș se organizează anual un festival al cireșelor. Note Legături externe
Лапсеки

Лапсеки (тур. Lapseki) — город (11,6 тыс., 2015 г.) и район в Турции, провинция Чанаккале. Район известен своими вишнями, в городе ежегодно проводится «вишнёвый фестиваль». К 2023 году, в рамках строительства транспортного кольца вокруг Мраморного моря, планируется возведение моста «Чанаккале-1915» через пролив Дарданеллы, который свяжет города Лапсеки и Гелиболу (провинция Чанаккале). История Город основан греческими колонистами. В древности назывался Питиусса, затем Лампсак. Примечания Ссылки Официальный сайт города Официальный сайт района
Cambazlı ruins

Cambazlı is an archaeological site in Mersin Province, Turkey Geography Cambazlı is in the plateau to the south of the Toros Mountains at 36°35′N 34°02′E which is a part of a wide region which was called Cilicia Trachaea in the antiquity. It is situated in a village with the same name. Administratively, it is part of Silifke district of Mersin Province. Its distance to Silifke is 30 kilometres (19 mi) and to Mersin is 85 kilometres (53 mi). History The original name of the settlement is not known. But it was an important settlement because it was connected to other important ancient settlements like Corycus and Diocaesarea by Roman roads. Although It dates back to late Hellenistic age, it was also inhabited during the Roman and Byzantine eras. The ruins There are ruins of mausoleums, rock tombs and cisterns around the village. But the most important building is a 13x 20 m early Byzantine era (5th century) basilica with three naves. (Turkish: Cambazlı Kilisesi) The columns with Corinth type headings in the southern side as well as the apse a part of the walls are standing; but the columns in the northern side have been demolished. External links Over 100 pictures of the church Pictures of the monumental graves Extensive photographic survey, description, and plan of Canbazlı Basilica Gallery References
Flughafen Mardin

Der Flughafen Mardin (türkisch Mardin Havalimanı, IATA-Code: MQM, ICAO-Code: LTCR) ist ein türkischer Flughafen nahe der Stadt Mardin. Er wird durch die staatliche DHMI betrieben. Flughafengelände Der Flughafen wurde 1999 dem Betrieb übergeben und wird ausschließlich zivil genutzt. Er verfügt über ein Terminal mit einer Kapazität von 400.000 Passagieren im Jahr und eine befestigte Start- und Landebahn, die jedoch kein Instrumentenlandesystem (ILS) besitzt. Das Vorfeld hat eine Größe von 50 × 80 Meter und kann ein einzelnes Verkehrsflugzeug aufnehmen. Ein neues, auf drei Millionen Passagiere ausgelegtes Terminal wurde im Januar 2023 eröffnet. Die ihm zugeordnete Stadt Mardin liegt etwa 18–20 Kilometer entfernt. Sie ist mit Taxi, Privatwagen oder Flughafenbus über die Schnellstraße D-950 zu erreichen. Weblinks Seite des Flughafens Einzelnachweise
Mardin Airport

Mardin Airport is an airport in Mardin (IATA: MQM, ICAO: LTCR), located in Kızıltepe, 20 km (12 mi) southeast of Mardin, in southeastern Turkey. On 17 December 2022, the airport was renamed Mardin Prof. Dr. Aziz Sancar Airport (Mardin Prof. Dr. Aziz Sancar Havalimanı) in honor of Nobel-winning chemist Aziz Sancar, who is a native of Mardin. Airlines and destinations The following airlines operate regular scheduled and charter flights at Mardin Airport: Traffic statistics References
Aeroportul Mardin

Aeroportul Mardin (IATA: MQM, ICAO: LTCR) este un aeroport din Kızıltepe, Provincia Mardin, Turcia ce deservește zona Mardin. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 599.601 pasageri. A fost deschis în 1999 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 527 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de General Directorate of State Airports (Turkey)⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Мардін (аеропорт)

Аеропорт Мардін (тур. Mardin Havalimanı) (IATA: MQM, ICAO: LTCR), — аеропорт у місті Мардін, південно-східна Туреччина розташований у Кизилтепе, за 20 км на південний схід від Мардіна. Авіалінії та напрямки, вересень 2023 Статистика Примітки
Banak

Banak (en armeni: Բանակ), Bana (en georgià: ბანა) o Penek, és una antiga localitat situada a Taik, una província de l'Armènia històrica del Principat d'Ibèria al segle IX. El jaciment, hui a l'est de Turquia (província d'Erzurum), és conegut sobretot per les restes de la seua església d'estil armeni, vinculada a un conjunt monàstic. Església Història L'autoria i la datació de l'església de Banak són controvertides. Alguns historiadors l'atribueixen al catholicos d'Armènia Nerses III el Constructor, que la va fer erigir durant la seva estada a Taik entre els anys 652 i 658. Altres historiadors la daten del segle IX, tot basant-se en la Crònica georgiana, que l'esmenta en relació amb Adarnases IV d'Ibèria del Tao (881-923): ell hauria ordenat la construcció de l'església sota el guiatge de Kwirike, futur primer bisbe de Bana. Els defensors de la datació del segle VII només ho veuen com una restauració de l'església, danyada després de les guerres entre àrabs i romans d'Orient. Des de finals del segle IX, l'església es va convertir en una de les principals esglésies dels primers bagratunís georgians. La coronació de Bagrat IV de Geòrgia va tenir lloc ací el 1027 i el seu matrimoni amb Helena, neboda de l'emperador romà d'Orient Romà III Argir. Al segle XV, Vakhtang IV de Geòrgia i la seua esposa hi foren enterrats. Bana també és la seu d'un bisbat de l'Església ortodoxa georgiana. L'església va patir greus danys durant les guerres russo-turques del segle XIX, així com per un terratrèmol del 1985. Arquitectura L'edifici està construït segons el model de la Catedral de Zvartnots, una tetraconca de galeria. Tanmateix, es va reforçar amb la combinació dels quatre pilars de la cúpula amb quatre capelles angulars, i amb un anell de contraforts format per nínxols compartimentats adossats a la paret perifèrica. L'església també està relacionada amb Zvartnots per la decoració esculpida. Notes i referències