NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
TaleWorlds Entertainment

TaleWorlds Entertainment é um estúdio independente desenvolvedor de jogos localizada em Ankara, na Turquia. Taleworlds é uma marca oficial de İkisoft Software Company. Ela desenvolve jogos de computador sobre a marca Taleworlds Entertainment desde 2005. O primeiro jogo da companhia, Mount&Blade, foi terminado em setembro de 2008. Mount&Blade foi desenvolvido com recursos limitados. Uma versão alpha do jogo foi lançada ao público em 2005 e ganhou rapidamente uma significativa base de fãns entre jogadores. A empresa continuou a trabalhar no jogo, com ajuda da Paradox Interactive para criar uma versão final. Jogos criados Mount&Blade: atualmente na versão 1.011, primeiro jogo produzido pela empresa. Mount & Blade: Warband: Segundo jogo da franquia. Mount & Blade: With Fire and Sword: Terceiro jogo lançado da franquia. Mount & BladeII Bannerlord: Último jogo lançado da franquia Ligações externas Página oficial Taleworlds Fórum oficial Taleworlds
TaleWorlds Entertainment

Тејлворлдс (енгл. TaleWorlds Entertainment, тур. İkisoft Yazılım) је независна компанија за дизајнирање рачунарских игрица са седиштем у Анкари. Компанија је основана 2005. и званични је бренд компаније "İkisoft Software Company".. Њихов студио се налази на Блискоисточном техничком универзитету (METU). Пројекти Рачунарске игрице Тејлвордса: Mount and Blade (септембар 2008) Mount and Blade: Warband (30. март 2010) Mount and Blade: With Fire and Sword (3. мај 2011) Литература http://www.taleworlds.com/ Референце
Taleworlds

Taleworlds, i marknadsföringssyfte skrivet TaleWorlds, är ett oberoende spelutvecklingsföretag i Ankara, Turkiet. De blev klara med sin första titel Mount & Blade i september 2008. Andra spel som företaget gjort är Mount & Blade: Warband, Mount & Blade: Napoleonic wars, Mount & Blade: With fire and sword och Mount & Blade II: Bannerlord. Externa länkar Officiell webbplats
TaleWorlds Entertainment

TaleWorlds Entertainment — незалежний турецький розробник і видавець відеоігор, розташований в Анкарі, Туреччина, заснований у 2005 році. TaleWorlds є офіційним брендом İkisoft Software Company і розробляють ігри для ПК під брендом «TaleWorlds Entertainment» з 2005 року. Перша гра компанії, Mount & Blade, була завершена у вересні 2008 року, її друга гра Mount & Blade: Warband була випущена 29 березня 2010 року, а третя гра, Mount & Blade: With Fire & Sword, була випущена 3 травня 2011 року, а зовсім недавно студія випустила приквел до Warband, Mount & Blade II: Bannerlord, 30 березня 2020 року як назву для раннього доступу. Їхня студія розташована в Близькосхідному технічному університеті. Історія Компанія TaleWorlds Entertainment була заснована Армаганом Явузом, який вивчав комп’ютерну інженерію в Білкентському університеті. Компанія була створена після того, як члени ігрової спільноти підтримали його гобі-проєкт під назвою Mount & Blade, коли він ще перебував на стадії бета-тестування. Компанія почала продавати електронні копії бета-версії гри в Інтернеті, яка фінансувала розробку своєї першої гри шляхом прибутку від онлайн-продажів. Опублікувавши свою першу гру в 2008 році, TaleWorlds Entertainment вдалося продати понад один мільйон копій гри по всьому світу та повідомили про виторг понад три мільйони доларів. Компанія розробила свою другу гру Mount & Blade: Warband як продовження першої. У 2012 році було оголошено, що TaleWorlds Entertainment працює над новою грою для серії Mount & Blade під назвою Mount & Blade II: Bannerlord. У 2019 році було анонсовано ранню версію гри, яка вийшла 30 березня 2020 року. Компанія, яка видає свої ігри під видавництвом Paradox Interactive, розлучилася з Paradox у 2014 році та стала незалежним виробником. Компанія відвідала E3 у 2016 році для Mount & Blade II: Bannerlord і стала першою турецькою компанією, яка відкрила там власний стенд. Mount & Blade II: Bannerlord було випущено в дочасний доступ 30 березня 2020 року. Ігри Примітки Посилання Офіційний вебсайт Форуми на офіційному вебсайті
Riva Castle

Riva Castle (Turkish: Riva Kalesi), is a Byzantine coastal fortification situated on a hill where Riva Creek meets the Black Sea in Riva, Beykoz, Istanbul. In Greek mythology, the leader of the Argo sailors, Iason, searching for the Golden Fleece received the iron anchor, hence the village was referred to as Ancyranum during the reign of the Eastern Roman Empire. The Ottoman Sultan Bayezid I referred to the importance of occupying it after taking over its neighboring castles, Yoros and Şile in 1391 AD (793 AH). It was first recorded in the archives as Revan Kalesi in 1778-1779 AD (1192 AH). References
Surp Haç Ermeni Lisesi

Das Surp Haç Tıbrevank Ermeni Lisesi (Heilig-Kreuz-Gymnasium) ist ein privates Gymnasium in Üsküdar in der Provinz Istanbul. Zwischenzeitlich war es auch ein theologisches Seminar. Es gehört dem Patriarchat von Konstantinopel der Armenischen Apostolischen Kirche. Die Schule wurde 1678 als Lehranstalt der armenischen Kirche Surp Haç gegründet und durch ein Ferman vom osmanischen Sultan Abdülmecid I. 1860 neu gegründet. 1953 wurde die Schule als Hauptschule, Gymnasium und als dreijähriges theologisches Seminar neu konstituiert. Das theologische Seminar wurde am 26. Juli 1967 per Dekret 3517 des Unterrichtsministeriums aufgelöst. Die Schule liegt im asiatischen Stadtteil Üsküdar. Die Europäische Union hat in den Beitrittsverhandlungen mit der Türkei das Thema der Wiedereröffnung der Hochschule in Zusammenhang mit Behinderungen der freien Religionsausübung der Christen in der Türkei auf die Liste der Forderungen an den Beitrittskandidaten Republik Türkei gesetzt. Siehe auch Seminar von Chalki Robert College Literatur Heilig-Kreuz-Seminar Levon Panos Dabağyan: Türkiye Ermenileri Tarihi, Kültür Sanat Yayincilik, Istanbul 2003 Vatche Ghazarian (Editor): Armenians in the Ottoman Empire. An Anthology of Transformation. 13th-19th Centuries. Mayreni Publishing, Waltham (MA) 1997 ISBN 0-9653718-5-9 Weblinks Website der Schule Einzelnachweise
Свети Георги (Одрин)

„Свети Георги“ (на турски: Georgi Kilisesi; на гръцки: Ἱερός Ναός Ἁγίου Μεγαλομάρτυρος Γεωργίου) е българска православна църква, разположена в североизточната част на град Одрин, в старата българска махала. Църквата е подчинена на Одринската епархия на Вселенската патриаршия. Заедно с другата българска църква „Св. св. Константин и Елена“ са единствените две действащи църкви в епархията. Местоположение Храмът е в махалата Барутлук на квартала Кайък, която в миналото е била българска. История Основите на храма са положени на 23 април 1880 година и е изграден още същата година. Построен е със съдействието на тогавашния валия на Одрин Рауф паша и с разрешението на султан Абдул Хамид II. Реуф паша, който е близък приятел на управляващия екзархийската Одринска епархия епископ Синесий Стовийски, дава спорната още от руската окупация църква „Света Троица“ на гръцката община, но същевременно отпуска 400 лири за построяване на българска църква. След изселването на българското население от Източна Тракия, Българската екзархия продължава да поддържа епархията си в Одрин и до 1940 година църквата има български свещеник. След това богослуженията са извършвани от български свещеници от Цариград. В края на XX век църквата е поддържана доброволно от одринския българин Филип Чъкърък. Синът му Александър Чъкърък завършва Духовната семинария и Духовната академия в София, след което в 2001 година е ръкоположен за свещеник от митрополит Галактион Старозагорски и в началото на 2003 година патриарх Вартоломей I Константинополски му разрешава да служи в Одрин. През 2001 година в България е изготвен проект за реставрацията на църквата. След получаване на официално разрешение, на 12 септември 2003 година е сключен договор за реставрация с местния архитект Али Ерол. Ремонтът започва на 1 октомври 2003 година и приключва на 30 април 2004 година като са реставрирани иконостасът, амвонът, владишкият трон и част от иконите. Обновеният храм е открит тържествено на 9 май 2004 година в присъствието на множество и турски официални лица и министър-председателя на България Симеон Сакскобургготски. Описание Църквата е голяма трикорабна базилика с висок, облицован с дърво таван. Изградена е на площ от 320 m² в стил, характерен за късното Българско възраждане. На втория етаж на напълно възстановената църква е устроена малка етнографска сбирка. Бележки
Sweti Georgi (Edirne)

Die Kirche Sweti Georgi (bulgarisch църква „Свети Георги“, St.-Georgs-Kirche, türkisch Sv Georgi Kilisesi) ist eine bulgarisch-orthodoxe Kirche in Edirne (bulg. Odrin) im Nordwesten der Türkei. Sie ist dem heiligen Georg geweiht. Sie ist neben der St.-Konstantin-und-Helena-Kirche (erbaut 1869) die einzige noch erhaltene bulgarische Kirche in Edirne. Beide Kirchen sind auch die einzigen erhaltenen überhaupt in der Stadt. Lage Die Georgskirche befindet sich in der ostthrakischen, türkischen Stadt Edirne. Sie liegt im nordöstlichen Teil der Stadt im Bezirk Kıiık in der Machalla Barutluk. Geschichte Die Georgskirche ist eine dreischiffige Basilika mit erhöhter Decke, charakteristisch für die Architektur der späten Wiedergeburtszeit. Nach lokaler Überlieferungen befand sich eine frühere Kirche am gleichen Standort. Die Georgskirche hat eine Fläche von 320 m² und ist innen mit Holzschnitzereien und Ikonen ausgeschmückt. Der Grundstein der Kirche wurde am 23. Apriljul. / 5. Mai 1880greg. (Georgstag) gelegt. Noch im selben Jahr wurde der Bau vollendet. Zu dieser Zeit lebte in der Stadt eine große bulgarische Minderheit. Der Bau der Georgskirche wurde mit einem Erlass (Berât) des Sultans Abdülhamid II. und dem Wohlwollen des Walis von Edirne Rauf Pasa erlaubt. Nach dem Zweiten Balkankrieg von 1913, als die Bulgaren Ostthrakiens vertrieben wurden, verfiel die Kirche langsam, entging jedoch dem Schicksal der Zerstörung wie andere bulgarische Kirchenbauten in der Region. 1951 wurde die Kirche geschlossen. Am 1. September 2003 begannen die Sanierungsarbeiten, und am 26. Apriljul. / 9. Mai 2004greg. (Sonntag nach dem Georgstag) wurden die Tore der sanierten Kirche im Beisein des bulgarischen Metropoliten von Russe Neofit und anderer bulgarischer und türkischer Würdenträger wieder geöffnet. 2008 wurde in der Empore der Kirche ein kleines Museum eingerichtet, das sich mit der Geschichte der Kirche und der Bulgaren in Edirne befasst. Auch eine Bibliothek mit bulgarischen Titeln wurde in den Räumlichkeiten der Kirche eingerichtet. Einzelnachweise Weblinks Offizielle Website (bulg.)
Cerkiew św. Jerzego w Edirne

Cerkiew św. Jerzego – prawosławna cerkiew w Edirne, w jurysdykcji Bułgarskiego Kościoła Prawosławnego. Historia Cerkiew była budowana od kwietnia do września 1880, na mocy fermanu wydanego jeszcze przez sułtana Abdülaziza. Jej budowa współfinansowana była przez sułtana Abdülhamida II. Gotową świątynię wyświęcił biskup stobijski Synezjusz, locum tenens eparchii odrińskiej Egzarchatu Bułgarskiego. Wyposażenie budynku, w tym ikonostas, zostało ufundowane przez miejscową społeczność prawosławnych Bułgarów. W 2001 opracowano projekt renowacji budynku, zaś w latach 2003–2004 przeprowadzono jego remont, podczas którego odnowiono ikonostas, ambonę i tron biskupi. 9 maja 2004 miała miejsce powtórna konsekracja obiektu, przeprowadzona przez metropolitę ruseńskiego Neofita oraz biskupa adrianopolskiego Eulogiusza, w obecności premiera Bułgarii Symeona Saskokoburggotskiego. W cerkwi znajduje się sześć marmurowych nagrobków bułgarskich oficerów poległych podczas II wojny bałkańskiej w 1913. Znajdowały się one pierwotnie na bułgarskim cmentarzu wojskowym w Edirne (przy cerkwi Świętych Konstantyna i Heleny), który nie zachował się. Na drugim piętrze budynku cerkiewnego znajduje się biblioteka bułgarska gromadząca literaturę piękną, historyczną oraz dziecięcą. Znajduje się tam również ekspozycja etnograficzna, złożona z przedmiotów związanych z Bułgarami oraz tablica informacyjna dotycząca ich obecności w Tracji Zachodniej na przestrzeni wieków. Biblioteka i muzeum otwarte zostały w 2008. Budowlą, jako zabytkiem, opiekują się nie tylko Bułgarzy, ale także władze miejskie Edirne. Budowla położona jest w dzielnicy Kiyik, dawniej jednej z czterech bułgarskich dzielnic Edirne. Jest to jedna z dwóch bułgarskich cerkwi w mieście, obok ponownie otwartej w 2008 cerkwi Świętych Konstantyna i Heleny. Pierwotnie w Edirne czynnych było 17 świątyń bułgarskich oraz cerkwie greckie. Przypisy
Beyhan I Dam

The Beyhan I Dam is a gravity dam on the Murat River near the town of Beyhan in Palu District, Elazığ Province, Turkey. The primary purpose of the 97 m (318 ft) tall dam roller-compacted concrete dam is power and it supports a 582 MW hydroelectric power station. Construction on the dam began in 2011 and its first generator was commissioned in March 2015, the other three that same year. It is owned by Kalehan Energy Generation. See also Upper Kaleköy Dam – under construction upstream References
ГЕС Бейхан I

ГЕС Бейхан I - гравітаційна гребля побудовано методом укоченого бетону і ГЕС на річці Мурат поблизу села Бейхан у районі Палу, провінція Елязиг, Туреччина. Гребля заввишки 97 м. ГЕС має потужність 582 МВт. Будівництво греблі розпочалося в 2011 році, а перший генератор був введений в експлуатацію в березні 2015 року, інші три в тому ж році. Належить Kalehan Energy Generation. Примітки
Bağıştaş 1 Dam

The Bağıştaş 1 Dam is an embankment dam on the Karasu River near Bağıştaş in İliç district of Erzincan Province, eastern Turkey. The primary purpose of the dam is hydroelectric power generation and it supports a 140.4 MW power station. Construction began in 2011 and the generators were commissioned in 2015. It was officially dedicated by President Recep Tayyip Erdogan on 14 January 2016. The dam and power plant are owned and operated by Ictas Enerji Uretim ve Ticaret AS. See also Bağıştaş 2 Dam – downstream References
ГЕС Bağıştaş 1

ГЕС Bağıştaş 1 — гідроелектростанція на південному сході Туреччини. Знаходячись між малою ГЕС Карасу 5 (4 МВт, вище по течії) та ГЕС Bağıştaş 2 (49 МВт), входить до складу каскаду на річці Карасу, правому витоку Євфрату. В межах проєкту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із глиняним ядром висотою 61 метр (від фундаменту, висота від дна річки – 49 метрів) та довжиною 653 метри, яка потребувала 2,2 млн м3 матеріалу (крім того, під час спорудження комплексу використали 325 тис м3 бетону та провели екскавацію 5 млн м3 породи). Вона утримує водосховище з площею поверхні 13 км2 та об’ємом 250 млн м3. Пригреблевий машинний зал обладнали чотирма турбінами типу Френсіс — трьома потужністю по 45,8 МВт та однією з показником 6,5 МВт. В сукупності це обладнання повинне забезпечувати виробництво 503 кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
Pembelik Dam

The Pembelik Dam is a gravity dam on the Peri River (a tributary of the Euphrates), in Karakoçan district of Elazığ Province, Turkey. Its primary purpose is hydroelectric power generation and is the fourth dam in the Peri River cascade. Construction on the dam began in 2009 and its two generators were commissioned in February/March 2015. The 88 m (289 ft) tall roller-compacted concrete dam faced opposition from locals and construction was briefly suspended in 2014. It is owned and operated by Limak Energy and Bilgin Energy. See also Özlüce Dam – upstream Seyrantepe Dam – downstream References
ГЕС Пембелік

ГЕС Пембелік — гідроелектростанція на південному сході Туреччини. Знаходячись між ГЕС Özlüce (вище по течії) та ГЕС Сейрантепе, входить до складу каскаду на річці Peri Suyu Çayı, лівій притоці Мунзур-Чай, котра в свою чергу є правою притокою Мурату (лівий витік Євфрату). У межах проекту річку перекрили греблею з ущільненого котком бетону висотою 88 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 75 метрів) та довжиною 500 метрів, яка потребувала 838 тис. м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з об'ємом 358 млн м3 (корисний об'єм 206 млн м3), в якому припустиме коливання рівня у операційному режимі між позначками 1005 та 1026 метрів НРМ (у випадку повені останній показник може зростати до 1025 метрів НРМ). Пригреблевий машинний зал обладнали двома турбінами типу Френсіс потужністю по 65,8 МВт, які при напорі у 70 метрів повинні забезпечувати виробництво 405 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
Tatar Dam

The Tatar Dam is an earth-fill dam on the Peri River (a tributary of the Euphrates), near the village of Tatarköy in Kovancılar district of Elazığ Province, Turkey. Its primary purpose is hydroelectric power generation and is the sixth and last dam in the Peri River cascade, before Lake Keban. Construction on the dam began in 2008 and it began impounding its reservoir in early 2013. The power station was commissioned in late 2015. Its two generators were commissioned in February/March 2015. The 82 m (269 ft) tall dam withholds a reservoir of 299,570,000 m3 (242,870 acre⋅ft). It is owned and operated by Limak Energy and Bilgin Energy. See also Seyrantepe Dam – upstream References
ГЕС Татар

ГЕС Татар (тур. Tatar Barajı) – гідроелектростанція на південному сході Туреччини. Знаходячись після ГЕС Сейрантепе, становить нижній ступінь каскаду на річці Peri Suyu Çayı, лівій притоці Мунзур-Чай, яка, своєю чергою, є правою притокою Мурату (лівий витік Євфрату). У межах проєкту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із глиняним ядром висотою 82 метри (від фундаменту, висота від дна річки — 74 метри). Вона утримує водосховище з об'ємом 299,6 млн м3 (корисний об'єм 58,3 млн м3), в якому припустиме коливання рівня в операційному режимі між позначками 910 та 915 метрів НРМ (у випадку повені останній показник може зростати до 917 метрів НРМ, а резервуар додатково вміщує 17,4 млн м3). Через водовід довжиною 0,4 км з діаметром 7 метрів ресурс подається до пригреблевого машинного залу. Тут встановили дві турбіни типу Френсіс потужністю по 65,6 МВт, які при напорі у 64,5 метра повинні забезпечувати виробництво 421 млн кВт·год електроенергії на рік. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Примітки
Mosteiro de Mor Jacó, o Recluso (Salah)

Mosteiro Ortodoxo Sírio de Mor Jacó de Salah (aramaico: ܕܝܪܐ ܕܡܪܝ ܝܥܩܘܒ ܕܨܠܚ, turco: Mor Yakup Manastırı) é um dos mais antigos mosteiros cristãos do mundo. Localizado na região de Tur Abdin, no sudeste da Turquia, no vilarejo de Salah (em turco: Barıştepe), é um dos mosteiros da Igreja Siríaca Ortodoxa de Antioquia. Não deve ser confundido com os mosteiros de Mor Jacó Burd'ono (Atschane, Líbano) (convento), Mor Jacó de Sarug (d'Qarno) (Montanha Izlo, Tur Abdin) ou Mor Jacó de Sarug (Warburg, Alemanha). Devido à sua semelhança com o Mosteiro de Mor Gabriel o mesmo tempo de origem é assumido como 600 dC. Supõe-se também que o complexo de blocos de pedra ao norte do mosteiro abriga os restos de um edifício de culto pagão. Diz-se que é um antigo complexo de templos de Heráclio e outras divindades. Dois arcos deste complexo ainda são reconhecíveis hoje. O mosteiro dedicado a São Jacó Hbischoyo (o Recluso) é um dos tesouros arquitetônicos de Tur Abdin. História De acordo com diferentes fontes, o mosteiro foi construído entre 400 e 600 dC em uma planície fértil abaixo da Vila de Salah. O monge Mor Jacó, que veio de Alexandria (Egito) e colocou a pedra fundamental, deu o nome ao mosteiro e fundou o mosteiro no local do martírio de Mor Barschabo e seus alunos. Após a morte de Mor Jacó em 421, o mosteiro floresceu e foi sé de um bispo por muito tempo nos séc. VII e VIII. De 1364 a 1839 foi a sé dos Patriarcas de Tur Abdin, que estavam em cisma com os Patriarcas de Deyrulzafaran. Para o monasticismo, essa relação resultou em uma reforma importante. O último patriarca cismático Mas'ud II de Zaz foi considerado o último grande místico sírio ocidental e inovador do monaquismo. De 1916 a 1965, após o genocídio dos cristãos sírios, o mosteiro foi abandonado e deixado em decadência. Após a sua reabertura, toda a instalação foi completamente restaurada. Apenas parte do edifício original permanece. Ver também Igreja Siríaca Ortodoxa de Antioquia Patriarcas de Tur Abdin Genocídio assírio Referências
Yahya Kemal Beyatlı Cultureel Centrum

Het Yahya Kemal Beyatlı Cultureel Centrum (YKBCC) (Turks: Yahya Kemal Beyatlı Gösteri Merkezi) is een expositiehal in de Turkse plaats Istanboel. Het complex heeft een oppervlakte van 30.000 m². Tot en met 7 mei 2014 heette het gebouw nog Arena Mega. De zaal heeft een capaciteit van 35.000 mensen. Geschiedenis Op 3 augustus 2013 opende de Turkse president Erdoğan het gebouw officieel als Arena Mega, gelegen in het district Küçükçekmece in de provincie Istanboel. Op 7 mei 2014 werd de naam van het Cultureel Centrum plechtig en officieel veranderd naar Yahya Kemal Beyatlı Gösteri Merkezi, ter ere van de Turkse schrijver en politicus Yahya Kemal Beyatlı. Türkvizyonsongfestival Op 19 december 2015 vond in dit complex het derde Türkvizyonsongfestival plaats, dit is de Turkse variant van het Eurovisiesongfestival. Er namen 21 landen deel.
Isla Tavşan (Aydin)

La isla Tavşan (en turco, Tavşan Adası) es una pequeña isla del mar Egeo perteneciente a Turquía ubicada en la provincia de Aydin. Se cree que, en la Antigüedad, esta isla estaba unida al continente formando una península pero el aumento del nivel del mar la convirtió en una isla. En esta isla, de dimensiones muy pequeñas (180 x 90 m), hay un yacimiento arqueológico donde se han encontrado restos de diversas épocas, desde el periodo Neolítico hasta la época del imperio Otomano. Entre ellas destacan los restos de la Edad del Bronce. Antes del periodo del Bronce Medio, la cerámica presenta similitudes con la que se halla en el interior de Anatolia, pero en el Bronce Medio se halla cerámica de estilo de Kamarés, lo que unido a otra serie de hallazgos en el lugar como edificios de artesanos que se organizaban en torno a un patio pavimentado, pesas de telar o un molde para producir hachas dobles, entre otros, hace suponer que, en aquella época, hubo un asentamiento minoico en este lugar. Posteriormente, en los periodos minoico medio III-minoico tardío I, se desarrolló un edificio casi cuadrado, de 15 m de lado que tenía al menos dos plantas y que también contenía material minoico entre los que había cerámica con inscripciones que podrían ser de lineal A. Este yacimiento fue excavado desde 2006 por un equipo dirigido por François Bertemes.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Isla Tavşan. Página de la Universidad de Halle sobre la isla Tavşan (en alemán)
Yedisu Dam

The Yedisu Dam is an earth-fill embankment dam on the Peri River (a tributary of the Euphrates), in Kiğı district of Bingöl Province, Turkey. Its primary purpose is hydroelectric power generation and is the second dam in the Peri River cascade. Construction on the dam began in 2009 and its power station was commissioned in 2011. The entire project was inaugurated in 2012. It is owned and operated by Özaltın Energy. See also Kığı Dam – upstream Özlüce Dam – downstream References
Rumelifeneri Kalesi

Rumelifeneri Kalesi o Rumeli Feneri Kalesi (en turc: castell de Rumelifeneri o castell de Far de Rumeli) és un castell a la part europea d'Istanbul, Turquia, al punt més septentrional del Bòsfor. Es troba aproximadament al davant del castell de Yoros. És un castell otomà o genovès renovat pel soldà Murad IV al segle xvii, durant els temps otomans. Referències Enllaços externs "Herència abandonada" en Blogspot (turc).