NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Мехмед V

Мехме́д V Реша́д (Мегмед V Решад; осман. محمد خامس, тур. Beşinci Mehmet, Reşat Mehmet; 2 листопада 1844 — 3 липня 1918) — 35-й султан Османської імперії (27 квітня 1909 — 3 липня 1918). Син Абдул-Меджида I. Вступив на престол після повалення султана Абдул-Гаміда II молодотурками. Біографія Народження Мехмед Решад народився у палаці Топкапі у Стамбулі. Його батьком був султан Абдул-Меджид I, а матір'ю — Ґюльджемаль Кадин. Як і багато інших потенційних спадкоємців, перші 30 років свого життя Мустафа провів у фактичному ув'язненні. Дев'ять із них майбутній султан провів в одиночній камері, де вивчав старовинну перську поезію і складав вірші. Правління Мехмед V вступив на трон 27 квітня 1909 року після повалення свого старшого брата Абдул-Гаміда II. Мехмед був фактично першим конституційним монархом в історії Османської імперії, його влада була лише номінальною. За султаном залишилось формальне право призначення великого візира та шейх-уль-іслама. Реальна влада при Мехмеді належала центральному комітету партії Об'єднання і прогрес (тур. İttihad ve Tarraki), а з 1913 року — так званому «тріумвірату» (Енвер-паша, Талаат-паша, Джемаль-паша). З 1911 року імперія вступила у затяжну смугу війн, що супроводжувалися територіальними втратами. У результаті Триполітанської війни була втрачена територія сучасної Лівії і Додеканеські острови, а після Першої Балканської війни Османська імперія втратила майже всі володіння у Європі. У листопаді 1914 року Османська імперія вступила у Першу світову війну на боці Центральних держав, тому Мехмед V як халіф мусульман формально оголосив газават країнам Антанти. 27 січня 1916 султан отримав жезл прусського генерал-фельдмаршала. Смерть Мехмед V помер у палаці Їлдиз у віці 73 років, не доживши декілька місяців до завершення Першої світової війн й падіння Османської імперії. Його наступником став його брат Мехмед VI. Примітки
Alpaslan-2 Dam

The Alpaslan-2 Dam is an embankment dam on the Murat River in Muş Province, Turkey. The dam is located about 32 km (20 mi) north of the provincial capital, Muş. The primary purpose of the dam is hydroelectric power production and irrigation. Its power station has an installed capacity of 280 MW, planning to deliver 850 GWh annually, and the reservoir will help irrigate 78,000 ha (190,000 acres) of land. Timeline Enerjisa Power Generation Inc. acquired the license for the power station from Özışık İnsaat & Enerji in April 2011 and Yenigün Construction started excavating the diversion tunnels May 2012. In late May 2013 Pöyry was awarded the detailed design of the dam, power station, spillway and switch yard. Enerjisa initially planned the diversion tunnels to be complete by the end of 2012, and the whole project by 2016. Construction progress however has been heavily delayed. Construction was indeed interrupted during a year (2016-2017). In 2017, after a year of negotiation, the half-built stalled project was transferred to a new contractor, Czech group Energo-Pro (cs), for completion and operation of the dam, with a concession running until 2059. A definitive financing plan was signed as late as November 2019, with Energo-Pro investing a total €175 million. Alpaslan-2 power station was connected to the grid in November 2020, and fully commissioned in April 2021. See also Alpaslan-1 Dam – sister dam upstream, completed in 2009 Upper Kaleköy Dam – downstream, completed in 2018 References
ГЕС Альпаслан 2

ГЕС Альпаслан 2 (тур. Alpaslan-2 Barajı) – гідроелектростанція, що споруджується на південному сході Туреччини. Знаходячись між ГЕС Альпаслан 1 (вище по течії) та ГЕС Yukarı Kaleköy, входитиме до складу каскаду на Мураті (лівий витік Євфрату). В межах проекту річку перекриють кам'яно-накидною греблею із глиняним ядром висотою 116 метрів (від фундаменту, висота від дна річки – 99 метрів), довжиною 844 метри (з урахуванням водоскидної секції 936 метрів) та товщиною по гребеню 12 метрів, яка потребуватиме 12,5 млн м3 матеріалу. На час будівництва вода відводиться за допомогою двох тунелів довжиною 0,88км та 0,9 км з діаметрами по 8 метрів. Гребля утримуватиме водосховище з площею поверхні від 35 км2 до 54,7 км2 та об’ємом 2097 млн м3, в т.ч. корисний об’єм 1099 млн м3, що забезпечуватиметься коливанням рівня у операційному режимі між позначками 1340 та 1368 метрів НРМ. Подачу води до пригреблевого машинного залу організують через тунелі, якими відводилась вода під час будівництва. Вони продовжуватимуться короткими (0,16 – 0,17 км) напірними водоводами діаметром по 6,3 метра, кожен з яких розгалужуватиметься на два діаметрами 4,5 метра і 2,4 метра. Основне обладнання станції становитимуть чотири турбіни типу Френсіс – дві потужністю по 115 МВт та дві по 31 МВт. При напорі від 84,5 до 97,9 метра вони повинні забезпечувати виробництво 734 млн кВт-год електроенергії на рік. Видача продукції відбуватиметься по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 154 кВ. Введення електростанції в експлуатацію заплановане на 2020 рік. Окрім виробництва енергії, комплекс забезпечуватиме зрошення 68 тисяч гектарів земель. Примітки
Seyhanská přehrada

Seyhanská přehrada (turecky Seyhan Barajı) se nachází na stejnojmenné řece v jižním Turecku. Leží severně od města Adana, v regionu Çukurova. Její nápadné vodní jezero, vymezeno řadou údolí, je dobře viditelné z vesmíru. Vodní dílo je součástí kaskády přehrad na řece Seyhanu. Elektrárna zajišťuje zhruba 5 % spotřeby energie města Adana a podílí se 0,12–0,15 % na spotřebě elektrické energie celého Turecka. Historie Myšlenka přehradit řeku v této oblasti byla zvažována již v roce 1934. O tři roky později zde byly prováděny první zeměměřické práce, které se týkaly přípravy stavby. Přehrada byla budována v 50. letech 20. století jako jedna z prvních, jejichž vznik financovala Světová banka. Projekt posvětil tehdejší turecký premiér Adnan Menderes. V čele projektu výstavby přehrady stál Süleyman Demirel, který se později stal tureckým premiérem i prezidentem. Cílem výstavby elektrárny nebyla jen potřeba zajistit více elektrické energie pro turecké hospodářství, ale také uchránit Adanu před povodněmi (město leží hned pod přehradou) a dále zajistit vodu pro zavlažování okolních polí rozsáhlého a úrodného regionu Çukurova. Mimo jiné je také rezervoárem pitné vody milionového města. V neposlední řadě elektrárna prostřednictvím přehradní nádrže umožnila rozvoj nových rekreačních oblastí a parků. Výstavba vodního díla byla zahájena v roce 1953 a trvala tři roky. Slavnostně byla otevřena 8. dubna 1956. Celkové náklady dosáhly tehdy 25 milionů USD. V souvislosti s napouštěním přehradního jezera bylo zatopeno původní historické město Augusta, a to v roce 1955. Samotné město bylo objeveno až při výstavbě vodního díla. Kromě údolí řeky Seyhan přehrada zaplavila i údolí dalších dvou jejích přítoků, a to Çakıt Suyu a Körkün Çayı. V březnu 1980 vlivem povodně na řece Seyhan došlo k navýšení průtoku na řece až na 6 000 m³/s a elektrárna byla uvedena do mimořádného stavu. Běžný průtok v této lokalitě na řece Seyhan dosahuje okolo jedné pětiny této hodnoty. Hladina jezera dosáhla rekordních 97 m n. m. Na samotném jezeře se čas od času objevují nelegální pontonové domy. V roce 2006 bylo jezero přehradní nádrže vyhlášeno tureckou vládou za rezervaci divoké zvěře. Rozměry Samotná přehrada má výšku 53,2 m a objem přehradní hráze činí 7,5 mil. m³. Plocha jezera má 63 km² a objem 800 milionů m³. Instalovaný výkon elektrárny činí 54 MW, ročně elektrárna vyrobí 350 GWh. Má celkem tři jednotky. Elektrárna je provozována, pohybuje-li se hladina navazujícího jezera v rozmezí 49 až 67 metrů (nad mořem). Energie z vodního díla slouží až osmdesáti tisícům domácností. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Seyhan Dam na anglické Wikipedii a Seyhan-Talsperre na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Seyhanská přehrada na Wikimedia Commons
Seyhan-Talsperre

Der Seyhan-Staudamm (türkisch Kozan Barajı) liegt nördlich der südtürkischen Stadt Adana und dient der Stromerzeugung, Bewässerung und dem Hochwasserschutz. Er wurde von 1953 bis 1956 gebaut und wurde durch Erdaufschüttungen gebildet. Die Dammhöhe beträgt 53,2 m. Das Dammvolumen liegt bei 7,5 Mio. m³. Der Stausee bedeckt eine Fläche von 63 km² und besitzt ein Speichervolumen von 800 Mio. m³. Das Wasserkraftwerk besitzt eine installierte Leistung von 54 MW. Das Regelarbeitsvermögen beträgt 350 GWh im Jahr. In das westliche Seeufer münden die Flüsse Çakıt Çayı und Körkün Çayı. Flussaufwärts befindet sich die Çatalan-Talsperre. Flussabwärts befindet sich im Stadtzentrum von Adana die Staustufe Eski Baraj („alter Staudamm“). Beim Stau des Flusses Seyhan wurde die antike Stadt Augusta geflutet. Siehe auch Liste von Wasserkraftwerken in der Türkei Liste von Talsperren der Welt (Türkei) Weblinks Einzelnachweise
Seyhan Dam

The Seyhan Dam is a hydroelectric dam on the Seyhan River north of Adana, Turkey. The dam was constructed in the 1950s as the first in a series of hydroelectric projects funded by the World Bank. The project was authorized by Prime Minister Adnan Menderes. The project manager was Süleyman Demirel, who later became prime minister and the ninth president of Turkey. In 1955, the Roman city of Augusta was discovered during the construction of the dam. It was partially excavated before being flooded by the dam's lake. Parts of the city are visible when the water level in the lake is low. See also Çatalan Dam – upstream References External links Reservoir Photos
Barrage de Seyhan

Le barrage de Seyhan est un barrage de Turquie sur le fleuve Seyhan immédiatement en aval du barrage de Çatalan. Sources (en) www.dsi.gov.tr/tricold/seyhan.htm Site de l'agence gouvernementale turque des travaux hydrauliques Portail des énergies renouvelables Portail de la Turquie Portail du bâtiment et des travaux publics Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages
Diga di Seyhan

La diga di Seyhan è una diga idroelettrica sul fiume Seyhan, a nord di Adana, in Turchia. La diga è stata costruita negli anni cinquanta, prima di una serie di progetti idroelettrici finanziati dalla Banca Mondiale. Il progetto di costruzione è stato autorizzato dal primo ministro Adnan Menderes. Project manager fu Süleyman Demirel. in seguito Primo Ministro e nono Presidente della Turchia. Foto Bacino [1] altro [2] Note Bibliografia (EN) Sito dell'agenzia turca delle opere idrauliche, su www2.dsi.gov.tr. URL consultato l'8 agosto 2011 (archiviato dall'url originale il 20 agosto 2008). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su diga di Seyhan
ГЕС Сейхан

ГЕС Сейхан – гідроелектростанція на півдні Туреччини. Знаходячись між ГЕС Çatalan (вище по течії) та малою ГЕС Сейхан 2 (8 МВт), входить до складу каскаду на річці Сейхан, яка протікає через Адану та впадає до Середземного моря. В межах проекту річку на північній околиці Адани перекрили земляною греблею висотою 57 метрів та довжиною 1568 метрів, яка потребувала 7,5 млн м3 матеріалу. Гребля утримує водосховище з площею поверхні 67,8 км2 та об’ємом 865 млн м3 (корисний об'єм 705 млн м3) в якому припустиме коливання рівня поверхні між позначками 49 та 67 метрів НРМ (у випадку повені останній показник може збільшуватись до 71 метру НРМ, а об’єм зростає ще на 79 млн м3). У пригреблевому машинному залі встановили три турбіни потужністю по 18 МВт – дві ввели в експлуатацію в 1956-му, а ще одну додали у 1964-му (наразі загальна потужність станції номінується як 60 МВт). При напорі, який може перевищувати 40 метрів (рівень води у нижньому б’єфі становить 23 метри НРМ), вони повинні забезпечувати виробництво 350 млн кВт-год електроенергії на рік. Окрім виробництва електроенергії, комплекс забезпечує зрошення 174 тисяч гектарів земель. Примітки
Apollonia (Lycia)

Apollonia (Ancient Greek: Ἀπολλωνία) was a city in ancient Lycia. Its ruins are located near Kiliçli (Sıçak), a small village in the Kaş district of Antalya Province, Turkey. History Apollonia is not mentioned by ancient historians. The pillar tombs in the necropolis to the north of the city attest to a Lycian origin of the settlement, and date to c. 500 BC. During the period when the region was under Roman control, the city was part of a local federation, or sympoliteia, that comprised Simena, Isinda and Aperlae. Led by Aperlae, it had one vote in the Lycian League. The ruins of a Byzantine church possibly date to the 6th or 7th century AD, so the city was still occupied at that time. Description Apollonia is located on a hill and has a walled acropolis at its highest elevation. In the east the acropolis seems to be double because a much older stockade is located inside the Byzantine walls. Two churches, a theater, baths with cisterns and a heroon are found on the western and northwestern side of the acropolis. Houses were built on the southwestern side. Six pillar tombs and one larger monument are found around the acropolis. References Sources Dubin, Marc S.; Gawthrop, John; Richardson, Terry, eds. (2003). The Rough Guide to Turkey. New York City, New York: Rough Guides. ISBN 9781843530718. Keen, Anthony G. (1998). Dynastic Lycia: A Political History of the Lycians & Their Relations with Foreign Powers, c. 545-362 BC. Leiden: Brill. ISBN 9789004109568. Marksteiner, Thomas (2010). Lykien: Ein archäologischer Führer (in German). Phoibos Verlag. pp. 123–126. ISBN 978-3-85161-029-1. Further reading Farrington, Andrew (1995). The Roman Baths of Lycia: An Architectural Study. British Institute at Ankara. ISBN 978-19120-9-066-2. Foss, Clive (1994). "The Lycian Coast in the Byzantine Age". Dumbarton Oaks Papers. 48: 1–52. doi:10.2307/1291721. JSTOR 1291721. External links Information about Apollonia from the Princeton Encyclopedia of Classical Sites Images of the site at artichaeology.com.
Apollonia (Licia)

Apollonia era un'antica città della Licia. Le sue rovine si trovano vicino a Kiliçli, un piccolo villaggio nel distretto di Kaş nella provincia di Adalia, in Turchia. Storia La città non è menzionata da nessun autore antico, ma è conosciuta solo tramite iscrizioni e una moneta che porta la sigla AΠΟ.Le tombe a pilastro nella necropoli a nord della città attestano l'origine di un insediamento di origine licia e risalgono al 500 a.C. circa. In epoca romana la città faceva parte di una federazione locale, una sympoliteia, con Simena, Isinda e Aperlae. Aperlae era la città guida della sympoliteia, che era rappresentata nella Lega Licia con un voto. Tuttavia l'esistenza della moneta sopra menzionata implica che al momento della coniazione Apollonia fosse una città stato indipendente. Le rovine di una chiesa bizantina risalgono probabilmente al 6° o VII secolo d.C., quindi la città in quel momento era ancora abitata. Descrizione La città si trova su una collina presso la cui vetta si estende un'acropoli circondata da mura. A est l'acropoli sembra essere doppia perché all'interno delle mura bizantine si trova un recinto molto più antico. Mentre sui lati occidentale e nord-occidentale dell'acropoli si trovano due chiese, un teatro, bagni con cisterne e un heroon, sul lato sud-occidentale sono presenti abitazioni. Attorno all'acropoli si trovano da quattro a sei tombe a pilastro e una tomba licia più grande scavata nella roccia. Note Bibliografia (EN) George Ewart Bean, Apollonia (Kilinçli, formerly Siçak) Turkey, in Richard Stillwell e. a. (Ed.): The Princeton Encyclopedia of Classical Sites, Princeton NJ, Princeton University Press, 1976, ISBN 0-691-03542-3. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Apollonia (Licia)
Arkun Dam

The Arkun Dam is an embankment dam on the Çoruh River near İspir in Erzurum Province, Turkey. Construction began in 2011 and the primary purpose of the dam is hydroelectric power generation. It is part of the Çoruh Development Plan and its construction was supervised by Turkey's State Hydraulic Works. The dam and power plant were completed early, in June 2014. Water from the dam's reservoir supplies two power stations; one at the dam's toe (base) (11.92 MW) and the other downstream (225 MW) in Artvin Province. See also Yusufeli Dam – under construction downstream References
ГЕС Аркун

ГЕС Аркун – гідроелектростанція на північному сході Туреччини. Знаходячись між ГЕС Güllübağ (вище по течії) та ГЕС Юсуфейлі, входить до складу каскаду на річці Чорох, яка впадає до Чорного моря біля грузинського міста Батумі. При цьому можливо відзначити, що в майбутньому між станціями Güllübağ та Аркун планується спорудити ГЕС Аксу. В межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею із бетонним облицюванням висотою 140 метрів (від дна річки, висота від фундаменту – 190 метрів) та довжиною 383 метри. Вона потребувала 6,2 млн м3 матеріалу і утримує водосховище з площею поверхні 5,2 км2 та об’ємом 283 млн м3. Зі сховища через правобережний масив прокладено дериваційний тунель довжиною 13,8 км з діаметром 6,25 метрів, який напірною шахтою висотою 78 метрів з діаметром 7,7 метра та коротким напірним водоводом з'єднаний з наземним машинним залом. В системі також працює запобіжний балансувальний резервуар висотою 160 метрів з діаметром до 20 метрів. Основне обладнання станції складається з трьох турбін типу Френсіс потужністю по 78 МВт. Крім того, для підтримки природної течії річки частина води випускається біля греблі через дві турбіни того ж типу потужністю по 5,4 МВт, які використовують напір від 91 до 122 метрів. В сукупності це обладнання повинне забезпечувати виробництво 780 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
Artvinská přehradní nádrž

Artvinská přehradní nádrž (turecky Artvin Barajı) je postavena na řece Čoroch, ležící v provincii Artvin v Černomořském regionu. Hlavním úkolem je výroba elektrické energie, instalovaný výkon je 340 MW. Výstavba začala v prosinci roku 2010 a zprovozněna v lednu 2016. Související články Derinerova přehradní nádrž – sousední přehradní nádrž po proudu Čorochu, v provozu Yusufelijská přehradní nádrž – sousední přehradní nádrž proti proudu Čorochu, ve stavbě Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Artvin Dam na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Artvinská přehradní nádrž na Wikimedia Commons ARTVİN BARAJI
Artvin Dam

The Artvin Dam is an arch-gravity dam on the Çoruh River in Artvin Province, Turkey. Preliminary construction on the dam began in December 2010 and the river diversion tunnels were complete in July 2012 at which time construction on the dam foundation started. The purpose of the dam is hydroelectric power generation and its power station has an installed capacity of 340 MW when completed. The dam is part of the Çoruh Development Plan and its construction was supervised by Turkey's State Hydraulic Works. The dam began to impound its reservoir in October 2015 and the power station was commissioned beginning in January 2016. See also Yusufeli Dam – under construction upstream Deriner Dam – downstream References
ГЕС Артвін

ГЕС Артвін — гідроелектростанція на північному сході Туреччини. Знаходячись між ГЕС Юсуфейлі (вище за течією) та ГЕС Дерінер, входить до складу каскаду на річці Чорох, яка впадає до Чорного моря біля грузинського міста Батумі. У межах проєкту річку перекрили бетонною арковою греблею заввишки 180 метрів (від фундаменту, висота від дна річки — 135 метрів) та завдовжки 278 метрів, яка потребувала 0,95 млн м3 матеріалу. Вона утримує водосховище з площею поверхні 4 км2 та об'ємом 167 млн м3, в якому припустиме коливання рівня в операційному режимі між позначками 499 та 512 метрів НРМ. Основне обладнання станції становлять дві турбіни типу Френсіс потужністю по 166 МВт, які при напорі у 116 метрів повинні забезпечувати виробництво 1026 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
Aslandağ Dam

The Aslandağ Dam is a gravity dam on the Bembo River (an eventual tributary of the Great Zab) in Şemdinli district of Hakkâri Province, southeast Turkey. Under contract from Turkey's State Hydraulic Works, Özdoğan Group began construction on the dam in 2008 and it was complete in 2012. In July 2012 suspected Kurdistan Workers' Party (PKK) militants set fire to equipment at the construction sites of the Aslandağ Dam and also the Beyyurdu Dam which is located downstream. The reported purpose of the dam is water storage and it can also support a hydroelectric power station in the future. Another purpose of the dam which has been widely reported in the Turkish press is to reduce the freedom of movement of PKK militants. Blocking and flooding valleys near the Iraq–Turkey border is expected to help curb cross-border PKK smuggling and deny caves in which ammunition can be stored. A total of 11 dams along the border; seven in Şırnak Province and four in Hakkâri Province were implemented for this purpose. In Hakkâri are the Gölgeliyamaç (since cancelled) and Çocuktepe Dams on the Güzeldere River and the Aslandağ and Beyyurdu Dams on the Bembo River. In Şırnak there are the Silopi Dam on the Hezil River and the Şırnak, Uludere, Balli, Kavşaktepe, Musatepe and Çetintepe Dams on the Ortasu River. See also List of dams and reservoirs in Turkey References
Balli Dam

The Balli Dam is a gravity dam under construction on the Ortasu River (a tributary of the Hezil River) in Uludere district of Şırnak Province, southeast Turkey. Under contract from Turkey's State Hydraulic Works, construction on the dam began in 2008 and a completion date has not been announced. The reported purpose of the dam is water storage and it can also support an 8.36 MW hydroelectric power station in the future. Another purpose of the dam which has been widely reported in the Turkish press is to reduce the freedom of movement of Kurdistan Workers' Party (PKK) militants. Blocking and flooding valleys near the Iraq–Turkey border is expected to help curb cross-border PKK smuggling and deny caves in which ammunition can be stored. A total of 11 dams along the border; seven in Şırnak Province and four in Hakkâri Province were implemented for this purpose. In Şırnak they are the Silopi, Şırnak and Uludere Dams downstream of the Balli Dam and the Kavşaktepe, Musatepe and Çetintepe Dams upstream on the Ortasu River. In Hakkari are the Gölgeliyamaç (since cancelled) and Çocuktepe Dams on the Güzeldere River and the Aslandağ and Beyyurdu Dams on the Bembo River. Balli dam was still under construction as of March 2019, with construction works 95% complete at that time. See also List of dams and reservoirs in Turkey References
Bayezid II Mosque, Amasya

The Bayezid II Mosque (Turkish: Amasya İkinci Beyazıt Külliyesi) is a historical 15th century Mosque in Amasya, Turkey. The mosque was built in 1486 by order of the Ottoman sultan Bayezid II, it is the largest Külliye of the city. Building The Mosque has an inverse T plan of the Bursa type mosques, the prayer hall is covered by two domes. It has a portico covered by five domes and two minarets with one balcony. The mosque is part of a larger complex (Külliye) which consists of a Madrasa (Islamic school), fountain, Imaret (public charity kitchen) and a library. References