Sousse

Sousse, Sūsah ali Soussa (arabsko سوسة Susa) je mesto in glavno mesto guvernata v Tuniziji, ob vzhodni tunizijski obali 140 km južno od Tunisa in ima 314.071 (2022) prebivalcev. Sousse leži v osrednjem vzhodnem delu države, ob zalivu Hammamet, ki je del Sredozemskega morja. Njegovo gospodarstvo temelji na transportni opremi, predelani hrani, olivnem olju, tekstilu in turizmu. Tukaj je dom Univerze v Sousseu. Medina v Soussu je od leta 1988 na Unescovem seznamu svetovne dediščine. Sousse je tretje največje mesto v Tuniziji, sledeč Tunisu in Sfaxu. Označuje ga množica lastnosti. Geografsko in ekonomsko pomemben je okoli 2500 km2 velik nasad oljk, ki obdaja mesto. Že od antike dalje služi kot pomembno sredozemsko pristanišče, zaradi česar se je razvil večji kraj z arhitekturno znamenito, z obzidjem obdano medino. Mesto je eno večjih tunizijskih turističnih točk z 20 kilometrov oddaljenim mednarodnim letališčem (Monastir), čemur botrujejo mile sredozemske podnebne razmere. Toponimija Sousse in Soussa sta francoski različici arabskega imena Sūsa. Sedanjo mesto je zraslo tudi z ruševinami Hadrumetuma, ki je imel v antiki veliko imen v različnih jezikih. Zgodovinska imena Hadrumet (Feničani) Colonia Concordia Ulpia Trajana Augusta Frugifera Hadrumetina (Rimljani) Hunerikopolis (Vandali) Justinianopolis (Bizantinci) Susa (Arabci) Sousse (Francozi) Zgodovina Hadrumet V 11. stoletju pred našim štetjem so Tirci ustanovili Hadrumet kot trgovsko postojanko in vhodno točko na svojih trgovskih poteh v Italijo in Gibraltarski preliv. Njegova ustanovitev (ob rečnem ustju približno 9,7 km severno od starega Soussa) je bil predhodnik Kartagine, vendar je tako kot druge zahodne feničanske kolonije postal del Kartažanskega imperija po dolgem obleganju Tira s strani Nebukadnezarja II. v 580. in 570. letih pred našim štetjem. Mesto je bilo udeleženo v tretji sicilski vojni, drugi in tretji punski vojni (v slednji si je zagotovilo dodatno ozemlje in posebne privilegije s pomočjo Rima proti ostankom Kartažanov) in Cezarjevi državljanski vojni, ko je bilo prizorišče Cezarjevega znano spretnega okrevanja: ko se je spotaknil pri izkrcanju, se je spopadel s slabim znamenjem, ki je grozilo, tako da je zgrabil peščice zemlje in vzkliknil: »Zdaj te imam, Afrika!« (latinsko Teneo te Africa!). Drugo mesto v rimski Afriki po Kartagini je med Dioklecijanovimi reformami postalo glavno mesto province Bizakena. Med njegovimi domačimi sinovi so bili pravnik Salvij Julijan, cesar Klodij Albin in številni krščanski svetniki. Rimske in bizantinske katakombe pod mestom so obsežne: v letih 1913–1927 so jih raziskovali predvsem francoski misijonarji in vojaki. Vandali so leta 434 izropali Hadrumet, vendar je ostal pomemben kraj v njihovem kraljestvu; Škof in prokonzul sta bila tam mučena med občasnimi prisilnimi spreobrnitvami Vandalov v arianizem. Bizantinsko cesarstvo je mesto ponovno osvojilo leta 534 med vandalsko vojno in se vključilo v program javnih del, ki je vključeval nove utrdbe in cerkve. Mesto je bilo izropano med osvajanjem Severne Afrike s strani Omajadskega kalifata v 7. stoletju. Glede na poročilo ICOMOS iz leta 1987 je obleganje in zavzetje mesta s strani Uqbe ibn Nafija povzročilo njegovo skoraj popolno uničenje, tako da noben spomenik Hadrumeta »ne obstaja na mestu«. Srednjeveška Suza Muslimanske arabske vojske so hitro širile arabsko kulturo po pokrajini, ki je bila prej temeljito romanizirana in pokristjanjena. Pod Aglabidi je bilo mesto Sousse ustanovljeno v bližini ruševin Hadrumeta in je služilo kot njihovo glavno pristanišče. Njihova invazija na Sicilijo leta 827 se je začela predvsem iz mestnega pristanišča. Potem ko so Aglabidi leta 870 zavzeli bizantinsko mesto Melite (sodobna Mdina na Malti), je bil marmor iz njegovih cerkva uporabljen za gradnjo Ribata. Vzpenjajoča se zgradba, ki je združevala namene minareta in stražnega stolpa, je še vedno v izjemnem stanju in privablja obiskovalce z vsega sveta. Mošeja včasih velja za najstarejšo ohranjeno v regiji, glavna mošeja v mestu, zgrajena prav tako v 9. stoletju, pa ima podoben videz trdnjave. Sousse so v 12. stoletju na kratko zasedli normanski Siciliji; v 16. stoletju je padla pod Osmansko cesarstvo; v 18. stoletju pa sta jo bombardirali francoska in beneška flota. Srednjeveški Sousse je bilo znano po svoji tekstilni industriji, kjer so proizvajali svilene in lanene tkanine, imenovane Sūsī. Še posebej znana so bila oblačila, imenovana šukas, od katerih so nekatera množično proizvajali in prodajali kot oblačila za nošenje po vsem Sredozemlju. Po propadu Mahdije v 15. in 16. stoletju je Sousse ostalo najpomembnejše mesto v regiji Sahel s približno 15.000 prebivalci. Kolonialni Sousse Tunizija je leta 1881 postala Francoski protektorat. Okoli konca 19. stoletja je imel Sousse 7000 prebivalcev in je bil drugo najpomembnejše mesto v Tuniziji za samim Tunisom. Takrat je celotno prebivalstvo Sousseja živelo v obzidani medini. Medino so obdajala kmetijska naselja, od katerih sta bili dve – Kala Kebira in Msaken – gosteje poseljeni kot samo mesto. Francoski protektorat je okrepil vlogo Sousseja kot trgovskega in upravnega središča z gradnjo javnih stavb, širitvijo mestnega pristanišča in gradnjo železnice. Med letoma 1896 in 1911 so bile zgrajene železnice, ki so Sousse povezovale s Tunisom, Kairouanom, Sfaxom, Mahdio, Mokninom in Henšir Suvatirjem. V mestu je bila ustanovljena tudi živilska industrija. Pred prvo svetovno vojno je imel Sousse približno 25.000 prebivalcev, vključno s približno 10.000 Francozi in približno 5000 drugimi Evropejci, večinoma Italijani in Maltežani. Pristanišče je bilo garnizija 4. tunizijskega strelskega polka. Prvi razvojni projekti zunaj obzidja medine so se začeli v tem obdobju, vendar je bilo tam do po drugi svetovni vojni dom relativno majhnemu številu ljudi. Sousse je bil med vojno opustošen in je med decembrom 1942 in majem 1943 utrpel 39 bombardiranj. Leta 1946, po koncu vojne, so se oblasti odločile, da bodo dale veliko prednost prizadevanjem za obnovo v Sousseju. Sodobni Sousse Ko je Tunizija leta 1956 postala neodvisna, je Sousse postal prestolnica vileja in se je še naprej širil v vse smeri. V 20. stoletju je bila njegova rast eksplozivna: z le 8577 prebivalcev leta 1885 je zrasel na 134.835 prebivalcev leta 1994. Tudi njegova fizična površina se je močno povečala, s kompaktnih 29 hektarjev leta 1881 na 3100 hektarjev leta 1992. Skladno s tem sta rasla tudi sekundarni in terciarni sektor gospodarstva. Sousse je ohranil arabski videz in občutek, ki ga je prevzel v stoletjih po začetni osvojitvi. Danes velja za enega najboljših primerov utrdb, obrnjenih proti morju, ki so jih zgradili Arabci. S približno 300.000 prebivalci Sousse ohranja srednjeveško srce ozkih, zavitih ulic, kazbo in medino, trdnjavo ribat in dolg zid ob Sredozemlju. Obdaja ga moderno mesto z dolgimi, ravnimi cestami in bolj razmaknjenimi stavbami. Sousse je bil leta 1967 prizorišče medconalnega šahovskega turnirja, ki je postal znan, ko se je ameriški velemojster Bobby Fischer umaknil s turnirja, čeprav je bil takrat na prvem mestu. 26. junija 2015 je osamljeni strelec Seifeddine Rezgui Jacoubi odprl ogenj na turiste, ki so se sončili na plaži v bližini hotelov Riu Imperial Marhaba in Soviva, pri čemer je ubil 38 in ranil 39 ljudi, preden ga je ustrelila policija. Geografija Sousse leži v vzhodni Tuniziji, na tunizijski obali Sahela, ki meji na Sredozemsko morje. Mesto se razprostira na 45 km2 in leži 25 metrov nad morsko gladino. Sousse leži med dvema vadijema: Vadi Bliban (in njegovim pritokom Vadi al-Kharrub) na severu in severozahodu ter Vadi al-Halluf na jugovzhodu. Podtalje je večinoma sedimentno z nekaj globokimi aluvialnimi nanosi, ki so novejši bližje obali. Köppen-Geigerjev sistem klasifikacije podnebja razvršča podnebje v Soussu kot vroče polsušno (BSh), ki meji na sredozemsko vroče poletje (Csa) in hladno polsušno (BSk). Zime so na splošno mile, povprečno je 69 dni padavin na leto in veliko sonca je vse leto z relativno malo oblačnimi dnevi. Povprečna zračna vlaga je 69 odstotkov, temperature pa segajo od 19,7 °C (najnižje temperaturno povprečje) do 29,1 °C (najvišje temperaturno povprečje), iz česar izhaja srednja letna temperatura 24,4 °C. Najvišja zabeležena temperatura je bila 48 °C 28. avgusta 2007, medtem ko je bila najnižja zabeležena temperatura 4,5 °C 27. decembra 1993. Uprava Občina Sousse je glavno mesto guvernata, ki se razteza na 2669 km2. Razdeljena je na štiri občinske okraje: Sousse Nord, Sousse Sud, Sousse Médina in Sousse Riadh. Prvi dve sta bili ustanovljeni 11. februarja 1976, zadnji dve pa 19. februarja 1982. Njene glavne volilne enote in delegacije so štiri: Sousse Sidi Abdelhamid, Sousse Médina, Sousse Jawhara in Sousse Riadh. Njena geografska koda je 31. Gospodarstvo Najpomembnejša gospodarska dejavnost v Sousseju poteka v terciarnem sektorju, ki zaposluje več kot 50 % mestne delovne sile in vključuje upravo, izobraževanje, zdravstvo, trgovino, komunikacije in bančništvo. Ne zaostaja veliko sekundarni sektor, ki zaposluje nadaljnjih 45 % mestnih delavcev in vključuje industrije, kot so tekstil in usnje, gradbeništvo, kemikalije, elektronika ter mehanske in električne komponente. Majhen preostanek se ukvarja s primarnim sektorjem, predvsem z ribištvom. Čeprav je Sousse manjše od pristanišča v Sfaxu, ima pristanišče, ki služi kot pomemben trgovski izhod za osrednjo Tunizijo, zlasti za regije okoli Kairouana in Kasserine. Sousse je tretje največje mesto v Tuniziji za Tunisom in Sfaxom. Čeprav je povezano s proizvodnjo oljčnega olja in ima druge industrije, danes prevladuje turizem. Oljčni nasad, ki se razprostira na več kot 2500 km2, predstavlja eno njegovih glavnih bogastev že od antike. Živahno pristanišče v bližini središča mesta doda pridih živahnosti njegovi dejavnosti. Sousse je imel v kolonialnem obdobju tudi veliko naftnih vrtin na tem območju. Turizem Sousse je pomembno turistično letovišče. Ima vroče polsušno podnebje, obmorska lega pa podnebje blaži, zaradi česar je to letovišče, ki deluje v vseh letnih časih, z vročimi, suhimi poletji in toplimi, milimi in mokrimi zimami. Ob finih peščenih plažah se razprostirajo sadovnjaki in oljčni nasadi. Le 20 km od Monastirja in mednarodnega letališča Monastir Habib Bourguiba se hotelski kompleksi s kapaciteto 40.000 postelj raztezajo 20 km od starega mestnega jedra (medine) severno vzdolž obale do Port El Kantaouija. Vsako leto ga obišče približno 1.200.000 obiskovalcev, ki uživajo v njegovih hotelih in restavracijah, nočnih klubih, igralnicah, plažah in športnih objektih. Sousse velja za priljubljeno turistično destinacijo, zlasti zaradi nočnega življenja. Sezona se tradicionalno začne v začetku junija in konča prvi vikend v oktobru z zaključnimi zabavami. Sousse zastopa Étoile Sportive du Sahel, velik večšportni klub. Nogomet je najbolj priljubljen šport v mestu, ES Sahel pa je enajstkrat osvojil tunizijsko nogometno prvenstvo in desetkrat tunizijski pokal. Domači stadion ekipe je Stade Olympique de Sousse. Priljubljeni so tudi rokomet, košarka in odbojka. Znamenitosti Medina Medina, obdana z mestnim obzidjem in utrdbami, je zgodovinsko pomembna. Medina vključuje odprte in pokrite bazarje ([[suk (tržnica)|suke). Med zgodovinsko pomembne stavbe spadajo grad ribat, osrednja mošeja in zgodovinski muzej v kazbi z mozaiki iz številnih rimskih vil na tem območju. Obiskati je mogoče tudi kartažanske katakombe. Unesco je medino v Sousseju leta 1988 razglasil za območje svetovne dediščine, med drugim zaradi njene ohranjenosti pred sodobnim razvojem. Pristanišče Kantaoui Pristanišče Kantaoui je turistična postaja v obliki pristanišča. Zgrajeno je bilo leta 1979 posebej kot turistično središče. Arhitektura, čeprav moderna in bleščeče bela, je bila zasnovana po vzoru bolj tradicionalnih stavb v Tuniziji, z ozkimi ulicami in loki. Hoteli, ki se vrstijo ob obali, se raztezajo od samega Sousseja vzdolž kilometrov bleščečega čistega morja do pristanišča Port El Kantaoui in severno od pristanišča. Verske stavbe Velika mošeja {{glavni|Velika mošeja, Sousse]] Stoji na vhodu v medino in jo je leta 850–851 postavil aglabidski vladar Aboul Abbas I. (841–856), skoraj trideset let po izgradnji ribata v Sousseju. Ta mošeja je najbolj simbolična za mesto, ki je nekaj let po vladavini Ziadet-Allaha I. (817–838) postalo drugo mesto Ifrikije in Sahela. Stavba je bila nato razširjena med vladavino Ibrahima II. (875–902). Druge verske znamenitosti: Mošeja Bou Ftetah Medersa El Zaqqaq Cerkev Saint-Félix Sklici Glej tudi seznam mest v Tuniziji seznam pristanišč v Tuniziji Zunanje povezave Official: Sousse (Municipalité). »Portail officiel de la municipalité de Sousse« (v francoščini). Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 10. januarja 2012. Sousse (Municipalité). »Portail officiel de la municipalité de Sousse > Découvrir Sousse > Histoire et Patrimoine« (v francoščini). Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 27. avgusta 2011. > 'Sousse Patrimoine Mondial de l'humanité' and 'Sousse dans l'histoire' Office de la marine marchande et des ports (Tunisia). »Port de Sousse« (v francoščini). Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 4. junija 2008. Cultural portal. »Portail de la ville de Sousse« (v francoščini). General references and travel guides: Interactive Virtual Tour of Sousse »Susa (Tunisia)« . Enciklopedija Britannica (v angleščini). Zv. 26 (11. izd.). 1911. Photographs: Heini. »Pictures of Sousse (fifty-one pictures)«. Photo Gallery of Sousse by a Tourist 2010 Winter