Medina, Sousse

Medina v Sousseju je medinska četrt v mestu Sousse v governatu Sousse v Tuniziji. Leta 1988 jo je UNESCO uvrstil na seznam svetovne dediščine in je tipičen primer arhitekture zgodnjih stoletij islama v Magrebu. Obsega kazbo, utrdbe in Veliko mošejo. V medini danes domuje Arheološki muzej. V 19. in 20. stoletju so v medini, med ribatom in Veliko mošejo, odkrili številne punske stele. Zgodovina Medina v Sousseju je v tunizijskem Sahelu in je izjemno arheološko najdišče. To je predvsem posledica časa, ko je bila zgrajena ob zori islamske civilizacije, zaradi česar je ena najzgodnejših stavb po islamskih osvajanjih Magreba. Prav tako zaradi lege Medine, območja, ki je zahtevalo zaščito pred piratstvom in plenjenjem. Stavbe na njenem obrobju so priča zgodnjim civilizacijam po osvajanju. Njen arhitekturni slog iz časa Aglabidov je reprezentativen za vojaške obalne stavbe tistega časa, ki so bile namenjene robustnosti in impozantnosti, da bi odganjale sovražnike. Arhitektura Obzidje Medino, ki se razprostira na 32 hektarjih, obdaja 2,5 kilometra obzidja, zgrajenega leta 859 med vladavino aglabidskega vladarja Kairouana, Abu Ibrahima. To obzidje je bilo obnovljeno zaradi vpisa medine na seznam svetovne dediščine Unesca. Prvotno je imeloa osem vrat, ki so omogočala dostop do notranjosti medine (Bab Jedid, Bab El Qibli, Bab El Gharbi, Bab El Finga, Bab El Jebli in Bab El Bhar itd.). Trenutno sta ostala le dvoja: Bab Kairouan (Vrata Kairouana) na jugu in Bab El Gharbi (Zahodna vrata). Ribat Prisotnost rimskih stebrov v ribatu dokazuje, da njegova gradnja sega v 8. stoletje. Prvotno je služil obrambnemu namenu. Med vojnami so se meščani skrivali v notranjosti, medtem ko so vojaki iz mesta nadzorovali morje in komunicirali z drugimi ribati prek velikega stražnega stolpa (ki je visok 27 metrov). Imel je tudi versko funkcijo, saj je bil dom menihov bojevnikov. Stolp, zgrajen leta 821, je služil tudi kot minaret za bližnjo Veliko mošejo. Trdnjava je sestavljena iz dveh nadstropij, ki se odpirata na dvorišče, v celoti obdano z arkadnimi portiki. Stroge celice menihov bojevnikov so v zgornjem nadstropju, medtem ko je v južnem krilu molilnica, ki je po mnenju mnogih arheologov najstarejša molilnica v vsej Afriki. Spomeniki Velika mošeja v Sousseju Arheološki muzej v Sousseju (znotraj kazbe) Mošeja Bou Ftata: Zgrajena leta 840, je ta mošeja najstarejša v mestu Sousse (celo pred Veliko mošejo). Je na ulici El Mar (imenovani tudi ulica El Hajira) in je zelo majhna stavba, katere zlata kamnita fasada ni daljša od osem metrov. Zaka Zavija: ta stavba obsega mavzolej, mošejo in medreso. Njen minaret, ki so ga v 17. stoletju zgradili Osmani, je znan po svoji ortogonalni obliki in bogato okrašenih fasadah s keramiko. Nahaja se na ulici Taberka. Muzej El Koba: spomenik iz 10. stoletja je služil več namenom (fondouk, gostilna, dražbena hiša), preden je bil preurejen v muzej. Njegove sobe prikazujejo simulacije prizorov iz vsakdanjega življenja v regiji Sousse: tradicionalne poroke, pripravo kuskusa, orodja in nakit. Ima cikcakasto oblikovano kupolo, edini primer te vrste v Tuniziji. Ta značilna arhitektura je pomagala odbijati sončne žarke in ohranjati prijetno temperaturo v notranjosti. Muzej je med suki medine, v bližini zlatarn. Cisterne Sofra: bizantinska mojstrovina iz 6. stoletja, ki so jih obnovili Aglabidi in so prebivalcem medine stoletja zagotavljale 3000 m³ vodne rezerve. Dar Ečara: tik nasproti občinske stavbe, na dnu trga El Driba, stoji ta nekdanja rezidenca iz 17. stoletja. Stavba je bila prvotno sodišče, ki se je ukvarjalo z družinskimi zadevami, zdaj pa v njej domuje Združenje za ohranitev Medine v Sousseju in organizira dogodke. Mavzolej Sidi Bouraoui: to je zavija svetnika maroškega porekla iz obdobja Hafsidov (15. stoletje). Khalefov stolp: Edini preostali ostanek stare mestne kazbe, preurejen je bil v svetilnik. Sklici Zunanje povezave