NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ТЕС Фер'яна

ТЕС Фер'яна – теплова електростанція в Тунісі. Знаходиться на заході країни неподалік від кордону з Алжиром, за 40 км на південний захід від міста Касерін у місті Фер'яна. У 2000-х роках, на тлі стрімкого зростання енергоспоживання в країні, вирішили доповнити енергогенеруючі потужності кількома тепловими електростанціями на основі газових турбін, встановлених на роботу у відкритому циклі. Однією з них стала ТЕС Фер'яна, на якій у 2005 році запустили першу турбіну виробництва компанії General Electric типу 9000E потужністю 118 МВт. А в 2009-му станцію доповнили другою турбіною тієї ж компанії потужністю 126 МВт. Споруджена за технологією відкритого циклу, ТЕС Фер'яна має низький коефіцієнт паливної ефективності – 29%, поступаючись не лише станціям комбінованого циклу, але і ряду туніських конденсаційних електростанцій. Примітки
ТЕС Бір-Мшерга

ТЕС Бір-Мшерга – теплова електростанція в Тунісі. Розташована неподалік від столиці країни міста Туніс, за три десятка кілометрів на південний захід від нього. У містечку Бір-Мшерга Станція, перші блоки якої запрацювали у 1997 році, започаткувала низку туніських газотурбінних ТЕС. Спершу тут встановили дві газові турбіни компанії General Electric типу 9001E потужністю по 120 МВт. Призначені для роботи у відкритому циклі, блоки станції мали низький коефіцієнт паливної ефективності – 28%, поступаючись не лише станціям комбінованого циклу, але і ряду туніських конденсаційних електростанцій. Проте на початку 2010-х на тлі стрімкого зростання енергоспоживання в країні, вирішили подвоїти потужність станції шляхом встановлення ще двох таких же турбін. Нові блоки 3 та 4, введені в експлуатацію у 2013 році, спорудили лише за 6 місяців. Примітки
ТЕС Гануш

ТЕС Гануш (фр. Ghannouche) – теплова електростанція в Тунісі, споруджена за технологією комбінованого парогазового циклу. Знаходиться на півдні узбережжя країни біля міста Гануш, за 70 км від курортного острова Джерба. В порту Габес з 1972 року вже діяла конденсаційна електростанція у складі двох енергоблоків потужністю по 30 МВт. В 2011 році їх доповнили потужним (416 МВт) енергоблоком, генеральним підрядником спорудження якого виступила французька компанія Alstom. Він включає газову турбіну GT26, котел-утилізатор та парову турбіну, які в сукупності забезпечують паливну ефективність у 52,5%. Станом на момент введення блоку в експлуатацію це було найкращим показником серед туніських теплоелектростанцій (включаючи парогазові Сус В та Радес Карфаген). Примітки
Place du Gouvernement (Tunis)

La place du Gouvernement est une place de Tunis, capitale de la Tunisie. Situation et accès La place est rectangulaire et presque fermée. Deux rues y débouchent : la rue de la Kasbah et la rue Dar el-Jeld. La place de la Kasbah lui fait face à l'ouest. Elle se situe à l'entrée du quartier de la kasbah, surnommé « quartier des ministères » car abritant plusieurs institutions publiques. Origine du nom La place tire son nom de la présence du palais du Gouvernement, siège du chef du gouvernement. Historique La seule porte de la citadelle de la kasbah qui donnait sur la médina de Tunis se situait à l’extrémité ouest de la place, d'où le nom de la rue de la Kasbah qui y débouche. La place du Gouvernement s'appelait place de la Kasbah jusqu'à l'ouverture de l'actuelle place homonyme à l'ouest, après l'indépendance du pays. Bâtiments remarquables et lieux de mémoire Ministère des Finances ; Dar El Bey, palais construit au XVIIe siècle et siège de la présidence du Gouvernement. Notes et références Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des routes Portail de Tunis
Banc Central de Tunísia

El Banc Central de Tunísia (àrab: البنك المركزي التونسي, al-Bank al-Markazī at-Tūnisī; francès: Banque Centrale de Tunisie, BCT) és el banc central de Tunísia. La seu del banc es troba a Tunis i el seu governador actual és Fethi Zouhair Nouri, qui va succeir Marouane Abassi el 15 de febrer de 2024. Tunísia va obtenir la independència l'any 1956. El Banc Central de Tunísia es va fundar dos anys més tard, el 1958. Al desembre de 1958, el nou dinar tunisià es va desvincular del franc francès. El banc gestiona un Museu de la Moneda que inclou una col·lecció de monedes cartagineses recuperades. Històricament, Tunísia ha tingut una inflació baixa. El dinar tunisià va ser menys volàtil en el període 2000–2010 que les monedes dels seus veïns importadors de petroli, Egipte i el Marroc. La inflació va ser del 4,9% l'any fiscal 2007–08 i del 3,5% l'any fiscal 2008–09. El BCT té 12 sucursals bancàries. Governadors Des de la seva fundació, els següents governadors s'han succeït al capdavant de la institució: 30 de setembre de 1958 – 9 de novembre de 1970: Hédi Nouira 10 de novembre de 1970 – 18 de febrer de 1972: Ali Zouaoui 4 de març de 1972 – 7 de maig de 1980: Mohamed Ghenima 8 de maig de 1980 – 11 de juliol de 1980: Abdelaziz Mathari 12 de juliol de 1980 – 14 de març de 1986: Moncef Belkhodja 15 de març de 1986 – 26 d'octubre de 1987: Mohamed Skhiri 27 d'octubre de 1987 – 2 de març de 1990: Ismaïl Khelil 3 de març de 1990 – 22 de gener de 2001: Mohamed El Béji Hamda 23 de gener de 2001 – 13 de gener de 2004: Mohamed Daouas 14 de gener de 2004 – 16 de gener de 2011: Taoufik Baccar 17 de gener de 2011 – 27 de juny de 2012: Mustapha Kamel Nabli 23 de juliol de 2012 – 14 de febrer de 2018: Chedly Ayari 16 de febrer de 2018 – 15 de febrer de 2024: Marouane Abassi Des del 15 de febrer de 2024: Fethi Zouhair Nouri Vegeu també Dinar tunisià Economia de Tunísia Referències Enllaços externs Banc Central de Tunísia - Lloc web oficial
Banque Centrale de Tunisie

Die Banque Centrale de Tunisie (arabisch البنك المركزي التونسي, DMG al-Bank al-markazī at-tūnisī) ist die Zentralbank Tunesiens. Die Bank liegt in Tunis, ihr Gouverneur ist Marouane El Abassi. Geschichte Die Tunesische Zentralbank wurde zwei Jahre nach der Unabhängigkeit des Staates gegründet. Am 19. September 1958 wurde das Gesetz Nr. 58–90 über die Errichtung und Organisation der BCT in Kraft gesetzt. Am 18. Oktober wiederum wurde das Gesetz Nr. 58–109 über die Einführung des Tunesischen Dinar und Ersetzung des Tunesischen Francs in Kraft gesetzt. Die beiden Gesetze waren ab dem 3. November wirksam. Heute hat die BCT zwölf Tochterbanken. Siehe auch Wirtschaft Tunesiens Liste der Zentralbanken Liste der Zentralbanken und Währungen Afrikas Tunesischer Dinar Einzelnachweise Weblinks Offizielle Website
Central Bank of Tunisia

The Central Bank of Tunisia (Arabic: البنك المركزي التونسي, French: Banque Centrale de Tunisie, BCT) is the central bank of Tunisia. The bank is in Tunis and its current governor is Marouane Abassi, who replaced Chedly Ayari on 16 February 2018. History Tunisia gained independence in 1956. The Central Bank of Tunisia was formed two years later in 1958. In December 1958 the newly created Tunisian dinar was disconnected from the French franc. The bank maintains a Money Museum which includes a collection of recovered Carthaginian coins. Tunisia had a historically low inflation. The Tunisian Dinar was less volatile in 2000–2010 than the currencies of its oil-importing neighbors, Egypt and Morocco. Inflation was 4.9% in fiscal year 2007–08 and 3.5% in fiscal year 2008–09. Operations The BCT has 12 branch banks. Governors Since its foundation, the following governors have succeeded at the head of the institution: 30 September 1958 – 9 November 1970: Hédi Nouira 10 November 1970 – 18 February 1972: Ali Zouaoui 4 March 1972 – 7 May 1980: Mohamed Ghenima 8 May 1980 – 11 July 1980: Abdelaziz Mathari 12 July 1980 – 14 March 1986: Moncef Belkhodja 15 March 1986 – 26 October 1987: Mohamed Skhiri 27 October 1987 – 2 March 1990: Ismaïl Khelil 3 March 1990 – 22 January 2001: Mohamed El Béji Hamda 23 January 2001 – 13 January 2004: Mohamed Daouas 14 January 2004 – 16 January 2011: Taoufik Baccar 17 January 2011 – 27 June 2012: Mustapha Kamel Nabli 23 July 2012 – 14 February 2018: Chedly Ayari 16 February 2018 – 15 February 2024: Marouane Abassi 15 February 2024: Fethi Zouhair Nouri See also Tunisian dinar Banking in Tunisia Economy of Tunisia List of central banks of Africa List of central banks References External links (in French and English) Official site: Banque Centrale de Tunisie
Banco Central de Túnez

El Banco Central de Túnez (en francés: Banque Centrale de Tunisie o BCT) es el banco central de Túnez. El banco está localizado en la ciudad de Túnez y su gobernador actual es Chedly Ayari, que reemplazó a Mustapha Kamel Nabli el 23 de julio de 2012.​ Historia Túnez obtuvo su independencia en 1956. El Banco Central de Túnez se creó dos años más tarde en 1958. En diciembre de 1958, el recién creado dinar tunecino se desligó del franco francés. El banco mantiene un Museo de Dinero que incluye una colección de monedas cartaginesas recuperadas.​ Túnez ha tenido históricamente una baja inflación. El dinar tunecino fue menos volátil en el periodo de 2000 a 2010 que las monedas de su vecinos importadores de petróleo, Egipto y Marruecos. La inflación fue de 4,9% en el año fiscal 2007-08 y del 3,5% en el año fiscal 2008-09.​ Operaciones El BCT tiene 12 sucursales. Gobernadores 1958-1970: Hédi Nouira 1970-1972: Ali Zouaoui 1972-1980: Mohamed Ghenima 1980-1986: Moncef Belkhodja 1986-1987: Mohamed Skhiri 1987-1990: Ismail Khelil 1990-2001: Mohamed El Béji Hamda 2001-2004: Mohamed Daouas 2004-2011: Taoufik Baccar 2011-2012: Mustapha Kamel Nabli 2012–: Chedly Ayari Véase también Economía de Túnez Anexo:Bancos centrales Dinar tunecino Referencias Enlaces externos Sitio web oficial (en inglés) (en francés)
Banca centrale di Tunisia

La Banca centrale di Tunisia (in lingua francese Banque centrale de Tunisie ed in arabo البنك المركزي التونسي‎? è l'ente bancario centrale dello Stato tunisino. Storia e funzioni È stata fondata nel 1958, in concomitanza con l'istituzione della valuta del dinaro tunisino in sostituzione del franco tunisino. Il primo governatore generale è stato Hédi Nouira, in seguito primo ministro della Tunisia e fautore di politiche liberali. La Banca centrale ha sede a Tunisi e svolge le funzioni di vegliare sulla politica monetaria e sui sistemi di pagamento, supervisionare gli istituti di credito, preservare la stabilità e la sicurezza del sistema finanziario. Organizzazione L'organizzazione direttiva della Banca centrale tunisina è così composta: Governatore Vice-governatore Direzione generale Direzione dell'organizzazione et del coordinamento Controllo generale Istituto della Banca centrale di Tunisia Gabinetto di governo della Banca Consiglio d'amministrazione Commissario contabile Elenco cronologico dei governatori 1958-1970: Hédi Nouira 1970-1972: Ali Zouaoui 1972-1980: Mohamed Ghenima 1980-1986: Moncef Belkhodja 1986-1987: Mohamed Skhiri 1987-1990: Ismail Khelil 1990-2001: Mohamed El Béji Hamda 2001-2004: Mohamed Daouas 2004-2011: Taoufik Baccar 2011-2012: Mustapha Kamel Nabli 2012-2018: Chedly Ayari 2018- : Marouane Abassi Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Banca centrale di Tunisia Collegamenti esterni Sito ufficiale, su bct.gov.tn.
Banco Central da Tunísia

O Banco Central da Tunísia,(Árabe:البنك المركزي التونسي) é o banco central da Tunísia. O banco situa-se em Túnis e seu atual governador é Taoufik Baccar. Historia A Tunísia obteve a independência em 1956. O Banco Central da Tunísia foi formado dois anos mais tarde, em 19 de Setembro de 1958, Lei n º 58-90, que estabelece e organiza a BCT, é promulgada. Em 18 de Outubro, Lei n º 58-109, que institui o dinar tunisiano para substituir o franco tunisiano, por sua vez, é promulgada. Ambas as leis entrarão em vigor em 3 de novembro. Operações O BCT possui 12 Filiais bancárias. Governadores 1958-1970 : Hédi Nouira 1970-1972 : Ali Zouaoui 1972-1980 : Mohamed Ghenima 1980-1986 : Moncef Belkhodja 1986-1987 : Mohamed Skhiri 1987-1990 : Ismail Khelil 1990-2001 : Mohamed El Béji Hamda 2001-2004 : Mohamed Daouas 2004- : Taoufik Baccar Ver também Economia da Tunísia Ligações Externas Banque Centrale de Tunisie
Центральный банк Туниса

Центральный банк Туниса (араб. البنك المركزي التونسي‎, фр. Banque Centrale de Tunisie) — центральный банк Тунисской Республики. История В колониальный период Тунис входил в зону деятельности французского Банка Алжира, переименованного 12 января 1949 года в Банк Алжира и Туниса. 19 сентября 1958 года принят закон о создании Центрального банка Туниса. Банк начал операции 3 ноября 1958 года. Примечания Литература Бутаков Д.Д., Золотаренко Е.Д., Рыбалко Г.П. Валюты стран мира: Справочник / Под ред. С. М. Борисова, Г. П. Рыбалко, О. В. Можайскова. — 5-е изд., перераб. и доп. — М.: Финансы и статистика, 1987. — 383 с. Ссылки bct.gov.tn (фр.) — официальный сайт Центрального банка Туниса (араб.) (англ.)
Biblioteca Nacional de Tunísia

La Biblioteca Nacional de Tunísia (àrab: دار الكتب الوطنية, Dar al-Kutub al-Waṭaniyya, literalment ‘Casa Nacional dels Llibres') és la biblioteca principal de Tunísia, a la seva capital, Tunis. Fou creada el 1885 amb el nom de Bibliothèque française de Tunis. El 1910 es va traslladar a l'antiga caserna d'Al-Attarine, edificada al segle xix per Hamuda Pasha i va prendre el nom de Bibliothèque publique de Tunis, al número 20 de Souk Al-Attarine. El 1965 fou rebatejada amb el seu nom actual. El 1967 un decret va permetre centralitzar a la biblioteca nacional molts manuscrits i altres obres dispersos en institucions públiques, biblioteques del país, mesquites i zàuiyes en condicions de conservació més adequades. El 15 de març de 1994 es va promulgar un estatut específic que va establir les seves funcions i organització. Disposa de 40.000 manuscrits, dos milions d'obres, 13.000 diaris i revistes, 5000 mapes i postals. Té capacitat per a acollir 244 lectors i investigadors. El document més antic, Tafsir Yahya ibn Sal·lam, data del segle iv de l'Hègira/segle X dC. Enllaços externs «دار الكتب الوطنية» (en àrab). [Consulta: 17 gener 2020].
Nationalbibliothek Tunesiens

Die Nationalbibliothek Tunesiens, französisch Bibliothèque nationale de Tunisie (BNT), arabisch المكتبة الوطنية التونسية, DMG al-Maktaba al-Waṭaniyya at-Tūnisiyya, ist eine öffentliche Einrichtung in Tunis, die dem Ministerium für Kultur und Denkmalschutz (Ministère de la culture et de la sauvegarde du patrimoine) untersteht. Geschichte Die Geschichte dieser Einrichtung beginnt im Jahr 1885 mit der Gründung der Bibliothèque nationale de Tunisie durch ein Dekret vom 8. März. Damit verfügte Ali Muddat ibn al-Husayn, der regierende Bey von Tunesien, die Errichtung einer umfassenden Bibliothek. Sie wurde damals im Gebäude Nr. 20 des Souk El Attarine untergebracht. Im Jahr 1910 mussten Teile der stark angewachsenen Bibliotheksbestände in ehemalige Kasernengebäude (d'Al-Attarine) ausgelagert werden. Trotzdem genügte die räumliche Situation zunehmend nicht mehr den modernen Erfordernissen. Deshalb konzipierte man einen Funktionsneubau. Im Auftrag der tunesischen Regierung untersuchten 1985 Fachleute der UNESCO die Situation der Bibliothek und ihre Möglichkeiten zur Konservierung und zum Bestandsschutz. Dabei standen die Altbestände und ihre Aufbewahrungssituation im Zentrum der Betrachtung. Mit dem Statut vom 1. März 1994 erhielt die Nationalbibliothek eine moderne Fassung ihres nationalen Auftrags und eine modifizierte Organisationsstruktur. Das moderne Bibliotheksgebäude wurde am 1. Dezember 2005 am Boulevard 9 avril 1938 eröffnet. Seit 1965 hieß sie Bibliothèque Nationale (Dâr Al-Kutub Al-Wataniya). Sammlungsbestand Der Bibliotheksbestand umfasst über eine Million Monographien, 16.000 Periodika und im Handschriftenbereich 40.000 Unikate. Die Kartensammlung verfügt über 5000 Exemplare. Seit 1978 wird jährlich eine gedruckte Nationalbibliographie herausgegeben. Unter den Zimelien befinden sich arabischsprachige Handschriften mit reicher Buchmalerei und Vergoldungen. Der Auftrag der Nationalbibliothek Tunesiens besteht in der vollständigen Sammlung und Information über die im Land herausgegebenen Druckwerke, der Bereitstellung inländischer und internationaler Literatur für den Bedarf der Forschung und der interessierten Öffentlichkeit, der fachlichen Begleitung der Gegenwartsliteratur, der Verbesserung der Nutzungsfähigkeit ihrer Bestände durch Reprints und Ausstellungen sowie in fachspezifischen Fortbildungsangeboten. Der Bestand ist in einem Online-Katalog erfasst. Mit diesem Suchinstrument ist es auch möglich, Recherchen in der Nationalbibliographie zu betreiben. Sondersammlungsbereiche Landkarten und historische Abbildungen (Postkarten) Ton- und Videodokumente Mikrofilme Weblinks Webpräsenz und Katalog der Nationalbibliothek (englisch, französisch, arabisch) UNESCO-Bericht von 1985 (französisch; PDF; 1,1 MB)
National Library of Tunisia

The National Library of Tunisia (BNT; Arabic: المكتبة الوطنية التونسية) is the legal deposit and copyright library for Tunisia. It was founded in 1885, then known as the French Library, and then the People's library. The Tunisian government assigned a budget of 28 million Dinars for a new building for the library, and in 2005 the library was relocated. The library is 46m tall and it is composed of 14 floors it is one of the tallest buildings in Tunisia and one of the most famous Islamic style building in Tunisia History Founded in 1885, this library was called French Library. Its present name dates from the beginning of independence of Tunisia. In 2005, it was relocated to its present location, Boulevard 9 avril, just near the National Archives of Tunisia and some higher institutions like the Faculty of Social and Human Sciences. Bibliography Marcel Lajeunesse, ed. (2008). "Tunisie". Les Bibliothèques nationales de la francophonie (PDF) (in French) (3rd ed.). Bibliothèque et Archives nationales du Québec. OCLC 401164333. "Tunisia", World Report 2010, The Hague: International Federation of Library Associations, OCLC 225182140, archived from the original on 2019-06-29, retrieved 2017-08-19, Freedom of access to information. (Includes information about the national library) References External links Official site (in English, French, and Arabic)
Biblioteca Nacional de Túnez

La Biblioteca Nacional de Túnez (en árabe, المكت التونسيةبة الوطنية) es depósito legal para la República de Túnez. Fue fundada durante la época colonial francesa en 1885. Fue rebautizada con su actual denominación tras la independencia de Túnez. En 2005, fue inaugurada una nueva sede cercana a los Archivos Nacionales del país, y a la ciudad universitaria.​ Referencias
Biblioteca Nacional da Tunísia

A Biblioteca Nacional da Tunísia é a biblioteca nacional da Tunísia. Baseada em Tunis, é uma instituição pública tutelada pelo Ministério da Cultura. Criada pelo decreto de 8 de Março de 1885 sob o nome de Biblioteca Francesa, a instituição está instalada desde 1910 no antigo quartel El Attarine construído em 1810 pelo Hammouda Bey para servir como quartel para soldados, em seguida, janízaro e prisão. Ela então leva o nome de Biblioteca Pública de Tunes antes de tomar o seu nome atual em 1965. Em 7 de Setembro de 1967, um novo decreto forçando a depositar todos os manuscritos preservados de diversas instituições públicas, bibliotecas, mesquitas e zauias. Em 15 de Março de 1994, foi promulgada uma nova lei específica. A biblioteca agora ocupa um prédio de 35 000 metros quadrados localizado no Boulevard 9 de abril de 1938, perto do Arquivo Nacional da Tunísia e de algumas das maiores instituições como a Faculdade Ciências Sociais e Humanas. Inaugurada pelo Presidente Zine El Abidine Ben Ali em 1 de Dezembro de 2005. Ele inclui uma sala de leitura, sala de conferências, laboratórios, uma galeria de exposição , um bloco de serviços técnicos e administrativos, um retransmissor aberto a visitantes, um restaurante, estacionamento e espaço verde que cobre 10 300 m2 Coleções A biblioteca possui 22 845 manuscritos (40 000 títulos), dois milhões de livros, 15 498 periódicos (para 4 709 títulos em árabe) e 5 000 cartões. Publicações A Biblioteca Nacional publica muitos títulos, incluindo a retirada dos seguintes procedimentos: Bibliografia nacional da Tunísia, a primeira foi emitida em 1970 e tornou-se emitidas anualmente desde 1978. Índice Alaguetinaat: O primeiro número do Boletim em 1966. Catálogos de manuscritos: Desde 1975 tem impresso nove consecutivos incluir todas as partes de um manuscrito, em 1000. Publicações Árabes: Conjuntamente com a Organização Árabe para a Educação, Ciência e Cultura, um manual contar com uma produção bibliográfica do pensamento árabe e livros acadêmicos e de pesquisa e publicações oficiais da infância e da literatura, que teve lugar em todos os países árabes, à exceção no Egito. Galeria Ligações externas (em francês) Site officiel de la Bibliothèque nationale de Tunisie (em francês) Outil de recherche des catalogues
Национальная библиотека Туниса

Национальная библиотека Туниса (араб. المكتبة الوطنية التونسية‎, фр. Bibliothèque nationale de Tunisie) — библиотека в Тунисе, столице одноимённого государства. Находится в управлении Министерства культуры Туниса. История Была основана 8 марта 1885 года как Французская библиотека (фр. Bibliothèque française). Современное название получила в 1956 году после обретения Тунисом независимости. В 2005 году библиотека была переведена в другое здание недалеко от Национального архива Туниса и некоторых других важных институций. Фонд Фонд библиотеки включает один 1 млн монографий, 40 тыс. рукописей, в том числе арабские иллюминированные рукописи с золочением, 13 тыс. периодических изданий и 5 тыс. карт, а также открытки, аудио- и видео- документы, микрофиши и микрофильмы. Коллекция библиотеки доступна через онлайн-каталог. Примечания Ссылки Официальный сайт (фр.) (араб.) Tunisie // Les Bibliothèques nationales de la francophonie : [фр.] / Marcel Lajeunesse. — 3rd. — Bibliothèque et Archives nationales du Québec, 2008. Доклад ИФЛА о деятельности библиотек в стране (англ.)
Medina of Sousse

The Medina of Sousse is a Medina quarter in Sousse, Governorate of Sousse, Tunisia. Designated by the UNESCO a World Heritage Site in 1988, it is a typical example of the architecture of the early centuries of Islam in Maghreb. It encompasses a Kasbah, fortifications and the Great Mosque of Sousse. The Medina today houses the Archaeological Museum of Sousse. A number of Punic steles were discovered in the Medina, between the Ribat and the Great Mosque, in the 19th and 20th centuries. History The Medina of Sousse is located in the Tunisian Sahel and forms an outstanding archeological site. This was primarily because of the time it was built at the dawn of Islamic civilization, making it one of the earliest constructions after the Islamic conquests in the Maghreb. It was also because of the location of the Medina, a site that required protection against piracy and plunder. The constructions comprised in its precincts witnessed the early post-conquest civilisations. Its architectural style, from the time of the Aghlabid, is representative of the military coastal constructions of the era, meant to be stout and imposing, so as to ward off foes. Climate change As a coastal heritage site, Medina of Sousse is vulnerable to sea level rise. In 2022, the IPCC Sixth Assessment Report included it in the list of African cultural sites which would be threatened by flooding and coastal erosion by the end of the century, but only if climate change followed RCP 8.5, which is the scenario of high and continually increasing greenhouse gas emissions associated with the warming of over 4 °C., and is no longer considered very likely. The other, more plausible scenarios result in lower warming levels and consequently lower sea level rise: yet, sea levels would continue to increase for about 10,000 years under all of them. Even if the warming is limited to 1.5 °C, global sea level rise is still expected to exceed 2–3 m (7–10 ft) after 2000 years (and higher warming levels will see larger increases by then), consequently exceeding 2100 levels of sea level rise under RCP 8.5 (~0.75 m (2 ft) with a range of 0.5–1 m (2–3 ft)) well before the year 4000. This means that unless effective adaptation efforts such as sea walls can be constructed to deal with the sea level rise, damage and the potential destruction of Medina of Sousse is a matter of time. See also Zawiya of Sidi Bouraoui References