Лобдебург

Лобдебург (нім. Lobdeburg) — руїни замку біля Лобеди, району Єни. Назві Лобдебург відповідають дві різні будови, а саме: «верхня» і «середня» фортеця. Зазвичай йдеться про останню. Географічне положення Середня Лобдебург (на фото) розташована на підйомі Вельмісе — піднесеності між Лобедой і Бюргелем. Звідси видима середня частина долини річки Заале, долина Роди й Лойтри. Від верхньої Лобдебург, яка була не форпостом основної фортеці, як довго вважалося, а самостійною фортецею, зберігся лише залишок стіни. У 1236 р. згадується «нижня» фортеця (castrum inferiorum), від якої зараз на горі не залишилося ніяких слідів. Тому довгий час вважалося, що йдеться про замок в Лобеде, але новітні дослідження поставили це під серйозний сумнів. Швидше за все, це просто була інша назва середньої фортеці. Згодом Лобдебурги побудували уздовж річки Заале й інші фортеці: Бургау і Лойхтенбург. Фортеця Таутенбург, можливо, також заснована родом Лобдебургов: принаймні, феод Дорнбург-Таутенбург належав у XIII столітті цьому дворянському роду. Історія Лобдебург уперше згадана в 1166 році — 21 рік після першої письмової згадки Єни. Вона побудована Аухаузенами, що несли службу в імператора, й названа на ім'я місця Лобеда. Основою до цього послужили досить хороші стосунки між імператором та людьми, що служили у нього, з цього роду. Незабаром після спорудження замку сім'я, що управляла їм, стала іменуватися «фон Лобдебург». У 1185 р. будівництво фортеці було завершене. Приблизно у 1220 р. рід Лобдебургов поділився на п'ять ліній (Leuchtenburg, Arnshaugk, Elsterberg, Saalburg, Burgau). Головна лінія вже до 1227 р. стала іменуватися «фон Лойхтенбург», змінивши з незрозумілої причини резиденцію з багато побудованої фортеці Лобдебург, яка була залишена спеціальним службовцем, на фортецю в Лойхтенбург у Кале. В процесі розширення володінь Лобдебурги займалися розвитком міста Єни. На другу половину XII століття доводяться перші точні археологічні знахідки на території старого міста. Згідно з новітніми дослідженнями Єна уперше згадується в 1145 р. і отримала міське право між 1125 і 1240 рр. В останній чверті XII століття в Єні існував, очевидно, ринок, панами й охоронцями якого були Лобдебурги. До наших днів збереглося 5 монет-брактеатів, що карбували приблизно в 1175—1200 рр., на яких написане «Hartmannus de Lobdeburc». Оскільки в їх володіннях Єна тоді була найбільшим населеним пунктом, то можна припустити, що монети випускалися для ринку. Династія Лобдебургов процвітала в XII—XIII столітті, коли нею було засновано багато фортець і багатьом селам даровано міське право: Єні (між 1225 і 1240), Штадтроде (1251), Лобеді (до 1284), Шляйцу (до 1285), Нойштадту (до 1287), Кале (до 1299) й Песнеку (до 1289). В XIV столітті усі лінії Лобдебургов збідніли й втратили своє велике політичне значення. Їх володіння поступово переходили в руки роду Веттінів (Wettin), які мали титул тюрингских ландграфов і маркграфів майсеновских. Так, у 1340 р. і фортеця Лобдебург перейшла під їх контроль. Останньою з династії Лобдебургов вимерла в 1448 р. лінія Лобдебург-Бургау, резиденції якої знаходилися в Бургау й Лобеде — раніше самостійних селищах, тепер районах Єни. У 1450 р. герцог Вільгельм II зруйнував фортецю Лобдебург у ході саксонської міжусобної війни (1446—1451). Камені руїн були використані для спорудження моста через Заале в Бургау (побудований в 1491—1544 рр.). З 1912 р. існує об'єднання Lobdeburg-Gemeinde 1912 e.V. Воно, спільно з відомством пам'ятників культури Єни, займається утримуванням і реставрацією фортеці, а також навколишньої території. Усередині об'єднання працює група «Ruine Lobdeburg» (руїни Лобдебург). З моменту об'єднання проводяться роботи по захисту пам'ятників романської культури: в їх рамках замок обзавівся сталевим корсетом. Окрім декількох незначних досліджень, єнинський міський археолог Маттиас Рупп працює над зборами історичної архітектурної документації «середнього» Лобдебурга. Див. також Фукстурм Вельмісе Єна Лобода Дракендорф Бургау Вельніц Гешвіц Дорнбург Дорнбургскіе палаци Дорндорф-Штойдніц Бад-Кезен Заалек (фортеця) Рудельсбург (фортеця) Земельна школа Пфорта Примітки Джерела Die Lobdeburg bei Jena, nach Urkunden und sicheren Nachrichten geschichtlich dargestellt, Eduard Schmid, Єна 1840. Die Lobdeburg, Zeitschrift für Bauwesen, 1860. Die Lobdeburg bei Jena, Thüringer Kalender von 1909. Rechenschaftsbericht des DHV für 1927. Die Herren von Lobdeburg bei Jena, ein thüringisch-osterländisches Dynastengeschlecht vom 12. bis zum 15. Jahrhundert, Hans Großkopf. Die Lobdeburg und Ihre Geschichte, V. Lommer, Єна 1929. Geschichte der Stadt Lobeda. Erster Teil, Herbert Koch, Лобода 1939. Geschichte der Stadt Lobeda. Zweiter Teil. Von der Reformation bis zum Stadtbrande von 1640 Herbert Koch, Лобода 1941. Geschichte Thüringens, Bd. 2: Hohes und spätes Mittelalter, Teil 1, hg. v. Hans Patze und Walter Schlesinger, 1974, стор. 193-199. Vier Burgen auf dem Hausberg bei Jena, Burgen und Schlösser in Thüringen, Michael Platen, 1996. Lobeda und seine Burgen, Paul Wolff. Inferiorum Castrum Lobdeburg und das heutige Schloß in Lobeda, Christian Fritzsche. Der Kapellenerker der Lobdeburg bei Jena, Christian Fritzsche. Jonscher, Reinhard: Von Ammerbach bis Zwätzen. Geschichte der Jenaer Vororte (= Bausteine zur Jenaer Stadtgeschichte 15), 2012, стор. 213-248. Werner, Matthias: Die Anfänge der Stadt Jena und die Stadtkirche St. Michael, in: Inmitten der Stadt. St. Michael in Jena, hg. v. Volker Leppin und Matthias Werner, 2004, S. 9-60. Посилання Офіційний сайт Лобдебурга [Архівовано 16 червня 2021 у Wayback Machine.] Реконструкція середньовічного стану [Архівовано 23 травня 2016 у Wayback Machine.] Коротка історія та опис на стор. 519 + 520-521 (pdf-сторінки 25-26) [Архівовано 11 грудня 2015 у Wayback Machine.]