NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
The Peninsula Bangkok Hotel

The Peninsula Bangkok Hotel est un gratte-ciel de 151 mètres de hauteur construit à Bangkok en Thailande en 1998. Il abrite un hôtel de la chaine chinoise The Peninsula Hotels et comporte 14 ascenseurs qui desservent 40 étages. L'hôtel est situé sur les bords de la rivière Chao Phraya. L'hôtel a été classé numéro 1 dans le monde par le magazine "Travel and Leisure" en 2003. Les architectes sont l'agence américaine BBGM, l'agence thaïlandaise Tandem Architects Co. Ltd et l'agence britannique RMJM Liens internes Liste des plus hautes constructions de Thaïlande Liens externes The Peninsula Bangkok Hotel Sur Skyscraperpage Notes et références Portail des gratte-ciel Portail de Bangkok
Thieves' Market

Woeng Nakhon Khasem (Thai: เวิ้งนาครเขษม, pronounced [wɤ́ːŋ nāː.kʰɔ̄ːn kʰā.sěːm]) is a market in the Samphanthawong District, Bangkok, Thailand. It is popularly known as the "Thieves' Market", as it was once a place where mostly stolen goods were sold. The market is surrounded by Charoen Krung, Chakkrawat, Boriphat, and Yaowarat Roads in the area near the foot of Damrong Sathit Bridge (Saphan Lek), close to Wang Burapha and Khlong Thom. The name "Woeng Nakhon Khasem" literally translates to "delightful townspeople alcove". Woeng Nakhon Khasem is regarded as Bangkok's first full-service shopping district. It was developed during the reign of King Chulalongkorn (Rama V), who bestowed the land to Prince Paribatra Sukhumbandhu. In 1905, it became the site of Siam's first cinema, operated by the Japanese and housed in a temporary zinc-roofed building. Over time, Woeng Nakhon Khasem became a well-known market for imitation antiques, vintage furniture, brassware, records, and musical instruments. Talat Pi Raka (ตลาดปีระกา), meaning "Year of the Rooster Market", was a daily sub-market located within the area. It sold both fresh and dried foods and was once home to a renowned beef noodle shop. Since 2012, the Paribatra estate announced plans to sell Woeng Nakhon Khasem. Ownership has since transferred to the Thai Charoen Corporation (TCC Group), owned by Charoen Sirivadhanabhakdi, which plans to redevelop the area for commercial purposes. The 440 tenants will have to relocate to make way for the project; many shops have already closed, and signs on their doors now indicate their new locations. From Tuesday to Sunday nights, in front of the buildings of Sang Thong Machinery Limited Partnership near Wat Tuek Intersection, the area hosts a popular street food stall named "Khao Phad Pu Chang Phueak", or simply "Weng", serving crab fried rice, Hong Kong-style fried noodles, and stir-fried fish maw with shark's fin soup. The stall was awarded Bib Gourmand by the Michelin Guide in both 2019 and 2020. References
Уат Пхра Си Санпхет

Уат Пхра Си Санпхет (на тайски: วัดพระศรีสรรเพชญ์) е будистки храм в Аютхая, старата столица на Тайланд. Храмът, най-голям в града, е предназначен да обслужва двореца на владетеля и е разположен в самостоятелен двор непосредствено на юг от него. Построен е през XV век и през следващите столетия е многократно допълван и разкрасяван от владетелите. През 1500 година в храма е поставена 16-метрова статуя на Буда, наречена Пхра Си Санпхет, откъдето идва и името на целия храм. Източници
Wat Phra Si Sanphet

De Wat Phra Si Sanphet is een boeddhistische tempel in Ayutthaya, de voormalige hoofdstad van Thailand. Hij diende als koninklijke tempel, evenals ingesloten in een particuliere rechtbank, was het binnen de grenzen van Wang Luang, direct ten zuiden van het Koninklijk Paleis van Ayutthaya. Zijn positie was vergelijkbaar met die van de Smaragdgroene Boeddha in relatie tot het Koninklijk Paleis van Bangkok. Deze tempel was de belangrijkste van Ayutthaya en werd in de vijftiende eeuw gesticht door koning Borom Traï Lokanat en verfraaid door zijn opvolgers. In 1500 plaatste koning Rama Thibodi II in een van de heiligdommen een bronzen Boeddhabeeld bedekt met gouden platen, met een hoogte van 16 meter, die hij "Phra Si Sanphet" noemde, vandaar de naam van de wat. Het complex ligt in het Historisch Park Ayutthaya.
Wat Phra Si Sanphet

Wat Phra Si Sanphet (język tajski: วัดพระศรีสรรเพชญ์) – świątynia buddyjska, zbudowana pod koniec XIV wieku w pobliżu pałacu królewskiego na terenie pierwszej stolicy Tajlandii, Ajutthaji. W świątyni odbywały się ceremonie z udziałem króla, który przybywał tutaj w złoconym palankinie z położonego obok pałacu. Wewnątrz znajdował się 16-metrowy złoty posąg stojącego Buddy, który został przetopiony po zdobyciu miasta przez wojska Birmy w 1767 roku. Przypisy Bibliografia Austin Bush: Lonely Planet Thailand. Wyd. 12. Londyn: Lonely Planet, 2007. ISBN 978-1786570116. (ang.). Phil Macdonald, Carl Parkes: Przewodnik National Geographic - Tajlandia. Wyd. 2. Warszawa: G+J RBA Sp. z o.o.& Co. Spółka Komandytowa, 2001. ISBN 978-83-7596-449-3. (pol.).
Wat Phra Si Sanphet

Wat Phra Si Sanphet (em tailandês: วัดพระศรีสรรเพชญ์ วัดพระศรีสรรเพชญ์) foi o templo mais sagrado no local do antigo Palácio Real na antiga capital da Tailândia, Ayutthaya, até que a cidade foi completamente destruída pelos birmaneses em 1767, durante a Guerra Birmano-siamesa . Trata-se de um antigo templo real do antigo palácio de Ayutthaya. Está localizado no subdistrito de Pratu Chai, distrito de Phra Nakhon Si Ayutthaya, ao norte de Wihan Phra Mongkhon Bophit, no Parque Histórico de Ayutthaya. Foi construído por volta do ano 1000 a.C. Referências
Ват Пхра Сі Санпхет

Ват Пхра Сі Санпхет (тайська . วัด พระ ศรี สรรเพชญ) — храм в колишній столиці Таїланду Аюттхаї . Храм був заснований у 1448 році і зруйнований при взятті Аюттхаї бірманцями в 1767 році, в даний час знаходиться в зруйнованому стані . Як частина історичної Аюттхаї, входить до списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Це був найграндіозніший та найкрасивіший храм столиці. Історія Храм знаходиться на частині території, з 1350 роки (заснування Аюттхая) по 1448 зайнятої царським палацом. У 1448 році цар Бороматраілоканат наказав побудувати тут храм за зразком Ват Махатхат в Сукхотаї. Його син, Раматхібоді II, в 1492 році побудував дві чеди, в яких зберігався прах його батька і брата, царя Боромарачі III. Третя чеди була побудована в 1592 році царем Боромарачей IV, і туди поміщений прах самого Раматхібоді II. Три вишикуваних у лінію чеди складають одну з найбільш відомих пам'яток Аюттхаї. У 1479 році за наказом Раматхібоді II була побудована вігара, в якій з 1483 знаходилася золота статуя Будди висотою 16 метрів. Постамент був 8 метрів у довжину. В основі статуя була зроблена з бронзи і важила приблизно 64 тонн. Поверхня була вкрита приблизно 343 кілограмами золота. На будівництво статуї пішло більше трьох років. У 1740-х роках цар Боромакот наказав провести реставрацію храму. У XVIII столітті на території комплексу були також побудовані кілька десятків чеди меншого розміру, ніж основні три, і в них поміщений прах членів царської сім'ї. Храм належав безпосередньо царській родині, і в ньому не жили ченці. Він використовувався виключно для церемоній за участю царя. Після заняття Аюттхая бірманцями в 1767 році ват був розграбований і почав занепадати. Є малюнок чеди, зроблений в кінці XIX століття, на якому все, крім верхівки, густо заросло ліанами. Король Рама I наказав перенести залишки статуї Будди в Бангкок і помістив їх у спеціально побудовану чеди в Ват Пхо. З 1927 року комплекс передано Міністерству мистецтва Таїланду. Проводилась часткова реставрація. Будова Основною визначною пам'яткою вата є три відреставровані чеди, що стоять в його центрі на високій платформі. Західна була призначена для праху Раматхібоді II, центральна — для Боромарачі II, східна — для Бороматраілоканата. Чеди побудовані в класичному стилі за зразком цейлонської архітектури і схожі за формою на дзвін. У кожній з них з чотирьох сторін зроблені невеликі капели, куди з платформи ведуть круті сходи. До кожної з чеди зі сходу прибудований мондоп, в якому імовірно знаходився відбиток ноги Будди. Навколо платформи прокладена стежка, Пхра рабіенг, до якої з заходу і зі сходу примикали дві нині зруйновані будівлі. Західна являла собою Віхарн (Віхарн Луанг) із золотою статуєю Будди, східна складалася з чотирьох з'єднаних Віхарн. На території храму розташовувалися також інші Віхарн, а також малі чеди для членів царської родини. Територія вата обнесена високою огорожею з воротами. Примітки
Robot Building

Le Robot Building (aussi connu en tant que Bank of Asia Tower) est un gratte-ciel situé à Bangkok (Thaïlande). Achevé en 1986, il a été pensé et réalisé par l'architecte thaï Sumet Jumsai (en). Il a été sélectionné par le Musée d'art contemporain de Los Angeles comme l'un des 50 bâtiments emblématiques du XXe siècle. Notes et références Annexes Articles connexes Liste des plus hauts gratte-ciel du monde Mouvement moderne Architecture thaïe Liens externes (en) Emporis.com - Bank of Asia Tower Portail de Bangkok Portail des gratte-ciel Portail des années 1980
Robot Building

Robot Building – 20-piętrowy, postmodernistyczny wieżowiec biurowy, zlokalizowany w dzielnicy Sathorn w Bangkoku, stolicy Tajlandii. Robot Building jest siedzibą United Overseas Bank. Wieżowiec stoi przy 191 South Sathorn Road i ma powierzchnię 23 506 m². Obiekt zaprojektowany przez tajskiego architekta Sumet Jumsai Na Ayudhaya na potrzeby Bank of Asia. Jego forma i nazwa odzwierciedla duże przemiany w bankowości, jaki miały miejsce w końcu XX wieku, a mianowicie dogłębną komputeryzację tej części działalności gospodarczej. Budynek wyobraża potoczny wizerunek robota, wykreowany przez pop-kulturę. Ukończony został w 1986 roku.
Union Mall

Union Mall is a shopping mall in the north of Bangkok, at the Lat Phrao junction. The mall opened in February 2006. It has eight floors with a total of 150,000 square metres (1,600,000 sq ft) of space. It houses some 1,240 booths and shops and entertainment services. See also List of shopping malls in Bangkok List of shopping malls in Thailand List of largest shopping malls in Thailand References
Vibhavadi Hospital

Vibhavadi Hospital (SET: VIBHA) is a hospital located on Vibhavadi Rangsit Road in Chatuchak District in Bangkok, Thailand. The hospital has 350 beds to accommodate patients, there are more than 70 examination rooms which provide services to some 2,000 outpatients. They have a medical center which offer more than 50 full-time physicians, 250 consulting physicians and important medical equipment. History The company was established on 1 March 1986. On 26 March 1989, VIBHA was listed on the Stock Exchange of Thailand. References
Wat Bang Phra

Wat Bang Phra (em tailandês: วัด บาง พระ) é um templo budista (wat) do distrito de Nakhon Chai Si, província de Nakhon Pathom, Tailândia, a cerca de 50 km a oeste de Bangkok. Wat Bang Phra significa literalmente "templo de alguns monges", ou, alternativamente, "Templo de algumas imagens de Buda" (o termo bang significa "alguma" enquanto que Phra significa "Monge" ou "imagem de Buda"). História Não existe registos sobre a construção do templo ou mesmo quando este foi fundado, no entanto, a arquitectura do salão principal sugere que foi edificado durante o período Ayutthaya, enquanto que os murais no interior do corredor principal, indicam elementos característicos da época do reinado dos reis Rama III e Rama IV. O ex-abade Phra Udom Prachanart, mais conhecido por Luang Por Phern, foi um famoso monge de meditação, conhecido pelas suas habilidades de encantamento. Este monge construiu inúmeras estruturas no local a partir de doações monetárias do povo realizadas durante do seu tempo. São de salientar a construção das salas de sermão, assim como o museu local, onde vários artefactos abandonados foram colocados em exposição. Morada dos monges tatuadores O templo há séculos é conhecido como o reduto dos monges que fazem sak yants (tatuagens sagradas). Anualmente ocorre um festival de tatuagens, no qual os monges tatuam a si próprios, aos frequentadores e a milhares de visitantes. Há muitos artigos disponíveis na internet a respeito desta milenar tradição budista. Ver também Templos budistas Sak yant Referências
Wat Nang Phaya, Phitsanulok

Wat Nang Phaya is a Buddhist temple in Phitsanulok, Thailand. Geography Wat Nang Phaya is located on the eastern bank of the Nan River. Wat Nang Phaya links to the campus of Wat Ratchaburana. History Wat Nang Phaya is said to have been built when Phitsanulok was ruled by King Trailokanat (1448-1488). Features Wat Nang Phraya has no temple, but it is known for its Phrara Nang Phya, which are votive tablets found within the pagoda's repository.
Bang Kwang

Bang Kwang (offiziell Zentralgefängnis Bang Kwang, Thai: เรือนจำกลางบางขวาง, RTGS: Rueancham Klang Bang Khwang) ist eine Hochsicherheits-Haftanstalt für Männer in der Provinz Nonthaburi nordnordöstlich von Bangkok, der Hauptstadt von Thailand. Bangkwang ist auch bekannt als „Bangkok Hilton“ oder „Big Tiger“. Es gilt als eine der unangenehmsten Haftanstalten weltweit. Hier werden insbesondere Drogendealer und -besitzer in Untersuchungshaft genommen. Flächendeckend sind Webcams montiert, die den Tagesablauf der etwa 6000 Insassen dokumentieren, davon etwa 1000 zum Tode verurteilte Häftlinge. Auf die 65 derzeit in Todeszellen einsitzenden Häftlinge sind 24 Stunden täglich Kameras gerichtet. Es ist geplant, den Tagesablauf und die letzten Momente im Leben eines Gefangenen per Webcam live in die ganze Welt auszustrahlen. Im Gefängnis kommen immer wieder Häftlinge aus ungeklärten Ursachen zu Tode. Die Botschaften der EU-Staaten stellen die Versorgung mit Vitaminen und Zusatznahrung für ihre verurteilten Staatsangehörigen sicher, damit sie am Leben bleiben. Das Gefängnis steht auf der Beobachtungsliste von Amnesty International. Bekannte Gefangene Alain Olivier, ein kanadischer Drogenabhängiger aus Québec, verbüßte acht Jahre in Bang Kwang, nachdem er in den 1980er-Jahren Opfer einer Undercover-Operation des Canadian Security Intelligence Service wurde. Weblinks Kurze Beschreibung bei der thailändischen Gefängnisbehörde Website für Gefangene in Bangkwang Einzelnachweise
Prisión Central de Bang Kwang

La Prisión Central de Bang Kwang ​ (en tailandés: บางขวาง) es una cárcel de hombres en la provincia de Nonthaburi, Tailandia, situada en el río Chao Phraya, a unos siete kilómetros al norte de Bangkok. La prisión alberga a muchos prisioneros extranjeros. Es una prisión dura que se ocupa de los condenados a muerte y prisioneros de largas sentencias. Se requiere que todos los presos tengan grilletes en las piernas durante los primeros tres meses de su condena. Según algunas fuentes los condenados a muerte tienen sus grilletes soldados permanentemente. Véase también Prisión Régimen penitenciario Motín Referencias
Bangkwang

Bangkwang is een gevangenis in Thailand. Het is een van de meest beruchte gevangenissen ter wereld. Het ligt ten noorden van Bangkok in Changwat Nonthaburi, nabij de rivier Chao Phraya. In Bangkwang, ook wel bekend onder de naam Bangkok Hilton en Big Tiger, zitten uitsluitend gevangenen die veroordeeld zijn voor een celstraf vanaf 25 jaar of langer, of tot de doodstraf. Verreweg de meeste gevangenen zitten een straf uit voor drugssmokkel of moord. Omstandigheden De omstandigheden in Bangkwang staan bekend als belabberd. Zo is de gevangenis overbevolkt. Alle gevangenen slapen in zeer kleine ruimtes waar ze zich ook moeten wassen en ontlasten. Regelmatig worden er door gedetineerden moorden gepleegd binnen de gevangenis met behulp van gesmokkelde messen en vuurwapens. Het is er overdag regelmatig 40 graden en er worden insecten gegeten voor een beetje proteine aangezien het voedsel niet toereikend is daarvoor. Heel veel mensen gaan er dood door de barre omstandigheden. Gedetineerden kunnen zich alleen wassen in ongezuiverd water waardoor ze infecties kunnen oplopen. Bovendien bestaat de vrees voor moord. Onderzoek zou uitwijzen dat een Europeaan gemiddeld slechts negen jaar overleeft in de complexen van Bangkwang. Gevangenen Nederlanders die gevangenzitten of hebben gezeten in Bangkwang: Hans Zegers (overgebracht naar Nederland dankzij het overbrengingsverdrag met Thailand in oktober 2008) Rien Parlevliet (overgebracht naar Nederland dankzij overbrengingsverdrag met Thailand in september 2010) Eddy Tang Machiel Kuijt (vrijgekomen dankzij het overbrengingsverdrag met Thailand in maart 2007) Adriaan van Ommering (vrijgekomen op 28 april 2011) Pedro Ruijzing (onverwachts gratie gekregen van koning Bhumibol in februari 2004)
Bang Kwang

Bang Kwang är ett fängelse i Nonthaburi norr om Bangkok där personer som döms till långa straff placeras. De flesta västerlänningar som sitter i Bang Kwang gör så på grund av smuggling av heroin eller annan narkotika. I fängelset sitter 8 000 interner när det egentligen bara är byggt för ungefär 2 000 – mestadels narkotikabrottslingar. 883 har dömts till döden. Bang Kwang är ett fängelse med särskilt hög säkerhet, konstruerat för livstidsfångar och dödsdömda. Det är också känt som Bangkok Hilton, och i folkmun kallas Bang Kwang "Big Tiger" eftersom det är en människoätare. Det är ett ökänt fängelse där mängder av fångar har avrättats. Se även 1989 – Bangkok Hilton (TV-serie) Referenser
Banc de Tailàndia

El Banc de Tailàndia (BOT; abr. ธปท.; tailandès: ธนาคารแห่งประเทศไทย, RTGS: thanakhan haeng prathet thai) és el banc central de Tailàndia. Història El Banc de Tailàndia (BOT) es va crear inicialment com l'Oficina Bancària Nacional de Tailàndia. La Llei del Banc de Tailàndia es va promulgar el 28 d'abril de 1942, atorgant al Banc de Tailàndia la responsabilitat de totes les funcions pròpies d'un banc central. El Banc de Tailàndia va començar a operar el 10 de desembre de 1942. La Llei del Banc de Tailàndia de l'any 2485 del C.B. es va esmenar posteriorment per posar l'accent en la seva responsabilitat social, crear un mecanisme de protecció contra les crisis econòmiques i establir un procés de presa de decisions que garantís el bon govern i la transparència dins de l'organització. La Llei del Banc de Tailàndia, C.B. 2551, va entrar en vigor el 4 de març de 2008. Projecte Nexus El Banc d'Assentaments Internacionals va signar un acord amb el Banc Central de Malàisia, el Banc de Tailàndia, el Bangko Sentral ng Pilipinas, l'Autoritat Monetària de Singapur i el Banc de la Reserva de l'Índia el 30 de juny de 2024 com a membre fundador del Projecte Nexus, una iniciativa internacional multilateral per permetre els pagaments transfronterers detallistes. El Banc d'Indonèsia hi va participar com a observador especial. La plataforma, que es preveu que entri en funcionament l'any 2026, interconnectarà els sistemes nacionals de pagament ràpid dels països membres. Funcions i responsabilitats La missió del Banc de Tailàndia és proporcionar un entorn financer estable per a un creixement econòmic sostenible, amb l'objectiu d'aconseguir una millora contínua del nivell de vida de la població de Tailàndia. Governadors El governador del Banc de Tailàndia té un mandat de cinc anys, amb un límit màxim de dos mandats consecutius. El ministre de Finances nomina un candidat al Consell de Ministres de Tailàndia, el qual aprova una resolució per acceptar el candidat, que posteriorment es presenta al monarca per a la seva aprovació definitiva. Llista de governadors Vegeu també Baht tailandès Economia de Tailàndia Museu del Banc de Tailàndia Referències Enllaços externs Banc de Tailàndia - Lloc web oficial
Bank von Thailand

Die Bank von Thailand (thailändisch ธนาคารแห่งประเทศไทย Thanakan Haeng Prathet Thai; im internationalen Sprachgebrauch: Bank of Thailand) ist die Zentralbank des Königreiches Thailand. Geschichte und Allgemeines Die Bank von Thailand wurde zunächst als das „Thai National Banking Bureau“ eingerichtet. Am 28. April 1942 wurde der „Bank of Thailand Act“ veröffentlicht, in dem der „Bank of Thailand“ sämtliche Verantwortung aller Zentralbank-Funktionen übertragen wurde. Die Bank nahm am 10. Dezember 1942 offiziell ihren Betrieb auf. Die Bank von Thailand wird von einem Gouverneur und vier Stellvertretern geleitet. Seit Oktober 2020 ist Sethaput Suthiwart-Narueput der Gouverneur der Zentralbank. Sitz der Bank von Thailand ist der Palast Bang Khun Phrom im Bangkoker Bezirk Phra Nakhon. Aufgaben Aufgaben der Zentralbank sind unter anderem: Betreiben der Geldpolitik Aufsicht über nationale Kreditinstitute Beratung der Regierung in puncto Wirtschaftspolitik Unterhaltung der Währungsreserve Druck und Herausgabe von Banknoten (Notenbank) Seit Mai 2000 ist die Geldpolitik auf eine Zielbandbreite der Kerninflation (Preisindex ohne Energie und Rohnahrungsmittel) gerichtet. Derzeit liegt die Zielbandbreite bei 0 % – 3,5 %. Siehe auch Baht Liste der Banken in Thailand Liste der Zentralbanken Weblinks Bank of Thailand (englisch) Einzelnachweise
Bank of Thailand

The Bank of Thailand (BOT; abbr. ธปท.; Thai: ธนาคารแห่งประเทศไทย, RTGS: thanakhan haeng prathet thai) is the central bank of Thailand. History The Bank of Thailand (BOT) was first set up as the Thai National Banking Bureau. The Bank of Thailand Act was promulgated on 28 April 1942 vesting upon the Bank of Thailand the responsibility for all central banking functions. The Bank of Thailand started operations on 10 December 1942. The Bank of Thailand Act, B.E. 2485 was later amended in order to put emphasis on its social responsibility, to create a mechanism to guard against economic crisis, as well as to set up its decision making process to ensure good governance and transparency in the organization. The Bank of Thailand Act, B.E. 2551 came into force on 4 March 2008. Project Nexus The Bank for International Settlements signed an agreement with Central Bank of Malaysia, Bank of Thailand, Bangko Sentral ng Pilipinas, Monetary Authority of Singapore, and the Reserve Bank of India on 30 June 2024 as founding member of Project Nexus, a multilateral international initiative to enable retail cross-border payments. Bank Indonesia was involved as a special observer. The platform, which is expected to go live by 2026, will interlink domestic fast payment systems of the member countries. Roles and responsibilities The Bank of Thailand's mission is to provide a stable financial environment for sustainable economic growth in order to achieve continuous improvement in the standard of living of the people of Thailand. Governors The Governor of the Bank of Thailand has a five-year term of not more than two consecutive terms. The Minister of Finance nominates a candidate to the Thai Cabinet, who pass a resolution approving the candidate, then it is presented to the Monarch for approval. List of governors See also Thai baht Economy of Thailand Bank of Thailand Museum List of central banks List of financial supervisory authorities by country References External links Official website. Archived 2016-10-31 at the Wayback Machine.
Banco de Tailandia

El Banco de Tailandia es el banco central y emisor de moneda de Tailandia y fue creado en 1939 como la primera entidad financiera del país que asumió inicialmente las funciones de comercialización de las obligaciones del Estado, la financiación de actividades públicas, el depósito del tesoro público y los intercambios bancarios de las entidades oficiales. Aunque inicio operaciones de cambio de moneda en 1941, no fue hasta 1942 que se estableció el estatuto bancario oficial, dotando a la entidad de personalidad jurídica plena para actuar en el mercado financiero, siendo nombrado su primer Gobernador. Se estableció una estructura de dirección compleja: El Ministerio de Finanzas, y a la cabeza su Ministro, tiene el control directo del Banco junto al Gobernador y cinco Vicegobernadores, todos ellos bajo la autoridad del Rey. El banco tiene responsabilidad sobre: La adopción de medidas de promoción de la estabilidad monetaria y la propuesta de políticas al Gobierno para la consecución de tal fin así como, en general, sobre política económica. Garantizar la estabilidad de la financiación institucional y el control de la misma. Facilitar las operaciones bancarias de las entidades financieras, públicas o privadas, que se encuentren establecidas en el país. Es depositario de las reservas de moneda extranjera propiedad del Estado. Enlaces externos y referencias (en inglés) Web Oficial del Banco de Tailandia