NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
ГЕС Кіхансі

ГЕС Кіхансі — гідроелектростанція в центрально-південній частині Танзанії. Споруджена на річці Кіхансі, що відноситься до сточища Кіломберо, яка є лівим витоком Руфіджі (впадає в Індійський океан дещо південніше від Дар-ес-Саламу навпроти острова Мафія). В межах проекту річку перекрили бетонною гравітаційною греблею висотою 25 метрів та довжиною 200 метрів, яка утворила невелике водосховище з площею поверхні 0,26 км² та об'ємом 1,6 млн м³ (корисний об'єм млн м³). Від нього через лівобережний гірський масив прокладено дериваційний тунель довжиною 2,3 км з перетином 30 м², який переходить у напірну шахту довжиною 0,4 км та діаметром 25 м². Безпосередньо у машинний зал ресурс подається через три сталеві водоводи діаметром від 2 до 1,1 метра. Сам зал споруджений у підземному виконанні та має розміри 70х12,6 метра при висоті 30 метрів. Доступ до нього персоналу здійснюється через тунель довжиною 1,1 км та перетином 40 м², крім того існує короткий перехід (0,1 км) до розташованого так само під землею трансформаторного приміщення. З останнього прокладено окремий тунель для кабелю, розрахованого на напругу 220 кВ. В машинному залі встановлено три турбіни типу Пелтон потужністю по 60 МВт, які при напорі у 853 метри повинні виробляти 730 кВт-год електроенергії на рік. При цьому проектом одразу було заплановане можливе розширення ГЕС до 300 МВт шляхом встановлення ще двох таких же турбін. Відпрацьована вода повертається у річку по відвідному тунелю довжиною 1,5 км з перетином 34 м², який переходить у відкритий канал довжиною 0,9 км. Примітки
Kidatu (Kraftwerk)

Kidatu ist ein Laufwasserkraftwerk am Fluss Ruaha in Tansania. Lage Das Kraftwerk befindet sich rund 350 Straßenkilometer südwestlich von Daressalam direkt an der Grenze des Udzungwa-Mountains-Nationalparks. Der Stausee liegt in den drei Distrikten Kilosa, Kilombero und Kilolo. Davon gehören die beiden ersten zur Region Morogoro, Kilolo ist Teil der Region Iringa. Der Damm liegt in Kilosa, das Kraftwerk beim Ort Kidatu im Distrikt Kilombero. Geschichte Der Bau des Laufkraftwerks erfolgte in zwei Bauphasen. Im Jahr 1975 wurde der Damm errichtet und zwei Turbinen mit je 50 MW Nennleistung lieferten über eine 220-KV-Leitung elektrische Energie nach Daressalam. Phase 2 wurde 1980 abgeschlossen. Dabei gingen zwei weitere Turbinen mit je 50 MW ans Netz. In den Jahren 1993 und 1994 wurden die beiden älteren Turbinen repariert, die Erregungseinrichtung getauscht und ein defekter Generator wieder in Stand gesetzt. Technische Beschreibung Stauanlage: Der Damm ist ein Schüttdamm aus Erde und Steinen und hat eine Kronenlänge von 350 Metern bei einer maximalen Höhe von 40 m. Beim Höchststand hat der Stausee eine Fläche von 9,5 km² und eine Tiefe von 17 m und speichert 125 Millionen Kubikmeter Wasser. Die Stauhöhe liegt bei maximal 450 m über dem Meeresniveau. Das Maschinenhaus mit seinen vier Turbinen liegt 9,6 km flussabwärts am rechten Ufer des Flusses. Dies ergibt eine Fallhöhe von 175 m. Die unterirdisch gelegenen vier Francis-Turbinen von je 50 MW sind auf einen Durchfluss von 140 Kubikmetern pro Sekunde ausgelegt. Mit 200 MWe liefert Kidatu 36 Prozent der elektrischen Energie aus Wasserkraft für Tanesco. Einzelnachweise
Kidatu Dam

Kidatu Dam, also Kidadu Hydroelectric Power Station, is a 204 megawatts (274,000 hp) hydroelectric dam located in Kilosa District of Morogoro Region in Tanzania. Location The power station is located across the Great Ruaha River, in the village of Kilosa, in Morogoro Region, approximately 337 kilometres (209 mi), by road, southwest of Dar es Salaam, the commercial capital and largest city of Tanzania. This is about 5.5 kilometres (3 mi), by road, northeast of Kidatu, the nearest urban center. The coordinates of Kidatu Power Station are:7°39'47.0"S, 36°58'39.0"E (Latitude:-7.663056; Longitude:36.977500). Overview The Kidatu power plant was built in two phases under the name of Great Ruaha Power Project in the 1970s for phase one and 1980s for phase two. Phase I was completed in 1975 starting with the construction of an earth-rock fill dam, a generating capacity of 2 x 51 MW, and 220 kV transmission line to Dar es Salaam via Morogoro. Phase II, completed in 1980, involved two more 51 MW generators, and construction of a bigger storage dam (Mtera Dam) with a capacity of 3,200 million cubic metres (2,600,000 acre⋅ft). The plant has undergone two major rehabilitation works. Phase I covered repairs to turbines one and two, replacement of excitation equipment and repair of a damaged generator unit. These works were executed from 1993 to 1994. The second rehabilitation commenced in 1999. Major works were computerizing the control and protection system, repair to turbines, replacement of runners on units 1 and 2, generators and water ways. The project was financed by SIDA, NORAD and Tanesco at the estimated cost of about US$12 million. In 2017, repairs were carried out on one of the 51 megawatts units which had failed. The work was carried out by engineers and technicians from the Croatian manufactures of the turbines, and personnel from Tanesco, the national electricity generation monopoly. The next major maintenance on the power station, is planned for 2020. See also List of power stations in Tanzania References Sources Öhman, May-Britt, Taming Exotic Beauties: Swedish Hydro Power Constructions in Tanzania in the Era of Development Assistance, 1960s - 1990s, Stockholm, 2007, PhD Thesis, http://www.diva-portal.org/smash/record.jsf?pid=diva2:12267 External links Official Website of Tanesco
Barrage de Kidatu

Le barrage de Kidatu est un barrage hydroélectrique de Tanzanie disposant d'une puissance installée de 204 MW. Le site La centrale hydroélectrique est aménagée sur la Ruaha, sur la commune de Kilosa, dans la Région de Morogoro, à 337 km au sud-ouest de Dar es Salaam, carrefour commercial et plus grande ville de Tanzanie. La ville voisine de Kidatu se trouve à 5,5 km par la route au nord-est. Overview La centrale hydroélectrique de Kidatu a été aménagée en deux phases dans le cadre du Great Ruaha Power Project : la première tranche de travaux a été réalisée entre 1972 et 1975, la seconde dans les années 1980. La première tranche a consisté à réaliser un barrage en enrochements offrant une puissance de 2 x51 MW, et à poser une ligne à haute tension de 220 kV jusqu'à Dar es Salaam via Morogoro. La seconde tranche, achevée en 1980, a consisté à installer deux turbines supplémentaires de 51 MW, et à construire un second barrage de retenue plus importante (barrage de Mtera, capacité de 3 200 000 000 m3). La centrale a connu depuis deux importants chantiers de réhabilitation. La phase I (1993-94) concernait la réparation des turbines 1 et 2, le remplacement des inducteurs et la réparation de la génératrice. La phase II (1999) a permis l'informatisation de la commande du barrage, la réparation des turbines, le remplacement des génératrices et des coursiers des unités 1 et 2. Ce projet, d'un montant d'environ 12 000 000 $, a été financé par SIDA, NORAD et Tanesco. En 2017, l'une des turbines de 51 MW a dû être remplacée. Ces travaux ont été confiés à une société croate, encadrant des agents de Tanesco, la régie nationale d'électricité. La prochaine tranche de réparation est programmée en 2020. Bibliographie May-Britt Öhman, Taming Exotic Beauties: Swedish Hydro Power Constructions in Tanzania in the Era of Development Assistance, 1960s - 1990s, Stockholm (2007), thèse de doctorat Voir également Site officiel de Tanesco Notes Portail de la Tanzanie Portail des barrages Portail des lacs et cours d'eau
ГЕС Кідату

ГЕС Кідату — гідроелектростанція в центральній частині Танзанії. Знаходячись після ГЕС Мтера становить нижній ступінь каскаду на річці Велика Руаха, котра є найбільшою лівою притокою Руфіджі (впадає в Індійський океан дещо південніше від Дар-ес-Саламу навпроти острова Мафія). В межах проекту річку перекрили земляною/кам'яно-накидною греблею висотою 40 метрів та довжиною 350 метрів, на спорудження якої пішло 0,8 млн м3 матеріалу. Вона утворює водосховище з площею поверхні 9,5 км2, об'ємом 125 млн м3 та можливим коливанням рівня води між позначками 433 та 450 метрів НРМ (втім, основне накопичення ресурсу для роботи каскаду відбувається у сховищі верхньої ГЕС Мтера). З водосховища ресурс подається до підземного машинного залу через прокладений у правобережному гірському масиві дериваційний тунель довжиною 9,6 км. У залі в 1975-му ввели в експлуатацію дві турбіни типу Френсіс потужністю по 50 МВт, а разом зі спорудженням греблі Мтера в 1980-му їх доповнили ще двома такими ж. Це обладнання працює при напорі у 175 метрів. Відпрацьована вода повертається у річку по відвідному тунелю довжиною 1 км (можливо відзначити, що всього при створенні підземних споруд станції провели вибірку 1 млн м3 порід). Видача продукції відбувається по ЛЕП, що працює під напругою 220 кВ. Див. також Список найбільших електростанцій світу Примітки
Songo Songo

Songo Songo est une île de Tanzanie située dans l'océan Indien. Cette île ne comporte pas d'habitants[réf. souhaitée]. Une usine exploite le gaz du champ pétrolifère situé à proximité de l'île. Références Liens externes Portail de la Tanzanie Portail des îles Portail de l’océan Indien
Flughafen Geita

Der Flughafen Geita (IATA-Code: GIT, ICAO-Code: HTGE) ist ein Flughafen im Nordwesten von Tansania. Er liegt rund 70 Kilometer nordwestlich der Regionshauptstadt Geita und 14 Kilometer südlich von Chato. Geschichte Die Ausschreibung für den Flughafen erfolgte 2017, der Betrieb mit Linienflügen begann im Januar 2021. Der Flughafen liegt nahe dem Geburtsort von John Magufuli, dem früheren Präsidenten von Tansania. In seiner Amtszeit wurde nicht nur der Flughafen erbaut, sondern dieser auch zu bilateralen Treffen mit Staatsmännern aus Nachbarstaaten benutzt: Uhuru Kenyatta, Präsident von Kenia, 2019 Yoweri Museveni, Präsident von Uganda, 2019, 2020 Filipe Nyusi, Präsident vom Mosambik, 2021 Sahle-Work Zewde, Präsidentin von Äthiopien, 2021 Kenndaten Die asphaltierte Piste liegt in einer Meereshöhe von 1188 Metern in der Richtung 13/31. Sie hat eine Länge von 3000 und eine Breite von 45 Metern. Fluggesellschaften und Ziele Air Tanzania fliegt mehrmals pro Woche nach Daressalam (Stand 2022). Einzelnachweise
Geita Airport

Geita Airport (IATA: GIT, ICAO: HTGE) is a small regional airport in northern Tanzania serving the city of Geita. It is located near the south western shores of Lake Victoria approximately 14 kilometres (8.7 mi) from the town of Chato. The airport has the longest runway and only asphalt runway in the Geita Region. History Construction of the airport began in 2017 14 kilometres (8.7 mi) south of the town of Chato and 90 kilometres (56 mi) west of the regional capital Geita. The project approximately cost TSh 40 billion and was entirely funded by the Government of Tanzania. The airport was built to serve the region of Geita, a region that produces more than half of the countries gold exports. The airport got its first scheduled flight in January 2021 by Air Tanzania connecting Julius Nyerere International Airport and Mwanza Airport. President Magufuli The airport is located close to Tanzania's 5th president John Magufuli home town. During various trips to his home region in 2019 and during the early days of the COVID-19 pandemic, when Magufuli decided to stay at home, the airport hosted various regional heads of state for bilateral meetings. These include Uhuru Kenyatta, President of Kenya on 5 July 2019 Yoweri Museveni, President of Uganda on 13 July 2019 and on 13 September 2020 Filipe Nyusi, President of Mozambique on 11 January 2021 Sahle-Work Zewde, President of Ethiopia on 25 January 2021 Airlines and destinations Passenger References External links Accident history for GIT at Aviation Safety Network
Uhuru Stadium

Uhuru Stadium (formerly known as the Tanzania National Stadium) (Uwanja wa Uhuru in Swahili) is adjacent to the National Stadium in Miburani ward of Temeke District in Dar es Salaam, Tanzania. History Tanganyika's independence ceremony was celebrated at this stadium on 9 December 1961. The independence anniversary has been celebrated at the stadium each year since then. It also has been the venue for the inaugural address of all past presidents. The funeral service of Julius Nyerere, Tanzania's first president, was held at the stadium on 21 October 1999. Shortly after his death in office, president John Magufuli was laid-in-state at the stadium on 20 March 2021. Forty-five people were killed in a stampede at the stadium on March 21, 2021. References External links Tanzania's New National Stadium and the Rhetoric of Development by Steve Sortijas
Uhuru Stadium

El Uhuru Stadium (en suajili: Uwanja wa Uhuru), conocido hasta el 2007 como el Estadio Nacional de Tanzania, es un estadio multiuso ubicado en Dar es Salaam, Tanzania. Historia El estadio fue construido en 1961 con capacidad de 23 000 espectadores y su primer evento importante fue la ceremonia de la independencia de Tanganica el 9 de diciembre,​ donde actualmente se celebra el día de la independencia del país cada año y también es la sede donde se celebra cada traspaso de poderes en la presidencia del país. El 21 de octubre de 1999 se celebró el entierro de Julius Nyerere, el primer presidente de Tanzania.​ En 2007 cambia su nombre por el que tiene actualmente luego de la construcción del Estadio Nacional de Tanzania. Eventos deportivos El estadio fue la sede de la selección nacional para juegos oficiales y amistosos hasta 2007 cuando se mudaron al nuevo estadio nacional. Actualmente el estadio es utilizado por cuatro equipos de fútbol de Dar es Salaam. Referencias Enlaces externos Sitio web oficial (en swahili) Tanzania's New National Stadium and the Rhetoric of Development by Steve Sortijas
William Mkapa Stadium

Le William Mkapa Stadium est un stade multi-sport (football, rugby, athlétisme) de Tanzanie à Dar es Salaam. Il a une capacité de 25 000 places assises. Histoire Événements Notes et références Liens externes Site officiel Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de la Tanzanie
Ікімба

Ікімба — озеро в Танзанії, розташоване у регіоні Кагера неподалік від озера Вікторія, південніше — озеро Бурігі, найближче місто — Букоба, північно-західніше — село Каторо. Джерела Lake Ikimba: Tanzania [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.] Вікімапія [Архівовано 3 листопада 2014 у Wayback Machine.]
École internationale de Moshi

L'école internationale de Moshi (International School Moshi) est un établissement d'enseignement fondé en 1969 situé, dans le nord de la Tanzanie,sur deux campus, l'un à Moshi et l'autre à Arusha. Les élèves ont entre trois et dix-neuf ans (maternelle/primaire/secondaire). Cette institution comporte à la fois internat et externat. Reconnue, elle est régulièrement contrôlée par des organisations internationales. L'enseignement se fait en anglais et un programme spécial est proposé pour les élèves qui ont besoin d'un soutien dans cette langue. Le programme d'études mène à des diplômes reconnus internationalement, notamment le baccalauréat international depuis 1977. Ce diplôme permet l'admission dans les universités du monde entier. Liens externes http://www.ismoshi.org/index.htm?francais L'école internationale de Moshi, Tanzanie http://www.ibo.org/fr/ Baccalauréat international (BI) http://www.ibo.org/fr/school/000032/ L'école internationale de Moshi dans le BI Portail des écoles Portail de la Tanzanie
Flughafen Lindi Kikwetu

Der Flughafen Lindi Kikwetu (IATA-Code: LDI, ICAO-Code: HTLI) ist ein Flughafen im Südosten von Tansania. Lage Der Flughafen liegt 20 Kilometer nördlich der Regionshauptstadt Lindi beim Dorf Kikwetu, zwischen der Nationalstraße T7 und dem Meer. Kenndaten Lindi Kikwetu liegt 30 Meter über dem Meeresniveau und wird von der Tanzania Airports Authority verwaltet. Fluggesellschaften und Ziele Derzeit werden keine Linienflüge durchgeführt (Stand 2022). Zwischenfälle Den Flughafen betreffend wurde ein Zwischenfall gemeldet: Am 27. April 1964 kam eine Douglas DC-3 der East African Airways beim Flug von Lindi Kikwetu nach Kilwa Masoko bei der Landung vermutlich wegen Seitenwindes von der Landebahn ab. Das Backbordrad sank ein, der Propeller brach ab, trat in das Cockpit ein und tötete den Kapitän. Einzelnachweise
Lindi Airport

Lindi Airport (IATA: LDI, ICAO: HTLI) is an airport serving Lindi, the capital of the Lindi Region of Tanzania. It is also known as Kikwetu Airport. Location The airport is located approximately 20 kilometres (12 mi), northeast of the town of Lindi. This is about 400 kilometres (249 mi), by road and about 337 kilometres (209 mi), by air, south-east of Julius Nyerere International Airport, the largest airport in Tanzania. The coordinates of Lindi Airport (Kikwetu Airport) are: 09°51'01.0"S, 39°45'41.0"E (Latitude:-9.850282; Longitude:39.761381). Overview Lindi Airport is owned by the Government of Tanzania and is administered by the Tanzania Civil Aviation Authority. In September 2016, the government of Tanzania announced plans to expand and upgrade the airport at an estimated cost of US$125 million. The government is actively seeking funding for this purpose. See also Tanzania portal Aviation portal List of airports in Tanzania Transport in Tanzania References External links OurAirports - Kikwetu Archived 2016-08-15 at the Wayback Machine "Airport information for LDI" – via Great Circle Mapper. Accident history for LDI at Aviation Safety Network Kikwetu Airport at World Airport Codes
Aeroportul Lindi

Aeroportul Lindi (IATA: LDI, ICAO: HTLI) este un aeroport din Regiunea Lindi, Tanzania ce deservește zona Lindi. Aeroportul a fost tranzitat în decembrie 2017 de 18 pasageri. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 30 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Tanzania Airports Authority⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Babatisee

Der Babatisee (englisch: Lake Babati) ist ein langgestreckter See ohne Abfluss in Tansania. Lage Das Gewässer befindet sich im nördlichen Zentraltansania in der Region Manyara etwa 200 Kilometer nördlich von Dodoma und 200 Kilometer südwestlich von Arusha. Der See liegt 1345 Meter über dem Meer und hat eine Größe von 18 Quadratkilometer und verlandet. Im Jahr 1979 wurde seine Größe noch mit 21 Quadratkilometern angegeben, bei einer Länge von 10, einer Breite von 3 Kilometern und einer Tiefe von 5 Metern. Das Einzugsgebiet des Sees beträgt 355 Quadratkilometer. Klima Im Gebiet des Sees gibt es zwei Regenzeiten, eine von Oktober bis Dezember, die zweite von März bis Mai. Im Jahresdurchschnitt fallen 789 Millimeter Regen. Der Wasserstand schwankt etwa um einen Meter zwischen Trockenzeit und Regenzeit. Entstehung Der See entstand vermutlich nach der Hebung des ostafrikanischen Grabenbruchs. Bei dieser wurden temporäre und permanente Seen gebildet, wie auch die benachbarten Manyarasee und Burungisee. Ökologie und Naturschutz Der See ist bekannt für seine Nilpferdpopulation. Allerdings ist diese in den letzten Jahren von einst 400 auf 150 zurückgegangen. Durch das Schrumpfen des Sees wurden Regelungen zum Schutz gegen eine Verlandung festgelegt. So ist eine Bebauung der 60 Meter breiten Uferzone untersagt. Zudem wurden Pflanzungen und Zäune zum Schutz des Gewässers errichtet. Einzelnachweise
Lago Babati

El lago Babati es un lago poco profundo del norte de Tanzania, conocido por su población de hipopótamos. Las recientes sequías han llevado, sin embargo, a una reducción importante del número de estos mamíferos.​ Los hipopótamos han convertido este lugar en un atractivo turístico. El lago se extiende de NNE a SSW, a lo largo de unos 10 km. Su mitad norte tiene 1,25 km de anchura media, y en la mitad sur se amplia hacia el oeste, hasta unos 3 km. Toda la circunferencia del lago está humanizada, con una cuarentena de aldeas y campos de cultivo, aunque el mayor poblamiento se encuentra al norte, donde se encuentra la población de Babati, de unos 300.000 habitantes. La abundancia de hoteles hacen que esta zona sea punto de partida de excursiones en canoa para ver hipopótamos, pero también para ascender al monte Hanang, de 3.418 m, la cuarta montaña de Tanzania, donde viven los turísticos barbaig, que pertenece a la etnia de los datooga, y el monte Kwaraa, de 2.415 m. El lago está considerado reserva de hipopótamos, y está al sur del parque nacional del lago Manyara y al oeste del parque nacional de Tarangire. La disminución de hipopótamos no se debe solo a las sequías, pues hay un conflicto entre los pescadores y estos animales, y algunos los cazan por su carne y por los colmillos.​ Historia Durante los años 1930, las colinas que rodean el lago Babati eran un lugar predilecto para cazar leones por la nobleza europea. Ernest Hemingway habló de sus expediciones en torno al lago en su novela Las verdes colinas de África. En Memorias de África, de Isak Dinesen, también se hace referencia a las orillas del lago.​ Durante los años 1964, 1979 y 1990, el lago se desbordó, causando daños en las poblaciones de los alrededores. El mayor desastre se produjo el 6 de abril de 1990.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lago Babati. http://www.lakebabati.com https://www.youtube.com/watch?v=XXaaCjQMmcM (paseo en canoa de 30 segundos por el lago Babati) https://web.archive.org/web/20160304104037/http://www.eastafricansafari.info/babati.htm https://web.archive.org/web/20150212185453/http://www.ippmedia.com/frontend/?l=60251 https://www.roysafaris.com/babati-hanang.html Klas Sandström, "The Recent Lake Babati Floods in Semi-Arid Tanzania: A Response to Changes in Land Cover?", Geografiska Annaler. Series A, Physical Geography, Vol. 77, No. 1/2 (1995), pp. 35-44
Hamamni Persian Baths

The Hamamni Persian Baths is located in a historical building of Stone Town, Zanzibar. The name Hamamni is also used to refer to the neighbourhood where the building is located. The Baths were built between 1870 and 1888 for sultan Barghash bin Said for use as public baths, and maintained this function until 1920. They are referred to as "Persian" because their construction was commissioned to Shirazi architects. The word "Hamamni" means "the place of the baths". The building had a complex structure with several rooms, including hot and cold baths, toilets, shaving areas, and a restaurant. Hot water was provided by underground aqueducts. Entrance was subject to a fee, so that only wealthy zanzibaris could use them regularly. They were open both to men and women, but with different hours of admittance. The Baths are not working anymore, but they are open to visitors and are a major tourist attractions of Stone Town. They were restored in 2006 by volunteers from the CHAM association. Visits are limited to some areas of the original complex because part of it (e.g., the restaurant) has since been adapted for private residences. Footnotes
Bagni persiani di Hamamni

I bagni persiani di Hamamni sono un edificio storico della città di Zanzibar, dal quale oggi prende il nome l'intero quartiere. Avevano la funzione di bagni pubblici (ḥammām in arabo e persiano); furono costruiti nel 1850 per volere del sultano Barghash bin Said, e rimasero in attività fino al 1920. Devono il loro nome al fatto che la costruzione fu commissionata ad architetti shirazi, ovvero persiani; la parola hamamni significa "luogo dei bagni". I bagni comprendevano un vasto insieme di locali e servizi: bagni con acqua fredda, con acqua calda, latrine, sale per la depilazione (molto comune sia per gli uomini che per le donne nella cultura islamica) e persino un ristorante. Pur essendo bagni pubblici, avevano un prezzo di ingresso, ed erano frequentati solo dalla popolazione più benestante. Potevano accedervi sia uomini che donne, ma in orari diversi (le donne al mattino e gli uomini al pomeriggio). I bagni persiani sono aperti al pubblico e costituiscono una delle attrazioni turistiche minori di Zanzibar. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bagni persiani di Hamamni