NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Худжанд (аэропорт)

Международный аэропорт «Худжа́нд» (тадж. Фурудгоҳи байналмилалии «Хуҷанд») — международный аэропорт в семи километрах к юго-востоку от города Худжанда, в южной части небольшого Бустона, города-спутника Худжанда. Один из четырёх международных аэропортов Таджикистана, второй по загруженности аэропорт страны после международного аэропорта «Душанбе». Общая информация В основном используется гражданской авиацией (пассажирское и грузовое авиасообщение), также временами используется в качестве военного аэродрома вооруженными силами Республики Таджикистан. Один из двух главных хабов авиакомпаний Somon Air и Tajik Air, а также для остальных авиакомпаний страны (East Air, Asia Airways, Asian Express Airline, Somon air). Находится на высоте 436 метров над уровнем моря. Имеет одну взлетно-посадочную полосу длиной 3,200 метров. Построен и открыт в советские годы, статус международного аэропорта получил после завершения гражданской войны в Таджикистане. Способен принимать самолёты всех типов, а также вертолётов. Авиакомпании и направления на 2025 год В списке приведены лишь регулярные рейсы. Не указаны чартерные, сезонные и грузовые рейсы. Ссылки и источники Информация о аэропорте на сайте flightradar.com Онлайн-табло аэропорта «Худжанд» на Яндекс Расписаниях
Худжанд (аеропорт)

Міжнародний аеропорт «Худжанд» (IATA: LBD, ICAO: UTDL) — міжнародний аеропорт, що обслуговує друге за значенням місто Таджикистану Худжанд. Характеристики Аеропорт «Худжанд» розташований на висоті 442 метри на рівнем моря. Летовище має лише одну злітно-посадкову смугу за номером 08/26 з асфальтовим покриттям і розмірами 3185 на 50 метри. Авіалінії та напрямки Примітки Посилання Аеропорт «Худжанд» на www.worldaerodata.com [Архівовано 6 червня 2011 у Wayback Machine.] (англ.)
Ghonchi

Ghonchi, also Ganchi (Tajik: Ғончӣ, Russian: Ганчи), is a town and Jamoat in northern Tajikistan. It is the administrative center of Devashtich District, in the central part of Sughd Region. The town has an estimated population of 17,000 (2020). References External links Satellite map at Maplandia.com
Ганчи

Ганчи́ (тадж. Ғончӣ) — посёлок , административный центр Деваштичского района. История Основан 25 августа 1977 года. Расположен в 90 км юго-западнее города Худжанда и в 200 км к северу от столицы Таджикистана — Душанбе. Площадь посёлка составляет 231 га. Инфраструктура В посёлке имеются: 19 мини-промпредприятий, 4 школы, 3 библиотеки (с общим фондом в 35 000 книг), 3 больницы (на 378 коек), 2 пятничные мечети, 1 клуб (на 400 мест). Население Население по оценке на 1 января 2022 года составляло 13 700 человек. По состоянию на 2013 год: таджиков — 8711 чел. (83,0%), узбеков — 1753 чел. (17,0%), русских — 19 чел. (1,8%), других народностей — 19 чел. (1,8%). Примечания Ссылки В Ганчи сдан новый корпус школы, которой более 70 лет
Russisch-Tadschikische (Slawische) Universität

Die Russisch-Tadschikische (Slawische) Universität (tadschikisch Донишгоҳи славянии Русияву Тоҷикистон, russisch Российско-таджикский (славянский) университет Rossijsko-Tadschikski (Slawjanski) Uniwersitet, kurz RTSU) ist eine Hochschule in Duschanbe, Tadschikistan. Geschichte Die Universität ist eine staatliche Hochschule, die 1996 auf der Basis eines 1993 zwischen der Russischen Föderation und der Republik Tadschikistan unterzeichneten Abkommens über Freundschaft, Zusammenarbeit und gegenseitige Hilfeleistung gegründet wurde. Die heutige Universität bietet Ausbildungen in fünf Fakultäten an. Derzeitiger Rektor ist Nuralij Solehow (tadschikisch Нуралӣ Солеҳов). Literatur РОССИЙСКО-ТАДЖИКСКИЙ (СЛАВЯНСКИЙ) УНИВЕРСИТЕТ. ЭНЦИКЛОПЕДИЯ. (PDF; 6,1 MB) [Russisch-Tadschikische (Slawische) Universität. Enzyklopädie.] Издательство РТСУ, Душанбе 2011. Bekannte Professoren und Absolventen Schuhrat Sadijew (* 1954), tadschikischer Historiker Tahmina Nijosowa (* 1989), tadschikische Popsängerin Weblinks Offizielle Website (russisch, englisch) Einzelnachweise
Słowiański Uniwersytet Tadżycko-Rosyjski

Słowiański Uniwersytet Tadżycko-Rosyjski (tadż. Донишгоҳи славянии Русияву Тоҷикистон, ros. Российско-Таджикский Славянский Университет) – szkoła wyższa w stolicy Tadżykistanu, Duszanbe. Została założona 5 kwietnia 1996 roku. Przy uniwersytecie działa katedra UNESCO, a na Wydziale Filologicznym funkcjonuje Centrum Języka Polskiego (ros. «Центр польского языка»). Obecnie na uniwersytecie studiuje kilka tysięcy studentów. Wydziały Uniwersytet składa się z czterech wydziałów: Wydział Ekonomii. rtsu.tj. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-12-28)]. Wydział Filologiczny. rtsu.tj. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-12-28)]. Wydział Historii i Stosunków Międzynarodowych. rtsu.tj. [zarchiwizowane z tego adresu (2015-02-16)]. Wydział Prawny. rtsu.tj. [zarchiwizowane z tego adresu (2015-02-16)]. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa uczelni (ang. • ros.)
Російсько-Таджицький (Слов'янський) університет

Російсько-Таджицький (Слов'янський) університет (тадж. Донишгоҳи славянии Тоҷикистон-Русия, рос. Российско-Таджикский (Славянский) Университет, РСТУ) — міждержавний вищий навчальний заклад Республіки Таджикистан і Росії, розташований у таджицькій столиці місті Душанбе. Загальні дані Російсько-Таджицький (Слов'янський) університет розташований у сучасному корпусі за адресою: вул. Турсун-заде, буд. 30, м. Душанбе (Республіка Таджикистан). Станом на 2008 рік в університеті навчалось близько 3 600 студентів, працювало близько 200 викладачів. Чинний ректор вишу — доктор філологічних наук, професор Мухаммадюсуф Сайдалієвич Імомов. З історії та сьогодення університету Російсько-Таджицький (Слов'янський) університет створений 5 квітня 1996 року згідно з Постановою Уряду Республіки Таджикистан. Виш користується статусом державних університетів країн-упорядників — Російської Федерації та Республіки Таджикистан. Упродовж існування виш пережив декілька реорганізацій — у його складі на початку було лише 2 факультети (гуманітарний та економіко-правовий), нині (2010) — 4. При Російсько-Таджицькому (Слов'янському) університеті діє Фонд «Русский мир». Структура університету На даний час (2010) у Російсько-Таджицькому (Слов'янському) університеті функціонують 4 факультети: економічний факультет; юридичний факультет; філологічний факультет; факультет історії та міжнародних відносин. Працює також відділення довузівської підготовки та додаткових освітніх послуг (ліцей, підготовчі курси, курси додаткової підготовки). Навчання студентів здійснюється за 25 спеціальностями. Виноски Посилання Офіційний сайт університету (рос.)
Spitamen District

Spitamen District (Russian: Спитаменский район; Tajik: Ноҳияи Спитамен) is a district in north-central Sughd, Tajikistan, stretching across the province's narrow part from the border with Uzbekistan to the border with Kyrgyzstan. Population 141,600 (2020 est.). Formerly called Nau District (Russian: Науский район) or Nov District (Tajik: Nohiya-i Nov, Ноҳияи Нов; Persian: ناحیۀ ناو), it was renamed Spitamen district by a resolution of parliament in November 2003. The district capital is Navkat, located south-west of Khujand. The district is named after Spitamen who led the Sogdians in a revolt against the forces of Alexander the Great in 329-328 BCE. Administrative divisions The district has an area of about 400 km2 (200 sq mi) and is divided administratively into one town and six jamoats. They are as follows: References
Distrito de Spitamen

Spitamen (en tayiko: Ноҳияи Спитаман) es un distrito de Tayikistán, en la provincia de Sughd. Comprende una superficie de 292 km². El centro administrativo es la ciudad de Nau. Demografía Según estimación 2009 contaba con una población total de 116 800 habitantes. Otros datos El código ISO es TJ.SU.NA, el código postal 735800 y el prefijo telefónico +992 3445. Referencias Oficina de estadísticas de Tayikistán. (en inglés) Enlaces externos Sitio web oficial.
Спитаменский район

Спитаме́нский район (тадж. Ноҳияи Спитамен) — административный район в Согдийской области Республики Таджикистан. До 21 ноября 2003 года — Науский район. Районный центр — поселок Навкат, расположенное в 28 км юго-западнее города Худжанда. Площадь Спитаменского района составляет 496,7 км². История Образован 29 сентября 1926 года как Науский район Ходжентского округа Узбекской ССР. В 1929 году Ходжентский округ вошёл в Таджикскую ССР. В 1930—1938 годах Науский район находился в прямом подчинении Таджикской ССР, в 1938—1939 годах входил в Ленинабадский округ, в 1939—1962 годах — в Ленинабадскую область, в 1962—1970 годах — напрямую в Таджикскую ССР, с 1970 года — вновь в Ленинабадскую (с 2000 года — Согдийскую) область. 21 ноября 2003 года Постановлением № 460 Маджлиси Милли Маджлиси Оли Республики Таджикистан переименован в Спитаменский район в честь Спитамена (др.-перс. Spitamana, др.-греч. Σπιταμένη, 370-328 годы до н. э.) — согдийского военачальника, руководителя восстания в Согдиане и Бактрии против Александра Македонского в 329 году до н. э. География Спитаменский район расположен в долине реки Сырдарья и её левого притока Аксу. На севере граничит с Матчинским районом, на востоке — с Джаббар-Расуловским районом, на западе — с Деваштичским районом Согдийской области Таджикистана, на юге — с Лейлекским районом Баткенской области Кыргызстана. Население Население по оценке на 1 января 2022 года составляет 149 700 человек, в том числе городское — в поселке Навкат — 13,4 % или 20 100 человек. Административное деление В состав Спитаменского района входят 1 посёлок городского типа — Навкат — и 6 сельских общин (тадж. ҷамоат): Главой Спитаменского района является Председатель Хукумата, который назначается Президентом Республики Таджикистан. Главой правительства Спитаменского района является Председатель Хукумата. Законодательный орган Спитаменского района — Маджлис народных депутатов, который избирается всенародно на 5 лет. Фотогалерея Примечания
Спітаменська нохія

Спіта́менська но́хія (тадж. Ноҳияи Спитамен) — адміністративна одиниця другого порядку в складі Согдійського вілояту Таджикистану. Центр — смт Нау, розташоване за 26 км від Худжанда. Названа на честь согдійського воєначальника Спітамена. Географія Нохія розташована в долині річок Сирдар'я та її лівої притоки Аксу. На заході межує з Ганчинською та Зафарабадською, на сході — з Гафуровською, на півночі — з Матчинською нохіями Согдійського вілояту, на півночі має кордон з Узбекистаном, а на півдні — з Киргизстаном. Окрім цього нохія має невеликий анклав Фармонкургон по каналу Дальварзин між Узбекистаном та Матчинською нохією. Адміністративний поділ Адміністративно нохія поділяється на 6 джамоатів та 1 смт (Нау): Історія Нохія утворена в середині XX століття як Науський район в складі Ленінабадської області Таджицької РСР. Після отримання Таджикистаном незалежності називається Науською нохією. 21 листопада 2003 року її перейменовано на Спітаменську нохію. Примітки
Kushoniyon District

Kushoniyon District (Russian: Район Кушониён/Кушониёнский район; Tajik: Ноҳияи Кӯшониён, before 2018: Bokhtar District) is a district in Khatlon Region, Tajikistan, surrounding the regional capital Qurghonteppa (Bokhtar). Its administrative capital is the town of Ismoili Somoni (pop. 8,500). The population of Kushoniyon District is 245,900 (January 2020 estimate). Administrative divisions The district has an area of about 600 km2 (200 sq mi) and is divided administratively into three towns and five jamoats. They are as follows: History On 7 January 1944 the district was created under the named Oktyabr District (ноҳияи Октябр) was created in the Qurghonteppa Oblast. On 6 January 1965 the District was renamed to Kommunisti District (ноҳияи Коммунистӣ). Then in 1990 the district was renamed to Bokhtar District. And finally in 2018 - to Kushoniyon District. Geology Bokhtar area forms part of Amu Darya basin. This basin has been estimated to contain vast reserves of oil, natural gas and condensate. References
Distretto di Kushoniyon

Il distretto di Kushoniyon (fino al 12 marzo 1992 Kommunistī; fino al 2018 Bochtar) si trova nella regione di Chatlon in Tagikistan. Il suo capoluogo è un villaggio di 8 000 abitanti chiamato Ismoili Somoni; nel distretto ci sono circa 209 000 abitanti. Il distretto venne chiamato nel 1944 col nome di Otjabr quando era ancora parte dell'Unione sovietica e poi venne rinominato col nome di Kommunistī (Коммунистӣ). Suddivisione Amministrativa Il distretto si estende per circa 600 km² ed è diviso in 8 çamoati: Note
Кушонійонський район

Кушонійонський район (до 1965 року — Октябрський, в 1965—1992 — Комуністичний, в 1992—2018 — Бохтарський; тадж. Ноҳияи Кӯшониён) — адміністративна одиниця другого порядку у складі Хатлонської області Таджикистану. Центр — смт Ісмоїлі Сомоні, розташоване за 15 км від Бохтара. Географія Район розташований у долині річки Вахшу. На півночі межує з районом Абдурахмона Джомі, на сході — з Сарбандським, Вахським, на заході — з Хуросонським районами Хатлонської області. Населення Населення — 231400 осіб (2013; 225500 в 2012, 219600 в 2011, 212400 в 2010, 207300 в 2009, 202500 в 2008, 198400 в 2007). Адміністративний поділ Адміністративно район поділяється на 5 джамоатів, до складу яких входить 3 селища та 127 сільських населених пунктів: Історія Район утворений 1936 року як Октябрський район з частини Курган-Тюбинського району. 6 січня 1965 року перейменований на Комуністичний район. 12 березня 1992 року перейменований на Бохтарський район на честь історичної області Бактрії. 16 лютого 2018 року перейменований на Кушонійонський. Примітки
Dushanbe-2 Power Plant

The Dushanbe-2 Power Plant (Tajik: МБГ-2 ш. Душанбе) is a coal-fired power station in Dushanbe, Tajikistan. History The power plant was commissioned in January 2014 after the construction of the first phase of 50 MW. The second phase of the construction added another 50 MW to the plant installed capacity and was commissioned in November 2014. The third phase of the construction added another 300 MW and was commissioned in 2016. Finance The power plant was constructed with a cost of US$349 million. It was funded by loan from the Export–Import Bank of China. See also List of power stations in Tajikistan References
Душанбинская ТЭЦ-2

Душанби́нская ТЭЦ-2 (ТЭЦ «Душанбе-2», тадж. Маркази барқии гармидиҳии шаҳри Душанбе) — тепловая электростанция (теплоэлектроцентраль) в городе Душанбе, столице Таджикистана. Находится в управлении государственной энергокомпании ОАХК «Барки Точик». История В августе 2012 года было подписано соглашение между министерством энергетики и промышленности Таджикистана, китайской компанией TBEA и ООО «ТВЕА Душанбе горная промышленность» о реализации проекта строительства теплоэлектроцентрали «ресурсным методом». Нижняя палата парламента Таджикистана ратифицировала это соглашение 28 ноября 2019 года. Первая очередь ТЭЦ-2 представляла собой два агрегата суммарной мощностью 100 МВт и была сдана в эксплуатацию 10 ноября 2014 года. Первый кирпич второй очереди ТЭЦ «Душанбе-2» заложен президентом Республики Таджикистан Эмомали Рахмоном и Председателем КНР Си Цзиньпином в сентябре 2014 года. Общая стоимость строительства ТЭЦ «Душанбе-2» составила 349 млн долларов, из них 17,4 млн — вклад правительства Таджикистана. Основным подрядчиком строительства являлась китайская компания TBEA на основании соглашения, подписанного с ОАХК «Барки Точик» в 2014 году. Пуск второй очереди ТЭЦ «Душанбе-2», мощностью 300 МВт и 167 Гкал тепла состоялся 8 декабря 2016 года с участием президента Эмомали Рахмона. Были запущены еще два агрегата. Суммарная мощность теплоэлектроцентрали достигла 400 МВт. Душанбинская ТЭЦ-2 обеспечивает более 80% ежесуточной потребности города Душанбе в электроэнергии. Суточная потребность города Душанбе в электроэнергии составляет порядка 9,9 млн кВт/ч. Душанбинская ТЭЦ-2 ежесуточно производит 8 млн кВт/ч электроэнергии. Этот показатель составляет 14% от общего объема, производимой в стране электроэнергии. В Таджикистане производится 66 млн кВт/ч. Для возмещения расходов китайской компании TBEA ей были переданы в разработку золотоносные рудники на месторождениях «Верхний Кумарг» и «Восточный Дуоба» на территории Айнинского района Согдийской области, на севере Таджикистана, общей площадью 15,4 км² и доказанными запасами золота 51,7 тонн. См. также Энергетика Таджикистана Примечания
Мехрон (Горно-Матчинский район)

Мехро́н (тадж. Меҳрон) — единственный посёлок (тадж. шаҳрак) и административный районный центр Горно-Матчинского района Согдийской области Таджикистана. Находится в составе Иван-Таджикского джамоата (сельской общины). Расположен в горах Туркестанского хребта (часть горной системы Памиро-Алай), в верховьях долины реки Зеравшан. Соседние сёла вблизи Мехрона — Рогиф и Ревомутк. Численность населения на 2020 год — 1208 человек, все — таджики. В селе есть школа, врачебный пункт, мечеть, точки торговли, автомастерские. Расстояние от посёлка Мехрон до областного центра (Худжанд) — 250 км по круглогодичной дороге и 190 км по летней дороге, а до Душанбе — 205 км. Посёлок Мехрон, который является районный центром Горно-Матчинского района, расположен в труднодоступной высокогорной местности со сложной дорогой. Расстояние до границы с Кыргызстаном по прямой линии — 14 км к северо-востоку. Население занято домашним хозяйством, скотоводством, пчеловодством, а также занято в добыче угля в близлежащих месторождениях и шахтах, занимаются мелкой торговлей. Литература Тақсимоти маъмурии Ҷумҳурии Тоҷикистон — Душанбе: СИЭМТ, 2017. — 580 с. — ISBN 978-99947-33-68-2
Кумсой

Кумсой (тадж. Қумсой, рус. Кумсой) — посёлок в составе джамоата Суджин. Пенджикентского района Согдийской области в Таджикистане. Большинство населения составляют таджики. Преобладающая религия — ислам, преимущественно суннизм. Литература Таджикистан реестр географических названий 2013. — 332 С. - ISBN 978-99947-33-54-5 Примечания
Palace of the Nation, Dushanbe

The Palace of the Nation (Tajik: Қасри Миллат, romanized: Qasri Millat; Russian: Дворец Нации, romanized: Dvorets Natsii) is the official residence of the President of Tajikistan. It is located on Shirinshoh Shohtemur Street in central Dushanbe. The Presidential Palace is surrounded by the Dushanbe Flagpole to the north, Rudaki Park to the east, Dousti Square to the south and Varzob River to the west. The palace was built by Rizzani de Eccher, an Italian construction company. History The construction of the Palace began in 2000. In early 2006, the Dushanbe Synagogue, the local mikveh (ritual bath), a kosher butcher shop, and several Jewish schools were demolished by the government without compensation to make room for the new palace. After an international outcry, the government announced a reversal and said that would allow the synagogue to be rebuilt at its current site. However, in the final stages of the palace's construction, the government destroyed the entire synagogue, leaving Tajikistan without a synagogue as it was the only one in the country. This resulted in the majority of Tajik Bukharan Jews having negative views of the Tajik government. On the eve of the Shanghai Cooperation Organisation summit in Dushanbe in August 2008, the palace was completed, with the summit events being partially held under the golden dome with 20-meter columns. An image of the palace is imprinted on the back of a 500 Somoni banknote, which is the national currency of Tajikistan. In September 2018, Belarusian President Alexander Lukashenko became the first foreign leader to visit the new wooden halls and rooms in the palace. The Old Presidential Palace, the former seat of the Council of Ministers of the Tajik Soviet Socialist Republic), which was located on Rudaki Avenue, was demolished in 2023. In its stead, China helped build a new building for the republic's government and parliament. Gallery References External links
Palacio de la Nación (Dusambé)

El Palacio de la Nación (en tayiko: Қасри Миллат, romanizado: Qasri Millat; en ruso: Дворец Нации) es la residencia oficial del presidente de Tayikistán. Está ubicado en la calle Shirinshoh Shohtemur en el centro de Dusambé. El Palacio Presidencial está rodeado por el mástil de Dusambé al norte, el Parque Rudakí al este, el Monumento a la Independencia al sur y el al oeste. Historia La construcción del Palacio comenzó en el año 2000. A principios de 2006, el gobierno demolió la sinagoga de Dusambé y la mikve (baño ritual), una carnicería kosher y escuelas judías, sin compensación, para hacer espacio para el nuevo palacio. Después de una protesta internacional, el gobierno anunció un cambio y dijo que permitiría reconstruir la sinagoga en su sitio actual. Sin embargo, en las etapas finales de la construcción del palacio, el gobierno destruyó toda la sinagoga, dejando a Tayikistán sin ninguna sinagoga, ya que era la única en el país (esto resultó en que la mayoría de los judíos tayikos de Bujará tuvieran opiniones negativas sobre el gobierno tayiko).​​ La construcción del palacio finalizó en la víspera de la cumbre de la Organización de Cooperación de Shanghai en Dusambé en agosto de 2008, donde algunos eventos de la cumbre se llevaron a cabo bajo la cúpula dorada con columnas de 20 metros. Una imagen del palacio está impresa en el reverso de un billete de 500 somonis, que es la moneda nacional de Tayikistán.​ En septiembre de 2018, el presidente bielorruso, Alexander Lukashenko, se convirtió en el primer líder extranjero en visitar los nuevos salones y habitaciones de madera del palacio.​ El Antiguo Palacio Presidencial (que había sido sede del Consejo de Ministros de la República Socialista Soviética de Tayikistán ), ubicado en la avenida Rudaki, fue demolido en 2021. Galería Referencias Enlaces externos
Palazzo delle Nazioni (Dušanbe)

Il Palazzo delle Nazioni (in tagico Kohi Millat) sorge a Dušanbe, capitale del Tagikistan, ed è la residenza ufficiale del capo dello Stato. L'edificio, in stile neoclassico, inaugurato nel 2002, è sormontato da una cupola di 18 m di diametro con al centro un pennone sul quale sventola una bandiera nazionale a 50 m da terra. La struttura è stata realizzata dalla italiana Codest. Di fronte al palazzo presidenziale si trova invece il cosiddetto "pennone di Dušanbe", innalzato nel 2011 che con 165 m di altezza è il secondo pennone più alto della terra dopo quello di Gedda (Arabia Saudita). Il pennone sostiene una bandiera nazionale che misura 30m per 60m. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Palazzo delle Nazioni (Dušanbe)
Pałac prezydencki w Duszanbe

Pałac prezydencki w Duszanbe (tadż. Қасри Миллат, również pod nazwą Pałac Narodów) – neoklasycystyczny czterokondygnacyjny budynek w centrum Duszanbe, stolicy Tadżykistanu, zaprojektowany i wybudowany przez firmę Codest International. Jest oficjalną siedzibą administracji rządowej oraz rezydencją prezydenta Tadżykistanu, w której przyjmuje on szefów rządów oraz głowy państw przebywających w kraju podczas oficjalnych wizyt. Pałac jest częścią kompleksu, który obejmuje Plac Flag, Park Rudaki, Muzeum Narodowe i kilka innych budynków. Naprzeciwko gmachu parlamentu znajduje się natomiast Biblioteka Narodowa Tadżykistanu. Cały kompleks zajmuje powierzchnię ponad 9 ha, a jego budowa trwała kilka lat. Koszty jego budowy wycenia się na około 300 milionów dolarów. By pałac mógł powstać, wyburzono część XIX-wiecznej synagogi oraz wysiedlono kilkaset rodzin. Budowla przykryta jest złotą kopułą, ozdobiona przyciemnianymi oknami i 64 doryckimi kolumnami. Pałac przedstawiono graficznie na rewersie banknotu o nominale 500 somoni. Zbudowano go na cześć Ismaila I Samanidy, tadżyckiego władcy z dynastii Samanidów. Przypisy Linki zewnętrzne Prezentacja multimedialna pałacu i jego otoczenia
Obichingou

Der Obichingou (russisch Обихингоу, auch Obi Khingob) ist ein linker Nebenfluss des Wachsch in Tadschikistan. Der Fluss entsteht im westlichen Pamir am Zusammenfluss der beiden Quellflüsse Gharmo von links und Kirgisob von rechts, die vom Schmelzwasser der Gletscher der Kette der Akademie der Wissenschaften gespeist werden. Der Obichingou fließt in überwiegend westlicher Richtung durch das Bergland. Südlich liegt die Darwaskette, nördlich die Peter-I.-Kette. Nach 180 km trifft der Obichingou auf den Wachsch, der oberhalb der Mündung auch Surchob heißt. Das Einzugsgebiet des Obichingou umfasst 6600 km². Ein wichtiger linksseitiger Nebenfluss ist der Bochud. Die Fernstraße M41 verläuft entlang dem Unterlauf des Obichingou.