Mednarodna organizacija dela

Mednarodna organizacija dela (angleško International Labour Organization; kratica ILO) je mednarodna organizacija, ki deluje kot specializirana agencija OZN, s stalnim sedežem v Ženevi (Švica). Ustanovljena 11. aprila 1919, je bila sprva ena agencij Lige narodov, dokler ni po razpadu Lige in ustanovitvi OZN ob koncu druge svetovne vojne, 14. decembra 1946 postala prva specializirana agencija Organizacije združenih narodov. Zgodovina Ustanovitev ILO je bila ustanovljena kot agencija Društva narodov po Versailles pogodbi, ki je končala prvo svetovno vojno. VanDaele, (2005) trdi, da je leta 1919 pionirsko generacijo znanstvenikov, strokovnjakov socialne politike in politikov, namenjeni neprimerljivi mednarodni organizacijski okvir za delovno politiko. Očetje organizacije ILO so zelo dobro začrtali pravila pri socialnih mislih in ukrepanja pred letom 1919. Člani so se poznali med seboj iz prejšnjih zasebnih poklicov in ideoloških omrežij, ki so si izmenjavali znanje, izkušnje in zamisli o socialni politiki. Predvojni »epistemološki skupnosti« kot je Mednarodno združenje za delovno pravo (IALL), ustanovljena leta 1900, in političnih mrež, kot je socialistična Druga internacionala, so bili odločilni dejavnik pri institucionalizaciji mednarodne politike dela. Po evforiji po prvi svetovni vojni, je bila zamisel »zmožna družba« pomemben katalizator za socialni inženiring ILO arhitektov. Kot nova disciplina, mednarodnega delovnega prava, je postal uporaben instrument za uvajanje socialnih reform v praksi. Utopične ideale ustanoviteljev za socialno pravičnost in pravico do dostojnega dela - so bile spremenjene s strani diplomatskih in političnih kompromisov, na pariški mirovni konferenci leta 1919, ki prikazuje bilance ILO med idealizmom in pragmatizmom. Odgovornost Za razliko od drugih specializiranih agencij Združenih narodov, je Mednarodna organizacija dela tristranska upravna struktura, ki zastopa vlado, delodajalce in delavce. Upravni organ Upravni organ je danes izvršitelj Mednarodnega urada za delo. Sestaja se trikrat letno: marca, junija in novembra. Sprejemajo odločitve o ILO politiki, sprejme osnutek programa in proračuna organizacije. Upravni organ je sestavljen iz 28 vladnih predstavnikov, 14 predstavnikov delavcev in 14 predstavnikov delodajalcev. Deset vladnih sedežev ima stalno v lasti Brazilija, Kitajska, Francija, Nemčija, Indija, Italija, Japonska, Ruska federacija, Združeno kraljestvo in Združene države. Preostali vladni predstavniki so izvoljeni s strani vladnih delegatov vsake tri leta. Mednarodna konferenca dela ILO organizira mednarodno konferenco dela vsako leto junija v Ženevi, kjer se oblikuje in sprejema konvencije in priporočila. Na konferenciji se prav tako odloča o splošni ILO politiki, delovnega programa in proračuna. Vsaka država članica je na konferenci zastopana s štirimi predstavniki: dva vladna predstavnik, predstavnik delodajalcev in predstavnik delavce. Vsi imajo enako pravico glasovanja, ne glede na populacijo države. Predstavniki delodajalcev in delavcev se običajno opredeli v dogovoru z »najbolj reprezentativne« nacionalnih organizacij delodajalcev in delavcev. Po navadi, delavski delegati uskladijo svoje glasovalne, kot to naredijo tudi delodajalski delegati. Države članice Danes organizacija šteje 178 držav članic iz vsega sveta. Slovenija je bila sprejeta dne 29. maja 1992. Ratificirane konvencije v Republiki Sloveniji Konvencije, ki jih je Slovenija nasledila z aktom o notifikaciji Konvencija št. 2 o brezposelnosti Konvencija št. 3 o zaposlovanju žensk pred in po porodu* Konvencija št. 8 o nadomestilu za brezposelnost zaradi brodoloma Konvencija št. 9 o namestitvi mornarjev Konvencija št. 11 o pravici združevanja in koaliranja kmetijskih delavcev Konvencija št. 12 o odškodnini za nesreče pri delu v kmetijstvu Konvencija št. 13 o uporabi svinčenega belila pri barvanju Konvencija št. 14 o tedenskem počitku v industrijskih podjetjih Konvencija št. 16 o obveznem zdravniškem pregledu otrok in mladine, zaposlenih na ladjah Konvencija št. 17 o odškodnini za nesreče pri delu Konvencija št. 18 o odškodnini za poklicne bolezni Konvencija št. 19 o enakem obravnavanju tujih in domačih delavcev glede odškodnine za nesreče pri delu Konvencija št. 22 o pogodbi o zaposlitvi mornarjev Konvencija št. 23 o repatriaciji mornarjev pomorske plovbe Konvencija št. 24 o zdravstvenem zavarovanju industrijskih in trgovskih delavcev ter domačih storitvenih delavcev Konvencija št. 25 o zdravstvenem zavarovanju kmetijskih delavcev Konvencija št. 27 o označevanju teže na velikih tovorih, ki se prevažajo z ladjo Konvencija št. 29 o prisilnem ali obveznem delu Konvencija št. 32 o varstvu delavcev, zaposlenih pri nakladanju in razkladanju ladij, pred nesrečami pri delu Konvencija št. 45 o zaposlovanju žensk pri podzemnih delih v rudnikih vseh kategorij* Konvencija št. 48 o mednarodni ureditvi varovanja pravic iz invalidskega, starostnega in družinskega zavarovanja** Konvencija št. 53 o minimalni strokovni usposobljenosti poveljnikov in oficirjev trgovske mornarice Konvencija št. 56 o zdravstvenem zavarovanju pomorščakov Konvencija št. 69 o diplomi o strokovni usposobljenosti ladijskih kuharjev Konvencija št. 73 o zdravniških pregledih mornarjev Konvencija št. 74 o potrdilih o izobrazbi kvalificiranega mornarja Konvencija št. 80 o delni reviziji konvencij, ki jih je sprejela Splošna konferenca Mednarodne organizacije dela na prvih 28 zasedanjih Konvencija št. 81 o inšpekciji dela v industriji in trgovini Konvencija št. 87 o sindikalni svobodi in varstvu sindikalnih pravic Konvencija št. 88 o službi za posredovanje dela Konvencija št. 89 o nočnem delu žensk, zaposlenih v industriji Konvencija št. 90 o nočnem delu otrok v industriji Konvencija št. 91 o plačanem dopustu pomorščakov** Konvencija št. 92 o nastanitvi posadke na ladji (revidirana) Konvencija št. 97 o migraciji z namenom zaposlitve Konvencija št. 98 o uporabi načel o pravicah organiziranja in kolektivnega dogovarjanja Konvencija št. 100 o enakem nagrajevanju moške in ženske delovne sile za delo enake vrednosti Konvencija št. 102 o minimalnih normah socialne varnosti Konvencija št. 103 o varstvu materinstva* Konvencija št. 106 o tedenskem počitku v trgovini in uradih Konvencija št. 109 o plačah, delovnem času in številčnem stanju posadke na ladjah* Konvencija št. 111 o diskriminaciji pri zaposlovanju in poklicih Konvencija št. 113 o zdravniškem pregledu ribičev Konvencija št. 114 o pogodbi o zaposlitvi ribičev Konvencija št. 116 o delni reviziji konvencij, ki jih je Splošna konferenca ILO sprejela na prvih 32 zasedanjih Konvencija št. 119 o zavarovanju strojev Konvencija št. 121 o dajatvah za nesreče pri delu in poklicne bolezni Konvencija št. 122 o politiki zaposlovanja Konvencija št. 126 o prostorih za posadko na ribiških ladjah Konvencija št. 129 o inšpekciji dela v kmetijstvu Konvencija št. 131 o minimalnih osebnih dohodkih, s posebnim ozirom na države v razvoju Konvencija št. 132 o plačanem letnem dopustu Konvencija št. 135 o varstvu in olajšavah za predstavnike delavcev v podjetju Konvencija št. 136 o varstvu pred nevarnostjo zastrupitve z benzolom Konvencija št. 138 o minimalni starosti za sklenitev delovnega razmerja Konvencija št. 139 o preprečevanju in kontroli poklicnih nevarnosti, ki jih povzročajo kancerogene substance in agensi Konvencija št. 140 o plačanem dopustu za izobraževanje Konvencija št. 142 o poklicnem usmerjanju in strokovnem usposabljanju za razvoj človekovih sposobnosti Konvencija št. 143 o migracijah v pogojih zlorabljanja ter o podpiranju enakih možnosti in tretmaju delavcev migrantov Konvencija št. 148 o varstvu delavcev pred profesionalnimi riziki zaradi onesnaženosti zraka, hrupa in vibracij v delovnem okolju Konvencija št. 155 o varstvu pri delu, zdravstvenem varstvu in delovnem okolju Konvencija št. 156 o enakih možnostih delavcev in delavk in njihovem enakem obravnavanju (delavci z družinskimi obveznostmi) Konvencija št. 158 o prenehanju delovnega razmerja na pobudo delodajalca Konvencija št. 159 o poklicni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov Konvencija št. 161 o službah medicine dela Konvencija št. 162 o varnosti pri uporabi azbesta Konvencije, ki jih je ratificirala Republika Slovenija: Konvencija št. 105 o odpravi prisilnega dela Konvencija št. 108 o nacionalnih osebnih dokumentih pomorščakov Konvencija št. 147 o minimalnih normativih v trgovski mornarici Konvencija št. 149 o zaposlovanju in pogojih dela in življenja izvajalcev zdravstvene nege Konvencija št. 154 o spodbujanju kolektivnega pogajanja Konvencija št. 173 o varstvu zahtevkov delavcev v primeru insolventnosti njihovega delodajalca Konvencija št. 175 o delu s krajšim delovnim časom Konvencija št. 180 o delovnem času pomorščakov in številu članov posadke na ladji Konvencija št. 182 o prepovedi najhujših oblik dela otrok in takojšnjem ukrepanju za njihovo odpravo Opombe: * konvencije, ki jih je Republika Slovenije odpovedala ** konvencije, ki jih je Republika Slovenija ratificirala s pridržkom Glej tudi Mednarodna standardna klasifikacija poklicev (ISCO) Zunanje povezave Uradna stran (v angleščini)