Женевська бібліотека

Бібліотека Женеви (BGE) (фр. Bibliothèque de Genève), до 2006 року відома під назвою Публічна університетська бібліотека (Bibliothèque publique et universitaire BPU), є однією з найстаріших універсальних бібліотек Швейцарії. Як робочий інструмент Академії, заснованої Жаном Кальвіном у 1559 році, вперше вона згадується в 1561 році. Сьогодні Бібліотека Женеви є одночасно публічною бібліотекою з патримоніальною місією та центральною бібліотекою Женевського університету. Її завдання схоже на завдання національної бібліотеки, оскільки бібліотека Женеви намагається якомога вичерпніше вести документацію (якомога вичерпніше охопити Genovensia). Історія Перші згадки про бібліотеку, що діяла при заснованій Келвіном в 1559 році Академії та Колегії, датуються 1562 роком. На підставі постанови від 1847 року Женева перебрала управління бібліотекою. У 1907 році її назву було змінено на Публічна університетська бібліотека. Оскільки в XX столітті колекції швидко зростали, в 1905 році було розширено наявну будівлю, добудувавши нову читальну залу та виставкові зали. Кілька разів збільшували площу складів, останнє таке розширення відбулося в 1987 році. У 1984 році картковий каталог було закрито. Карточки каталогу було оцифровано в 1985—2016 роках. Потім карткові каталоги було перенесено до архіву. Читачі можуть користуватися виключно електронними каталогами. Після ремонту в колишній каталожній залі було створено кімнату відпочинку, де можна ознайомитися з найновішими виданнями преси. Будівля Спочатку колекції бібліотеки розміщувалися в будівлі Collège Saint-Antoine (нині Calvin College). У 1872 році вона переїхала до будівлі в Parc des Bastions, де знаходиться і дотепер. Відділення Женевська бібліотека має 4 відділення: головна будівля в Parc des Bastions, Les Délices, в якій знаходиться Музей Вольтера, La Musicale (Bibliothèque musicale de la Ville de Genève), Центр іконографії, заснований у 1993 році в новій будівлі на Boulevard du Pont-d'Arve за проєктом Жака Шаєра. Він збирає та надає доступ до іконографічних колекцій Женевської бібліотеки та Музею історії й мистецтва (Musées d'art et d'histoire). Колекції Уже в 1539 році в Женеві було видано розпорядження, яке зобов'язувало місцеві друкарні передавати кілька примірників своїх публікацій до Рахункової палати. Збережені каталоги бібліотеки свідчать про постійне збільшення колекцій: у 1572 році було 720 томів, у 1612 році — 1200, у 1702 році — 3500, у 1779 році — 15 тисяч і понад 70 тисяч у 1872 році. Колекції також збільшилися завдяки даруванням таких осіб, як Ян Кальвін, Франсуа Бонівар або П'єр Верміглі[1]. У 1907 році бібліотека за рішенням суду втратила право на обов'язковий примірник. Закон від 29 квітня 1967 року забезпечує бібліотеці доступ до друкованих видань, що випускаються на території кантону Женева. У 1907 році бібліотека за рішенням суду втратила право на обов'язковий примірник. Закон від 29 квітня 1967 року забезпечує бібліотеці доступ до друкованих видань, що випускаються на території кантону Женева. 20 квітня 1999 року вперше в історії бібліотеки було створено невелику (спочатку налічувала 10 000, збільшилася до 40 000 томів) книжкову колекцію з вільним доступом. Решта колекцій були і є доступними після подання замовлення. У 2018 році колекція бібліотеки налічувала понад 2 600 000 томів книг, 31 000 карт, 165 000 мікрофільмів, 65 000 рукописів, 10 800 аудіокниг. В Інтернеті було доступно понад 660 000 електронних книг та 30 500 інших документів. Інвентаризація Відділ інкунабул та рукописів становить найважливішу частину колекції. У ньому також зберігаються особливо цінні та рідкісні документи, які викликають інтерес дослідників з усього світу. Інші, більш спеціалізовані, типи документів доповнюють колекцію: плакати, женевська іконографія, карти та плани. Колекція друкованих матеріалів налічує понад два мільйони томів і охоплює всі галузі знань. Однак з 20-го століття бібліотека значно розширилася. У 19 столітті основна увага була зосереджена на гуманітарних та соціальних науках через зростання кількості опублікованих книг. Бібліотека отримує відповідно до встановленого в Женеві законом обов'язкового відбору всі публікації, які друкуються або видаються в Женеві (так звана Геновенсія), за умови, що це книги, журнали чи плакати. Пам'ять світу У 2011 році до колекції «Пам'ять світу» були внесені колекції бібліотеки, пов'язані з Жан-Жаком Руссо. Перші рукописи, зібрані в колекції, були подаровані бібліотеці в 1761 році Полем Мульту, другом і видавцем Руссо. У 1835 році його онука Амелі Стрекейзен-Мульту подарувала бібліотеці рукопис «Діалоги» (Dialogues) і заповіла їй рукописи: «Сповіді» (Confessions), «Суспільний договір» (The Social Contract), «Визнання віри савойського вікарія» (The Profession of Faith of a Savoyard Vicar) та інші. У 1873—1876 роках Жан-Шарль Коінде передав бібліотеці рукопис «Еміля», том «Нової Елоїзи» 1769 року з автографом, рукопис «Зауважень про польський уряд» (The Government of Poland) та кілька листів. Колекція систематично поповнювалася. У 2007 році черговий дарунок передали члени родини Остерле-Массе, пов'язані з Полем Мульту. Вебпосилання Вебсайт бібліотеки Женеви (французькою мовою) 46.200636.1446Koordinaten: 46° 12′ 2,3″ N, 6° 8′ 40,6″ O; CH1903: 500117 / 117400 Примітки