NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sauriermuseum Aathal

Das Sauriermuseum Aathal ist ein nicht-subventioniertes, paläontologisches Museum. Es befindet sich in den Gebäuden der ehemaligen Spinnerei Unteraathal an der Strasse zwischen Uster und Wetzikon im Weiler Unteraathal in der Gemeinde Seegräben im Schweizer Kanton Zürich. Das Museum wurde 1992 von Hans-Jakob Siber gegründet und wird bis heute von ihm privat – ohne staatliche Unterstützung – geführt. Das Museum besitzt eine grosse, paläontologische Sammlung mit 200 Exponaten, darunter Dinosaurierskelette aus aller Welt sowie diverse Nachbildungen, von kleineren Dinosaurierarten unter 2 Meter Länge bis zur 23 Meter langen Skelett-Rekonstruktion eines Brachiosaurus. Weiter sind u. a. ausgestellt: Diplodocus, Camarasaurus, Apatosaurus (früher: Brontosaurus), ein junger Sauropode, Othnielia, Stegosaurus und der fleischfressende Allosaurus, Pterosaurier, grosse meeresbewohnende Reptilien und weitere Fossilien vom Kambrium bis zur Eiszeit. Diese Dinosaurier-Skelette sind, zusammen mit vielen anderen Fossilien im Museum, von grossem wissenschaftlichen Wert. Aus dieser hochkarätigen Sammlung wurden im Jahr 2020 zehn Exemplare an die Universität Zürich "verschenkt", damit sie unabhängig vom Sauriermuseum in der Schweiz vereint bleiben. Mindestens drei davon blieben laut damaligen Plänen noch länger in Aathal ausgestellt. Das Museum betreibt eine eigene Grabungsstelle im US-Bundesstaat Wyoming. Seit 1990 wurden unter anderem nahezu vollständig erhaltene Skelette von zwei Allosaurus und von zwei Stegosauriern entdeckt. Aus dieser Ausgrabung stammt auch der 2026 erstmals zunächst einseitig im Stein eingeschlossen gezeigte Schädel eines Camarasaurus, einem in diesem Zustand weltweit sehr seltenen Schädelfund. Durch Ausleihe von vier eigenen Skeletten im Jahr 2022 erhielt das Museum nach dessen Präparation den Triceratops "Willard", der zusammen mit den Ausgeliehenen in einer Ausstellung in Hongkong von 890'000 Besuchern gesehen worden und danach in München zu sehen war. Ab April 2025 wurde das zu 45 Prozent erhaltene und mit Nachproduktionen komplettierte Skelett in Aathal erstmals gezeigt. Vor Willard war im Jahr 2024 in Aathal erstmals in der Schweiz ein Tyrannosaurus Rex in einem Museum zu sehen. Nach der Versteigerung des Skeletts Trinity an eine belgische Stiftung ermöglichte diese Stiftung die Ausstellung von Trinity im Sauriermuseum während eines Jahres. Das Skelett brachte dem Museum einen Zuschauerrekord mit 1'500 Besuchern an einem einzelnen Tag. Bilder Weblinks Sauriermuseum Aathal Einzelnachweise
Европейска асоциация за свободна търговия

Европейската асоциация за свободна търговия, или ЕАСТ (на английски: European Free Trade Association, EFTA) е търговски блок от държави в Западна Европа. Оформя се като своеобразно отрицание на идеите на Жан Моне и тяхното практическо осъществяване чрез европейски общности. В тази интеграционна общност влизат страни, които не споделят разбирането, че за по-рационално използване на ресурсите трябва да се създават наднационални институции. Те не приемат идеята за делегиране на суверенни права на такива структури. През януари 1960 г. 8 европейски държави – Австрия, Великобритания, Дания, Норвегия, Португалия, Финландия, Швеция и Швейцария, подписват конвенция в Стокхолм, с която се създава асоциацията. Днес в ЕАСТ членуват Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария. Стокхолмската конвенция влиза в сила от 3 май 1960 г. С нея страните-основателки си поставят за цел: - да съдействат за повишаване на икономическата активност на територията на асоциацията и във всяка влизаща в нея държава; - да постигат по-рационално използване на ресурсите; - да повишават производителността на труда; - да си осигуряват заетост на работната ръка и да повишават жизнения стандарт; - да осигурят финансова стабилност; - да създадат условия за свободна конкуренция в рамките на асоциацията; - да не допускат сериозни дисбаланси в снабдяването на отделните страни със суровини, с които разполагат страните-членки; - да допринасят за хармонично развитие и разширяване на международната търговия и за постепенното отстраняване на търговските бариери. Сътрудничеството между страните се подпомага от Съвета на асоциацията, който заседава 2 пъти годишно на министерско равнище и 2 пъти месечно на ниво експерти. Създадени са постоянни комитети на митнически експерти и на експерти по техническите пречки в търговията. Сътрудничеството се подпомага от секретариат със седалище в Женева. Развива се парламентарно сътрудничество. В края на 1966 г. между страните-членки на ЕАСТ са премахнати вносните мита за промишлените стоки. През 1973 г. всяка от страните-членки на ЕАСТ подписва споразумение с Европейската икономическа общност (ЕИО) за свободна търговия с промишлени стоки и подобрен достъп на селскостопанските стоки. През 1992 г. страните на ЕАСТ и ЕИО подписват договор за създаване на Европейската икономическа зона. Това е нова форма на интеграция, която осигурява, освен свобода за търговията, също и свободно движение на капитали и хора. Договорът влиза в сила от началото на 1994 г. Швейцария отказа да се присъедини към зоната. Източници Просперитет се постига чрез свободна търговия, а не чрез протекционизъм – ЕКИП
Evropské sdružení volného obchodu

Evropské sdružení volného obchodu (ESVO, anglicky European Free Trade Association – EFTA) je mezinárodní organizace založená v roce 1960. Posláním organizace je podpora prosperity a hospodářské spolupráce mezi jejími členy. Organizace vznikla jako protiváha k Evropskému hospodářskému společenství (dnešní Evropská unie) uzavřením Stockholmské smlouvy ze 4. ledna 1960, vedoucí zemí uskupení byla Velká Británie. Evropská unie uzavřela s Evropským sdružením volného obchodu v Portu v roce 1992 smlouvu o vytvoření společného Evropského hospodářského prostoru. Účast Švýcarska odmítli ještě v roce 1992 jeho občané v referendu. Švýcarsko tak jako jediná země není součástí Evropského hospodářského prostoru a reguluje své hospodářské vztahy s Evropskou unií na základě řady bilaterálních smluv tak, že je součástí Evropského jednotného trhu podobně jako ostatní země ESVO. Členové Bývalé členské státy Zakládajícími členy byly Dánsko, Norsko, Portugalsko, Rakousko, Švédsko, Švýcarsko a Spojené království. V roce 1961 se jako přidružený člen připojilo Finsko (plným členem se stalo v roce 1986), v roce 1970 se přičlenil Island. V roce 1973 se Dánsko a Spojené království staly členy Evropského společenství, čímž přestaly být členy ESVO. Portugalsko podobně přechází do ES v roce 1986. V roce 1991 do ESVO vstoupilo Lichtenštejnsko (do té doby jeho zájmy zastupovalo Švýcarsko). V roce 1995 pak z ESVO do EU přestoupily Rakousko, Švédsko a Finsko. Generální tajemníci ESVO 1960–1965: Frank E. Figgures 1965–1972: Sir John Coulson 1972–1975: Bengt Rabaeus 1976–1981: Charles Müller 1981–1988: Per Kleppe 1988–1994: Georg Reisch 1994–2000: Kjartan Jóhannsson 2000–2006: William Rossier 2006–2012: Kåre Bryn 2012–2018: Kristinn F. Árnason 2018–současnost: Henri Gétaz Související články CEFTA, Středoevropská zóna volného obchodu Bukurešťská devítka Iniciativa Trojmoří Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, OBSE Rada Evropy Středoevropská iniciativa Visegrádská skupina Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evropské sdružení volného obchodu na Wikimedia Commons www.efta.int – Oficiální stránky (anglicky)
EFTA

EFTA eller Den Europæiske Frihandelssammenslutning (engelsk: European Free Trade Association (EFTA), fransk: L'Association européenne de libre-échange (AELE)), er en international frihandelsorganisation, som har den erklærede målsætning at fremme økonomisk udvikling gennem frihandel og fair konkurrence. I dag består EFTA af Norge, Schweiz, Island og Liechtenstein. EFTA er i modsætning til EU (på det økonomiske område) en fuldstændig mellemstatslig organisation. Organisationen blev dannet 3. maj 1960 af Danmark, Norge, Portugal, Schweiz, Storbritannien, Sverige og Østrig som en reaktion på det nyoprettede EØF-samarbejde (1957). I 1961 søgte Storbritannien, Danmark, Irland og Norge om medlemskab af EØF (det europæiske økonomiske fællesskab). Det blev dog forhindret af den franske præsident, Charles de Gaulle, der nedlagde veto mod optagelsen. Da de Gaulle trådte tilbage i 1969, søgte Storbritannien, Danmark, Norge og Irland igen om medlemskab af EF (en sammenlægning af EKSF, EØF og EURATOM) og blev, med undtagelse af Norge, officielt optaget 1. januar 1973. Derved forlod de EFTA. Kongeriget Danmark var i 1960 stiftende medlem af EFTA, men medlemskabet ophørte med virkning fra 1973, da Danmark trådte ind i EF. Grønland var omfattet af EFTA-medlemskabet fra 1961 og Færøerne fra 1968. Siden har Færøerne undersøgt muligheden for et medlemskab af EFTA, i Grønland er der politisk debatteret om landstyret overvejer medlemskab i EFTA på baggrund af Færøernes undersøgelse af et muligt medlemskab. Et medlemskab af EFTA er dog ikke muligt uden, at Kongeriget Danmark som stat bliver medlem af organisationen på vegne af Færøerne og/eller Grønland. I EFTA antages det, at et medlemskab vanligvis er forbeholdt stater. Der er fastsat særlige procedurer for optagelse af stater, jf. artikel 56 i EFTA-konventionen. Danmarks Riges (Rigsfællesskabet) medlemskab af EFTA er folkeretligt forbeholdt Kongeriget Danmark. Som dele af Danmarks Rige kan Færøerne og Grønland med det nuværende traktatgrundlag ikke blive selvstændige medlemmer af EFTA. I 1986 blev Portugal medlem af EF og forlod EFTA. Samme år blev Finland medlem af EFTA. I 1995 blev Finland, Østrig og Sverige medlemmer af EU og forlod EFTA. Liechtenstein blev medlem af EFTA i 1991 Siden 1992, hvor EØS-aftalen blev underskrevet, har der været et samarbejde mellem EFTA og EU. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Norges delegasjon til EU Arkiveret 18. september 2008 hos Wayback Machine
Europsko udruženje za slobodnu trgovinu

Europsko udruženje za slobodnu trgovinu (engl. European Free Trade Association) osnovano je 1960. godine i reakcija je na osnivanje EEZ-a, kako bi se spriječila opasnost od ekonomske diskriminacije. EFTA je izgubila na značenju kroz pristupanje država članica Europskoj ekonomskoj zajednici (Velika Britanija, Irska i Danska 1973., a Portugal 1986.). Europska zajednica je 1973. godine s EFTA-om zaključila Ugovor o slobodnoj trgovini. Od 1994. na snazi je europski ekonomski prostor između država Europske zajednice i država EFTA-e. Nakon pristupanja Finske, Švedske i Austrije EU 1995. godine, EFTA obuhvaća samo još Lihtenštajn, Norvešku, Island i Švicarsku. Državljani EFTA-e, po principu reciprociteta, imaju pravo raditi u Europskoj uniji. Razvoj EFTA-u su osnovale Austrija, Danska, Norveška, Portugal, Švedska, Švicarska i UK. 1961. godine Finska je postala zemlja suradnik EFTA-e, a 1986. potpuna članica. EFTA-i se 1970. godine pridružio Island, a 1991. Lihtenštajn. Od navedenih država sve su osim Lihtenštajna, Norveške, Islanda i Švicarske napustile EFTA-u zbog ulaska u EEZ ili EU. Vanjske poveznice Službena stranica
Európai Szabadkereskedelmi Társulás

Az Európai Szabadkereskedelmi Társulás, angolul European Free Trade Association, rövidítve EFTA egy, az 1960. január 4-én aláírt stockholmi egyezményen alapuló szabadkereskedelmi övezet, alternatíva azon országok számára, amelyek nem kívántak (illetve nem tudtak) csatlakozni az akkori Európai Szén- és Acélközösséghez (a mai Európai Unióhoz). Eredetileg hét EFTA-tagállam volt: Ausztria, Dánia, az Egyesült Királyság, Norvégia, Portugália, Svájc és Svédország. Az egyezmény 1960. január 4-én lépett hatályba. Ez az alakulat a Hetek integrációjaként vált ismertté, szemben a római szerződéseket aláíró Hatokkal. Az EGK-tól eltérően olyan integrációs szervezet, amely az ipari termékek szabad forgalmát kívánta megvalósítani. A tagállamok közötti importkontingensek és vámok eltörlésének folyamata 1966-ra befejeződött (nyolc lépcsőben). Az EGK-val ellentétben azonban az EFTA-tagok még csak az ipari termékekre vonatkozóan sem egységesítették vámjaikat és kereskedelmi politikájukat. A szerződés nem vonatkozott a mezőgazdaságra, bár teret engedett a tagországok közötti külön-megállapodásoknak. Finnország 1961-ben lett társult, majd 1986-ban tényleges tag. Izland 1970-ben, Liechtenstein pedig 1991-ben csatlakozott. 1973-ban az Egyesült Királyság és Dánia kivált az EFTA-ból, és az EGK-hoz csatlakozott (lásd alább). Őket követte Portugália 1986-ban, illetve Ausztria, Finnország és Svédország 1995-ben. Ez utóbbi három ország kiválása után a szövetség igencsak meggyengült. 1973-ban az EFTA-államok külön-külön szabadkereskedelmi megállapodást kötöttek az Európai Közösségekkel. Ezek 1977 júliusára teljes vámunióhoz vezettek. 1994-ben jött létre az Európai Gazdasági Térség, amely a két integrációs szervezet az addiginál szorosabb kapcsolatát eredményezte. Ma mindössze négy EFTA-tagállam van: Izland, Liechtenstein, Norvégia és Svájc. Az EFTA ugyanakkor szabadkereskedelmi szerződésben áll az Európai Unió 27 tagjával is. Források Az EFTA honlapja További információk Huszár Ernő–Veszprémi Hedvig: Az EFTA és a tengerentúli fejlett tőkés országok külkereskedelme és kereskedelempolitikája; Tankönyvkiadó, Bp., 1970 Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA); szerk. Solt László; OMKDK, Bp., 1971 (A műszaki és gazdasági fejlődés fő irányai) Magyarok munkavállalása Skandináviában. A magyar állampolgárok munkavállalása az EU északi tagállamaiban: Svédországban, Finnországban, és Dániában, illetve az EFTA tag Norvégiában; szerk. Gellérné Lukács Éva; Tullius, Bp., 2011
Associação Europeia de Comércio Livre

A Associação Europeia de Comércio Livre (abreviado AECL, em inglês: European Free Trade Association, abreviado EFTA) é um bloco económico europeu, de que Portugal fez parte desde a fundação até à sua adesão à Comunidade Económica Europeia (atual União Europeia) em 1986. Formação e países-membros A EFTA é uma organização europeia fundada a 4 de janeiro de 1960 na cidade de Estocolmo, Suécia, pela Áustria, Dinamarca, Noruega, Portugal, Reino Unido, Suécia e Suíça. Em 1961, a Finlândia torna-se membro associado e em 1986, membro de pleno direito. Em 1970, foi admitida a Islândia e, em 1991, o Liechtenstein. Atualmente, a EFTA é apenas constituída por quatro países: Islândia, Liechtenstein, Noruega e Suíça. Estes estados decidiram se juntar para defender os seus interesses económicos através da criação de uma área de comércio livre. O seu funcionamento alicerçou-se num princípio simples: os produtos importados de estados-membros não estavam sujeitos ao pagamento de impostos aduaneiros, o que serviu para fomentar as trocas internacionais no espaço desses países. Em 1973, a Comunidade Económica Europeia fez acordos com os estados-membros da EFTA no sentido da criação de uma zona de comércio livre para os 379 milhões de consumidores dos países das duas organizações europeias. Assim, em maio de 1992, a CEE e a EFTA, ao abrigo dos acordos então assinados passaram a designar esta área por Espaço Económico Europeu (EEE). A Suíça não pôde, contudo, ratificar o acordo devido ao resultado negativo do referendo realizado em dezembro de 1992. Portugal foi um dos membros fundadores e até janeiro de 2002 beneficiou do apoio do fundo da EFTA para o desenvolvimento industrial. Países membros Islândia Liechtenstein Noruega Suíça Ex-membros Áustria (1960 - 1994) Dinamarca (1960 - 1972) Finlândia (1985 - 1994) Portugal (1960 - 1985) Suécia (1960 - 1994) Reino Unido (1960 - 1972) Referências Ligações externas Site oficial da EFTA (em inglês)
Asociația Europeană a Liberului Schimb

Asociația Europeană a Liberului Schimb (AELS; European Free Trade Association, EFTA) a fost înființată în 1960 prin semnarea Convenției de la Stockholm. Scopul inițial al acestei organizații internaționale era de a elimina taxele vamale asupra produselor industriale în comerțul dintre statele membre. Prin convenția AELS, statele AELS au stabilit o zonă de liber-schimb pentru comerțul mărfurilor. Convenția a fost completată ulterior printr-un acord de integrare economică pentru sectorul de servicii. Spre deosebire de UE însă, AELS nu este o uniune vamală, ceea ce înseamnă că fiecare stat membru AELS poate stabili în principiu liber taxele vamale și politica comercială externă privind state terțe (non-AELS). Istoric Membrii fondatori au fost Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord, Danemarca, Norvegia, Suedia, Austria, Elveția și Portugalia. Finlanda a devenit membru asociat în 1961 (devenind membru cu drepturi depline în 1966), iar Islanda în 1970. Regatul Unit și Danemarca intră în Comunitatea Europeană în 1973 (împreună cu Irlanda, încetând prin urmare să fie membre AELS. Portugalia a părăsit de asemenea AELS pentru a intra în Comunitatea Europeană în 1986. Liechtenstein se alătură AELS în 1991, interesele sale fiind reprezentate până atunci de Elveția. În 1995 Austria, Suedia și Finlanda devin membre UE și părăsesc AELS. Membrii actuali (2012) ai Asociației Europene a Liberului Schimb sunt: Islanda, Liechtenstein, Norvegia și Elveția. Vezi și Referințe și note Bibliografie Legături externe www.ch.ch www.efta.int
Evropsko združenje za prosto trgovino

Evropsko združenje za prosto trgovino ali s kratico Efta (angleško European Free Trade Association (EFTA), francosko Association européenne de libre-échange (AELE)) je trgovinska zveza, ki je bila ustanovljena 3. maja 1960 kot alternativa takratni Evropski gospodarski skupnosti (EGS) (danes Evropska unija). Ustanovile so jo evropske države, ki se niso mogle ali želele priključiti EGS. Konvencijo Efte je 4. januarja 1960 v Stockholmu podpisalo 7 držav. Danes so članice le še štiri: Islandija, Lihtenštajn, Norveška in Švica. Konvencijo iz Stockholma je kasneje nadomestila konvencija iz Vaduza. Konvencija Efte omogoča liberalizacijo trgovine med državami članicami. Tri države članice Efte so leta 1994 s sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) postale del notranjega trga Evropske unije; četrta, Švica, se je odločila za sklenitev dvostranskih sporazumov z EU. Poleg tega imajo države članice Efte sklenjene dvostranske sporazume z drugimi državami. Zgodovina Na pobudo Združenega kraljestva in v odziv na ustanovitev EGS je sedem držav 4. januarja 1960 v Stockholmu podpisalo sporazum o evropskem združenju za prosto trgovino. Sporazum je predvideval postopno odpravo carinskih dajatev na industrijske izdelke, vendar ni zadeval kmetijskih proizvodov in pomorske trgovine. Največja razlika med zgodnjo EGS in Efto je v tem, da Efta ni imela skupnih zunanjih tarif, zaradi česar je lahko vsaka država članica določila svoje carinske dajatve na trgovino z nečlanicami Efte. Pobuda je bila uspešna, saj je trgovinska izmenjava med državami članicami močno porasla, kljub temu pa je Efta bistveno zaostajala za EGS. Po vstopu Danske in Združenega kraljestva v EGS je Efta začela slabeti. Večina držav je med pripravami na vstop v EGS znižalo ali odpravilo trgovinske tarife, zaradi česar so upadli prihodki, Efta pa je izgubila na pomenu. Članstvo Ustanovne članice Efte so Avstrija, Danska, Norveška, Portugalska, Švedska, Švica in Združeno kraljestvo. Leta 1961 je Finska postala pridružena članica (polnopravna članica 1986), leta 1970 pa Islandija in Irska. Združeno kraljestvo, Danska in Irska so se leta 1972 oz. v začetku leta 1973 priključile EGS, torej so prenehale biti članice EFTE, prav tako Portugalska leta 1986. Leta 1991 se je priključil Lihtenštajn, ki ga je do tedaj v Efti zastopala Švica. Leta 1995 so združenje zapustile še Avstrija, Švedska in Finska z vstopom v Evropsko unijo. Danes ima Efta samo še štiri članice: Islandija, Lihtenštajn, Norveška in Švica (od teh sta le Norveška in Švica ustanovni članici). Islandija je leta 2009 zaprosila za članstvo v EU, oba referenduma na Norveškem o vstopu v EGS oz. EU pa sta propadla. Zunanje povezave Uradna spletna stran Efte
Европска асоцијација за слободну трговину

Европска асоцијација за слободну трговину (енгл. European Free Trade Association (EFTA)) основана је 3. маја 1960. године у Стокхолму као алтернатива европских држава којим није било дозвољено или нису хтеле приступити Европској заједници (данашњој Европској унији). Историја Државе које су основале ЕФТУ су: Уједињено Краљевство, Данска, Шведска, Норвешка, Швајцарска, Аустрија и Португал. Финска је постала придружена чланица 1961. (1986. пуна чланица) и Исланд 1970. године. Уједињено Краљевство и Данска су постале чланице Европске заједнице 1973. (заједно са Ирском) и престале бити чланице организације. Португал је исто напустила чланство 1986. Лихтенштајн је постао чланица 1991. (пре тога интересе Лихтенштајна је заступала Швајцарска). Коначно, Финска и Аустрија су напустиле организацију 1995. када су постали чланови Европске уније. ЕФТА и Србија Дана 1. октобра 2010, ступио је на снагу споразум о слободној трговини између две земље чланице ЕФТА — Швајцарске и Лихтенштајна — и Републике Србије. Преостале две чланице ЕФТА ће почетком 2011. потврдити овај споразум у својим националним парламентима. Овај споразум предвиђа потпуно укидање царина на индустријске производе, док ће, што се тиче пољопривредних производа, Србија имати сличан положај какав према ЕФТА имају земље чланице Европске уније. Види још Европска унија ЕЕЗ ЦЕФТА Референце Спољашње везе (језик: енглески) Службене странице
Pfarrkirche St. Josef (Bettwil)

Die Pfarrkirche St. Josef ist die römisch-katholische Pfarrkirche von Bettwil im Kanton Aargau. Das spätbarocke Bauwerk entstand Ende des 18. Jahrhunderts und bildet zusammen mit Pfarrhaus und -scheune eine intakte Baugruppe. Geschichte Bettwil besass seit 1496 eine Kapelle, die dem Heiligen Otmar geweiht war. 1717 war sie vergrössert und 1729 neu gebaut worden. Bis 1799 blieb Bettwil Teil der Pfarrei Sarmenstorf und erlangte daraufhin die Eigenständigkeit. Im Hinblick auf die bevorstehende Abspaltung wurde die Kapelle abgerissen und 1788/89 durch die heutige Kirche ersetzt. Die Arbeiten standen unter der Leitung des Baumeisters Franz Joseph Rey aus Muri, das Baumaterial stammte zum Teil von der alten Kapelle. Die Fertigstellung der Inneneinrichtung zog sich bis 1805 hin, die Einweihung erfolgte am 12. August 1808 zu Ehren des neuen Kirchenpatrons Josef von Nazaret. Franz Josef Bossard aus Cham baute 1832 die erste Orgel (1882 durch Orgelbau Kuhn restauriert, 1930 durch ein Instrument von Metzler Orgelbau ersetzt). Von 1971 bis 1974 erfolgte eine Gesamtrestaurierung, die auch die Rückversetzung der Orgelempore umfasste. Das Dach wurde 1981 saniert, der Dachreiter 1999 und 2008. Bauwerk und Ausstattung Die geostete, schlicht gehaltene Saalkirche besteht aus einem rechteckigen Kirchenschiff und einem eingezogenen, flach abgeschrägten und lang gestreckten Chor. Auf beiden Seiten gibt es je drei Stichbogenfenster am Schiff und je zwei am Chor. Am östlichen Ende des durchgezogenen Dachfirstes erhebt sich der haubenförmige Dachreiter mit drei Glocken. Das Portal ist sorgfältig im Louis-seize-Stil profiliert und wird durch ein von kompositen Säulen gestütztes Vorzeichen geschützt. Stuckaturen mit Rocaille-Girlanden- und Tannenmustern zieren die Decke des Schiffs. An der Westwand hängt eine ovale Kanzel mit Sockelwulst und Grisaillebildern an der Brüstung. In den Ecken des Schiffs stehen diagonal zum Grundriss zwei Seitenaltäre, im Chor der Hochaltar. Das Deckengemälde des Chors stammt von Josef Anton Mesmer, die dortigen Stuckaturen werden Peter Anton Moosbrugger zugeschrieben. Umgebung Westlich der Kirche steht das im Jahr 1764 errichtete Pfarrhaus, das zunächst als Kaplanei und Schulhaus diente. Der Baukörper mit 3×3 Achsen besitzt ein Satteldach mit Krüppelwalmen und Klebedächern. Die Korridore und das Treppenhaus sind mit Rokoko-Malereien verziert. Im Saal des Dachgeschosses befindet sich ein Deckenbild des Heiligen Otmar mit Stuckrahmen aus dem Jahr 1767. Die nordwestlich der Kirche gelegene Pfarrscheune stammt aus dem Jahr 1760 und wurde 1977 umfassend restauriert. Der aus Holz errichtete Ständerbau besitzt ein Krüppelwalmdach, mit Brettern verschalte Giebelfelder sowie ein Klebedach an beiden Stirnseiten. Literatur Georg Germann: Die Kunstdenkmäler des Kantons Aargau. Hrsg.: Gesellschaft für Schweizerische Kunstgeschichte. Band V, Bezirk Muri. Birkhäuser, Basel 1967, S. 76–82. Siehe auch Liste der Kulturgüter in Bettwil Weblinks Pfarrkirche St. Josef (Bettwil) im Denkmalschutzinventar des Kantons Aargau Einzelnachweise