NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Okres Bernský Jura

Okres Bernský Jura (francouzsky Arrondissement administratif du Jura bernois, německy Verwaltungskreis Berner Jura) je jedním z okresů kantonu Bern ve Švýcarsku. Nachází se v severozápadní části kantonu a hlavním městem je Courtelary. Okres vznikl 1. ledna 2010 z bývalých správních okresů Courtelary, Moutier a La Neuveville. Patří do správního regionu Bernský Jura, jehož je jediným okresem, a zahrnuje 40 obcí na 541,73 km² s celkem 53 744 obyvateli (k 31. prosinci 2021). Z jeho obyvatel je 83,0 % francouzsky mluvících, 10,2 % německy mluvících a 2,5 % italsky mluvících (k roku 2000). Pouze v obcích Seehof a Schelten je úředním jazykem němčina. Všechny ostatní obce mají jako úřední jazyk francouzštinu. Od 24. listopadu 2013 probíhalo v Bernském Jurovi a kantonu Jura hlasování, které mělo rozhodnout, zda Bernský Jura zůstane v kantonu Bern, nebo zda se současným kantonem Jura vytvoří nový kanton, přičemž každá obec mohla následně hlasovat znovu samostatně s možným výsledkem enkláv a rozdělení správního obvodu. Kromě obce Moutier, která projekt podpořila, se celý Bernský Jura rozhodl 71,8 procenty proti sloučení s kantonem Jura. Městečko Moutier, nejlidnatější obec okresu, dvakrát hlasovalo pro připojení ke kantonu Jura: nejprve 18. června 2017, ale toto hlasování bylo zrušeno, a poté 28. března 2021. Město se má k novému kantonu připojit 1. ledna 2026. Seznam obcí Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Verwaltungskreis Berner Jura na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Okres Bernský Jura na Wikimedia Commons
Distrito administrativo del Jura bernés

El Distrito administrativo del Jura bernés (en francés Arrondissement administratif du Jura bernois) es uno de los diez nuevos distritos administrativos del cantón de Berna. Tiene una superficie de 541 km². La capital del distrito es Courtelary. Geografía Situado en parte en la cordillera del Jura en la región conocida como Jura bernés, la región francófona del cantón de Berna, también se encuentra en el área de influencia de la ciudad de Biel/Bienne, en la región conocida como Seeland. El distrito incluye una pequeña parte del lago de Bienne. El distrito del Jura bernés limita al norte con el distrito de Delémont (JU), al este con los de Thierstein (SO), Thal (SO) y Lebern (SO), al sur con los de Biel/Bienne y Seeland, y al oeste con los de Neuchâtel (NE), Val-de-Ruz (NE) y Franches-Montagnes (JU). Historia Creado de la fusión de los antiguos distritos de Courtelary, Moutier y La Neuveville tras la entrada en vigor de la nueva organización territorial del cantón de Berna. El nuevo distrito engloba el área de la histórica región del Jura bernés bajo soberanía bernesa. El distrito es el único oficialmente francófono. Comunas Cambios Fusiones 2014: Plagne y Vauffelin → Sauge 2014: Diesse, Lamboing y Prêles → Plateau de Diesse 2015: La Heutte y Péry → Péry-La Heutte 2015: Bévilard, Malleray y Pontenet → Valbirse 2015: Châtelat, Monible, Sornetan y Souboz → Petit-Val Referencias Enlaces externos «Jura bernés». Diccionario histórico de Suiza (en alemán, francés o italiano).
Arrondissement administratif du Jura bernois

L'arrondissement administratif du Jura bernois est l'un des dix arrondissements administratifs du canton de Berne en Suisse. Arrondissement francophone du Jura bernois, il est créé le 1er janvier 2010 en remplacement des trois anciens districts de Courtelary, de La Neuveville et de Moutier. La commune de Courtelary est le chef-lieu de l'arrondissement, qui a une population de 51 539 habitants au 1er janvier 2010 pour une superficie de 540,95 km2. L'arrondissement compte 49 communes à sa création, 46 en 2014, 40 en 2015 à la suite de la fusion de plusieurs communes, puis 39 avec le départ de Moutier pour le canton du Jura. Seules les communes d'Elay (Seehof), de La Scheulte (Schelten), de Mont-Tramelan et de Rebévelier parlent majoritairement l'allemand. Toutes les autres communes parlent majoritairement le français. La ville de Moutier, commune la plus peuplée de l'arrondissement, vote deux fois favorablement à un rattachement au canton du Jura : d'abord le 18 juin 2017, mais ce vote est annulé, puis le 28 mars 2021. L'entrée de la ville dans son nouveau canton a lieu le 1er janvier 2026. Les altitudes se trouvent entre 429 m (lac de Bienne) et 1 607 m (Chasseral). Liste des communes Fusions Liste des préfets du Jura bernois Les préfets du Jura bernois : Jean-Philippe Marti (2010-2017) (Préfet du district de Moutier avant la création des arrondissements) Stéphanie Niederhauser (2017-) Articles connexes Jura bernois Notes et références Portail de l’Espace Mittelland
Circondario del Giura Bernese

Il circondario del Giura Bernese (ufficialmente in francese Arrondissement administratif du Jura bernois, circondario amministrativo del Giura Bernese) è uno dei circondari in cui è suddiviso il Canton Berna, in Svizzera; si trova nella regione del Giura Bernese. Storia Il circondario amministrativo fu creato il 1º gennaio 2010, nell'ambito della riforma amministrativa del Canton Berna. È andato a sostituire i precedenti distretti di Courtelary, di La Neuveville e di Moutier. Suddivisione Il circondario amministrativo è suddiviso in 39 comuni. Il comune di Schelten è bilingue tedesco/francese, il comune di Seehof è di lingua tedesca, tutti gli altri di lingua francese, Fusioni 2014: Diesse, Lamboing, Prêles → Plateau de Diesse 2014: Plagne, Vauffelin → Sauge 2015: Bévilard, Malleray, Pontenet → Valbirse 2015: Châtelat, Monible, Sornetan, Souboz → Petit-Val 2015: La Heutte, Péry → Péry-La Heutte Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Circondario del Giura bernese
Jura bernois (district)

Arrondissement administratif Jura bernois is een district in het kanton Bern met hoofdplaats Courtelary. Het district omvat 40 gemeenten op 541,75 km² en telt 53.927 inwoners. Geschiedenis Bij de herindeling van het kanton Bern in 2010 is het district gevormd uit de voormalige districten Courtelary, Moutier en La Neuveville. Per 1 januari 2026 is de gemeente Moutier overgegaan naar het kanton Jura. Gemeenten De volgende gemeenten maken deel uit van het district: Voormalige gemeenten De volgende plaatsen zijn voormalige gemeenten van het district:
Berner Jura (okręg)

Berner Jura (niem. Verwaltungskreis Berner Jura, fr. Arrondissement administratif du Jura bernois) – okręg w Szwajcarii, w kantonie Berno, w regionie administracyjnym Berner Jura. Siedziba okręgu znajduje się w miejscowości Courtelary. Okręg został utworzony 1 stycznia 2010. Składa się z 40 gmin (Gemeinde) o łącznej powierzchni 541,73 km² i o łącznej liczbie mieszkańców 53 628. Gminy Zmiany administracyjne 1 stycznia 2014 utworzenie gminy Plateau de Diesse z gmin Diesse, Lamboing i Prêles utworzenie gminy Sauge z gmin Plagne i Vauffelin 1 stycznia 2015 utworzenie gminy Péry-La Heutte z gmin La Heutte oraz Péry utworzenie gminy Petit-Val z gmin Châtelat, Monible, Sornetan oraz Souboz utworzenie gminy Valbirse z gmin Bévilard, Malleray oraz Pontenet Przypisy
Districtul Jura bernois

Districtul Jura bernois (franc. Arrondissement administratif Jura bernois; germ. Verwaltungskreis Berner Jura) este situat în cantonul Berna, Elveția. Districtul a luat naștere la 1 ianuarie 2010 prin unirea districtelor Moutier și La Neuveville. Districtul se întinde pe o suprafață de 541.75 km², cuprinde 49 localități și are o populație de 51.539 loc. Legături externe Website Districtul Jura bernois
Бернська Юра

Бернська Юра (фр. Arrondissement administratif Jura bernois) — адміністративний округ у Швейцарії в кантоні Берн. Адміністративний центр — Куртеларі. Громади У таблиці наведено список громад округу станом на 2022 рік, населення та площа станом на 2019 рік. Примітки
International Labour Organization

International Labour Organisation (ILO) er den internationale arbejdsorganisation, underlagt FN. ILO blev grundlagt i 1919 som en del af Versaillestraktaten efter første verdenskrig og var underlagt Folkeforbundet. Efter nedlæggelsen af forbundet i 1946 overgik organisationen til FN. Formålet med ILO var at danne en organisation, der forsvarede arbejderes rettigheder på arbejdsmarkedet. Med ”Declaration of Philadelphia” i 1944 blev organisationens mål udvidet til også at indeholde socialpolitik og generelle menneskerettigheder frem for blot at koncentrere sig om uretfærdig behandling som ansat. ILO modtog i 1969 Nobels fredspris for arbejdet vedrørende fremme af arbejdstagerrettigheder, fred på tværs af de sociale klasser og støtte af ulande. I 1998 blev ILO's Erklæring om Grundlæggende Arbejdstagerrettigheder vedtaget af regeringer, arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer fra 177 lande. Arbejdstagerrettighederne i FN's Global Compact fra 1999 har udgangspunkt i ILO's Erklæring om Grundlæggende Arbejdstagerrettigheder. Referencer Eksterne henvisninger ILO's hjemmeside
Međunarodna organizacija rada

Međunarodna organizacija rada (International Labour Organization – ILO) specijalizirana je agencija Ujedinjenih naroda koja promovira socijalnu pravdu i međunarodno priznata ljudska i radnička prava. Osnovana je 1919. godine Poveljom iz Versaillesa i postala je prva specijalizirana agencija UN-a 1946. godine. ILO formulira međunarodne standarde rada u obliku konvencija i preporuka koje postavljaju minimalne standarde radnog prava: slobodu udruživanja, pravo na organiziranje, kolektivno pregovaranje, ukidanje prisilnog rada, jednake šanse i jednaki tretman, te druge standarde kojima se reguliraju uvjeti u cijelom rasponu pitanja vezanih za rad. Pruža tehničku pomoć u sljedećim područjima: strukovno obrazovanje i strukovna rehabilitacija; politika zapošljavanja; administracija rada; radno pravo i industrijski odnosi; razvijanje managementa; zadruge; socijalna sigurnost; statistika vezana uz rad, te sigurnost i zaštita na radu. ILO promovira razvijanje neovisnih poslodavačkih i radničkih organizacija te tim organizacijama osigurava trening i savjetodavne usluge. Unutar sustava Ujedinjenih naroda, ILO je jedinstven po svojoj tripartitnoj strukturi u kojoj radnici i poslodavci sudjeluju u radu upravnih organa organizacije kao ravnopravni partneri vladama. Vanjske poveznice Službena stranica Organizacije
Internationale Arbeidsorganisatie

De Internationale Arbeidsorganisatie (IAO), meestal bekend onder de Engelse afkorting ILO (International Labour Organization), is een gespecialiseerde organisatie van de Verenigde Naties. Ze houdt zich bezig met arbeidsvraagstukken. De zetel van de organisatie is in Genève. Geschiedenis De ILO is opgericht in 1919 als uitvloeisel van de vredesonderhandelingen na de Eerste Wereldoorlog. Oorspronkelijk was het dan ook een agentschap van de Volkenbond. Na de ondergang van de Volkenbond als gevolg van het uitbreken van de Tweede Wereldoorlog werd de ILO een agentschap van de Verenigde Naties. Het huidige handvest van de Internationale Arbeidsorganisatie is vastgesteld in 1944 in de Verklaring van Philadelphia. Missie De ILO werd opgericht vanuit het idee dat een duurzame vrede niet mogelijk zou zijn zonder sociale rechtvaardigheid. Om sociale rechtvaardigheid te bereiken heeft de organisatie vier hoofddoelstellingen geformuleerd: het bevorderen van het recht op werk, het verbeteren van de kans om werk te krijgen en te behouden voor mannen en voor vrouwen, het invoeren en uitbouwen van sociale zekerheid, én het bevorderen van sociale dialoog tussen werkgevers, werknemers en overheid. Werkwijze De ILO probeert door het aannemen van conventies en aanbevelingen de verschillende doelstellingen in bindende normen vast te leggen. Daarvoor wordt ieder jaar in juni een internationale conferentie belegd in Genève. Conventies en aanbevelingen worden daar met meerderheidsbesluiten vastgesteld. Het bijzondere is dat iedere lidstaat niet alleen vertegenwoordigd wordt door regeringsvertegenwoordigers. Iedere lidstaat zendt een delegatie van vier personen. Naast twee vertegenwoordigers van de regering heeft iedere delegatie een lid namens de nationale werkgeversorganisaties en een lid namens de werknemersorganisaties. Die vertegenwoordigers zijn vrij om samen met werkgevers of werknemersvertegenwoordigers van andere lidstaten mee te stemmen. Voordat conventies en aanbevelingen van de ILO bindend kunnen worden moeten deze wel door de lidstaten worden geratificeerd. Structuur Bestuur Onderscheidingen De Internationale Arbeidsorganisatie ontving in 1969 de Nobelprijs voor de Vrede. Externe links (en) Officiële website (nl) Beneluxkantoor in Brussel
Међународна организација рада

Међународна организација рада (енгл. International Labour Organization, ILO) је специјализована агенција Уједињених нација која промовише социјалну правду и међународно призната људска и радничка права. Основана је 1919. године Версајским миром и постала је прва специјализована агенција УН 1946. године. МОР формулише међународне стандарде рада у облику конвенција и препорука које постављају минималне стандарде радног права: слободу удруживања, право на организовање, колективно преговарање, укидање принудног рада, једнаке шансе и једнаки третман, и друге стандарде којима се регулишу услови у целом распону питања везаних за рад. Пружа техничку помоћ у следећим подручјима: стручно образовање и стручна рехабилитација; политика запошљавања; администрација рада; радно право и индустријски односи; развијање менаџмента; задруге; социјална сигурност; статистика везана уз рад, и сигурност и заштита на раду. МОР промовише развијање независних радничких организација и удружења послодаваца и тим организацијама осигурава тренинг и саветодавне услуге. Унутар система Уједињених нација, МОР је јединствен по својој трипартитној структури у којој радници и послодавци суделују у раду управних органа организације као равноправни партнери владама. Органи Међународне организације Рада Међународна организација раде има три органа: Генералну конференцију, Административни савет и Међународни биро рада. Спољашње везе Званични сајт(језик: енглески)
Internationella arbetsorganisationen

Internationella arbetsorganisationen (engelska: International Labour Organization, ILO) grundades 1919 och har sitt säte i Genève i Schweiz. Organisationens mål är att främja social rättvisa och humana arbetsvillkor som en förutsättning för fred mellan och inom nationerna emot barnarbete och människohandel. ILO:s beslutande organ är Internationella arbetskonferensen, dess sekretariat är Internationella arbetsbyrån. ILO:s stadga inskrevs om kapitel XIII i Versaillesfördraget och avsågs då fungera som en oberoende del av Nationernas förbund. Den första kongressen hölls i Washington 1919. Sedan Nationernas förbund upplöstes 1946 är ILO i stället ett självständigt fackorgan för efterföljaren Förenta nationerna (FN). Generaldirektör sedan oktober 2022 är Gilbert Houngbo. I samband med att organisationen firar 100 år tillsatte dåvarande geny Guy Ryder en internationell kommission för att få fram förslag på hur organisationen kan utvecklas vidare. Den leddes av Sveriges statsminister Stefan Löfven, tillsammans med Sydafrikas president Cyril Ramaphosa. Kommissionens rapport lades fram i februari 2019. År 1969 tilldelades organisationen Nobels fredspris. Konventioner i urval ILO Konvention nr 169 om Indigenous and Tribal Peoples in Independent Countries om urfolks rättigheter, 1989. ILO Konvention nr 189 om hushållsarbetare, 2011 Generaldirektörer Albert Thomas (1920–1932) Harold Butler (1932–1939) John Winant (1939–1941) Edward Phelan (1941–1948) David A. Morse (1948–1970) Wilfred Jenks (1970–1973) Francis Blanchard (1974–1989) Michel Hansenne (1989–1999) Juan Somavía (1999–2012) Guy Ryder (2012–2022) Gilbert Houngbo (2022–) Svenskar med koppling till organisationen, i urval Matts Bergom Larsson Hans Hammar Anna-Greta Leijon Källor Externa länkar Officiell webbplats (engelska/franska/spanska)
Mezinárodní bruslařská unie

Mezinárodní bruslařská unie (anglicky International Skating Union, zkráceně ISU) se zabývá řízením soutěží v bruslení na ledě, zahrnuje krasobruslení, synchronizované bruslení, rychlobruslení a short track. Byla založena v nizozemském městě Scheveningen v roce 1892. Je jednou z nejstarších sportovních federací. Unie vznikla za účelem vytvoření standardizovaných mezinárodních pravidel a norem pro bruslení na ledě a za účelem organizování mezinárodních soutěží v těchto disciplínách. Dnes sídlí ve městě Lausanne ve Švýcarsku. Historie Mezinárodní bruslařská unie – International Skating Union (ISU) byla založena roku 1892, aby zaštítila rychlobruslení a krasobruslení. V roce 1895 se ISU rozhodla pracovat pouze s amatérskými bruslaři, nikoli profesionály. První amatérský šampionát pořádala ISU v únoru roku 1896 v Petrohradu, Rusko. Spojené státy americké a Kanada vytvořili konkurenční Mezinárodní americkou bruslařskou unii (ISUA) v roce 1907. Během následujících dvou let vstoupilo do ISU dvanáct evropských států, zatímco v ISUA zůstaly pouze zakládající státy. ISUA zanikla v roce 1927. Evropští a severoameričtí krasobruslaři jen zřídka soupeřili proti sobě, kvůli značným rozdílům v jejich bruslařských stylech. ISU vytvořila systém krasobruslení. V roce 1911 vstoupila do ISU Kanada, čímž Spojené státy zůstaly jediným velkým soupeřem, který nebyl členem ISU. Šampionát v short-tracku byl konán pod záštitou ISU v roce 1976. Původně se nazýval indoorové rychlobruslení, ale byl přejmenován na short-track poté, co byly představeny delší vnitřní dráhy. Do roku 1988 vstoupilo do ISU 38 států. Během několika následujících let zrušila ISU některé povinné figury z krasobruslení jednotlivců a z tanců na ledě. Po zimních olympijských hrách 2002 v Salt Lake City provedla ISU rozsáhlé změny. V jedné disciplíně short-tracku získal Apolo Anton Ohno zlatou medaili poté, co byl Kim Dong-Sung diskvalifikován. Ačkoli Jižní Korea protestovala proti diskvalifikaci, pravidla ISU nedovolovala přehodnocení oficiálního výroku. O několik měsíců později ISU zavedla videozáznamy k přehodnocení rozhodnutí rozhodčích. Kvůli událostem v krasobruslení na ZOH 2002 byla změněna i 70 let stará pravidla hodnocení krasobruslení. Nový systém hodnocení zrušil starý šestkový a místo něj zavedl hodnocení jednotlivých prvků. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mezinárodní bruslařská unie na Wikimedia Commons oficiální stránka ISU systém hodnocení ISU Archivováno 23. 8. 2012 na Wayback Machine. – Oficiální stránka se systémem hodnocení ISU (software a příručky)
Internationale Eislaufunion

Die Internationale Eislaufunion (engl. International Skating Union, kurz ISU) ist der internationale Dachverband für Eisschnelllauf und Eiskunstlauf. Die ISU wurde 1892 im niederländischen Scheveningen gegründet und ist die älteste Wintersportföderation. Ihr Sitz ist derzeit in Lausanne in der Schweiz. Geschichte Während der zweiten Hälfte des 19. Jahrhunderts wurden Wettkämpfe im Eisschnelllauf und im Eiskunstlauf gelegentlich in verschiedenen Teilen der Welt organisiert. Mit dem Erscheinen von internationalen Wettkämpfen sowohl im Eisschnelllauf als auch im Eiskunstlauf sowie durch die Gründung von Eislaufvereinen und nationalen Verbänden wurde es erforderlich, internationale Standards und Regeln zu erarbeiten. Im Juli 1892 berief der niederländische Eislaufverein eine Versammlung für alle an internationalen Eislaufwettkämpfen interessierten Länder ein. Es folgte der Kongress in Scheveningen, in dessen Verlauf die ISU gegründet wurde. Zeittafel Wettbewerbe Die ISU führt Wettbewerbe in den Disziplinen Eiskunstlauf, Synchroneiskunstlauf, Eisschnelllauf (Longtrack) und Shorttrack durch. Eiskunstlauf Weltmeisterschaften Juniorenweltmeisterschaften Europameisterschaften Vier-Kontinente-Meisterschaften Grand-Prix-Serie Junioren-Grand-Prix-Serie ISU-Challenger-Serie World Team Trophy Synchroneiskunstlauf Weltmeisterschaften Juniorenweltmeisterschaften Junioren World Challenge Cup Eisschnelllauf Sprintweltmeisterschaft Einzelstreckenweltmeisterschaften Mehrkampfweltmeisterschaft Europameisterschaften Juniorenweltmeisterschaften Weltcup Juniorenweltcup Shorttrack Weltmeisterschaften Juniorenweltmeisterschaften Europameisterschaften Weltcup Präsidenten 1892–1895 Niederlande Pim Mulier 1895–1925 Schweden Viktor Balck 1925–1937 Schweden Ulrich Salchow 1937–1945 Niederlande Gerrit W. A. van Laer 1945–1953 Vereinigtes Konigreich Herbert J. Clarke 1953–1967 Schweiz James Koch 1967–1967 Osterreich Ernst Labin 1967–1980 Frankreich Jacques Favart 1980–1994 Norwegen Olaf Poulsen 1994–2016 Italien Ottavio Cinquanta 2016–2022 Niederlande Jan Dijkema seit 2022 Korea Sud Kim Jae-youl Mitgliedsverbände Der ISU gehören folgende Mitgliedsverbände an: Weblinks Homepage (englisch) Einzelnachweise
Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo

La Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo (en inglés: International Skating Union (ISU)) es el organismo mundial que se dedica a regular las normas del patinaje sobre hielo a nivel competitivo, así como a celebrar periódicamente competiciones y eventos en cada una de sus disciplinas. Fue fundada el 23 de julio de 1892 en Scheveningen (Países Bajos). Actualmente tiene su sede en Lausana. El presidente en funciones desde 2016 es el neerlandés Jan Dijkema.​ Disciplinas La ISU tiene a su cargo cuatro disciplinas del patinaje sobre hielo: Patinaje artístico sobre hielo Patinaje sincronizado Patinaje de velocidad sobre hielo Patinaje de velocidad en pista corta Eventos La Unión Internacional de Patinaje sobre Hielo organiza y coordina numerosas competiciones a nivel internacional en cada una de sus disciplinas, cabe destacar: Patinaje artístico: Torneo de patinaje artístico en los Juegos Olímpicos de Invierno Campeonato Mundial de Patinaje Artístico sobre Hielo Campeonato Europeo de Patinaje Artístico sobre Hielo Campeonato Mundial Junior de Patinaje Artístico sobre Hielo Campeonato de los Cuatro Continentes de Patinaje Artístico sobre Hielo Grand Prix de Patinaje Artístico sobre Hielo Patinaje sincronizado: Campeonato Mundial de Patinaje Sincronizado sobre Hielo Patinaje de velocidad sobre hielo: Torneo de patinaje de velocidad en los Juegos Olímpicos de Invierno Campeonato Mundial de Patinaje de Velocidad sobre Hielo Campeonato Mundial de Patinaje de Velocidad Individual sobre Hielo Campeonato Mundial Junior de Patinaje de Velocidad sobre Hielo Copa Mundial de Patinaje de Velocidad sobre Hielo Campeonato Europeo de Patinaje de Velocidad sobre Hielo Patinaje de velocidad sobre pista corta: Torneo de patinaje de velocidad sobre pista corta en los Juegos Olímpicos de Invierno Campeonato Mundial de Patinaje de Velocidad sobre Pista Corta Campeonato Europeo de Patinaje de Velocidad sobre Pista Corta Organización La estructura jerárquica de la federación está conformada por el presidente y los Vicepresidentes, el director general, el Congreso (efectuado cada dos años), el Comité Ejecutivo, el Consejo y cinco Comités Técnicos, uno para cada disciplina (en el patinaje artístico hay un comité técnico especial para la danza sobre hielo). Presidentes Estados miembros En 2008 la ISU cuenta con la afiliación más de 70 federaciones nacionales de los cinco continentes.​ En algunos países hay una federación de patinaje artístico y otra de patinaje de velocidad, mientras que en otros países hay una única federación de patinaje sobre hielo. (1) – Patinaje de velocidad (2) – Patinaje artístico Referencias Enlaces externos Página oficial (en inglés)