Єзуїтський костел (Люцерн)

Єзуїтський костел Святого Франциска Ксаверія — католицький храм у місті Люцерн, присвячений святому Франциску де Ксаверію. Разом із прилеглою ризницею та церковною скарбницею він внесений до Списку культурної спадщини Люцерна. Костел належить кантону Люцерн та переданий у користування Римсько-католицькій церкві. Історія Костел розташований на лівому березі річки Ройс у старій частині Люцерна. Це перший великий бароковий храм Швейцарії. Будівництво тривало з 1666 до 1677 року, а зовнішнє оздоблення завершили у 1669 році. Проєкт ліпнини в бічних капелах розробив Генріх Маєр, виконання датоване 1672—1673 роками. Ці роботи є найдавнішими зразками стилю вессобруннської школи у Швейцарії. Художник Доменіко Торріані з Мендрізіо створив розпис головного вівтаря (1667—1673), а настінні розписи виконали брати Джованні Антоніо та Джузеппе Антоніо Торрічеллі. У 1755 році костел з'єднали з будівлею коледжу. Дві вежі добудував у 1893 році архітектор Генріх Віктор фон Сегессер. Реставраційні роботи проводили у 1950-х роках, а в 1970-х — здійснили капітальну перебудову. Остання реконструкція відбулася у січні 2017 року. Архітектура Фасад Фасад поділений на п'ять осей і два головні яруси. Вертикальний ритм надають іонічні пілястри, горизонтальний — профільовані карнизи. На нижньому ярусі розміщені портали, заглиблені стінові панелі та вікна. Центральну частину увінчує великий сегментований фронтон, який об'єднує середню і прилеглі осі. Вище розташовано ще один фронтон з бічними волютами та сегментованою аркою, над якою підноситься позолочений хрест. Інтер'єр Інтер'єр має вигляд галерейно-пілястрового залу з чотирма еркерами. Між вежами на заході розташований вестибюль із трьома еркерами, над яким знаходяться дві галереї. Хор — широкий, прямокутний, із напівкруглим завершенням. Пілястри, які домінують у внутрішньому оздобленні, декоровані подвійними коринфськими капітелями з каннелюрами. У нижніх частинах розташовані каплиці, а над ними — ораторії. Під головним карнизом — круглі аркові вікна. Художнє оформлення Головний вівтар складається з трьох пар колон, розташованих у шаховому порядку, та фронтону з ламаною аркою. Над вівтарем — символічне «Око Боже» в сяйві. Робота Франческо Інноченцо Торіані (1681) зображує прославу святого Франциска Ксаверія, покровителя Люцерна: святий у чорному плащі та білій стихарі стоїть на колінах на хмарі. Фреска нави, виконана братами Торрічеллі, зображує святого у кареті, запряженій слоном, дромедаром, конем і гепардом. Ці тварини символізують континенти, на яких він здійснював місії. Ліпнина в стилі бароко — робота Міхаеля Шмуцера за проєктом Генріха Маєра. Ліпнину в наві створили Якоб Гайльратт та Йозеф Раух (1749—1750). Амвон виготовив Крістоф Брук у 1673 році. Орган Сучасний головний орган костелу збудувала у 1982 році швейцарська органобудівна фірма Metzler Orgelbau. Інструмент має 39 регістрів, розташованих на трьох мануалах та педалі, з механічною трактурою та слайдерною скринькою. Характеристика органу Рік побудови — 1982 Майстер — Metzler Orgelbau (Швейцарія) Кількість мануалів — 3 Кількість регістрів — 39 Трактура — Механічна Фотогалерея Примітки Література Андре Маєр: Єзуїтська церква Люцерна (= Швейцарський художній путівник , № 314). Товариство швейцарської історії мистецтва. Берн 2013, ISBN 978-3-03797-092-8. Орган Метцлера єзуїтського костелу в Люцерні — історія та фотографії. Довідник органів. Орган Goll у хорі єзуїтського костелу в Люцерні. Каталог органів. Вебпосилання Вебсайт єзуїтської церкви Люцерна