Міст трьох троянд

Міст трьох троянд або Драйрозенбрюкке (нім. Dreirosenbrücke) — автомобільний міст у швейцарському місті Базель і останній швейцарський міст на Рейні. Свою назву міст отримав від маєтку «Zu den drei Rosen» в Кляйнбазелі. Спочатку маєток у цьому місці належав родині Ізелін, на родинному гербі якої зображено три білі троянди. Передісторія Плани розширення міста 1897 року передбачали ще одну переправу через Рейн нижче Йоганнітерського мосту. У 1907-10 рр. планувалось будівництво залізничного мосту для сполучної залізниці між запланованим портом Кляйнгюнінген і залізничною станцією Базель-Санкт-Йоганн. У 1918 році в резолюції Федеральної ради було зазначено, що субсидія на будівництво Рейнського порту залежить від будівництва Драйрозенбрюкке — залізничного та автомобільного мосту. Був створений проект мосту на двох опорах шириною 20 м, з яких 4 м відведено для залізничної колії. Оскільки після Першої світової війни у ​​місті була несприятлива фінансова ситуація і виникла потреба вирішувати нагальніші потреби, хотіли виграти час і прагнули відкласти будівництво. Тим часом Швейцарські федеральні залізниці та Deutsche Reichsbahn погодилися скерувати портовий рух через станцію Базель-Бадішер, щоб SBB міг відмовитися від використання запланованого Драйрозенбрюкке. Перший міст Відмова від комбінованого мосту створила нову ситуацію, але заклики до додаткового переходу через Рейн не вщухали у міських округах Санкт-Йоганн, Горбург і Кляйнгюнінген, і 25 червня 1925 року комітет дій подав петицію з 7444 підписами та Велика Рада оголосила її дійсною. У 1930 році на міжнародний конкурс було подано 76 проектів. «Maschinenfabrik Augsburg-Nürnberg» AG ( MAN AG ) з Густавсбурга та «Grün & Bilfinger» з Мангайма виграли тендер з балковим мостом. Будівництво розпочато в жовтні 1931 року. Проїзд по мосту відкрито 1 вересня 1934 року. Міст складався з суцільної сталевої балкової конструкції довжиною 225 м, спирався на дві опори і мав три прорізи з прольотами 75 м, 105 м і 75 м. Загальна ширина мосту становила 18 м, з яких 12 м становила проїзна частина з двоколійним трамваєм і 3 метри – тротуари . Другий міст У 1960 році резолюція Федеральної ради щодо закону про національні дороги Швейцарії зобов’язала Базель створити автомагістраль між Швейцарією, Німеччиною та Францією. Ця міська магістраль була дуже суперечливою, і дві популярні ініціативи намагалися перешкодити її реалізації. Сполучення Швейцарія — Німеччина відкрито в 1974 році, а 1 вересня 1994 року почалося будівництво північної дотичної до A3, яка з’єднує швейцарську A2 з французькою автострадою A35 і повністю відкрита з 16 червня 2007 року. Для того, щоб розмістити автомагістраль, необхідно було замінити Драйрозенбрюкке, і було вирішено побудувати дворівневий міст, з автомагістраллю на нижньому рівні в закритому склепінні (зі склінням з боку міста для захисту від шуму), тоді як верхній рівень обслуговує місцевий рух (автомобілі, велосипеди, громадський транспорт) і пішоходів. Через весь міст проходять дві трамвайні колії, відокремлені від приватного руху. Новий Драйрозенбрюкке був побудований поетапно за планами Базельського архітектурного бюро Steib+Steib. По-перше, північна, нижня за течією половина мосту була побудована поруч із старим першим мостом в 1999 році та відкрита для руху 5 листопада 2001 року. Тоді старий міст знесли, а на місці старого мосту побудували другу половину. Повністю новий міст був відкритий 8 листопада 2004 року. Драйрозенбрюкке — сталевий композитний фермовий міст, що має дві складові, кожна з яких є половиною мосту довжиною 133 м, розташовані поруч одна з одною. Міст має довжину 226 метрів, має три отвори з прольотами 77 метрів, 105 метрів і 84 метри і стоїть на двох опорах, в які вбудовані опори старого мосту. Два мости мають ширину 14,90 м кожен, але трамвайна траса та проїжджі частини асиметрично зміщені на північ, тому з південного боку утворився бульвар для пішоходів шириною приблизно 10 м. Примітки Література Aldo Bacchetta, Markus Tüsch: Die neue Dreirosenbrücke. In: Schweizer Ingenieur und Architekt. Nr. 37, September 2000, S. 782–787. (Digitalisat) Посилання Міст трьох троянд в базі Structurae Geschichte der Dreirosenbrücke auf altbasel.ch