NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Chiesa di San Pietro (Zurigo)

La chiesa di San Pietro (in tedesco St. Peter o Peterskirche) è la più antica parrocchia medievale di Zurigo. Si trova nelle vicinanze del Lindenhof, che era un tempo un castello romano, e le sue origini risalgono molto probabilmente al tempo dei Romani. Storia e descrizione La prima menzione è dell'857, quando il re Ludovico II il Germanico dona le entrate della parrocchia all'abbazia di Fraumünster. Nel 1345 il borgomastro Rudolf Brun, artefice dello statuto delle corporazioni zurighesi, acquisisce i diritti e i tributi di San Pietro (decima). Nel 1360 vi fu l'inumazione di Brun nel coro della chiesa, la cui tomba e lapide si trovano sul muro esterno della torre. Il primo parroco riformato, Leo Jud (1523-1542), che era amico di Zwingli, lavorò alla prima traduzione zurighese della Bibbia. Tra il 1778 ed il 1801 lavorò a St. Peter il parroco Johann Kaspar Lavater (scrittore e fisiognomo), amico del giovane Goethe. La sua tomba si trova addossata al muro esterno della chiesa, mentre una sua stele commemorativa è posta nel coro. Quattro sono le costruzioni preesistenti: preromanica verso il secolo 800, del primo periodo romanico verso il 1000, tardo-romanica all'inizio del XIII secolo (torre e coro conservati) e infine tardo-gotica verso il 1450. La costruzione attuale ha una sala con tribuna di stile barocco, del 1705-06, prima nuova costruzione di una chiesa riformata di Zurigo. Gli elementi architettonici attuali sono: la torre tardoromanica-gotica; il coro dell'inizio del XIII secolo, con frammenti di affreschi del XIV e XV secolo; la navata barocca e la tribuna, situata sotto tre volte a botte segmentate, sorrette da colonne toscane. Da notare, ancora, le stuccature ornamentali di Salomon Bürkli (Zurigo) e la collaborazione di Franz Schmutzer (Wessobrunn) per le colonne. Vi fu un restauro nel 1970-74 che garantì il rifacimento, comprendente anche le pitture delle facciate (del 1705-06). Elemento di spicco è il fonte battesimale del 1598 con stuccature barocche. Gli stalli del coro del XV secolo provengono da monasteri della città secolarizzati con intagli e misericordie. Si ricordano ancora il leggio del pulpito (1705-06) ed il baldacchino del pulpito (1790). Vi sono dei ricchi cartocci d'acanto con versetti della Bibbia sopra il pulpito. Il lampadario di cristallo venne rifatto su un modello del 1710. La chiesa ha un organo del 1974 con 53 registri. Una particolarità: l'orologio della torre ha il più grande quadrante d'Europa (diametro 8,7 m). Le cinque campane sono del 1880, e la più grande (un La bemolle) pesa 6.203 kg. C'è stato un picchetto d'allarme nella torre fino al 1911. Note Voci correlate Fraumünster Grossmünster Predigerkirche Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di San Pietro Collegamenti esterni (EN) Chiesa di San Pietro, su Structurae.
Kościół św. Piotra w Zurychu

Kościół św. Piotra w Zurychu (niem. Sankt Peterskirche) – najstarsza świątynia w Zurychu. XIII-wieczna dzwonnica posiada jeden z największych zegarów w Europie, którego średnica mierzy 8,7 m. Barokowa nawa we wnętrzu kościoła podparta jest filarami z różowopomarańczowego marmuru, a zdobią ją delikatne stiuki i kryształowe kandelabry z XVIII w.
Церковь Святого Петра (Цюрих)

Церковь Святого Петра (нем. Kirche St. Peter) — старейшая церковь Цюриха. История В ходе археологических раскопок удалось обнаружить раннюю церковь, датированную примерно VIII—IX веком. Это здание было заменено новой романской церковью примерно в 1000 году. Она же, в свою очередь, сменилась в 1230 году на позднероманское строение, часть которого и сохранилась до наших дней. Рудольф Брун — первый независимый мэр города, был похоронен здесь в 1360 году. Неф был перестроен в 1460 году в готическом стиле. Современное здание было освящено в 1706 году как первая церковь, построенная при протестантизме. Вплоть до 1911 года башня использовалась в качестве сигнальной башни при пожаре. С 1970 по 1975 год проводились реставрационные работы. На данный момент сама башня принадлежит городу, а неф — приходу Святого Петра Швейцарской реформистской церкви. Примечания
Церква Святого Петра (Цюрих)

Церква Святого Петра (Kirche St. Peter) — кірха у швейцарському місті Цюриху, найстаріша церква міста. Належить до Швейцарської Реформатської Церкви. Церква знаменита своїм великим баштовим годинником — найбільшим у Європі: діаметр циферблату становить 8,7 метрів, хвилинна стрілка дорівнює майже 4 метрам. З історії кірхи У ході археологічних розкопок вдалося виявити більш ранню церкву, що стояла на місці сучасної церкви Святого Петра в Цюриху, що датувалася приблизно VIII—IX століттям. Ця культова споруда була замінена новою церквою, в романському стилі, приблизно в 1000 році. Значної реконструкції вже ця споруда зазнала в 1230 році — її зовнішній вигляд став відчутно пізньороманським, з готичними мотивами, — власне майже в такому вигляді храм дійшов до наших днів. Першого незалежного міського голову Цюриха — Рудольфа Бруна (Rudolf Brun) — було поховано в храмі 1360 року. Нава церкви була знову перебудована в 1460 році — тепер уже в готичному стилі. Храмову будівлю урочисто освятили в 1706 році як першу швейцарську протестантську церкву. Аж до 1911 року вежа церкви правила за сигнальну вежу при пожежі. У період 1970—75 років у церкві Святого Петра в Цюриху тривали реставраційні роботи. Нині (2000-ні) башта Церкви є власністю міста, а нава — діючим храмом-приходом Святого Петра Швейцарської Реформатської Церкви. Галерея Примітки Джерела і посилання Peter Ziegler: St. Peter in Zürich. Von den Ursprüngen bis zur heutigen Kirchgemeinde. Buchverlag NZZ, Zürich 2006 (нім.)
Lag da Laus

Der Lag da Laus (rätoromanisch im Idiom Sursilvan, wörtlich «Traubenkirschsee») ist ein See in der Surselva im schweizerischen Kanton Graubünden. Geographie Der See liegt auf dem Gemeindegebiet von Sumvitg an der südlichen Flanke des Vorderrheintals über dem Weiler Laus. Der See wird aus unterirdischen Quellen gespeist und ist im Norden von lockerem Alp-Wald umgeben. Auf der Nordseite liegt der Abfluss, welcher sich nach dem Überfliessen der Schwelle im Untergrund verliert. Die Entstehung des Sees geht auf einen Bergsturz zurück, dessen Elemente von Disentis/Mustér aus gut sichtbar sind. Erreichbarkeit Der See ist zu Fuss und mit dem Mountainbike auf verschiedenen Wegen erreichbar. Von Laus führt eine schmale Fahrstrasse zu einem grossen Parkplatz, von dem aus ein Wanderweg in rund 40 Minuten zum See führt. Das Fischen im See ist nur den Mitgliedern des Fischereivereins Sumvitg gestattet. Weblinks Lag da Laus auf schweizersee.ch
Lag da Laus

Lag da Laus (Romansh) is a small lake within the municipality of Sumvitg in the Grisons, Switzerland. There is no real tributary to the lake and the outflow will disappear in the underground after some distance as the area consists of landslide debris. The area of the landslide can easily be spotted from the Disentis direction. Several hiking paths or mountain bike routes lead to the area. Some people swim on hot summer days although water temperature is less than 17 degrees Celsius. In the bottom of the valley a multi day hike leads along the river Rhine. References
Замедан

Замедан (на немски: Samedan) е курортен град и община в Източна Швейцария. Разположен е в долината на река Ин на 10 km на североизток от Санкт Мориц и на около 20 km от границата с Италия. Главен административен център на окръг Малоя. Първите сведения за града като населено място датират от 1139 г. Има жп гара и летище. Населението му е 2897 души по данни от преброяването през 2008 г. Личности Родени Арабел Караян (р. 1964), джаз изпълнителка Източници Външни препратки Официален уебсайт на града
Samedan

Samedan (hasta 1943 oficialmente en alemán Samaden) es una comuna suiza del cantón de los Grisones, situada en situada en la región de Maloja en el sur del valle de Engadina. La comuna está dividida en dos partes: la primera, en la cual se encuentra el núcleo urbano principal, limita con las comunas de Bergün/Bravuogn y Bever al norte, La Punt Chamues-ch al este, Pontresina, Celerina/Schlarigna y Sankt Moritz al sur, y un exclave de Bever al oeste. La segunda parte se halla más hacia el sur y limita con las comunas de Silvaplana, Sils im Engadin/Segl y Lanzada (ITA-SO). Lengua La lengua tradicional del pueblo fue hasta mediados de siglo XIX el retorromano. En 1880 el 46,8% de la población hablaba esta lengua. A mediados del siglo XX la lengua fue perdiendo más importancia: en 1910 todavía un 45,09% hablaba romanche, en 1941 aún el 42,1% hablaba el dialecto Puter, en 1970 el 30,73%, en 1980 el 32,94%, el 22,57% en 1990 y el 16,65% actualmente. Estos porcentajes nos indican la forma en que el romanche está desapareciendo en la región, mientras que el alemán la conquista. Debido al bajo porcentaje de hablantes de romanche, la lengua dejará de ser oficial en esta comuna, pues el porcentaje ya se acerca al del italiano, que tiene un 14,92% de nativos. Transporte En Samedan se encuentra el aeropuerto a mayor altitud de Europa, el Engadin Airport, a 1707 m s. n. m. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Samedan. Sitio oficial de la comuna de Samedan «Samedan». Diccionario histórico de Suiza (en alemán, francés o italiano).
Samedan

Samedan egy község Svájcban Graubünden kantonban. Lakosainak száma 2924 fő (2018. december 31.). Samedan Bergün/Bravuogn, Pontresina, St. Moritz, Celerina/Schlarigna, La Punt Chamues-ch, Lanzada, Sils im Engadin/Segl, Silvaplana és Bever községekkel határos. Népesség Jegyzetek További információk Hivatalos oldal
Samedan

Samedan ( toponimo romancio; in tedesco Samaden, desueto, in italiano Samedano, raro, o Samada, desueto) è un comune svizzero di 2 923 abitanti del Canton Grigioni, nella regione Maloja della quale è il capoluogo. Geografia fisica Samedan è situato in Alta Engadina, sulla sponda sinistra dell'Inn; dista 6 km da Sankt Moritz, 55 km da Tirano, 73 km da Coira e 130 km da Lugano. Nel territorio comunale sono comprese alcune delle cime più alte del Canton Grigioni: il Pizzo Bernina (4 049 m s.l.m.), sul confine con Pontresina; il Piz Scerscen (3 971 m s.l.m.) e il Piz Roseg (3 937 m s.l.m.), entrambi sul confine con Lanzada. Storia Monumenti e luoghi d'interesse Chiesa riformata di San Pietro, eretta nel 1491, con campanile romanico antecedente; Chiesa cattolica del Sacro Cuore di Gesù, eretta nel 1911; Casa Planta (Chesa Planta), palazzo signorile che ospita la Fundaziun de Planta (istituita nel 1943), una biblioteca di letteratura romancia e l'Archivio culturale dell'Engadina; Torre d'abitazione, attestata dal 1288. Società Evoluzione demografica L'evoluzione demografica è riportata nella seguente tabella: Abitanti censiti Lingue e dialetti A Samedan convivono tre gruppi linguistici: quello tedesco, quello romancio e quello italiano. Le parlate di origine latina, prevalenti in passato, hanno mostrato una loro riduzione negli ultimi decenni e così negli ultimi censimenti la maggioranza della popolazione si è dichiarata appartenente al gruppo linguistico tedesco. Cultura Negli ultimi decenni del XIX secolo ha operato la casa editrice Simon Tanner, che ha pubblicato opere in romancio come Sorrirs e Larmas di Gian Fadri Caderas; anche le opere di Zaccaria Pallioppi sono edite a Samedan. Economia Turismo Samedan è una rinomata località di villeggiatura sia estiva (alpinismo, escursionismo), sviluppatasi a partire dagli anni 1830, sia invernale (stazione sciistica). Infrastrutture e trasporti È servito dalle stazioni ferroviarie di Samedan e di Punt Muragl della Ferrovia Retica, sulle linee dell'Albula e dell'Engadina; nel territorio comunale è presente la ferrovia del Muottas Muragl, funicolare che conduce al rifugio omonimo. A Samedan ha sede l'aeroporto d'Engadina, a uso commerciale e militare. Sport Stazione sciistica specializzata nello sci nordico, ospita la granfondo Engadin Skimarathon (42 km tecnica libera). Note Bibliografia AA. VV., Storia dei Grigioni, 3 volumi, Collana «Storia dei Grigioni», Edizioni Casagrande, Bellinzona 2000 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Samedan Collegamenti esterni Ottavio Clavuot, Samedan, in Dizionario storico della Svizzera, 20 giugno 2012. URL consultato il 17 luglio 2022.
Samedan

Samedan (tot 1943 officieel in het Duits Samaden; Italiaans (verouderd): Samedano of Samada) is een gemeente in het Zwitserse Oberengadin, het zuidwestelijk deel van het Engadin, en behoort tot het kanton Graubünden. De plaats ligt op het punt waar de Berninabach uitmondt in de Inn. Samedan is op een steenworp afstand gelegen van de belangrijke wintersportplaatsen Pontresina en Sankt Moritz. Het stadje telt enkele statige gebouwen waaronder het gemeentehuis dat hier Chesa Comunela genoemd wordt. Boven Samedan is een van de oudste kerken van het Oberengadin te vinden: de Sankt Peter (1136). Door de hoge ligging kent de plaats een echt bergklimaat. De temperatuur in Samedan zakt op 260 dagen per jaar onder het vriespunt. Zelfs de maand juli telt gemiddeld 5 vorstdagen. 's Winters zijn nachttemperaturen van -20°c hier zeer gewoon. Nabij Samedan ligt Luchthaven Samedan, de hoogstgelegen luchthaven van Europa waar middelgrote straalvliegtuigen kunnen landen. Er is tevens een REGA-reddingshelikopter gestationeerd. Een speciale kleine landingsbaan voor zweefvliegtuigen trekt 's zomers zweefvliegers vanuit heel Europa. Naast het zweefvliegveld is voor hen een camping ingericht. Samedan is een belangrijk spoorwegknooppunt in het netwerk van de Rhätische Bahn (RhB). Het is een overstapstation voor vier richtingen: Sankt Moritz, Pontresina-Tirano, Scuol, en Filisur-Thusis-Chur. Veel onderhoudswerkzaamheden van de RhB worden in Samedan uitgevoerd. In Samedan is het enige ziekenhuis van Oberengadin, en het enige volledig uitgeruste ziekenhuis in Sudbunden, een regio die strekt van de Oostenrijkse tot de Italiaanse grenzen van het Engadin en Val Bregaglia, Val Mustaïr en Val Poschiavo. Het ziekenhuis beschikt over alle gangbare specialismen, met uitzondering van hart- en neurochirurgie, en vervult hiermee ook deels een tertiaire functie, als aanvulling op de zeer kleine ziekenhuizen in Scuol, Mustaïr en Soglio. Geboren Selina Chönz (1919–2000), schrijfster Gerben Hellinga (1937–2026), Nederlands toneelschrijver Selina Gasparin (1984), biatlete Elisa Gasparin (1991), biatlete Aita Gasparin (1994), biatlete Michelle Gisin (1993), alpineskiester Overleden Lily Abegg (1901–1974), journaliste en redactrice Selina Chönz (1919–2000), schrijfster Clara Sandri (1918–2004), laborante en histologe Externe links Website van de gemeente Samedan
Samedan

Samedan (do 1943 Samaden) – miejscowość i gmina w południowo-wschodniej Szwajcarii, w kantonie Gryzonia, siedziba administracyjna regionu Maloja. Leży ok. 8 km na północ od Sankt Moritz, w dolinie Engadyny, nad rzeką Inn, na wysokości 1 695 m n.p.m. Powierzchnia gminy wynosi 113,79 km² i składa się z dwóch rozłącznych obszarów rozdzielonych terytorium należącym do gminy Pontresina. Miejscowość turystyczna i wypoczynkowa o rozbudowanej bazie hotelowej dla turystów wędrujących w Alpy latem, jak i uprawiających sporty zimowe. Demografia W Samedan mieszkają 2 923 osoby. W 2020 roku 22,9% populacji gminy stanowiły osoby urodzone poza Szwajcarią. Większość ludności posługuje się niemieckim (61,45%), poza tym językiem retoromańskim (16,65%) i włoskim (14,92%). Transport Przez teren gminy przebiega droga główna nr 27. Znajduje się tutaj najwyżej położone pasażerskie lotnisko w Europie - Port lotniczy Samedan (1 707 m n.p.m.). Dociera tu także linia kolejowa Rhätische Bahn. Osoby urodzone w Samedan Selina Gasparin - biathlonistka Michelle Gisin - narciarka alpejska Galeria Linki zewnętrzne Oficjalna strona Samedan (niem.) Przypisy
Samedan

Samedan é uma comuna da Suíça, no Cantão Grisões, com cerca de 2.765 habitantes. Estende-se por uma área de 113,97 km², de densidade populacional de 24 hab/km². Confina com as seguintes comunas: Bergün/Bravuogn, Bever, Celerina/Schlarigna, Lanzada (IT - SO), La Punt-Chamues-ch, Pontresina, Sankt-Moritz, Sils im Engadin/Segl, Silvaplana. A língua oficial nesta comuna é o Alemão, sendo o romanche a segunda língua mais frequente (17 % dos habitantes), seguida do italiano, com 15 %. Referências
Самедан

Самедан (нем. и романш. Samedan) — коммуна в Швейцарии, в кантоне Граубюнден. Входит в состав округа Малоя. Официальный код — 3786. География Площадь коммуны составляет 114 км², из них 16,2 % занимают сельскохозяйственные угодья; 9,1 % — леса; 1,9 % — населённые пункты и дороги и оставшиеся 72,9 % территории не используются (горы, ледники, реки). Коммуна расположена в центральной части долины Верхний Энгадин, вдоль реки Инн. Средняя температура июля составляет 11,2 °С со средним максимумом 18,2 °С, средняя температура января — −9,4 °С со средним минимумом −18 °С. Население По данным на 31 декабря 2012 года население коммуны составляет 2982 человека. За последние 10 лет население выросло на 4,1 %. По данным переписи 2000 года распределение населения по возрасту было следующим: 8,7 % — младше 9 лет; 5,1 % — от 10 до 14 лет; 9,2 % — от 15 до 19 лет; 15,0 % — от 20 до 29 лет; 17,6 % — от 30 до 39 лет; 15,1 % — от 40 до 49 лет; 12,5 % — от 50 до 59 лет; 6,8 % — от 60 до 69 лет; 6,2 % — от 70 до 79 лет; 3,4 % от 80 до 89 лет и 0,6 % — старше 90 лет. Динамика численности населения коммуны по годам: Языки По данным переписи 2000 года 61,5 % населения считали своим родным языком немецкий; 16,7 % — романшский и 14,9 % — итальянский. Изначально всё население общины говорило на романшском, однако начиная с XIX века его роль постепенно уменьшалась. В 1880 году только 47 % населения считали ромашский язык родным, в 1910 году — 45 %, в 1970 году — только 31 %. В 1980-х годах количество носителей романшского немного возросло, однако с тех пор вновь заметно уменьшилось. Тем не менее, в 2000 году 42 % населения заявили, что понимают романшский язык, хотя он для них и не является родным. Транспорт Имеется небольшой аэропорт и железнодорожное сообщение. Персоналии Джан Фадри Кадерас (1830—1891) — ретороманский писатель Галерея Примечания Ссылки Официальный сайт коммуны (нем.) Интерактивная панорама Самедана с вертолёта (недоступная ссылка — история).
Samedan

Samedan (föråldrad tysk stavning Samaden) är en ort och kommun i regionen Maloja i kantonen Graubünden, Schweiz. Kommunen har 2 901 invånare (2024). Den ligger ungefär mitt i dalgången Oberengadin (Engiadin'Ota), där den är administrativt och kulturellt centrum. Den är även en järnvägsknut på Rhätische Bahn och har en flygplats, Engadin Airport. Vad gäller befolkning och ekonomisk betydelse blev Samedan dock redan runt sekelskiftet 1900 överflyglad av Sankt Moritz en halvmil längre åt sydväst. Språk Det traditionella språket är den dialekt av rätoromanska som kallas puter, men under 1800-talet började tyska språket vinna insteg, och redan 1880 var över halva befolkningen tyskspråkig. Antalet invånare med detta modersmål har visserligen ökat ända fram till 1980, men andelen har fortsatt minska, som en följd av stor inflyttning. Vid folkräkningen 2000 hade endast var sjätte invånare rätoromanska som modersmål, medan var sjunde hade italienska och sex av tio hade tyska som modersmål. Skolundervisningen sker på både tyska och rätoromanska enligt språkbadsmodellen. Religion Kyrkan blev reformert 1551. Som en följd av den stora inflyttningen är dock uppemot hälften av befolkningen numera katoliker, och de har sedan 1911 en egen kyrka. Källor Samedan på tyska, franska och italienska i webbaserade Schweiz historielexikon.
Самедан

Саме́дан (ромш. Samedan) — громада в Швейцарії в кантоні Граубюнден, регіон Малоя. Географія Громада розташована за приблизно 195 км на схід від Берна, 45 км на південний схід від Кура. Самедан має площу 113,8 км², з яких на 1,9 % дозволяється будівництво (житлове та доріг), 15,5 % використовуються в сільськогосподарських цілях, 9,7 % зайнято лісами, 72,9 % не є продуктивними (річки, льодовики або гори). Демографія 2019 року в громаді мешкало 2913 осіб (-1,9 % порівняно з 2010 роком), іноземців було 23,3 %. Густота населення становила 26 осіб/км². За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 17,3 % — особи молодші 20 років, 62,8 % — особи у віці 20—64 років, 19,9 % — особи у віці 65 років та старші. Було 1431 помешкань (у середньому 2 особи в помешканні). З загальних 2748 жителів, що працювали, 26 було зайнятих в первинному секторі, 372 — в обробній промисловості, 2350 — в галузі послуг. Транспорт Аеропорт Самедана є одним із найбільш високогірних летовищ Європи, він розташований на висоті 1,707 метрів над рівнем моря. Цей транспортний вузол обслуговує близькі до Самедана курорти Санкт-Моріц та Давос. У серпні 2025 року місцева громада поселень Верхнього Енгадіну ухвалила рішення про розширення аеропорту. Це рішення не було підтримано жителями самого муніципалітету Самедан, але загальною перевагою голосів сусідніх населених пунктів, рішення все ж ухвалили. План розбудови передбачає створення двох нових операційних центрів з авіаційними ангарами, побудову навігаційної вежі та паркану з дроту довжиною кілька кілометрів. Примітки
Fraumünster

L'église de Fraumünster se trouve au cœur de la ville de Zurich en Suisse. Elle est célèbre pour ses vitraux signés Marc Chagall et Augusto Giacometti. Elle fait partie d'une ancienne abbaye dont le cloître et le bâtiment abbatial furent détruits à la fin du XIXe siècle. Histoire L'abbaye est fondée en 853 par Louis le Germanique pour sa fille Hildegarde. Il place l'établissement sous sa protection. En 1045, le roi des Romains Henri le Noir autorise le Fraumünster à gérer les marchés, les péages et frapper de la monnaie, offrant ainsi à l'abbesse un contrôle économique total sur la ville de Zurich. L'empereur Frédéric II du Saint-Empire attribue le titre de duchesse à l'abbesse en 1234. Elle gère toujours la monnaie et désigne le maire. La frappe est mise en fermage à des citoyens de la ville, ce qui est fait par Elisabeth von Wetzikon en 1272 et en 1290. Malgré ces privilèges, la puissance politique de l'abbaye diminue progressivement durant le XIVe siècle à la suite de l'instauration du Zunftordnung par Rodolphe Brun, autoproclamé maire de la ville. Anna von Hewen est l'abbesse pendant plus de 50 ans au xve siècle. Le 30 novembre 1524, l'abbaye est dissoute dans le cadre de la réforme entamée par Ulrich Zwingli. La dernière abbesse Katharina von Zimmern remet les bâtiments et les droits y étant attachés à la ville. Galerie Notes et références Liens externes (fr) Pages consacrées à l'histoire de Fraumünster (de) Vitraux de Chagall Portail de l’architecture chrétienne Portail de la culture suisse Portail du canton de Zurich Portail du protestantisme Portail du haut Moyen Âge • section Empire carolingien