NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Brissago

Brissago é uma comuna da Suíça, no Cantão Tessino, com cerca de 1.981 habitantes. Estende-se por uma área de 17,74 km², de densidade populacional de 112 hab/km². Confina com as seguintes comunas: Ascona, Cannobio (IT-VB), Cavaglio-Spoccia (IT-VB), Caviano, Gerra, Intragna, Palagnedra, Pino sulla Sponda del Lago Maggiore (IT-VA), Ronco sopra Ascona, San Nazzaro, Sant'Abbondio e Tronzano Lago Maggiore (IT-VA). A língua oficial nesta comuna é o Italiano. Referências
Бриссаго

Бриссаго (итал. Brissago) — коммуна на юге Швейцарии. Расположена в италоязычном кантоне Тичино. География Коммуна Бриссаго находится на северо-западном берегу озера Лаго-Маджоре, к юго-западу от городков Ронко-сопра-Аскона и Аскона, на границе с Италией. В состав её входят поселения Бассуно, Каччо, Кадоньо, Картонья, Корте, Гадеро, Инчелла, Мадонна-ди-Понте, Неведоне, Новеледо, Пьяцца, Пьодина, Порта, Россорино, Мергуджо. Мергуджо находится на высоте 1.037 м, это наиболее высоко расположенное поселение. Наивысшая точка — гора Гридоне (2.188 м), расположена на границе с Италией. Одной из важных достопримечательностей коммуны является острова Бриссаго, на которых находится известный ботанический сад. Благодаря мягкому климату в нём произрастают около 1.500 различных видов растений, в том числе пальмы, бамбук и эвкалипты. Ботанический сад Бриссаго был основан в 1885 году баронессой Антуанеттой де Сен-Леже. Позднее острова были куплены немецкой семьёй крупных торговцев во главе с миллионером Максом Эмденом, который в 1927 году реконструировал сад. История Впервые упоминается в письменных источниках в 1289 году как Brixago, по другим сведениям — в 1142 году как Bresago. В XIII столетии являлась самостоятельной административной единицей со своим коммунальным правом, главой (консоли), судом и конституцией. С 1342 по 1798 год управлялась подестой из рода Орелли, назначаемым Миланом. В 1520 году Бриссаго был провозглашён независимой республикой, однако уже через год подпал под власть Швейцарской конфедерации, сохранив при этом значительную часть автономии. В XVI веке здесь разгорается борьба между фамилиями Бачиоччи и Ринальди, на службе у которых находились группы наёмников и грабителей из Милана, что способоствовало распространению бандитизма в этой местности и делало судоходство по Лаго-Маджоре небезопасным. Кровопролитные стычки завершились вмешательством Испании, уладившей конфликт в 1597 году. Окончательно вошёл в состав Швейцарии (тогда Гельветической республики) в 1803 году как часть кантона, сперва — Лугано, а затем — Тичино. В 1856 году в Бриссаго была открыта сигаретная фабрика. После образования на севере Италии в 1943 году фашистской «Республики Сало» в Бриссаго бежали многие оппозиционно настроенные итальянцы. Примечания Литература Rodolfo Huber: Brissago. в: Historisches Lexikon der Schweiz. 31. August 2004. Kunstführer durch die Schweiz. Vollständig neu bearb. Ausgabe. Hrsg. von der Gesellschaft für Schweizerische Kunstgeschichte. Band 2. GSK, Bern 2005, ISBN 3-906131-96-3, S. 622—627. Giuseppe Mondada: Die Brissago-Inseln. Armando Dadò Editore, Locarno 1981[32]. Monica Nestler, Michelangelo Pedrazzini: Grand Hotel Brissago: 1906—1989. Edizioni Scala, Brissago 1989. Eduard Platzhoff-Lejeune: Brissago. Orell Füssli, Zürich 1914. Johann Rudolf Rahn: I monumenti artistici del medio evo nel Cantone Ticino. Tipo-Litografia di Carlo Salvioni, Bellinzona 1894, S. 70-72. Elfi Rüsch, Annegret Diethelm: Brissago (= Schweizerische Kunstführer. Band 662). Hrsg. von der Gesellschaft für Schweizerische Kunstgeschichte GSK. Bern 1999, ISBN 3-85782-662-2[33]
Brissago

Brissago (äldre tyskt namn: Brisa) är en ort och kommun i distriktet Locarno i kantonen Ticino i Schweiz. Kommunen har 1 619 invånare (2024). Brissago ligger vid sjön Lago Maggiore och gränsar i söder till Italien. Till kommunen hör Brissagoöarna, två mindre öar i Lago Maggiore. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Brissago. Officiell webbplats
Бріссаго (Тічино)

Бріссаго (італ. Brissago) — громада в Швейцарії в кантоні Тічино, округ Локарно. Географія Громада розташована на відстані близько 135 км на південний схід від Берна, 26 км на захід від Беллінцони. Бріссаго має площу 17,8 км², з яких на 7,6% дозволяється будівництво (житлове та будівництво доріг), 5,6% використовуються в сільськогосподарських цілях, 70% зайнято лісами, 16,8% не є продуктивними (річки, льодовики або гори). Демографія 2019 року в громаді мешкало 1695 осіб (-6,7% порівняно з 2010 роком), іноземців було 21,8%. Густота населення становила 95 осіб/км². За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 10,3% — особи молодші 20 років, 51,9% — особи у віці 20—64 років, 37,8% — особи у віці 65 років та старші. Було 917 помешкань (у середньому 1,8 особи в помешканні). Із загальної кількості 1267 працюючих 18 було зайнятих в первинному секторі, 178 — в обробній промисловості, 1071 — в галузі послуг. Примітки
Gelmerhütte

Die Gelmerhütte ist eine Schutzhütte der Sektion Brugg des Schweizer Alpen-Clubs in den Urner Alpen. Lage Die Gelmerhütte ist eine Berghütte. Sie liegt auf 2412 m ü. M. oberhalb des Gelmersee im Grimselgebiet, welches zum Haslital zum Berner Oberland gehört. Geschichte Die Sektion Brugg beschloss 1923 den Platzerwerb und Hüttenbau. Die ersten Arbeiten waren 1924 die Planierung des Hüttenplatzes und die Wegemarkierung. Die Einweihung der Gelmerhütte fand dann am 1. August 1926 statt, bei 40 cm Neuschnee. Zu diesem Zeitpunkt hatte die Hütte 30 Schlafplätze (Heulager) und die Baukosten lagen bei 32.000 Franken. Bereits im Jahr 1935 wurde das Heulager durch ein Matratzenlager ersetzt, bevor 1937 ein Kleinkraftwerk angeschlossen wurde. In verschiedenen Abständen wurde die Gelmerhütte erweitert und die Infrastruktur verbessert. Ein grosser Umbau 1987 erweiterte sie mit einem quergestellten Anbau, der u. a. die Waschräume beinhaltete. Den heutigen Zustand erreichte der grosse Umbau von 2026. Die Hütte verfügt über 50 Schlafplätze, elektrische Energie für Licht, Küche und Warmwasser. Hütte und Hüttenweg werden laufend optimiert. Zustieg Bergstation Gelmerbahn 550 hm | 3 km | 2 Stunden Talstation Gelmerbahn 1000 hm | 7,5 km | 4 Stunden Parkplatz Chüenzentennlen 820 hm | 5 km | 3 Stunden In den Wintermonaten wird der Zugang zur Hütte nicht empfohlen. Im Frühjahr kann die Hütte, je nach Verhältnissen, von Norden her mit Skitourenausrüstung erreicht werden. Die Hütte ist geschlossen und unbewartet, ein Winterraum steht nicht zur Verfügung. Nachbarhütten Trifthütte (2502 m) Sommertouren Diechterhorn (3389 m) in 4 Stunden Gwächtenhorn (3214 m) in 3 Stunden Ofenhorn NE-GRAT (2943 m) in 3,5 Stunden Ofenhorn S-Flanke (2943 m) in 3 Stunden Ofenhorn S-GRAT (2943 m) in 4 Stunden Tieralplistock (3382 m) in 4 Stunden Wintertouren Diechterhorn (3389 m) in 4 Stunden Tieralplistock (3383 m) in 5 Stunden Dammastock (3630 m) in 6 Stunden Weblinks Hütten-Homepage Hütte im SAC Tourenportal Karten Schweizer Landeskarte Blatt 1230 Guttannen (1:25.000) Schweizer Landeskarte Blatt 5001 Gotthard (1:50.000) Schweizer Landeskarte Blatt 255 Sustenpass (1:50.000) Einzelnachweise
Schwarzsee (Blatten)

Der Schwarzsee ist ein Bergsee im Lötschental im Schweizer Kanton Wallis. Der Karsee liegt auf einer Höhe von 1861 m ü. M. auf der nördlichen Talseite nordöstlich von Blatten zwischen der Tellialp und der Fafleralp. Zugang Der Schwarzsee liegt am Lötschentaler Höhenweg (letzte Etappe des Lötschberg-Panoramawegs). Von der Lauchernalp im Westen aus ist er in ca. zwei Stunden erreichbar, von der Fafleralp im Osten in ca. 30 Minuten. Lage Lage des Schwarzsees in den Berner Alpen (links)und in der Schweiz (rechts). Weblinks Nachweise
Seedorf (Uri)

Seedorf es una comuna suiza del cantón de Uri, situada en el centro del cantón, en la ribera inferior izquierda del lago de los Cuatro Cantones. Limita al oeste y noroeste con la comuna de Isenthal, al este con Flüelen y Altdorf, y al sur con Attinghausen. Referencias Enlaces externos Sitio oficial de la comuna de Seedorf Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Seedorf.
Seedorf (Uri)

Seedorf est une commune suisse du canton d'Uri. Géographie Selon l'Office fédéral de la statistique, Seedorf mesure 15,47 km2. Démographie Selon l'Office fédéral de la statistique, Seedorf compte 1 627 habitants en 2008. Sa densité de population atteint 105 hab./km2. Le graphique suivant résume l'évolution de la population de Seedorf entre 1850 et 2008 : Monuments et curiosités La commune compte sur son territoire une abbaye dédiée à saint Lazare ainsi qu'un château, tous deux inscrits comme biens culturels d'importance nationale. Liens externes Site officiel de la commune Références Portail de la Suisse centrale
Seedorf (Uri)

Seedorf (toponimo tedesco) è un comune svizzero di 2058 abitanti del Canton Uri. Geografia fisica Seedorf si affaccia sul lago dei Quattro Cantoni. Storia Il 1°gennaio 2021 Seedorf ha inglobato il comune soppresso di Bauen Monumenti e luoghi d'interesse Abbazia di Seedorf, attestata dal XIII secolo; Chiesa parrocchiale cattolica di Sant'Ulrico, attestata dal 1400 circa. Società Evoluzione demografica L'evoluzione demografica è riportata nella seguente tabella (fino al 1799 con Bauen): Abitanti censiti Amministrazione Ogni famiglia originaria del luogo fa parte del cosiddetto comune patriziale e ha la responsabilità della manutenzione di ogni bene ricadente all'interno dei confini del comune. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Seedorf Collegamenti esterni Hans Stadler, Seedorf, in Dizionario storico della Svizzera, 3 settembre 2013. URL consultato il 23 gennaio 2018.
Seedorf (Uri)

Seedorf – miejscowość i gmina w Szwajcarii, w kantonie Uri. Leży nad jeziorem Urnersee oraz rzeką Reuss. 1 stycznia 2021 do gminy przyłączono gminę Bauen. Demografia W Seedorfie mieszka 2051 osób. W 2022 roku 7,8% populacji gminy stanowiły osoby urodzone poza Szwajcarią. Transport Przez teren gminy przebiega autostrada A2. Przypisy
Seedorf (Uri)

Seedorf é uma comuna da Suíça, no Cantão Uri, com cerca de 1.596 habitantes. Estende-se por uma área de 15,64 km², de densidade populacional de 102 hab/km². Confina com as seguintes comunas: Altdorf, Attinghausen, Flüelen, Isenthal. A língua oficial nesta comuna é o Alemão. Referências
Зедорф (Ури)

Зедорф (нем. Seedorf) — коммуна в Швейцарии, в кантоне Ури. Состоит из 2 несвязанных частей, расположенных на берегу Урнского озера. Официальный код — 1214. История На 31 декабря 2006 года население составляло 1627 человек. На 31 декабря 2018 года — 1858 человек. 1 января 2021 года в состав коммуны Зедорф вошла коммуна Бауэн (население на 31 декабря 2018 года — 165 человек), расположенная севернее основной территории Зедорфа и не имевшая с ней общих границ. Примечания Ссылки Официальная страница
Зеедорф (Урі)

Зеедорф (нім. Seedorf UR) — громада в Швейцарії в кантоні Урі. Географія Громада розташована на відстані близько 90 км на схід від Берна, 2 км на захід від Альтдорфа. Зеедорф має площу 19,3 км², з яких на 5,4% дозволяється будівництво (житлове та будівництво доріг), 16,3% використовуються в сільськогосподарських цілях, 48,5% зайнято лісами, 29,7% не є продуктивними (річки, льодовики або гори). Демографія 2019 року в громаді мешкало 2051 особа (+6,5% порівняно з 2010 роком), іноземців було 7%. Густота населення становила 106 осіб/км². За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 25,7% — особи молодші 20 років, 58,3% — особи у віці 20—64 років, 15,9% — особи у віці 65 років та старші. Було 792 помешкань (у середньому 2,6 особи в помешканні). Із загальної кількості 703 працюючих 37 було зайнятих в первинному секторі, 350 — в обробній промисловості, 316 — в галузі послуг. Примітки
Marienkapelle (Häggenschwil)

Die Marienkapelle im Weiler Ruggisberg in der Gemeinde Häggenschwil im Schweizer Kanton St. Gallen wurde vom Abt des Klosters Obermarchtal Niklaus II. 1684 zum Gedenken an den Sieg über die Türken bei Wien 1683 in Auftrag gegeben. Geschichte Die Kapelle wurde 1685 durch den Weihbischof von Konstanz eingeweiht. 1883 erwarb die Katholische Kirchgemeinde Häggenschwil die Kapelle zum Preis von 1068.54 Fr. Ausstattung Der teils marmorierte, teils vergoldete barocke Hochaltar zeigt eine Partie aus der Türkenschlacht bei Wien. Über dem Gemälde ist das Wappen von Abt Nikolaus II. angebracht. Flankiert wird der Altar von bemalten Holzfiguren der Bischöfe Martin von Tours (Patron der Mutterkirche Arbon) und Nikolaus von Myra (Patron von Abt Nikolaus II.). An der linken Kapellenwand befindet sich eine barocke Strahlenmadonna, an der rechten Kapellenwand ein geziertes Kruzifix. Galerie Literatur Josef Gallus Wild: Geschichtliches vom Rugglisberg. In: Heimat in Wort und Bild, Beilage der Rorschacher Zeitung, 1937 Nr. 7, 16 S. Sales Huber: Schloss und Kapelle Ruggisberg. Eigenverlag der Darlehenskasse Häggenschwil, Häggenschwil 1972, S. 101–106. Einzelnachweise
Lucens

Lucens (antiguamente en alemán Lobsingen o Losingen) es una comuna suiza del cantón de Vaud, situada en el distrito de Broye-Vully. Limita al norte con la comuna de Forel-sur-Lucens, Cremin y Villeneuve (FR), al noreste con Valbroye, al sureste con Curtilles, al sur con Moudon y Bussy-sur-Moudon, al suroeste con Montanaire, y al oeste con Villars-le-Comte. La comuna hizo parte hasta el 31 de diciembre de 2007 del distrito de Moudon, círculo de Lucens. Desde el 1 de julio incluye el territorio de la antigua comuna de Oulens-sur-Lucens Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lucens. Sitio oficial de la comuna de Lucens «Lucens». Diccionario histórico de Suiza (en alemán, francés o italiano).
Lucens

Lucens (toponimo francese) è un comune svizzero di 3 445 abitanti del Canton Vaud, nel distretto della Broye-Vully. Geografia fisica Storia Nel 2011 Lucens ha inglobato il comune soppresso di Oulens-sur-Lucens e nel 2017 quelli di Brenles, Chesalles-sur-Moudon, Cremin, Forel-sur-Lucens e Sarzens. Simboli Lo stemma di Lucens è documentato per la prima volta nel XVII secolo ma potrebbe essere più antico. Gli smalti sono quelli del vescovado di Losanna (di rosso; al capo d'argento) di cui il paese fece parte per tutto il Medioevo; il sole rimanda al nome di Lucens che in latino significa "brillante". Monumenti e luoghi d'interesse Cappella di Sant'Agnese, eretta nel XIV secolo; Castello di Lucens, eretto nel XII secolo. Società Evoluzione demografica L'evoluzione demografica è riportata nella seguente tabella: Abitanti censiti Geografia antropica Frazioni Brenles Chesalles-sur-Moudon Cremin Forel-sur-Lucens Forel-Dessous Forel-Dessus Oulens-sur-Lucens La Crause Sarzens Amministrazione Ogni famiglia originaria del luogo fa parte del cosiddetto comune patriziale e ha la responsabilità della manutenzione di ogni bene ricadente all'interno dei confini del comune. Infrastrutture e trasporti Lucens è servito dall'omonima stazione, sulla ferrovia Palézieux-Lyss. Note Voci correlate Centrale nucleare di Lucens Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Lucens Collegamenti esterni Alexandre Pahud, Lucens, in Dizionario storico della Svizzera, 6 febbraio 2017. URL consultato il 15 aprile 2018.
Lucens

Lucens is een gemeente en plaats in het Zwitserse kanton Vaud. Het dorp telt 2212 inwoners en ligt aan het riviertje de Broye Geschiedenis De gemeente Lucens maakte tot 2008 deel uit van het toenmalige district Moudon. Op 1 januari 2008 werd dit district opgeheven en de gemeente Lucens werd deel van het nieuwe district Broye-Vully. Op 1 juli 2011 werd het plaatsje Oulens-sur-Lucens, met ongeveer 50 inwoners, toegevoegd aan de gemeente Lucens. Hier kwamen in 2017 de gemeenten Brenles, Chesalles-sur-Moudon, Cremin, Forel-sur-Lucens en Sarzens bij. Geboren Antoine Vessaz (1833-1911), bestuurder en politicus Externe links Statistische gegevens over deze gemeente bij Bundesamt für Statistik
Lucens

Lucens (hist. Lobsingen, Losingen) – miejscowość i gmina (commune) w zachodniej Szwajcarii, w kantonie Vaud, w okręgu (district) Broye-Vully. Leży nad rzeką Broye. 1 lipca 2011 do gminy przyłączono gminę Oulens-sur-Lucens, a 1 stycznia 2017 gminy Brenles, Chesalles-sur-Moudon, Cremin, Forel-sur-Lucens i Sarzens. Znajduje się tutaj muzeum Sherlocka Holmesa. W pobliżu gminy znajduje się również nieczynna elektrownia jądrowa. Demografia W Lucens mieszka 4414 osób. W 2022 roku 38,4% populacji gminy stanowiły osoby urodzone poza Szwajcarią. Transport Przez teren gminy przebiega droga główna nr 1. Przypisy
Lucens

Lucens är en ort och kommun i distriktet Broye-Vully i kantonen Vaud, Schweiz. Kommunen har 4 736 invånare (2024). Kommunen består förutom av orten Lucens även av byarna Oulens-sur-Lucens, Cremin, Forel-sur-Lucens, Brenles, Chesalles-sur-Moudon och Sarzens. Oulens-sur-Lucens var tidigare en egen kommun som inkorporerades i Lucens 1 juli 2011. De övriga byarna var också tidigare självständiga kommuner, men inkorporerades i Lucens 1 januari 2017. Källor
Люсан (Во)

Люсан (фр. Lucens) — громада в Швейцарії в кантоні Во, округ Бруа-Вюлі. Географія Громада розташована на відстані близько 55 км на південний захід від Берна, 25 км на північний схід від Лозанни. Люсан має площу 19,3 км², з яких на 11 % дозволяється будівництво (житлове та будівництво доріг), 59,8 % використовуються в сільськогосподарських цілях, 28,1 % зайнято лісами, 1 % не є продуктивними (річки, льодовики або гори). Демографія 2019 року в громаді мешкало 4199 осіб (+26,9 % порівняно з 2010 роком), іноземців було 36,5 %. Густота населення становила 218 осіб/км². За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 24 % — особи молодші 20 років, 60,5 % — особи у віці 20—64 років, 15,5 % — особи у віці 65 років та старші. Було 1785 помешкань (у середньому 2,3 особи в помешканні). Із загальної кількості 1111 працюючого 99 було зайнятих в первинному секторі, 479 — в обробній промисловості, 533 — в галузі послуг. Примітки
Mezzovico-Vira

Mezzovico-Vira je obec ve švýcarském kantonu Ticino, okresu Lugano. Žije zde přibližně 1 400 obyvatel. Geografie Obec leží v nadmořské výšce 460 metrů na pravém břehu řeky Vedeggio, asi 10 km severně od Lugana. Sousedními obcemi jsou Monteceneri na severu, Capriasca na východě, Alto Malcantone a Torricella-Taverne na jihu a Gambarogno na západě. Historie Vesnice byla osídlena již v předřímské době; obě čtvrti jsou poprvé zmiňovány v listinách z roku 1335 jako Medio Vico a Vira. Ve středověku patřilo Mezzovico k údolí Carvina, které zahrnovalo vesnice horního Vedeggia severně od Sigirina. Světským a duchovním centrem bylo Bironico. Mezzovico a Vira tvořily vždy jednu farnost, ale v duchovních záležitostech byly odděleny. V roce 1838 byl kostel S. Antonio v obci Vira povýšen na farní kostel. Druhý farní kostel S. Mamete, který patří k farnosti Mezzovico, pochází z románské doby. Ve 12., 15. a 16. století byl rozšířen. V posledních desetiletích 20. století byla na planině, kterou protéká řeka Vedeggio, dálnice, kantonální silnice a železnice, postavena řada průmyslových a obchodních budov. Tento rozvoj je způsoben růstem luganské aglomerace, která zasahuje do údolí Vedeggio, a blízkostí dálničního příjezdu a železniční stanice Rivera. Dne 25. listopadu 2007 schválili voliči pěti obcí sloučení sedmi obcí v údolí řeky Vedeggio: Bironico, Camignolo, Medeglia, Rivera a Sigirino se tak měly sloučit do obce Monteceneri. Isone a Mezzovico-Vira sloučení odmítly. V důsledku toho se Státní rada rozhodla nepožádat Velkou radu kantonu Ticino o nucené sloučení obou obcí, které odmítly sloučení. Obec Mezzovico-Vira si tak zachovala svou nezávislost a je téměř zcela obklopena obcí Monteceneri. Obyvatelstvo Hospodářství a doprava Obcí prochází Gotthardská dráha, dálnice A2 a hlavní silnice č. 2. Tradiční zemědělství bylo založeno na pastevectví na alpských a horských pastvinách v okolních horách. Ve 20. století se však na dně údolí usadila také řada obchodních a průmyslových podniků, a to díky dobrému dopravnímu spojení a blízkosti luganské aglomerace. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mezzovico-Vira na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mezzovico-Vira na Wikimedia Commons (italsky) [1] – oficiální stránky
Mezzovico-Vira

Mezzovico-Vira es una comuna suiza del cantón del Tesino, situada en el distrito de Lugano, círculo de Taverne. Limita de sur a norte con la comuna de Monteceneri, y al este con Capriasca. Proyecto de fusión El 25 de noviembre de 2007 fue parcialmente aprobada la fusión de las comunas de Bironico, Camignolo, Mezzovico-Vira, Rivera, Sigirino, Medeglia e Isone en la nueva comuna de Monteceneri. Mezzovico-Vira e Isone rechazaron la fusión, además el Consejo de Estado del Tesino no quiso proponer una fusión obligatoria. El 2 de diciembre de 2008 el Parlamento cantonal decidió crear la nueva comuna de las cinco comunas que aprobaron la fusión. Mezzovico-Vira fue una de las dos comunas en reprobar la votación consultativa del 25 de noviembre de 2007 en la que se preguntaba a los votantes si estaban de acuerdo con la fusión de las siete comunas en una sola denominada Monteceneri. En Mezzovico-Vira de un total de 599 votos (81,39% de participación), 259 fueron a favor (43,75%),​ mientras que 333 fueron desfavorables (56,25%).​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Mezzovico-Vira. «Mezzovico-Vira». Diccionario histórico de Suiza (en alemán, francés o italiano).
Mezzovico-Vira

Mezzovico-Vira est une commune suisse du canton du Tessin, située dans le district de Lugano. Culture et patrimoine Monuments et curiosités L'église paroissiale Sant'Abbondio mentionnée dès 1426 domine le village. Transformée au 16e-17e s., le clocher de type roman remonte au 14e-15e s. L'Eglise San Mamete située en contrebas du village a été construite entre le 11e et le 15e s. L'édifice original consistait en une nef et abside semi-circulaire, agrandi par la suite et réorienté. Le clocher roman date du 12e-13e s. A l'intérieur dans le chœur, intéressantes fresques du 16e s. représentant la Crucifixion, le Jugement dernier, des patriarches et des évangélistes. Références Liens externes Site officiel Ressource relative au spectacle : Archives suisses des arts de la scène Portail du canton du Tessin
Mezzovico-Vira

Mezzovico-Vira (lmo. Meżígh-Vira) – miejscowość i gmina w południowej Szwajcarii, w kantonie Ticino, w okręgu (distretto) Lugano, w powiecie (circolo) Taverne. Leży nad rzeką Vedeggio. Demografia W Mezzovico-Vira mieszkają 1 374 osoby. W 2021 roku 14,6% populacji gminy stanowiły osoby urodzone poza Szwajcarią. Transport Przez teren gminy przebiegają autostrada A2 oraz droga główna nr 2. Zobacz też Vira Przypisy
Mezzovico-Vira

Mezzovico-Vira é uma comuna da Suíça, no Cantão Tessino, com cerca de 914 habitantes. Estende-se por uma área de 10,2 km², de densidade populacional de 90 hab/km². Confina com as seguintes comunas: Camignolo, Capriasca, Rivera, Sigirino. A língua oficial nesta comuna é o Italiano. Referências
Меццовіко-Віра

Меццовіко-Віра (італ. Mezzovico-Vira) — громада в Швейцарії в кантоні Тічино, округ Лугано. Географія Громада розташована на відстані близько 150 км на південний схід від Берна, 14 км на південний захід від Беллінцони. Меццовіко-Віра має площу 11,1 км², з яких на 9,3% дозволяється будівництво (житлове та будівництво доріг), 10,2% використовуються в сільськогосподарських цілях, 68,4% зайнято лісами, 12,1% не є продуктивними (річки, льодовики або гори). Демографія 2019 року в громаді мешкало 1377 осіб (+17,3% порівняно з 2010 роком), іноземців було 13,8%. Густота населення становила 124 осіб/км². За віковим діапазоном населення розподілялося таким чином: 23,2% — особи молодші 20 років, 60,6% — особи у віці 20—64 років, 16,1% — особи у віці 65 років та старші. Було 556 помешкань (у середньому 2,5 особи в помешканні). Із загальної кількості 2919 працюючих 16 було зайнятих в первинному секторі, 1732 — в обробній промисловості, 1171 — в галузі послуг. Примітки